               8.9.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 362/129

      P9_TA(2020)0168
      Западните Балкани вследствие на срещата на високо равнище през 2020 г.
      Препоръка на Европейския парламент от 19 юни 2020 г. до Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност относно Западните Балкани, след срещата на високо равнище през 2020 г. (2019/2210(INI))
      (2021/C 362/14)

         Европейският парламент,

                  —

                  като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 28 юни 2018 г., заключенията на Съвета от 18 юни 2019 г. и заключенията на Европейския съвет от 17– 18 октомври 2019 г., с които се отлагат решенията за започване на преговори за присъединяване със Северна Македония и Албания,

                  —

                  като взе предвид Декларацията от Загреб от 6 май 2020 г.,

                  —

                  като взе предвид Окончателното споразумение за уреждане на различията, описано в резолюции 817 (1993 г.) и 845 (1993 г.) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, прекратяването на Временното споразумение от 1995 г. и установяването на стратегическо партньорство на 17 юни 2018 г. между Гърция и Северна Македония, известно още като Преспанското споразумение,

                  —

                  като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 26 март 2020 г. относно започването на преговори за присъединяване със Северна Македония и Албания, които подкрепиха заключенията на Съвета от 25 март 2020 г. относно разширяването и процеса на стабилизиране и асоцииране,

                  —

                  като взе предвид съобщението на Комисията от 5 февруари 2020 г., озаглавено „Подобряване на процеса на присъединяване — Надеждна перспектива на ЕС за Западните Балкани“ (COM(2020)0057),

                  —

                  като взе предвид съобщението на Комисията от 29 май 2019 г. относно политиката на ЕС по въпросите на разширяването (COM(2019)0260),

                  —

                  като взе предвид съобщението на Комисията от 6 февруари 2018 г., озаглавено „Надеждна перспектива за разширяване и засилен ангажимент на ЕС за Западните Балкани“ (COM(2018)0065),

                  —

                  като взе предвид Глобалната стратегия на ЕС от 2016 г., в която се посочва, че надеждната политика на разширяване представлява стратегическа инвестиция за сигурността и просперитета на Европа, и че тя вече е допринесла значително за мира в някои райони, разкъсвани в миналото от войни,

                  —

                  като взе предвид съобщението на Комисията от 16 октомври 2013 г., озаглавено „Стратегия за разширяване и основни предизвикателства през периода 2013 — 2014 г.“ (COM(2013)0700),

                  —

                  като взе предвид подновения консенсус относно разширяването, одобрен от Европейския съвет през декември 2006 г. и впоследствие подкрепен в заключенията на Европейския съвет от юни 2019 г.,

                  —

                  като взе предвид окончателната декларация от срещата на високо равнище в Загреб, проведена на 24 ноември 2000 г.,

                  —

                  като взе предвид Солунската декларация от срещата на високо равнище ЕС — Западни Балкани, проведена на 21 юни 2003 г., във връзка с перспективата за присъединяване на държавите от Западните Балкани към Европейския съюз,

                  —

                  като взе предвид Декларацията от София от срещата на високо равнище ЕС — Западни Балкани, състояла се на 17 май 2018 г., и приложената към нея Приоритетна програма от София,

                  —

                  като взе предвид Берлинския процес, стартиран на 28 август 2014 г., и по-специално декларацията на министрите на външните работи на държавите от Западните Балкани относно регионалното сътрудничество и двустранните спорове от 27 август 2015 г. и създаването на Регионалната служба за младежко сътрудничество (RYCO), както и допълнителните срещи на високо равнище във Виена (2015 г.), Париж (2016 г.), Триест (2017 г.), Лондон (2018 г.) и Познан (2019 г.),

                  —

                  като взе предвид заключенията на Съвета по общи въпроси от 29– 30 април 1997 г. относно прилагането на предварителни условия с оглед на разработването на съгласувана стратегия на ЕС за отношенията с държавите от региона,

                  —

                  като взе предвид съвместното изявление на министрите на външните работи на 13 държави — членки на ЕС, от 11 юни 2019 г. относно ангажимента на ЕС за европейска интеграция на Западните Балкани,

                  —

                  като взе предвид съвместната декларация от срещата на високо равнище между Европейския парламент и председателите на парламенти от държавите от Западните Балкани, свикана на 28 януари 2020 г. от председателя на Европейския парламент, под ръководството на парламентите от Западните Балкани,

                  —

                  като взе предвид неформалната среща от 16 февруари 2020 г., която събра лидерите на държавите от Западните Балкани, председателя на Европейския съвет, председателя на Европейската комисия, върховния представител по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и министър-председателя на Република Хърватия, който председателства Съвета на Европейския съюз,

                  —

                  като взе предвид резолюцията на Европейския икономически и социален комитет от 31 октомври 2019 г., озаглавена „Започване на преговори за присъединяване със Северна Македония и Албания: доверието в ЕС и неговите геостратегически интереси трябва да се отстояват“ (1),

                  —

                  като взе предвид становището на Европейския комитет на регионите относно пакет „Разширяване 2019 г.“, прието на 13 февруари 2020 г. (2),

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 9 юли 2015 г. относно възпоменаването на събитията от Сребреница (3),

                  —

                  като взе предвид своята законодателна резолюция от 27 март 2019 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП III) (4),

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 24 октомври 2019 г. относно започването на преговори за присъединяване със Северна Македония и Албания (5),

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 15 януари 2020 г. относно позицията на Европейския парламент във връзка с Конференцията за бъдещето на Европа (6),

                  —

                  като взе предвид заключенията на Съвета от 5 юни 2020 г. относно засилването на сътрудничеството с партньорите от Западните Балкани в областта на миграцията и сигурността,

                  —

                  като взе предвид съобщението на Комисията от 29 април 2020 г., озаглавено „Подкрепа за Западните Балкани за справяне с COVID-19 и възстановяване след пандемията“ (COM(2020)0315),

                  —

                  като взе предвид член 118 от своя Правилник за дейността,

                  —

                  като взе предвид писмото на комисията по международна търговия,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по външни работи (A9-0091/2020),

                  А.

                  като има предвид, че разширяването е една от най-успешните и стратегически политики на ЕС, както и най-ефективният инструмент на външната политика, който допринася за разширяване на обхвата на основните ценности на Съюза за зачитане на човешкото достойнство, свобода, демокрация, насърчаване на мира, просперитета и равенството, върховенството на закона и зачитането на правата на човека, включително и правата на лицата, принадлежащи към малцинства, в рамките на Европа;

                  Б.

                  като има предвид, че процесът на разширяване е неразделна част от европейската интеграция и продължава да е стратегически важен за Европейския съюз;

                  В.

                  като има предвид, че самият Съюз има политически и икономически интерес, както и интерес, свързан със сигурността, от перспективата за пълноправно членство на държавите от Западните Балкани в ЕС, въз основа на постигнатите резултати;

                  Г.

                  като има предвид, че перспективата за членство в ЕС представлява признаване на важен геополитически залог за обединяването на европейския континент и основен стимул за реформи в държавите от Западните Балкани;

                  Д.

                  като има предвид, че държавите от Западните Балкани са географски, исторически и културно свързани с Европа, а процесът на интегрирането им в Европейския съюз е от ключово значение за стабилността и сигурността на континента като цяло, както и за гарантирането на свободата и мира;

                  Е.

                  като има предвид, че процесът на разширяване на ЕС е форма на двустранен обмен, при който и двете страни трябва да изпълняват своите ангажименти, и който се основава на предварителното условие, че както Европейският съюз, така и страните кандидатки изпълняват своите задължения;

                  Ж.

                  като има предвид, че предлаганата от Комисията подобрена методология има за цел да осигури нова динамика за процеса на разширяване и нов тласък за промени в присъединяващите се страни;

                  З.

                  като има предвид, че ЕС е водещ инвеститор, търговски партньор и донор в региона;

                  И.

                  като има предвид, че в своите резолюции Европейският парламент приветства напредъка, постигнат от Северна Македония и Албания; като има предвид, че с оглед на този напредък Парламентът одобри предоставянето на възнаграждение за постигнатите резултати по линия на Инструмента за предприсъединителна помощ за Северна Македония и Албания;

                  Й.

                  като има предвид, че на срещата на високо равнище в Загреб през 2020 г. беше признато върховенството на демокрацията и принципите на правовата държава, и ЕС беше призован да засили още повече своята ангажираност към региона;

                  К.

                  като има предвид, че Европейският парламент изрази съжаление относно факта, че през 2019 г. Европейският съвет не успя да постигне съгласие за започването на преговори за присъединяване със Северна Македония и Албания; като има предвид, че след препоръките на Комисията от 2018 г. и 2019 г., които бяха одобрени от Парламента, този неуспех подкопа доверието в Европейския съюз, допринесе за възхода на популизма, национализма и евроскептицизма и подкопа усилията на държавите кандидатки, като рискува да създаде политически вакуум и да окуражи някои трети страни, които се стремят към политическо влияние в региона, в ущърб на процеса на интеграция в ЕС;

                  Л.

                  като има предвид, че процесът на разширяване насърчава и укрепва капацитета за решаване на двустранни спорове и цели постигането на помирение между обществата в региона;

                  М.

                  като има предвид, че държавите от Западните Балкани следва да увеличат усилията си за преодоляване на политическата поляризация и продължителните парламентарни бойкоти, с цел засилване на парламентарния контрол;

                  Н.

                  като има предвид, че Европейският парламент продължава да бъде надежден партньор на държавите в процеса на присъединяване към ЕС и поддръжник на процеса на разширяване, като положителен механизъм на Европейския съюз за стимулиране на реформите, насочени към институционално и социално-икономическо укрепване на тези държави, в полза на техните граждани;

                  О.

                  като има предвид, че в Програмата от Солун и в Декларацията от София се подчертава, че ще бъде отделено специално внимание на създаването на нови възможности за младите хора, като същевременно се гарантира, че това допринася за социално-икономическото развитие на Западните Балкани;

                  П.

                  като има предвид, че Европейският парламент е поел ангажимент за засилване на своята политическа и институционална подкрепа за демократичните и икономическите реформи в региона и за подпомагане на държавите от Западните Балкани в процеса на присъединяване към ЕС;

                  Р.

                  като има предвид, че в политическите насоки на Комисията за периода 2019 — 2024 г. се потвърждава европейската перспектива на Западните Балкани;

                  С.

                  като има предвид, че при изслушването на заместник-председателя/върховен представител Жозеп Борел и члена на Комисията Оливер Вархели, те поеха ангажимент да се отдаде приоритет на процеса на разширяване и да се ускорят процесите на структурни и институционални реформи и интеграция в държавите от Западните Балкани;

                  Т.

                  като има предвид, че амбициозната политика на разширяване изисква подходящ бюджет; като има предвид, че Съветът следва да осигури достатъчно бюджетни средства за подкрепа на политиката на разширяване;

                  У.

                  като има предвид, че ЕС трябва също да подобри механизмите на правовата държава в рамките на Съюза и да създаде амбициозна програма за конференцията за бъдещето на Европа;

                  Ф.

                  като има предвид, че просперитетът и сигурността на Европа са тясно свързани с процеса на интеграция и постигането на напредък в областта на мира, демокрацията, зачитането на правата на човека и върховенството на закона в региона на Западните Балкани, както и с бъдещето на държавите от този регион, в рамките на един силен и реформиран Европейски съюз;

                  Х.

                  като има предвид, че в своето съобщение от 5 февруари 2020 г. Комисията пое ангажимент да представи съобщение за определяне на действията за постигане на напредък в областта на основните реформи, включително по отношение на принципите на правовата държава;

                  Ц.

                  като има предвид, че ЕС мобилизира 3,3 милиарда евро за справяне с пандемията от коронавируса в Западните Балкани, включително 38 милиона евро под формата на незабавна подкрепа за сектора на здравеопазването, 389 милиона евро за социално и икономическо възстановяване, 750 милиона евро за макрофинансова помощ, 455 милиона евро за съживяване на икономиката и 1,7 милиарда евро под формата на преференциални заеми от Европейската инвестиционна банка;

                  Ч.

                  като има предвид, че държавите от Западните Балкани се възползваха от механизма на ЕС за гражданска защита, от съвместното възлагане на обществени поръчки за медицинско оборудване, от освобождавания от схемата на ЕС за разрешения за износ на лични предпазни средства и от „зелените коридори“ за стоки от първа необходимост;

                  1.

                  отправя следните препоръки към Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност:

                              а)

                              да се подкрепи европейската перспектива на държавите от Западните Балкани и да се засили процесът на присъединяване, като се гарантира, че той утвърждава основните ценности и принципите на правовата държава, води до устойчиви демократични, икономически и екологични промени и социално сближаване, и осигурява добросъседски отношения и регионално сътрудничество, като основни елементи от процеса на разширяване и процеса на стабилизиране и асоцииране, и като се гарантира, че разширяването на Съюза продължава успоредно с дискусиите относно бъдещето на Европа и вътрешните реформи на ЕС;

                              б)

                              да се увеличат усилията за изграждане на политическа воля сред държавите членки за постигане на напредък в разширяването към Западните Балкани, вместо да се позволява на вътрешните процеси в ЕС да възпрепятстват този процес, както и да се подобрят политическите и стратегическите насоки на ЕС за цялостната политика в региона;

                              в)

                              да се продължи с процеса на разширяване, като необходимо условие за доверието в ЕС, както и за успеха и влиянието на Съюза в региона и извън него;

                              г)

                              да се ускори процесът на присъединяване на държавите, които са се ангажирали в политическо и административно отношение с изпълнението на реформите, свързани с ЕС;

                              д)

                              да се гарантира, че подобрената методология подкрепя пълноправното членство в ЕС като крайна цел и че ЕС определя по-предвидими критерии, основани на обвързването с условия и обратимостта на процеса, и ги прилага последователно, което допринася за по-голяма динамичност на процеса на присъединяване, и следователно — за възстановяване на доверието в него чрез прилагане на преработената методология;

                              е)

                              да се гарантира, че засиленият акцент върху политическото естество на процеса, представен в преразгледаното предложение на Комисията за методологията на разширяване, не заменя оценките относно изпълнението на референтните показатели на експертно равнище, нито възпрепятства ангажимента на ЕС за основан на резултатите процес на разширяване;

                              ж)

                              да се гарантира, че групирането на областите на политиката задълбочава и подобрява качеството и устойчивостта на реформите и осигурява конкретни резултати за присъединяващите се страни, като същевременно позволява едновременното провеждане на преговори по различни глави;

                              з)

                              да се осигурят ясни, прозрачни и последователни референтни показатели за присъединяването, както и непрекъсната политическа и техническа подкрепа в хода на целия процес, включително за парламентите, с цел гарантиране на техните независими надзорни функции, и да се подобри измерването на напредъка на местно равнище, като се гарантира, че всяка присъединяваща се страна се оценява въз основа на определени условия и принципа на постигнатите резултати;

                              и)

                              да се гарантират приемственост, отчетност, последователност и предсказуемост на процеса на разширяване чрез утвърждаване на новата методология на Комисията като дългосрочен инструмент за коригиране на политиката и чрез избягване на ad hoc преразглеждания на процеса и на неговите параметри в резултат на политически съображения на някоя държава членка; да се гарантира, че референтните показатели и подкрепата за присъединяването се основават на извлечените поуки с цел избягване на констатираните в миналото слабости и подобряване на процеса на присъединяване;

                              й)

                              да се улесни прилагането на подобрената методология за присъединяващите се страни, които вече са започнали преговори, в случай че те решат да участват, с оглед на гарантирането на ефективно и устойчиво сближаване с европейските стандарти и норми;

                              к)

                              да се предложат повече политически и икономически стимули за държавите от Западните Балкани и да се подобри съгласуваността между процеса на разширяване и политическите инициативи в ЕС чрез провеждане на ежегодни регионални срещи с лидерите на държавите от Западните Балкани в рамките на Европейския съвет, като се гарантира редовното участие на представители от Западните Балкани в заседанията на Европейския съвет, в Комитета по политика и сигурност и в работните групи на Комисията;

                              л)

                              да се насърчи постепенната интеграция на присъединяващите се страни в процесите, секторните политики и програмите на ЕС още преди тяхното присъединяване, включително чрез целенасочена финансова подкрепа от фондовете на ЕС, с цел да се осигурят осезаеми ползи за гражданите, и по-специално за децата и младите хора, и да се увеличи предприсъединителната помощ и присъствието на ЕС в тези държави в периода преди пълноправното им членство в Съюза;

                              м)

                              да се подкрепи засилената парламентарна роля в процеса на присъединяване чрез създадените форуми и да се насърчават последователно нови инициативи, като например срещата на високо равнище на председателите на парламенти, която беше свикана за първи път от председателя на Европейския парламент и от ръководителите на парламентите на държавите от Западните Балкани на 28 януари 2020 г.;

                              н)

                              да се улесни и насърчи по-активното включване на парламентарни представители от преговарящите държави в работата на Европейския парламент;

                              о)

                              да се включат представителите на държавите от Западните Балкани в конференцията за бъдещето на Европа, като се постави специален акцент върху участието на младите хора;

                              п)

                              да се подобри механизмът за обвързване с условия и да се подчертае обратимостта на процеса на присъединяване чрез прилагане на обективни критерии при вземането на решения за спиране или временно преустановяване на преговорите; да се гарантира, че Комисията стартира тези процедури след задълбочена оценка и в отговор на предложение от страна на държавите членки или на Европейския парламент, като същевременно се отбележи, че принципът за клаузата за дисбаланс и за обратимост вече се прилага за настоящите рамки за преговори със Сърбия и Черна гора; да се гарантира, че механизмът за обвързване с условия и за суспендиране е придружен от ясна комуникация от страна на европейските институции по отношение на специфичните условия за евентуално суспендиране;

                              р)

                              да се засили ангажираността на държавите членки по отношение на процеса на разширяване чрез увеличаване на участието на експерти по въпроси, свързани с върховенството на закона и други области, определени от държавите членки, както и на гражданското общество и защитниците на правата на човека на местно равнище, и да се подобри измерването на общото развитие, като се запази придържането към утвърдените обективни стандарти и се избягва политизиране на техническите аспекти на процеса на присъединяване, по-специално във връзка с мониторинговите доклади и препоръките на Съвета на Европа и други органи по стандартизация;

                              с)

                              да се признае, че Берлинският процес подкрепя и допълва политиката за разширяване на ЕС и не може да се разглежда като алтернатива на присъединяването или като дублиране на усилията, полагани във връзка с разширяването;

                              т)

                              да се признае, че самият Съюз има интерес от започването на преговори за присъединяване с Албания и Северна Македония, от гледна точка на политиката, сигурността и икономиката;

                              у)

                              да се признае, че фактът, че Европейският съвет не започна преговори за присъединяване с Албания и Северна Македония през юни 2018 г., юни 2019 г. и октомври 2019 г., оказа неблагоприятно въздействие върху ролята на ЕС в региона и върху общественото мнение във връзка с присъединяването към ЕС, като изпрати отрицателно послание към държавите от Западните Балкани, и да се признае, че започването на преговори за присъединяване ще възстанови доверието в процеса, както се препоръчва от Европейския парламент и от Комисията;

                              ф)

                              да се либерализира възможно най-скоро визовият режим с Косово, при положение че критериите са изпълнени още от юли 2018 г.;

                              х)

                              да се засили динамиката на преговорите, за да се ускори присъединяването на Черна гора и Сърбия;

                              ц)

                              върховенството на демокрацията, принципите на правовата държава, правата на човека и основните свободи да се поставят отново в центъра на процеса на разширяване, като се отворят най-напред и се затворят най-накрая главите за съдебната система, корупцията и организираната престъпност, както и главите, свързани със зачитането на правата на човека, включително правата на малцинствата, свободата на медиите и свободата на изразяване на мнение;

                              ч)

                              да се постави акцент върху изграждането на институционален и административен капацитет с цел повишаване на прозрачността и ефективността на доброто управление на всички равнища;

                              ш)

                              да се използва опитът от последните разширявания, включително и поуките, извлечени от държавите от Централна Европа;

                              щ)

                              да се продължи съвместната работа с държавите от Западните Балкани за борба с тероризма и организираната престъпност;

                              аа)

                              да се гарантира целенасочено акцентиране върху изграждането на държавен капацитет, изпълнението на съдебни решения, провеждането на съдебни реформи и усилията за борба с корупцията и организираната престъпност;

                              аб)

                              да се настоява за зачитане и пълно прилагане на съдебните решения на национално и международно равнище, включително и тези на конституционните съдилища и всички решения на Европейския съд по правата на човека, Международния наказателен трибунал за бивша Югославия (МНТБЮ) и неговия наследник — Международния остатъчен механизъм за наказателните трибунали (МОМНТ), специализираните съдебни състави за Косово (СССК) и специализираната прокуратура (СП), както и препоръките на органите за наблюдение на Съвета на Европа, включително и Европейската комисия срещу расизма и нетърпимостта (ЕКРН);

                              ав)

                              да се призоват настоятелно държавите от Западните Балкани да изпълняват своите международни задължения при наказателното преследване на военни престъпления и при определянето на съдбата на изчезналите лица; да се препоръча пълно сътрудничество с МОМНТ, СССК и СП и изрична подкрепа за работата и констатациите на МНТБЮ, както и за популяризирането и разпространението на информация за неговата работа и неговото наследство сред гражданите; да се осъдят всички опити за възвеличаване на военнопрестъпници и за отричане на исторически факти, и във връзка с това се подкрепи Регионалната комисия за установяване на фактите за всички жертви на военни престъпления и други сериозни нарушения на правата на човека, извършени на територията на бивша Югославия (инициативата RECOM);

                              аг)

                              да се увеличи ангажираността на ЕС за разрешаване на неуредените двустранни въпроси и за насърчаване на добросъседските отношения и регионалното сътрудничество чрез дейности за изграждане на доверие и посредничество, и държавите от Западните Балкани да се призоват настоятелно да започнат процес на помирение и търсене на мирни решения на дългогодишните спорове;

                              ад)

                              да се укрепи процесът на присъединяване с оглед на задълбочаване на солидарността между народите на държавите от Западните Балкани и на държавите членки, като същевременно се зачитат техните история, култура и традиции;

                              ае)

                              да се подкрепи новоназначеният специален представител на ЕС за диалога между Белград и Прищина и други регионални въпроси, свързани със Западните Балкани, с цел постигане на пълно нормализиране на отношенията между Сърбия и Косово и гарантиране на напредък в добросъседските отношения за периода на неговия мандат;

                              аж)

                              да се насърчи по-широка подкрепа в обществото за регионалното помирение, като, inter alia, се подкрепи пълноценното участие на парламентите в диалога между Белград и Прищина и постигането на устойчиво регионално помирение;

                              аз)

                              да се засилят, и където е възможно, да се увеличат общите усилия на ЕС и на държавите от Западните Балкани за насърчаване на междуличностните контакти и за обмен на опит с цел изграждане на взаимен положителен имидж сред съответното население;

                              аи)

                              да се насърчи създаването на равнопоставени условия за приобщаваща политическа среда и да се улеснят усилията във всички държави от Западните Балкани с цел преодоляване на политическата поляризация и продължителните парламентарни бойкоти; да се развие приобщаваща и конструктивна парламентарна култура и да се засили парламентарният контрол и надзор; да се насърчи отговорен подход към представляване на интересите на гражданите в парламентите, за да се насърчи демократичният контрол и по-доброто качество на законодателството;

                              ай)

                              да се вземат предвид и да се улеснят дейностите на Европейския парламент, свързани с работата по присъединяването и подкрепата на демокрацията, в това число и дейностите на неговите постоянни комисии и делегации, а постоянните докладчици на Парламента за държавите от Западните Балкани да се включат в процеса на контрол и в работата на местно равнище;

                              ак)

                              да се насърчи провеждането на изборни реформи, които да гарантират свободни, честни, прозрачни и основани на конкуренцията избори на централно и местно равнище, без сплашване и кампании за дезинформация, в съответствие с международните стандарти, включително по отношение на прозрачността при финансирането на партиите, както и с препоръките на международните мисии за наблюдение; да се предприемат последващи действия във връзка с прилагането на становищата на Венецианската комисия; да се допринесе за реализацията на програмите на Европейския парламент за подкрепа на демокрацията в региона;

                              ал)

                              да се насърчат националните парламенти да използват инструментите на Европейския парламент за подкрепа на демокрацията, като например диалога „Жан Моне“ и междупартийния диалог, с цел улесняване на политическата работа по парламентарния диалог и повишаване на отчетността, надзора, демократичния контрол и качеството на законодателната дейност;

                              ам)

                              да се подкрепи и привлече гражданското общество за тясно сътрудничество, в неговата роля на незаменим участник в процесите на укрепване на демокрацията, регионално сътрудничество и провеждане на реформи във връзка с присъединяването, с акцент върху проевропейските и продемократичните сили в региона;

                              ан)

                              да се гарантира, че гражданите и обществата в страните кандидатки са по-тясно свързани с процеса на присъединяване и извличат ползи от него; да се осигури специална подкрепа и насърчаване, в този контекст, за проевропейските и продемократичните възгледи, становища и прослойки на обществото;

                              ао)

                              да се гарантира, че всяка предприета стъпка включва задълбочен и всеобхватен диалог с организациите на гражданското общество, академичните среди и младите хора, от първоначалния етап на вземане на решение до етапа на изпълнение и оценка, като се внимава да не се подкрепят или финансират съществуващи местни антиевропейски структури на властта или местни структури със съмнителна демократична репутация, като по този начин се насърчава развитието на европейските ценности, върховенството на закона, борбата с корупцията и изграждането на силни и ефективни демократични институции, като основа за успешно присъединяване към ЕС;

                              ап)

                              да се осъдят категорично кампаниите за оклеветяване, заплахите и сплашването на журналисти и медии и да се настоява за разследване и наказателно преследване на тези престъпления, за да могат журналистите да работят в безопасна среда, като същевременно се разгледат въпросите за концентрацията, политическия и икономическия натиск върху финансирането на медиите и липсата на прозрачност във връзка със собствеността върху медиите;

                              ар)

                              да се подкрепя активно и да се укрепва изграждането на демократична, независима и многообразна медийна среда, както и отчетността и управлението на средствата за масова информация;

                              ас)

                              да се засилят мерките за подкрепа, насърчаващи устойчивостта спрямо дезинформацията и дестабилизиращите медийни кампании, включително и кампаниите, които се провеждат чрез операции за външно влияние с цел подкопаване на демократичните процеси и суверенитета на държавите от Западните Балкани, както и ролята на ЕС в региона, посредством хибридна война;

                              ат)

                              да се насърчава и подкрепя активно прилагането на политики за борба с дискриминацията и да се настоява за наказателно преследване на престъпленията от омраза; да се насърчава постигането на по-бърз напредък към равенство между половете, борба с дискриминацията и гарантиране на социално приобщаване за етническите, националните и религиозните малцинства, хората с увреждания, ромите и ЛГБТКИ+ лицата, като се обърне специално внимание на децата, чрез внедряване на приобщаващи политики за защита на основните права на гражданите;

                              ау)

                              да се призове за въвеждането на по-строга нормативна уредба с цел предотвратяване и провеждане на активна борба срещу убийствата и насилието спрямо жени и деца, както и други форми на домашно насилие, включително като се припомнят задълженията по Конвенцията на Съвета на Европа за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие и като се предприемат необходимите стъпки за ратифицирането й; да се предотвратява и да се води борба с трафика на хора;

                              аф)

                              да се признаят трудностите, пред които са изправени държавите от Западните Балкани при управлението на миграционните и бежанските потоци, както и значителните усилия, които регионът полага за осигуряване на подслон и хуманитарни доставки, основно с подкрепата на ЕС; да се осигури ефективно прилагане на споразуменията за статуса между държавите от Западните Балкани и Европейската агенция за гранична и брегова охрана (Frontex);

                              ах)

                              да се подчертае значението на приноса на държавите от Западните Балкани за защитата на външната граница на Европейския съюз и да се засили европейската подкрепа за управлението на границите в региона; да се укрепи капацитетът на системата за предоставяне на убежище в региона, в сътрудничество с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO) и Службата на върховния комисар на ООН за бежанците (ВКБООН);

                              ац)

                              да се подчертае решаващото значение на социалното измерение и социално-икономическото сближаване, както и неговата ключова роля в процеса на присъединяване;

                              ач)

                              да се акцентира повече върху изкореняването на бедността, подкрепата за гражданското общество и изпълнението на ангажиментите в сферата на трудовото право;

                              аш)

                              да се насърчат държавите от Западните Балкани да повишат своите стандарти във връзка с трудовите и социалните права, да стимулират растежа, да приложат достиженията на правото на ЕС в социалната област и да включат широк кръг от заинтересовани страни, като например профсъюзи, търговски палати и камари на труда, в процеса на преговори с партньорите от ЕС;

                              ащ)

                              да се води борба с изтичането на мозъци чрез конкретни мерки, като например насърчаване на качествени и приобщаващи образователни реформи, по-специално в областта на професионалното образование и обучение (ПОО), като се гарантира, че секторът на образованието отговаря по-добре на изискванията на пазара на труда и допринася за създаването на възможности за дългосрочни и устойчиви работни места за младите хора;

                              ба)

                              да се подкрепи платформата за регионален диалог „Преодоляване на разликите“, създадена по линия на програмата за млади политически лидери на Европейския парламент, в усилията за премахване на пропастта между младежката политика, участието на младите хора и дейността на парламентарните представители от Западните Балкани, и да се насърчат конкретни действия за увеличаване на участието на младите хора в политиката и в прилагането на младежките политики в целия регион;

                              бб)

                              да се насърчават възможностите за доброволчество и гражданско участие на младите хора и да се инвестира повече в младите хора от региона, като се увеличи участието на присъединяващите се страни в съществуващите програми за мобилност, например „Еразъм +“, „Творческа Европа“ и „Хоризонт 2020“, и като се създадат нови програми за вътрешнорегионална мобилност;

                              бв)

                              да се засили сътрудничеството в областта на науката, научните изследвания и иновациите чрез специално програмиране на Европейската комисия;

                              бг)

                              да се увеличи помощта за държавите от Западните Балкани с оглед на подобряване на тяхното законодателство в областта на околната среда, енергийната ефективност и климата и да се гарантира техният капацитет за прилагане на това законодателство, в съответствие със стандартите на ЕС и Парижкото споразумение, включително чрез пълно и бързо изпълнение на техните международни задължения по Договора за създаване на Енергийна общност във връзка с осигуряването на пълно съответствие с достиженията на правото на Съюза в областта на енергетиката и тяхното прилагане;

                              бд)

                              да се призоват органите да предприемат спешни мерки за наблюдение, смекчаване и предотвратяване на замърсяването на въздуха и водата; да се осигурят предварителни стратегически екологични оценки и оценки на въздействието върху околната среда, за да се гарантира устойчиво развитие на водноелектрическата енергия и туризма, като се осигури баланс с усилията за опазване на околната среда;

                              бе)

                              да се улесни регионалната интеграция в областта на енергетиката, като се увеличи диверсификацията и сигурността на източниците на доставки, и да се подобри свързаността на енергийните инфраструктури и цифровите мрежи;

                              бж)

                              да се насърчи необходимият енергиен преход към по-чисти възобновяеми енергийни източници, както и премахването на употребата на каменни и лигнитни въглища, които създават сериозни социални и здравни рискове за местното население и съседните държави; да се включат присъединяващите се страни от Западните Балкани в процесите, свързани с Европейския зелен пакт и Фонда за справедлив преход;

                              бз)

                              да се припомни, че ЕС е най-големият чуждестранен инвеститор в региона, като той е инвестирал 12,7 милиарда евро под формата на преки чуждестранни инвестиции в периода 2014 — 2018 г.; да се изготви стратегически икономически и инвестиционен план с оглед на подобряване на конкурентоспособността, правната среда и бизнес средата, положението на МСП и устойчивото развитие в целия регион, в съответствие с ангажиментите, поети по Парижкото споразумение и Европейския зелен пакт, като същевременно се отбележи, че растежът в Западните Балкани се забавя след краткотрайното съживяване на инвестициите през предходните години и че приносът на инвестициите и на износа за стимулирането на растежа намалява;

                              би)

                              да се насърчи и засили регионалната икономическа интеграция в Западните Балкани, по подобие на интеграцията в рамките на Централноевропейското споразумение за свободна търговия (ЦЕФТА), въз основа на модела в достиженията на правото на ЕС, както и да се подкрепи активно икономическата интеграция между ЕС и региона чрез разширяване на политиките на ЕС и вътрешния пазар към държавите от Западните Балкани, при изпълнение на предварителните условия;

                              бй)

                              да се подкрепят инициативите въз основа на многогодишния план за действие за създаването на регионално икономическо пространство, приет от министър-председателите на държавите от Западните Балкани по време на срещата на високо равнище в Триест през 2017 г., чиито четири стълба — търговия, инвестиции, мобилност и цифрова интеграция — са от решаващо значение за икономическото развитие на региона и за ускоряване на сближаването с ЕС;

                              бк)

                              да се подкрепи сътрудничеството на държавите от Западните Балкани с регионални и международни организации, като например Съвета за регионално сътрудничество (СРС), Регионалната служба за младежко сътрудничество (RYCO), Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), както и с международни финансови институции като Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ);

                              бл)

                              да продължи да се подкрепя и да се предоставя необходимата помощ, за да приключат възможно най-бързо процесите на присъединяване на Сърбия и Босна и Херцеговина към Световната търговска организация (СТО), като се приветстват техните заявления за членство в СТО, подадени съответно през 1999 г. и 2005 г., и като се припомня значението на членството в СТО за разкриването на търговски възможности и приближаване на страните кандидатки към членство в ЕС;

                              бм)

                              да се защитят интересите на Съюза, като се намали неблагоприятното въздействие от споразуменията за свободна търговия с Евразийския икономически съюз, подписани от държави, които са подали молба за членство в Европейския съюз и на които е била дадена възможност за сключване на Споразумение за стабилизиране и асоцииране с Европейския съюз, включително като се преразгледа равнището на помощта, предоставяна на тези държави;

                              бн)

                              да се насърчи регионалното сътрудничество между държавите от Западните Балкани в областта на развитието на инфраструктурата;

                              бо)

                              да се даде приоритет на региона съгласно стратегията на ЕС за свързаност, като се подчертае значението на подобряването на транспортната инфраструктура в региона, и по-специално нейната роля за улесняване на търговията; да се подкрепи изграждането на европейски железопътни и пътни коридори във всички държави от Западните Балкани; да се насърчи Комисията да ускори финансирането на инфраструктурни инвестиции;

                              бп)

                              да се сближат хората и икономиките от региона и от ЕС, като държавите от Западните Балкани се включат в мрежите TEN-T и TEN-E, да се подпомогне за осигуряването на качествени и безопасни транспортни и енергийни услуги и да се подобри инфраструктурата и цялостната свързаност както в рамките на региона, така и между региона и ЕС, в съответствие с предложението на Комисията за стратегически икономически и инвестиционен план за Западните Балкани;

                              бр)

                              да се ускори прилагането на Програмата в областта на цифровите технологии за Западните Балкани с цел осигуряване на ползи от цифровата трансформация за гражданите; да се подпомогнат държавите от региона да подобрят възможностите за финансиране и развитие за стартиращите предприятия и МСП;

                              бс)

                              да се създаде предвидим график и да се ускори прилагането на регионална зона без роуминг, както и да се започне допълнително намаляване на тарифите за комуникация с ЕС въз основа на засилено физическо и цифрово регионално сътрудничество и свързаност;

                              бт)

                              да се подобри съгласуваността, ефикасността, видимостта и прозрачността на финансирането от Съюза в областта на външната дейност, като по този начин се популяризират ценностите на Съюза, принципите на правовата държава, борбата с корупцията и изграждането на силни и ефикасни демократични институции; финансирането по линия на ИПП III да се приведе в съответствие, по целесъобразност, с целите на Европейския зелен пакт;

                              бу)

                              да се гарантира подходяща, справедлива и пропорционална, основана на изпълнението и насочена към постигането на резултати предприсъединителна помощ, която да отговаря на потребностите на бенефициентите за промяна и да им помага да изпълняват задълженията си във връзка с присъединяването към ЕС; да се даде приоритет на конкретни проекти, които са от полза за населението на въпросните държави, и да се увеличи капацитетът на бенефициентите за усвояване на средства;

                              бф)

                              да се координират по-тясно въпросите за икономическото управление с международните финансови институции (МФИ) и да се подобри взаимното сътрудничество, с цел да се рационализират усилията за подкрепа и да се избегне дублиране на финансирането;

                              бх)

                              да се увеличи обвързаността между макрофинансовата помощ и напредъка в борбата с корупцията и да се зачитат принципите на правовата държава и правата на човека;

                              бц)

                              да се избягва съкращаване на общото финансиране по линия на ИПП, което би могло да забави реформите, свързани с ЕС, и да подкопае способността на Съюза за изпълнение на неговата стратегическа цел за стабилизиране и извършване на промени в присъединяващите се страни и за подготвянето им за задълженията, произтичащи от членството, и също така би могло да ограничи значително капацитета за справяне с множеството предизвикателства, свързани с върховенството на закона, помирението, регионалната интеграция и изменението на климата, правейки региона още по-податлив на влиянието на трети държави; да се гарантира подходяща и непрекъсната подкрепа за гражданското общество;

                              бч)

                              да се гарантира, че ИПП III се ръководи от политически приоритети, които чрез конкретни проекти оказват пряко въздействие върху живота на гражданите, и че финансирането за предприсъединителна помощ се разпределя по прозрачен, пропорционален и недискриминационен начин и се основава на солидни показатели за ефективност, като се вземат предвид ангажираността и напредъкът на държавите бенефициенти при изпълнението на реформите;

                              бш)

                              да се подобри подходът, основан на изпълнението, чрез механизъм за суспендиране, като се гарантира съгласуваност с Инструмента за съседство, сътрудничество за развитие и международно сътрудничество (ИСРМС); да се допълни Регламентът за ИПП III с реформиран и подобрен „стратегически диалог“, като се гарантира своевременно информиране и провеждане на консултации с Европейския парламент;

                              бщ)

                              да се поддържа демократичната отчетност, като се гарантира пълноценното участие на Европейския парламент в контрола, надзора и стратегическото управление на проектирането, програмирането, мониторинга и оценката на ИПП III чрез делегирани актове;

                              ва)

                              да се подобри цялостната видимост и предоставяне на информация за подкрепата от ЕС в региона чрез подобряване на стратегическата комуникация и публичната дипломация, с цел разпространение на ценностите на Съюза и изтъкване на добавената стойност на проектите и програмите, финансирани от ЕС; да се изготви съвместна комуникационна стратегия, в сътрудничество с държавите от Западните Балкани; да се доразвие разбирането за ползите от процеса на присъединяване и обединение на целия европейски континент;

                              вб)

                              да се настоява за постепенното включване на присъединяващите се страни към общата външна политика и политика на сигурност и общата търговска политика на ЕС;

                              вв)

                              да се подобри значително комуникацията относно помощта от ЕС, и по-специално по отношение на съществената подкрепа, предоставяна от ЕС на Западните Балкани в борбата с пандемията от COVID-19, и да се гарантира, че получателите на тази помощ не разпространяват дезинформация и негативна реторика във връзка с реакцията на ЕС спрямо COVID-19;

                              вг)

                              да се приветства сътрудничеството на държавите от Западните Балкани с ЕС при мисии по линия на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО);

                              вд)

                              да се осъдят действията на трети държави, насочени към дестабилизиране и подкопаване на демократичното управление в региона на Западните Балкани;

                              ве)

                              да се продължи със сътрудничеството в областта на борбата с хибридните заплахи, включително борбата с руската пропаганда;

                              вж)

                              да се предвидят последващи действия във връзка със срещата на високо равнище между ЕС и Западните Балкани през 2020 г., за да се допринесе за оценка и преразглеждане на ситуацията, както и за осигуряване на нова динамика за процеса на разширяване и нов тласък за промени в присъединяващите се страни;

                              вз)

                              да се приложи бързо преразгледаната методология за разширяване с цел възобновяване на процеса на присъединяване, и въз основа на резултатите от срещата на високо равнище за Западните Балкани в Загреб да се приемат рамки за преговори и да се организират междуправителствени конференции, целящи започване на преговори за присъединяване на преговори с Албания и Северна Македония;

                              ви)

                              акцентира върху 15-те условия, определени от Съвета на Европейския съюз, които Албания трябва да изпълни преди първата си междуправителствена конференция с държавите — членки на ЕС;

                              вй)

                              да се запази сътрудничеството с Обединеното кралство в държавите от Западните Балкани, като се вземат предвид британските връзки с региона, и да се поддържат общите цели — от утвърждаването на принципите на правовата държава и борбата с организираната престъпност до борбата с тероризма и други цели и задачи на мисиите по линия на ОПСО;

                              вк)

                              да се засили политическият диалог на високо равнище чрез редовни срещи на високо равнище между ЕС и Западните Балкани;

                              вл)

                              да се изпълнят препоръките във връзка с тематичната оценка за 2019 г. относно подкрепата на ЕС за върховенството на закона в съседните държави и държавите, обхванати от процеса на разширяване (за периода 2010 — 2017 г.), наред с бързото приемане на съобщение на Комисията за разглеждане на сериозните опасения по отношение на върховенството на закона чрез механизъм за обвързване с условия и обратимост на процеса;

                              вм)

                              да се предприемат последващи действия във връзка със значителната подкрепа, предоставяна на всички държави от Западните Балкани за посрещане на непосредствените здравни и хуманитарни нужди в резултат на пандемията от COVID-19;

                              вн)

                              да продължи да се оказва подкрепа на страните кандидатки за членство в ЕС и на потенциалните страни кандидатки от Западните Балкани във връзка с координацията и смекчаването на социално-икономическите последици от разпространението на COVID-19, и мерките да се съгласуват с общия икономически пакет от спешни мерки на ЕС, изготвен с помощта на международни финансови институции;

                              во)

                              да се гарантира, че настоящата и следващата многогодишна финансова рамка (МФР), заедно с икономическия и инвестиционен план за Западните Балкани, допринасят значително за възстановяването след COVID-19 и улесняват икономическия растеж и интеграцията чрез засилени и устойчиви цифрови, енергийни и транспортни връзки;

                              вп)

                              да се гарантира, че икономическият и инвестиционен план за Западните Балкани не се финансира предимно чрез съществуващи средства по линия на ИПП, като по този начин може да се отнеме финансиране за други важни политики и програми; този план да се приведе изцяло в съответствие с Европейския зелен пакт, и по-специално с целта на ЕС за декарбонизация;

                              вр)

                              да се отдаде приоритет на Западните Балкани в новата гаранция за външна дейност и Европейския фонд за устойчиво развитие (ЕФУР +), по линия на Инструмента за съседство, сътрудничество за развитие и международно сътрудничество (ИСРМС); да се гарантира двойно увеличение на безвъзмездните средства, предоставяни чрез инвестиционната рамка за Западните Балкани, за подкрепа на развитието на частния сектор, свързаността, цифровизацията, екологичната програма и социалните инвестиции, и значително да се увеличат финансовите гаранции за подкрепа на публичните и частните инвестиции в региона чрез инструмента за гарантиране;

                              вс)

                              да се разшири географският обхват на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз, който вече включва кризите в областта на общественото здравеопазване, така че да бъдат обхванати всички държави от Западните Балкани;

                  2.

                  възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, Комисията, заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, както и на правителствата и парламентите на присъединяващите се страни.

         (1)  ОВ C 47, 11.2.2020 г., стр. 15.

         (2)  CDR 2727/2019.

         (3)  ОВ C 265, 11.8.2017 г., стр. 142.

         (4)  Приети текстове, P8_TA(2019)0299.

         (5)  Приети текстове, P9_TA(2019)0050.

         (6)  Приети текстове, P9_TA(2020)0010.


title: Препоръка на Европейската централна банка от 15 декември 2020 година относно разпределянето на дивиденти по време на пандемията от COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/35 (ЕЦБ/2020/62) 2020/C 437/01

text:
               18.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 437/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
      от 15 декември 2020 година
      относно разпределянето на дивиденти по време на пандемията от COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/35
      (ЕЦБ/2020/62)
      (2020/C 437/01)
      УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА EВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 27 март 2020 г. Европейската централна банка (ЕЦБ) прие Препоръка ЕЦБ/2020/19 на Европейската централна банка (2), с която препоръчва поне до 1 октомври 2020 г. кредитните институции да не изплащат дивиденти и да не поемат неотменим ангажимент за изплащане на дивиденти, както и да се въздържат от обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите. На 27 юли 2020 г. ЕЦБ удължи тази препоръка до 1 януари 2021 г. с приемането на Препоръка ЕЦБ/2020/35 на Европейската централна банка (3). Тези препоръки се основаваха на съображението, че е решаващо кредитните институции да продължават да изпълняват функцията си да финансират домакинствата, малките и средните предприятия и корпорациите по време на икономическия шок, свързан с COVID-19. Поради това беше преценено, че е от съществено значение кредитните институции да имат капитал, за да запазят способността си да подпомагат икономиката в условията на повишената несигурност, предизвикана от пандемията от COVID-19. С оглед на това беше счетено за приоритетно запазването на капиталовите ресурси за подпомагане на реалната икономика и поемане на загубите пред дискреционното разпределяне на дивиденти и обратното изкупуване на акции.

                  (2)

                  Дори и с подобряването на макроикономическите условия и намаляването на икономическата несигурност поради пандемията от COVID-19 от 27 март 2020 г., степента на несигурност остава повишена с продължаващо въздействие върху способността на банките да прогнозират своите средносрочни капиталови нужди. Предвид продължаващите мерки за подкрепа от страна на публичния сектор и значителното забавяне на въздействието на икономическите последици върху баланса на кредитните институции, все още е възможно пълният ефект на свързания с COVID-19 икономически шок върху банковия сектор да не се е проявил изцяло. Тази продължаваща несигурност изисква изключителна предпазливост в политиките и практиките на кредитните институции за разпределяне. Ето защо ЕЦБ смята, че е необходимо да насърчава кредитните институции да продължават да се въздържат от разпределяне на дивиденти и обратно изкупуване на акции. Във всеки случай е от изключителна важност при разглеждането на въпроса за разпределянето на дивиденти и обратното изкупуване на акции кредитните институции да се ръководят от своя вътрешен капацитет за генериране на капитал в перспектива и от предстоящото въздействие на неблагоприятните икономически последици върху качеството на техните експозиции и капитала. Освен това ЕЦБ принципно счита, че не би било разумно тези кредитни институции при разглеждането на този въпрос да обмислят разпределяне и обратно изкупуване на акции в размер на повече от 15 % от натрупаната си печалба за финансовите години 2019 и 2020 или повече от 20 базисни пункта по отношение на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, която стойност е по-ниска.

                  (3)

                  При пълното зачитане на единството и интегритета на вътрешния пазар ЕЦБ смята, че е необходимо да започне разговори с релевантните органи на съответните държави членки, за да прецени дали е уместно да се изплащат дивиденти на институцията майка, финансов холдинг майка или финансов холдинг майка със смесена дейност, намиращи се в държава членка, която не е участваща държава членка. Тези разговори следва да се ръководят inter alia от принципите на еквивалентност и реципрочност с цел да се подпомага безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар на Съюза като цяло, да се запази добрата капиталова позиция на кредитните институции от пруденциална гледна точка и да се допринесе за стабилността на финансовата система в рамките на Съюза и всяка държава членка.

                  (4)

                  За да увеличат максимално подкрепата за реалната икономика, по-малко значимите кредитни институции също трябва да проявяват изключителна умереност в своите политики за разпределяне в съответствие с настоящата препоръка.

                  (5)

                  Тази мярка има временен характер и е оправдана единствено от сегашните извънредни обстоятелства. При липсата на съществено неблагоприятно развитие ЕЦБ възнамерява на 30 септември 2021 г. да отмени препоръката и да се върне към оценяване на плановете на банките за капитала и разпределянето на базата на резултата от нормалния надзорен цикъл.

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

         I.

                  1.

                  ЕЦБ препоръчва до 30 септември 2021 г. значимите кредитни институции да бъдат крайно предпазливи, когато вземат решение за дивиденти или когато изплащат дивиденти (4), или когато извършват обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите (5).

                  2.

                  Кредитните институции, които възнамеряват да вземат решение за дивиденти, да изплащат дивиденти или да извършват обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите, следва да се свържат със съвместния си надзорен екип като част от техния надзорен диалог, за да обсъдят дали е разумно равнището на планираното разпределяне.

                  3.

                  Настоящата препоръка се прилага на консолидирано равнище на значима поднадзорна група съгласно определението в член 2, точка 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (6) и на индивидуално равнище на значимо поднадзорно лице съгласно определението в член 2, точка 16 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), ако значимото поднадзорно лице не е част от значима поднадзорна група.

         II.

      Адресати на настоящата препоръка са значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 16 и 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).

         III.

      Адресати на настоящата препоръка са и националните компетентни органи по отношение на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 7 и 23 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). От националните компетентни органи се очаква да прилагат по целесъобразност настоящата препоръка спрямо тези лица и групи.

         IV.

      ЕЦБ продължава да оценява икономическата ситуация и ще преразгледа настоящата препоръка преди 30 септември 2021 г.

         V.

      С настоящата препоръка се отменя Препоръка ЕЦБ/2020/35.

         Съставено във Франкфурт на Майн на 15 декември 2020 година.

               Председател на ЕЦБ

            Christine LAGARDE

         (1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

         (2)  Препоръка ЕЦБ/2020/19 на Европейската централна банка от 27 март 2020 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти по време на пандемията COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/1 (ОВ C 102I, 30.3.2020 г., стр. 1).

         (3)  Препоръка ЕЦБ/2020/35 на Европейската централна банка от 27 юли 2020 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти по време на пандемията от COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/19 (ОВ C 251, 31.7.2020 г., стр. 1).

         (4)  Кредитните институции могат да имат различна правна форма, като например дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, и неакционерни дружества, като например взаимоспомагателни дружества, кооперации или спестовни институции. Терминът „дивидент“, използван в настоящата препоръка, се отнася до всеки вид парично плащане във връзка с базовия собствен капитал от първи ред, което има за последица намаляването на количеството и качеството на собствените средства.

         (5)  Ако финансовите институции искат да заменят обикновени акции, това би било в съответствие с настоящата препоръка.

         (6)  Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (ОВ L 141, 14.5.2014 г., стр. 1).


title: Препоръка (ЕС) 2020/2169 на Съвета от 17 декември 2020 година за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение

text:
                  21.12.2020

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 431/75

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2020/2169 НА СЪВЕТА
         от 17 декември 2020 година
         за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, букви б) и д) и член 292, първо и второ изречение от него,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     На 30 юни 2020 г. Съветът прие препоръка относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (1) („препоръката на Съвета“). На 16 юли 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/1052 от 16 юли 2020 г. за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (2). На 30 юли 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/1144 от 30 юли 2020 г. за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (3). На 7 август 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/1186 от 7 август 2020 г. за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (4). На 22 октомври 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/1551 от 22 октомври 2020 г. за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (5).

                     (2)

                     Препоръката на Съвета предвижда, че считано от 1 юли 2020 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I към препоръката на Съвета. На всеки две седмици списъкът на третите държави, посочени в приложение I, следва да се преразглежда и при необходимост може да се актуализира от Съвета след тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС вследствие на цялостна оценка въз основа на методиката, критериите и информацията, посочени в препоръката на Съвета.

                     (3)

                     Впоследствие в рамките на Съвета се проведоха обсъждания, в тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС, относно преразглеждането на списъка на третите държави, поместен в приложение I към препоръката на Съвета, и при прилагане на критериите и методиката, определени в препоръката на Съвета. В резултат от тези обсъждания списъкът на третите държави, поместен в приложение I, следва да бъде изменен. По-конкретно Уругвай следва да бъде заличен от списъка.

                     (4)

                     Граничният контрол е от интерес не само за държавата членка, на чиято външна граница се извършва, но и за всички държави членки, премахнали вътрешния граничен контрол. Поради това държавите членки следва да гарантират, че мерките, които се предприемат по външните граници, са координирани, за да се осигури безпроблемното функциониране на Шенгенското пространство. За тази цел, считано от 16 декември 2020 г., държавите членки следва да продължат да премахват по координиран начин временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I към препоръката на Съвета, изменена с настоящата препоръка.

                     (5)

                     В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящата препоръка и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане. Доколкото тази препоръка представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящата препоръка Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да я приложи.

                     (6)

                     Настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (6); Следователно Ирландия не участва в нейното приемане и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.

                     (7)

                     По отношение на Исландия и Норвегия настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (7).

                     (8)

                     По отношение на Швейцария настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (8), във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (9).

                     (9)

                     По отношение на Лихтенщайн настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (10), във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС (11).

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
         Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета, изменена с Препоръка (ЕС) 2020/1052, с Препоръка (ЕС) 2020/1144 и с Препоръка (ЕС) 2020/1186, относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение се изменя, както следва:

                     1)

                     Първа алинея на точка 1 от препоръката на Съвета се заменя със следното:

                                 „1.

                                 Считано от 16 декември 2020 г. държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I.“

                     2)

                     Приложение I към препоръката се заменя със следното:

                           „ПРИЛОЖЕНИЕ I
                           Трети държави и специални административни райони, пребиваващите в които лица следва да не бъдат засегнати от временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по външните граници:
                           I.   ДЪРЖАВИ

                                       1.

                                       АВСТРАЛИЯ

                                       2.

                                       ЯПОНИЯ

                                       3.

                                       НОВА ЗЕЛАНДИЯ

                                       4.

                                       РУАНДА

                                       5.

                                       СИНГАПУР

                                       6.

                                       ЮЖНА КОРЕЯ

                                       7.

                                       ТАЙЛАНД

                                       8.

                                       КИТАЙ (*1)

                                 II.   СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЙОНИ НА КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА
                           Специален административен район Хонконг  (*1)

                           Специален административен район Макао  (*1)

                     “

            Съставено в Брюксел на 17 декември 2020 година.

                  За Съвета

                  Председател

               M. ROTH

            (1)  ОВ L 208 I, 1.7.2020 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 230, 17.7.2020 г., стр. 26.

            (3)  ОВ L 248, 31.7.2020 г., стр. 26.

            (4)  ОВ L 261, 11.8.2020 г., стр. 83.

            (5)  ОВ L 354, 26.10.2020 г., стр. 19.

            (6)  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

            (7)  ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 36.

            (8)  ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 52.

            (9)  Решение 2008/146/ЕО на Съвета от 28 януари 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумение между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 1).

            (10)  ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 21.

            (11)  Решение 2011/350/ЕС на Съвета от 7 март 2011 г. за сключване от името на Европейския съюз на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, по отношение на премахването на проверките по вътрешните граници и движението на хора (ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 19).

            (*1)  При условие че има потвърждение за реципрочност.


title: Препоръка (ЕС) 2021/1896 на Съвета от 29 октомври 2021 година за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение

text:
                  3.11.2021

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 388/1

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2021/1896 НА СЪВЕТА
         от 29 октомври 2021 година
         за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, букви б) и д) и член 292, първо и второ изречение от него,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     На 30 юни 2020 г. Съветът прие препоръка относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (1) („препоръката на Съвета“).

                     (2)

                     Оттогава Съветът е приел препоръки (ЕС) 2020/1052 (2), (ЕС) 2020/1144 (3), (ЕС) 2020/1186 (4), (ЕС) 2020/1551 (5), (ЕС) 2020/2169 (6), (ЕС) 2021/89 (7), (ЕС) 2021/132 (8), (ЕС) 2021/767 (9), (ЕС) 2021/892 (10), (ЕС) 2021/992 (11), (ЕС) 2021/1085 (12), (ЕС) 2021/1170 (13), (ЕС) 2021/1346 (14), (ЕС) 2021/1459 (15), (ЕС) 2021/1712 (16) и (ЕС) 2021/1782 (17) за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение.

                     (3)

                     На 20 май 2021 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2021/816 за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (18), за да актуализира критериите, използвани за оценка на това дали неналожителните пътувания от трети държави са безопасни и следва да бъдат разрешени.

                     (4)

                     Препоръката на Съвета предвижда, че считано от 1 юли 2020 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I към препоръката на Съвета. На всеки две седмици списъкът на третите държави, посочени в приложение I, следва да се преразглежда и при необходимост може да се актуализира от Съвета след тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС вследствие на цялостна оценка въз основа на методиката, критериите и информацията, посочени в препоръката на Съвета.

                     (5)

                     Впоследствие в рамките на Съвета се проведоха обсъждания, в тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС, относно преразглеждането на списъка на третите държави, поместен в приложение I към препоръката на Съвета, и при прилагане на критериите и методиката, определени в препоръката на Съвета, изменена с Препоръка (ЕС) 2021/816. В резултат от тези обсъждания списъкът на третите държави, поместен в приложение I, следва да бъде изменен. По-специално, Аржентина, Колумбия, Намибия и Перу следва да бъдат добавени към списъка.

                     (6)

                     Граничният контрол е от интерес не само за държавата членка, на чиято външна граница се извършва, но и за всички държави членки, премахнали вътрешния граничен контрол. Поради това държавите членки следва да гарантират, че мерките, които се предприемат по външните граници, са координирани, за да се осигури безпроблемното функциониране на Шенгенското пространство. За тази цел, считано от 29 октомври 2021 г., държавите членки следва да продължат да премахват по координиран начин временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, специалните административни райони и други образувания и териториални власти, изброени в приложение I към препоръката на Съвета, изменена с настоящата препоръка.

                     (7)

                     В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящата препоръка и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане. Доколкото тази препоръка представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящата препоръка Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да я приложи.

                     (8)

                     Настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (19). Следователно Ирландия не участва в нейното приемане и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.

                     (9)

                     По отношение на Исландия и Норвегия настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (20).

                     (10)

                     По отношение на Швейцария настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (21), във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (22).

                     (11)

                     По отношение на Лихтенщайн настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (23), във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС (24),

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
         Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета, изменена с препоръки (ЕС) 2020/1052, (ЕС) 2020/1144, (ЕС) 2020/1186, (ЕС) 2020/1551, (ЕС) 2020/2169, (ЕС) 2021/89, (ЕС) 2021/132, (ЕС) 2021/767, (ЕС) 2021/816, (ЕС) 2021/892, (ЕС) 2021/992, (ЕС) 2021/1085, (ЕС) 2021/1170, (ЕС) 2021/1346, (ЕС) 2021/1459, (ЕС) 2021/1712 и (ЕС) 2021/1782, относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение се изменя, както следва:

                     (1)

                     Първа алинея на точка 1 от препоръката на Съвета се заменя със следното:

                                 „1.

                                 Считано от 29 октомври 2021 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I.“

                     (2)

                     Приложение I към препоръката се заменя със следното:

                           „„ПРИЛОЖЕНИЕ I
                           Трети държави, специални административни райони и други образувания и териториални власти, пребиваващите в които лица следва да не бъдат засегнати от временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по външните граници:
                           I.   ДЪРЖАВИ

                                       1.

                                       АРЖЕНТИНА

                                       2.

                                       АВСТРАЛИЯ

                                       3.

                                       БАХРЕЙН

                                       4.

                                       КАНАДА

                                       5.

                                       ЧИЛИ

                                       6.

                                       КОЛУМБИЯ

                                       7.

                                       ЙОРДАНИЯ

                                       8.

                                       КУВЕЙТ

                                       9.

                                       НАМИБИЯ

                                       10.

                                       НОВА ЗЕЛАНДИЯ

                                       11.

                                       ПЕРУ

                                       12.

                                       КАТАР

                                       13.

                                       РУАНДА

                                       14.

                                       САУДИТСКА АРАБИЯ

                                       15.

                                       СИНГАПУР

                                       16.

                                       ЮЖНА КОРЕЯ

                                       17.

                                       УКРАЙНА

                                       18.

                                       ОБЕДИНЕНИ АРАБСКИ ЕМИРСТВА

                                       19.

                                       УРУГВАЙ

                                       20.

                                       КИТАЙ (*)

                                 II.   СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЙОНИ НА КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА

                                       Специален административен район Хонконг

                                       Специален административен район Макао

                                 III.   ОБРАЗУВАНИЯ И ТЕРИТОРИАЛНИ ВЛАСТИ, КОИТО НЕ СА ПРИЗНАТИ ЗА ДЪРЖАВИ ОТ ПОНЕ ЕДНА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА

                                       Тайван

                        (*)  При условие че има потвърждение за реципрочност."

            Съставено в Брюксел на 29 октомври 2021 година.

                  За Съвета

                  Председател

               G. DOVŽAN

            (1)  ОВ L 208I, 1.7.2020 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 230, 17.7.2020 г., стр. 26.

            (3)  ОВ L 248, 31.7.2020 г., стр. 26.

            (4)  ОВ L 261, 11.8.2020 г., стр. 83.

            (5)  ОВ L 354, 26.10.2020 г., стр. 19.

            (6)  ОВ L 431, 21.12.2020 г., стр. 75.

            (7)  ОВ L 33, 29.1.2021 г., стр. 1.

            (8)  ОВ L 41, 4.2.2021 г., стр. 1.

            (9)  ОВ L 165I, 11.5.2021 г., стр. 66.

            (10)  ОВ L 198, 4.6.2021 г., стр. 1.

            (11)  ОВ L 221, 21.6.2021 г., стр. 12.

            (12)  ОВ L 235, 2.7.2021 г., стр. 27.

            (13)  ОВ L 255, 16.7.2021 г., стр. 3.

            (14)  ОВ L 306, 31.8.2021 г., стр. 4.

            (15)  ОВ L 320, 10.9.2021, стр. 1.

            (16)  ОВ L 341, 24.9.2021 г., стр. 1.

            (17)  ОВ L 360, 11.10.2021, стр. 128.

            (18)  ОВ L 182, 21.5.2021 г., стр. 1.

            (19)  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

            (20)  ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 31.

            (21)  ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 52.

            (22)  Решение 2008/146/ЕО на Съвета от 28 януари 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумение между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 1).

            (23)  ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 21.

            (24)  Решение 2011/350/ЕС на Съвета от 7 март 2011 г. за сключване от името на Европейския съюз на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, по отношение на премахването на проверките по вътрешните граници и движението на хора (ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 19).