title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2013 година относно националната програма за реформи за 2013 г. на Литва и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Литва за периода 2012—2016 г.

text:
               30.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/51

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 9 юли 2013 година
   относно националната програма за реформи за 2013 г. на Литва и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Литва за периода 2012—2016 г.
   2013/C 217/13
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръките на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — основана на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките за заетост на държавите членки (2), като двата акта заедно представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се осигурява съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и на еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на конкретните препоръки за отделните държави.

               (4)

               На 10 юли 2012 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Литва за 2012 г. и даде становището си относно програмата за конвергенция на Литва за периода 2012—2015 г.

               (5)

               На 28 ноември 2012 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на Европейския семестър за координация на икономическите политики за 2013 г. Също на 28 ноември 2012 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4) Комисията прие доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Литва като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 7 февруари 2013 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2013 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2013 г.

               (7)

               На 14 март 2013 г. Европейският съвет утвърди приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа бюджетна консолидация, възстановяване на нормалните условия за кредитиране в икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 9 април 2013 г. Литва представи своята национална програма за реформи за 2013 г., а на 26 април 2013 г. — своята програма за конвергенция за периода 2012—2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Въз основа на извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за конвергенция Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в програмата е реалистичен и в голяма степен в съответствие с оценката в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г. В резултат на амбициозна бюджетна консолидация от 2009 г. насам бюджетният дефицит беше намален на 3,2 % от БВП през 2012 г., което се счита за достатъчно за отмяната на решението за наличието на прекомерен дефицит, като се вземат предвид разходите, свързани с реформата на пенсионната система. Намаляването на дефицита беше до известна степен основано също така на стабилния икономически растеж и временното замразяване на разходите. В програмата за конвергенция средносрочната бюджетна цел (СБЦ) беше променена от 0,5 % на – 1,0 %, което продължава да съответства на целите на пакта за стабилност и растеж.
               Бюджетната стратегия, очертана в програмата за конвергенция, цели постигане на СБЦ до 2016 г. Въз основа на (преизчисленото) структурно бюджетно салдо годишният ръст за постигане на СБЦ в структурно изражение е по-висок от 0,5 % от БВП. Индикативният размер на разходите по пакта за стабилност и растеж е постигнат през програмния период. Корекцията е предвидена малко по-рано и се основава главно на ограничаване на разходите, като е подкрепена само отчасти от конкретни мерки, включително еднократни мерки, които не винаги са уточнени. Съгласно прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г. структурната корекция през 2013 и 2014 г. се очаква да бъде съответно 0,3 % и 0,0 % от БВП, като това е под изискванията за напредък от 0,5 % от БВП, което също предизвиква съмнения относно посочения в програмата за конвергенция план за корекция. Все още следва да бъдат конкретизирани мерки за по-нататъшна консолидация, както и структурни реформи, включително преминаване към мерки, свързани с приходите. Брутният държавен дълг остава под 60 % от БВП с 40,7 % през 2012 г. и се очаква да намалее слабо през програмния период. Макар че в програмата за конвергенция се очаква дългът да намалее на 39,7 % през 2013 г. и да достигне 34,5 % през 2016 г., в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г. се предвижда той да намалее на 40,1 % от БВП през 2013 г. и на 39,4 % през 2014 г. Разликите се дължат най-вече на по-ниските дефицити, прогнозирани в програмата за конвергенция.

               (10)

               Въпреки че дефицитът се е подобрил през годините, Литва все още не разполага с достатъчно фискални възможности, за да реагира на неблагоприятни сътресения. Налице е обаче възможност за данъчно облагане с по-слабо изкривяващо отражение и подобряване на спазването на данъчното законодателство. Литва продължава да има най-ниското съотношение между данъци и БВП в Съюза и консолидацията бе насочена главно към разходите. Все още има възможност за търсене на допълнителни данъчни източници на приходи, които са по-малко неблагоприятни за растежа, като например в областта на околната среда и постоянното облагане на собствеността. Макар Литва да предприе стъпки за увеличаване на приходите от постоянни данъци върху собствеността, все още е налице възможност за подобряване на ситуацията. Приходите на Литва от екологични данъци са в низходяща тенденция и бяха вторите най-ниски в Съюза през 2011 г., което се дължи и на факта, че данъците върху транспорта са най-ниските в Съюза; това не улеснява намаляването на високата енергийна интензивност на литовската икономика. Същевременно насърчаващите растежа разходи, например в областта на научните изследвания и образованието, следва да се превърнат в приоритет на фискалната консолидация. Закъсня прилагането на законодателството, с което се засилва фискалната рамка. Фискалната рамка на Литва не успя да предотврати процикличната фискална политика през годините с положителни резултати. Изменението през 2012 г. на Закона за структурата на бюджета е стъпка в правилната посока. Необходимо е да се подобри мониторингът, отчетността и изпълнението на бюджетния процес, по-специално на общините, и да се осигури задължителният характер на средносрочната рамка.

               (11)

               Демографските промени пораждат трудности за дългосрочната фискална устойчивост на Литва. Следователно продължава да бъде важно предприемането на мащабна пенсионна реформа, насочена едновременно към устойчивостта и адекватността на пенсионните режими. Постигането на подходящ размер на пенсиите е предизвикателство, тъй като по-възрастното население е изправено пред голям риск от бедност и социално изключване. Реформата от 2012 г. на системата за натрупване на пенсии насърчава втория стълб на натрупването на пенсии чрез финансови стимули от държавния бюджет. С нея се въвежда също така възможността за отказ от натрупване на пенсии чрез частни фондове и връщане към държавния социалноосигурителен фонд по време на преходен период, както и постепенно увеличаване на пенсионната възраст. Реформата ще влезе в сила от 1 януари 2014 г. Това са важни, но изолирани стъпки в правилната посока, като са необходими по-решителни промени, в частност в рамките на първия стълб на пенсионната система. В допълнение са необходими мерки за насърчаване на пригодността за заетост на по-възрастните работници и съобразена с нуждите на възрастните хора работна среда.

               (12)

               Борбата с безработицата и слабото участие на нискоквалифицираните работници на пазара на труда продължават да бъдат основни проблеми. Високата безработица засяга най-вече младите и неквалифицирани работници. Несъответствието на предлаганите умения стана особено явно по време на кризата и представлява все по-значителен проблем, който е признак за наличието на структурни недостатъци в образованието и политиките на пазара на труда. Произтичащият от това недостиг на квалифицирана работна ръка е утежнен от големия брой емигранти. Следователно са необходими допълнителни мерки за подобряване на гъвкавостта на пазара на труда и за насърчаване на участието на пазара на труда, особено на младите хора, неквалифицираните лица и по-възрастните работници. Цялостният обхват на активните мерки за пазара на труда, както и на финансовото разпределение за всяка отделна мярка все още са недостатъчни, а мерките са неудачно насочени по отношение на нискоквалифицираните работници и дългосрочно безработните лица. Обстойният преглед на трудовото право с участието на социалните партньори може да доведе до набелязването на ненужни ограничения и административни пречки, които възпрепятстват сключването на по-гъвкави договори, разпоредби за освобождаване от работа и гъвкави условия за работното време. По-голямата привлекателност на чиракуването и стажовете може да гарантира по-успешно преминаване от училището или университета към пазара на труда.

               (13)

               Бедността и социалното изключване са все още разпространени в степен, която поражда безпокойство. По-специално нарастването на бедността сред децата буди безпокойство. През 2012 г. бе поставено началото на мерки за реформа на социалното подпомагане с парични плащания, целящи увеличаване на стимулите за работа (обвързани с връщането на работа обезщетения за дългосрочно безработните лица, постепенно намаляване на социалните помощи за хората в трудоспособна възраст, които не са активни) и намаляване на бедността. Пилотен проект в пет общини даде впечатляващи резултати по отношение на икономия на разходи и по-добра насоченост към бенефициерите. Понастоящем е необходимо въвеждането на система за наблюдение, за да се оцени ефикасността на тази реформа и нейното въздействие върху преодоляването на бедността и изключването. Реформата също така трябва да се обвърже с мерки за връщане към заетост, предназначени да засилят участието, по-специално на дългосрочните получатели на социални помощи. Мерките, предприети за намаляване на бедността, включват разширен обхват на социалните помощи и нов метод за изчисляване на размера на помощите. Освен това от 1 януари 2013 г. минималната работна заплата беше увеличена с 18 %, което би могло да спомогне за намаляване на липсата на заетост, както и бедността сред заетите лица. Въпреки това тези мерки изглеждат недостатъчни, като се има предвид мащабът на проблемите, а и липсва цялостна стратегия или план за действие за борба с бедността.

               (14)

               От 2010 г. насам правителството провежда амбициозна реформа на държавните предприятия (ДП). Реформата е уместна и надеждна и включва законодателни и организационни промени. Регулаторните аспекти на реформата бяха въведени и беше постигната висока степен на изпълнение на изискванията за отчетност. Сега предизвикателството е да се избегне конфликт на интереси по отношение на регулаторните и нерегулаторните функции и да се направи разграничение между търговските и нетърговските дейности на ДП. След като бъде изцяло приложена реформата ще може да спомогне за повишаване на конкурентоспособността и растежа. Следователно от първостепенно значение е провеждането на мониторинг на изпълнението.

               (15)

               Газовите и електрическите връзки със съседните държави остават недоразвити. В резултат на това конкуренцията в енергийния сектор е много ограничена, а цените на енергията са високи. Освен това енергийната ефективност продължава да бъде проблем. Напредъкът бе муден по отношение на обновяването на сградния фонд, включително по отношение на инвестициите в рамките на холдинговия фонд JESSICA, и продължава да съществуват сериозни трудности за санирането на частни жилища.

               (16)

               В рамките на европейския семестър Комисията извърши цялостен анализ на икономическата политика на Литва. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Литва, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на национално равнище. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—6 по-долу.

               (17)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (5) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия през периода 2013—2014 г.:

               1.

               Да гарантира благоприятстваща растежа бюджетна консолидация и да приложи планираната бюджетна стратегия, като продължи усилията за структурна корекция, която ще позволи на Литва да постигне СБЦ. Да даде приоритет на разходите, благоприятстващи растежа. Да продължи да укрепва бюджетната рамка, по-специално чрез осигуряване на приложими и задължителни тавани на разходите в средносрочната бюджетна рамка. Да преразгледа данъчната система и да увеличи данъците, които са по-малко неблагоприятни за растежа, като например постоянните данъци върху собствеността и екологичните данъци, включително въвеждане на данъци върху леките автомобили, като в същото време продължава да подобрява спазването на данъчното законодателство.

               2.

               Да приеме и приложи законодателство за мащабна реформа на пенсионната система. Да приведе законоустановената пенсионна възраст в съответствие с очакваната продължителност на живота, да намали достъпа до ранно пенсиониране, да установи ясни правила за индексирането на пенсиите и да насърчи използването на допълнителни схеми за спестявания, като гарантира изпълнението на текущите реформи. Да допълни пенсионната реформа с мерки за насърчаване на пригодността за заетост на по-възрастните работници.

               3.

               Да се справи с високата безработица сред нискоквалифицираните и трайно безработните лица, като пренасочи вниманието на ресурсите към активни политики на пазара на труда, като същевременно подобри техния обхват и ефективност. Да подобри пригодността за заетост на младите хора, например чрез гаранция за младежта, да подобри изпълнението и ефективността на схемите за стажове, и да се справи с продължаващите несъответствия между търсените и предлаганите умения. Да преразгледа целесъобразността на трудовото законодателство по отношение на по-гъвкавите договори, разпоредбите за освобождаване от работа и за работното време, като консултира със социалните партньори.

               4.

               Да въведе конкретни целенасочени мерки за намаляване на бедността и социалното изключване. Да продължи да засилва връзките между реформата на социалното подпомагане с парични плащания и мерките за връщане към заетост.

               5.

               Да завърши реформата на ДП, в частност да гарантира разделяне на собствеността и регулаторните функции, както и да наблюдава внимателно изпълнението на изискванията на реформата.

               6.

               Да засили мерките за подобряване на енергийната ефективност на сградите, включително чрез отстраняване на демотивиращите фактори и бързото започване на работата на холдинговия фонд. Да насърчава конкуренцията в енергийните мрежи чрез подобряване на взаимосвързаността с други държави членки, както по отношение на електроенергията, така и на газта.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         R. ŠADŽIUS

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2013 г. съгласно Решение 2013/208/ЕС на Съвета от 22 април 2013 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 118, 30.4.2013 г., стр. 21).

      (3)  ОВ C 219, 24.7.2012 г., стр. 54.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Полша за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Полша за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/15

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Полша за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Полша за 2016 г.
   (2016/C 299/04)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2016 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. На 26 ноември 2015 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Полша не беше посочена като една от държавите членки, за които да бъде направен задълбочен преглед.

               (2)

               Докладът за Полша за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бяха оценени напредъкът на Полша в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., и напредъкът по отношение на нейните национални цели по стратегията „Европа 2020“.

               (3)

               На 28 април 2016 г. Полша представи своята национална програма за реформи за 2016 г., както и програмата си за конвергенция за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоки относно прилагането на мерките за обвързване на ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Полша понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2016 г. правителството предвижда, че номиналният дефицит ще нарасне от 2,6 % от БВП през 2015 г. на 2,9 % от БВП през 2017 г. преди да се понижи до 1,3 % от БВП през 2019 г. Средносрочната бюджетна цел за дефицит от 1 % от БВП в структурно изражение не се очаква да бъде постигната до 2019 г., т.е. в периода на програмата. Съгласно програмата за конвергенция съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да нарасне от 51,3 % през 2015 г. на 52,5 % през 2017 г. и да намалее на 50,4 % през 2019 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен през 2016 г. и благоприятен за периода след това. Съгласно прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. съществува риск от значително отклонение от препоръчаната корекция, както през 2016 г., така и, при запазване на политиката през 2017 г. Въз основа на своята оценка на програмата за конвергенция и като има предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът е на мнение, че съществува риск Полша да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Поради това ще са необходими допълнителни мерки, за да се гарантира спазване през 2016 г. и 2017 г.

               (6)

               Полша е единствената държава — членка на ЕС, без функциониращ напълно независим фискален съвет и без планове за създаването на такъв, макар да разполага с независими фискални институции, изпълняващи някои от функциите на такъв фискален съвет. В допълнение към тавана на дълга, заложен в конституцията на Полша, през 2013 г. Полша въведе правило за стабилизиране на разходите, което беше приложено изцяло за първи път в бюджета за 2015 г. Правилото обаче беше изменено през декември 2015 г., като това ще позволи по-високи разходи, особено в настоящите условия на ниска инфлация. Съществуват значителни рискове за фискалната устойчивост в дългосрочен план поради неблагоприятното изходно състояние на бюджета и планираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението, най-вече по отношение на разходите за здравеопазване. От гледна точка на устойчивостта на дълга, в условията на непроменени политики, средносрочният фискален риск е висок поради предвиденото увеличение на размера на дълга.

               (7)

               Според прогнозата приходите от ДДС за 2015 г. са останали на ниско равнище като дял от БВП въпреки мерките, въведени до момента, които включват механизма за самоначисляване и съвместната отговорност на предприятията в чувствителни сектори. Увеличаването на събирането на ДДС и борбата с измамите с ДДС са приоритети на правителство и във връзка с това е в ход изработването на стратегия. Очаква се тя да включва мерки като нови ИТ инструменти за откриване и борба с измамите с ДДС и реформа на данъчната администрация. През януари 2017 г. ще бъде въведен по-нисък праг за парични плащания между предприятия. Полша все още е изправена пред дългогодишното предизвикателство, свързано с неефективната данъчна администрация. Съотношението на административните разходи спрямо събраните нетни приходи от данъци е най-високото в Съюза.

               (8)

               Полша продължава да прилага намалени ставки на ДДС за голям брой стоки и услуги. Това допринася за загубата на приходи и намалява ефективността на системата на ДДС. Данните сочат, че намалените ставки на ДДС не са ефективен инструмент на социалната политика, особено предвид факта, че те не са специално насочени към уязвимите домакинства. По принцип те водят до значителни субсидии за богатите данъкоплатци. Социалните обезщетения и данъкът върху доходите се считат за по-целенасочен и следователно по-подходящ инструмент за постигане на целите на преразпределението. Потенциалната загуба на приходи вследствие на намалените ставки на ДДС и факултативните освобождавания са сред най-високите в Съюза.

               (9)

               Въпреки неотдавнашните подобрения полският пазар на труда е изправен пред съществени предизвикателства — застаряване на работната сила, ниска производителност и високи равнища на сегментация на пазара на труда. Те са свързани с недостатъци в образователната система. Въпреки че образователната система се е подобрила значително през последните години, тя все още не осигурява на учениците в достатъчна степен с универсални умения, необходими с оглед на бързо променящия се пазар на труда и иновациите. Относително ниското средно ниво на висшето образование и науката в Полша има отрицателно влияние върху качеството на предлагането. Степента на интернационализация на висшето образование на Полша е много малка, както по отношение на броя на чуждестранните студенти, така и по отношение на участието в международно научно сътрудничество. Моделът на финансиране на висшето образование не насърчава в достатъчна степен качеството, тъй като се използват предимно реномето на университета в миналото и количествени променливи, като например броя на студентите и преподавателите. Според работодателите на висшистите липсват универсални умения, като например способност за решаване на проблеми, критично мислене и способност за работа в екип. Участието в програми за учене през целия живот е ниско и професионалното образование и обучение не отговарят на пазарните потребности.

               (10)

               Макар наличието и разпространението на предучилищно образование да се е увеличило значително през последните години, предлагането на услуги за грижи за малките деца все още е сред най-ниските в Съюза. Повишаването на задължителната училищна възраст на седем години и премахването на задължението петгодишните да посещават предучилищни заведения, в съчетание с новите обезщетения за деца, могат да окажат отрицателно въздействие върху участието на пазара на труда, особено на жените, и това трябва да се следи отблизо.

               (11)

               Въпреки същественото увеличение на безсрочните трудови договори през 2015 г. делът на срочните трудови договори в Полша е сред най-високите в Съюза. Неотдавна Полша предприе редица мерки за преодоляване на сегментацията на пазара на труда. Беше прието изменение в Кодекса на труда, социалните осигуровки, свързани с някои гражданскоправни договори, бяха увеличени, а през януари 2017 г. се очаква въвеждането на минимално почасово възнаграждение за служителите, работещи по граждански договори. Въпреки това някои елементи от Кодекса на труда действат демотивиращо на работодателите да наемат хора на безсрочни договори и използването на тези договори все още е ограничено. Това се дължи главно на сложността на регулирането на пазара на труда и високите скрити разходи на съкратените лица по такива договори. Те включват високи процесуални разходи, разходи, свързани с продължителните и несигурни механизми за разрешаване на спорове, и разпоредби като специалната закрила на възрастните работници от съкращения.

               (12)

               Преференциалните секторни разпоредби за социална сигурност, по-специално силно субсидираните пенсионни системи за земеделските производители и миньорите, са свързани с високи бюджетни разходи и може да допринесат за намаляване на мобилността на работната сила. Броят на осигурените лица по специалната система за земеделските стопани бавно намалява от 2007 г. насам и правителството очаква, че през 2019 г. той ще бъде 1,18 млн. души, докато същевременно броят на бенефициентите на пенсионната система, възлизащ на 1,229 милиона, вероятно ще нараства до 2018 г. От 2011 г. насам делът на държавните бюджетни разходи за схемата за социално осигуряване на селскостопанските производители (KRUS) в БВП се е запазил на равнище от 1 %. Не съществува общо изискване за селскостопанските производители или задължение за въвеждане на счетоводна система и самостоятелното финансиране на KRUS е ниско. През 2014 г. в Полша е имало 1,382 милиона земеделски стопанства, 52 % от които с големина под 5 ха (GUS). Миньорите са изключени от общата публична пенсионна система на основата на конкретно определени вноски, като за тях се прилагат специални преференциални пенсионни мултипликационни коефициенти, което води до значителен годишен разход за публичните финанси от над 0,5 % от БВП. Неблагоприятните демографски перспективи вече са отразени в намаляващия брой на населението в трудоспособна възраст. Следователно запазването на положителните тенденции в областта на заетостта, особено на по-възрастните работници, е от първостепенно значение, включително с цел да се запазят устойчивостта и адекватността на системата за обществено пенсионно осигуряване. Въпреки че реалната средна възраст за пенсиониране през последните години се е увеличила, тя продължава да бъде значително под законоустановената пенсионна възраст. Следователно увеличаването на реалната възраст на пенсиониране е от решаващо значение за дългосрочната социална адекватност на пенсиите в бъдеще и стабилността на публичните финанси, както и за увеличаване на участието на пазара на труда.

               (13)

               Въпреки значителните инвестиции през последните години продължават да съществуват трудности и пропуски в транспортните, енергийните и комуникационните мрежи. Инвестиционната дейност е възпрепятствана от бариери по отношение на функционирането на публичната администрация, данъчното облагане, средата за научноизследователски, развойни и иновационни дейности и продължителното принудително изпълнение на договорите. Слабостите в управленския и административния капацитет оказват отрицателно въздействие върху своевременното изпълнение на инвестиционните проекти в железопътния сектор и в други транспортни, енергийни и телекомуникационни инфраструктурни проекти. Полската икономика остава енерго- и въглеродоемка и потенциалните ползи от подобряването на енергийната ефективност са значителни. Съоръженията за производство на електроенергия са остарели и продължават да бъдат силно зависими от въглища. Енергийната мрежа не е достатъчно добре свързана със съседните страни. Схемата за подпомагане на енергията от възобновяеми източници, която трябваше да влезе в сила на 1 януари 2016 г., бе забавена, което създаде несигурност за инвестициите. Ключовите фактори, които пречат на инвестициите, по-специално в сектора на строителството, са много малкият обхват и нестабилността на пространственото планиране, особено на местно равнище, както и прекомерното регулиране и регулаторните и административните несъответствия, които възпрепятстват издаването на разрешителни за строеж.

               (14)

               В контекста на европейския семестър Комисията изготви подробен анализ на икономическата политика на Полша и го публикува в доклада за страната за 2016 г. Освен това тя направи оценка на програмата за конвергенция и на националната програма за реформи, както и на последващите действия във връзка с препоръките към Полша, отправени през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Полша, но и съответствието им с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—3 по-долу.

               (15)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището (4) му е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Полша да предприеме следните действия през периода 2016—2017 г.:

               1.

               Да постигне годишна фискална корекция от 0,5 % от БВП за постигане на междинната бюджетна цел през 2016 г. и през 2017 г. Да укрепи фискалната рамка, включително чрез създаването на независим фискален съвет. Да подобри събирането на данъците чрез осигуряване на по-добро спазване на разпоредбите за ДДС и да ограничи широкото използване на намалени ставки на ДДС.

               2.

               Да гарантира устойчивостта и адекватността на пенсионната система и да увеличи участието на пазара на труда, като започне реформа на преференциалните пенсионни договорености, да премахне пречките пред по-трайните форми на заетост и да осигури по-голямо съответствие между образованието и обучението и нуждите на пазара на труда.

               3.

               Да предприеме мерки за премахване на пречките пред инвестициите в транспортна, строителна и енергийна инфраструктура и да увеличи обхвата на териториалното планиране на местно равнище.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (4)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка 2007/78/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 година

text:
               6.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 32/28

      ПРЕПОРЪКА 2007/78/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 22 декември 2006 година
   тъй като настоящият акт не е нормативен акт с общо приложение, той няма да бъде публикуван в Специалното издание на Официален вестник


title: 2009/396/ЕО: Препоръка на Комисията от 7 май 2009 година относно подхода за регулиране на цените за терминиране на фиксирана и мобилна връзка в ЕС

text:
               20.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 124/67

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 7 май 2009 година
   относно подхода за регулиране на цените за терминиране на фиксирана и мобилна връзка в ЕС
   (2009/396/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1), и по-специално член 19, параграф 1 от нея,
   след консултация с Комитета за регулиране на съобщенията,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО националните регулаторни органи (НРО) допринасят за развитието на вътрешния пазар, inter alia, като сътрудничат помежду си и с Комисията по прозрачен начин, за да бъде гарантирано развитието на съгласувана регулаторна практика. По време на оценката на повече от 850 проектомерки, съобщени съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО, бе установено обаче, че все още съществува несъгласуваност в регулирането на цените за терминиране на гласови повиквания.

               (2)

               Макар в повечето държави-членки, общо взето, да е предвидена известна форма за ориентиране на цените към себестойността, преобладават отклонения между държавите-членки по отношение на мерките за контрол върху цените. В допълнение към значителното разнообразие на избраните инструменти за определяне на разходите съществуват и различни практики в прилагането на тези инструменти. Това увеличава разликата между цените на едро за терминиране, прилагани в целия Европейски съюз, което само отчасти може да се обясни с национална специфика. Групата на европейските регулатори (ГЕР), създадена с Решение 2002/627/ЕО на Комисията (2), призна това в своята „Обща позиция относно симетрията на цените за терминиране на фиксирана връзка и симетрията на цените за терминиране на мобилна връзка“. В редица случаи НРО също така разрешиха на по-малки оператори на фиксирани и мобилни мрежи по-високи цени за терминиране с обосновката, че тези оператори са новодошли на пазара и не са се възползвали от икономии от мащаба и/или са подложени на различаващи се условия по отношение на разходите. Тези асиметрии съществуват както вътре в държавите, така и между тях, макар постепенно да намаляват. ГЕР призна в своята обща позиция, че цените за терминиране следва обикновено да са симетрични и асиметрията изисква задоволително обосноваване.

               (3)

               Значителните отклонения в подхода за регулиране на цените за терминиране на фиксирана и мобилна връзка причиняват фундаментални нарушения в конкуренцията. Пазарите на терминирането на повикванията, т.е. осъществяването на крайната връзка, означават положение на двустранен достъп, при което се предполага, че и двамата свързващи се помежду си оператори ще извлекат полза от схемата, но тъй като тези оператори също така се конкурират помежду си за абонати, цените за терминиране могат да имат значителни стратегически и конкурентни последици. Когато цените за терминиране превишават ефективните разходи, това поражда прехвърляне на значителни средства между пазарите и потребителите на фиксирана и мобилна връзка. В допълнение, на пазари, където операторите притежават асиметрични пазарни дялове, това може да има за резултат значителни плащания от по-малки към по-големи конкуренти. Освен това равнището в абсолютна стойност на цените за терминиране на мобилна връзка остава високо в редица държави-членки в сравнение с тези, прилагани в множество държави извън Европейския съюз, а също и като цяло в сравнение с цените за терминиране на фиксирана връзка, като по този начин продължава да води до високи, макар и спадащи цени за крайните потребители. Високите цени за терминиране проявяват тенденция да водят до високи цени на дребно за генериране на повиквания и съответно до по-ниска степен на използване, като по този начин се намалява благосъстоянието на потребителите.

               (4)

               Липсата досега на хармонизация в прилагането на принципите за отчитане на разходите в пазара на терминиране демонстрира нуждата от общ подход, който да предостави по-голяма правна сигурност и подходящи стимули за потенциални инвеститори, както и да намали регулаторното бреме върху съществуващите оператори, които понастоящем действат в няколко държави-членки. Целта за съгласувано регулиране на пазарите за терминиране е ясна и приета от НРО, като беше изразена нееднократно от Комисията в контекста на нейната оценка на проектомерките съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО.

               (5)

               Определени разпоредби на регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги изискват прилагането на необходими и подходящи механизми за отчитане на разходите и на задължения за контрол върху цените, а именно членове 9, 11 и 13 във връзка със съображение 20 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа и взаимното свързване на електронните съобщителни мрежи и свързаните с тях съоръжения (Директива за достъпа) (3).

               (6)

               Препоръка № 2005/698/ЕО на Комисията от 19 септември 2005 г. относно разделяне на отчетността и осчетоводяване на разходите съгласно регулаторната рамка за електронни съобщения (4) предостави рамка за съгласуваното прилагане на специфичните разпоредби, отнасящи се до осчетоводяването на разходите и разделянето на отчетността, с оглед да се подобри прозрачността на нормативните счетоводни системи, методики, одитни и отчетни процедури в полза на всички участващи страни.

               (7)

               Терминирането на гласови повиквания на едро е услугата, която е необходима за довеждане на повикванията до повиквания пост (при фиксираните мрежи) или абонат (при мобилните мрежи). Системата за таксуване в ЕС се основава на принципа „плаща мрежата на повикващата страна“, което означава, че таксата за терминиране се определя от повикваната мрежа и се плаща от повикващата мрежа. Повикваната страна не се таксува за тази услуга и обикновено няма стимул да реагира на определената от своя мрежов доставчик цена за терминиране. В този контекст прекомерната цена е основната грижа на регулаторните органи по отношение на конкуренцията. Високите цени за терминиране в крайна сметка се възстановяват чрез по-високи такси за повиквания за крайните потребители. Като се има предвид характерният за пазарите на терминиране двупосочен достъп, допълнителните потенциални проблеми за конкуренцията включват кръстосаното субсидиране между оператори. Тези потенциални проблеми за конкуренцията са обичайни за пазарите за терминиране както на фиксирана, така и на мобилна връзка. Поради това, предвид на способността на операторите, осъществяващи крайната връзка, и на стимулите за тях да повишават цените значително над разходите, ориентирането на цените към себестойността се счита за най-подходящата намеса за справяне с този проблем в средносрочна перспектива. В съображение 20 от Директива 2002/19/ЕО се отбелязва, че методът на възстановяване на разходите следва да е съобразен с конкретните обстоятелства. Предвид специфичните характеристики на пазарите на терминиране на повикванията и свързаните с това проблеми по конкуренцията и дистрибуцията, Комисията отдавна прие, че въвеждането на общ подход, основаващ се на ефективен стандарт за разходите, и прилагането на симетрични цени за терминиране биха повишили ефикасността и устойчивата конкуренция и биха увеличили в максимална степен ползите за потребителите по отношение на офертите за цени и услуги.

               (8)

               Съгласно член 8, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО държавите-членки гарантират, че при изпълнение на регулаторните задачи, определени в посочената директива и в специфичните директиви, и по-специално на онези, насочени към постигане на ефективна конкуренция, националните регулаторни органи отчитат в максимална степен, че е желателно регулирането да бъде технологически неутрално. В член 8, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО в допълнение се изисква НРО да насърчават конкуренцията, като наред с другото гарантират, че всички ползватели извличат максимална полза, що се отнася до избора, цената и качеството на услугата, и няма опорочаване или ограничаване на конкуренцията. За постигане на тези цели и съгласувано прилагане във всички държави-членки, регулираните цени за терминиране следва да бъдат намалени възможно най-бързо до разходите на ефективен оператор.

               (9)

               В една конкурентна среда операторите се конкурират въз основа на текущите разходи и не могат да бъдат компенсирани за разходи, които са били направени поради неефективност. Следователно цифровите данни за направени в миналото разходи трябва да бъдат коригирани в данни за текущите разходи, отразяващи разходите на ефективен оператор, прилагащ съвременна технология.

               (10)

               Оператори, които са компенсирани за направените действителни разходи за терминиране, нямат особени стимули да повишават ефективността. Прилагането на модел „отдолу нагоре“ е в съответствие с концепцията за развитие на ефективна мрежа за ефективен оператор, чрез което с използване на текущите разходи се конструира технико-икономически модел на ефективна мрежа. Той отразява по-скоро нужното количество оборудване, а не толкова предоставяното понастоящем, и не отчита предшестващите разходи.

               (11)

               Предвид факта, че един модел „отдолу нагоре“ се основава главно на производни данни, като например мрежовите разходи се изчисляват на базата на информация от продавачите на оборудване, регулаторите може да пожелаят да съчетаят резултатите от модел „отдолу нагоре“ с резултатите от модел „отгоре надолу“ с цел да получат възможно най-стабилни резултати и да избегнат големи несъответствия в оперативните разходи, капиталовите разходи и разпределението на разходите между хипотетичен и реален оператор. С цел да се установят и намалят възможни недостатъци на модела „отдолу нагоре“, като например информационна асиметрия, НРО може да сравни резултатите от подхода с модела „отдолу нагоре“ с тези, получени от съответен модел „отгоре надолу“, при който се използват данни, преминали през одит.

               (12)

               Разходният модел следва да се основава на избора на ефективни технологии, налични през периода от време, за който се отнася моделът, доколкото те могат да бъдат идентифицирани. Следователно при създаден днес модел „отдолу нагоре“ по принцип може да се приеме, че централната мрежа за фиксираните мрежи се основава на мрежа от следващо поколение (МСП). Моделът „отдолу нагоре“ за мобилни мрежи следва да се основава на комбинация от технологии от поколения 2 и 3, прилагани в частта за достъп до мрежата, което отразява предвижданата ситуация, докато за централната част може да се предполага, че ще се основава на МСП.

               (13)

               Като се имат предвид специфичните характеристики на пазарите на терминиране на повикванията, разходите за услугите по терминиране следва да се изчисляват въз основа на перспективните дългосрочни допълнителни разходи (ДДР). При модел ДДР всички разходи стават променливи и понеже се приема, че всички активи се подменят в дългосрочен план, определянето на таксите въз основа на ДДР позволява ефективно възстановяване на разходите. Моделите ДДР включват само тези разходи, които са предизвикани от предоставянето на определена добавка. Подходът на допълнителните разходи, при който се разпределят само ефективно направените разходи, които не биха възникнали, ако включената в добавката услуга не се предоставя повече (т.е. разходи, които могат да се избегнат), спомага за ефективно производство и потребление и свежда до минимум потенциалните нарушения на конкуренцията. Колкото по-голямо е отклонението на цените за терминиране от допълнителните разходи, толкова повече нарастват нарушенията в конкуренцията между пазарите на фиксирана и мобилна връзка и/или между операторите с асиметрични пазарни дялове и потоци на трафика. Поради това е оправдано прилагането на чист подход ДДР, при който съответната добавка е терминирането като услуга на едро и който включва само разходи, които могат да се избегнат. Подход ДДР би позволил също така възстановяване на всички фиксирани и променливи разходи (като се приема, че фиксираните разходи се превръщат в променливи в дългосрочен план), които са допълнителни за предоставянето на услуга на едро за терминиране на гласови повиквания, като по този начин би улеснил ефикасното възстановяване на разходите.

               (14)

               Разходите, които могат да се избегнат, представляват разликата между установените общи разходи в дългосрочен план на един оператор, предоставящ своята пълна гама от услуги, и установените общи разходи в дългосрочен план на този оператор, предоставящ своята пълна гама от услуги, с изключение на услугата на едро за терминиране, доставяна на трети страни (т.е. обособените разходи на оператор, който не предлага на трети страни услуга за терминиране). За да се гарантира правилно приписване на разходите, трябва да се направи разграничение между тези разходи, които са свързани с трафика, т.е. всички тези фиксирани и променливи разходи, които нарастват при увеличено ниво на трафика, и разходите, които не са свързани с трафика, т.е. всички тези разходи, които не нарастват при увеличено ниво на трафика. За определяне на разходите по предоставяното на едро терминиране, които могат да се избегнат, следва да се пренебрегнат несвързаните с трафика разходи. След това може да е уместно свързаните с трафика разходи да се припишат най-напред на други услуги (например генериране на повиквания, SMS, MMS, широколентова връзка, наети линии и т.н.), като терминирането на едро на гласови повиквания е последната услуга, която следва да се вземе предвид. Така разходите, приписани на услугата на едро за терминиране на повикванията, следва да се равняват само на допълнителните разходи, направени за предоставяне на услугата. Вследствие на това отчитането въз основа на подхода ДДР на разходите за услуги на едро за терминиране на повиквания на пазарите на фиксирана и мобилна връзка следва да позволи възстановяване само на разходите, които биха отпаднали, ако терминирането не се предлага повече като услуга на едро на трети страни.

               (15)

               Може да се установи, че терминирането е услуга, която поражда ползи и за повикващата, и за повикваната страна (ако повикваният няма полза, той не би приел повикването), което от своя страна навежда на мисълта, че и двете страни имат участие в създаването на разходи. Използването на принципи за причинно-следствена връзка при определянето на разходно ориентирани цени предполага, че причинителят на разходите следва да поеме тези разходи. Като се отчита двустранният характер на пазарите за терминиране с причиняване на разходи от две страни, не всички съответни разходи трябва да се възстановяват чрез регулираната такса на едро за терминиране. За целите на настоящата препоръка обаче всички разходи по предоставяне на едро на услугата за терминиране, които могат да се избегнат, могат да се възстановят чрез таксата на едро, т.е. всички тези разходи нарастват в отговор на увеличение на трафика за терминиране на едро.

               (16)

               При определянето на цени за терминиране всякакво отклонение от едно-единствено равнище на ефективни разходи следва да се основава на обективни различия в разходите извън контрола на операторите. При фиксираните мрежи не са установени такива обективни различия в разходите извън контрола на операторите. При мобилните мрежи неравномерното разпределение на радиочестотния спектър може да бъде счетено за външен фактор, в резултат на който има различия в единичните разходи между мобилните оператори. Дължащи се на външни фактори различия в разходите могат да възникнат, когато разпределението на радиочестотния спектър не е извършено чрез пазарни механизми, а въз основа на последователна процедура на лицензиране. Когато разпределението на радиочестотния спектър се извършва чрез пазарни механизми, като например търгове, или когато съществува вторичен пазар, причинените от честотите различия в разходите се определят в по-голяма степен вътрешно и е вероятно да бъдат значително намалени или премахнати.

               (17)

               Новите участници в пазара на мобилна връзка могат обаче да направят по-големи единични разходи през преходен период, докато достигнат минималния ефективен мащаб. При такова положение НРО могат да им позволят, след като са установили, че на пазара на дребно съществуват пречки за навлизане на пазара и разрастване, да възстановят своите по-високи допълнителни разходи в сравнение с тези на моделиран оператор за преходен период до четири години след навлизане на пазара. Като се има предвид общата позиция на ГЕР, е разумно да се предвиди период от четири години за постепенно премахване на асиметриите въз основа на оценката, че на пазара на мобилна връзка може да се очаква три до четири години след навлизането в него да се постигне дял между 15 и 20 %, необходим за доближаване до нивото на минималния ефективен мащаб. Положението е различно за новите участници в пазара на фиксирана връзка, които имат възможност да постигнат ниски единични разходи, като съсредоточат своите мрежи върху маршрути с голяма плътност в отделни географски райони, и/или да наемат съответни мрежови входове от историческите оператори.

               (18)

               Предпочитаният подход е метод на амортизация, който отразява икономическата стойност на даден актив. Ако обаче разработването на издържан икономически модел на амортизация не е осъществимо, тогава са възможни други подходи, включително линейна амортизация, анюитет и изместен анюитет (tilted annuities). Критерият за избор измежду алтернативните подходи е степента, в която те се доближават до икономическа оценка на амортизацията. Така, ако разработването на издържан икономически модел на амортизация не е възможно, тогава поотделно трябва да се проучи амортизационният профил на всеки един основен актив в модела „отдолу нагоре“ и следва да се избере този подход, генериращ амортизационен профил, подобен на този на икономическата амортизация.

               (19)

               По отношение на ефективния мащаб, на пазарите на фиксирана и мобилна връзка важат различни фактори. Минималният ефективен мащаб може да бъде постигнат на различни равнища в секторите на фиксирана и мобилна връзка, тъй като това зависи от приложимите към всеки от тях различни регулаторни и търговски условия.

               (20)

               Когато регулират таксите на едро за терминиране, НРО следва нито да пречат, нито да забраняват на оператори да преминават в бъдеще към алтернативни схеми за обмен на трафика за терминиране, стига тези схеми да са съвместими с конкурентен пазар.

               (21)

               Преходен период до 31 декември 2012 г. следва да се счита за достатъчно дълъг, за да позволи на НРО да въведат модела за разходите, а на операторите — да адаптират съответно своите бизнес планове, докато, от друга страна, се признава спешната нужда да се гарантира, че потребителите извличат максимални ползи от основаващи се на ефективните разходи цени за терминиране.

               (22)

               За НРО с ограничени ресурси по изключение може да е необходим допълнителен преходен период за подготовка на препоръчания модел за разходите. При такива обстоятелства, ако един НРО е в състояние да демонстрира, че методика (например бенчмаркинг), различаваща се от основаващ се на текущите разходи модел ДДР, дава резултати, които са съвместими с настоящата препоръка, и генерира ефективни резултати, съвместими с тези в конкурентен пазар, той може да обмисли определянето на временни цени, основаващи се на алтернативен подход, до 1 юли 2014 г. Когато за НРО с ограничени ресурси обективно би било прекомерно да прилагат след тази дата препоръчаната методика за разходите, тези НРО могат да продължат да прилагат алтернативна методика до датата за преразглеждане на настоящата препоръка, ако органът, създаден за сътрудничество между НРО и Комисията, включително неговите съответни работни групи, не предостави достатъчно практическа подкрепа и насоки за преодоляване на това ресурсно ограничение, и по-специално за справяне с разходите по прилагане на препоръчаната методика. Такъв резултат от алтернативни методики следва да не превишава средната стойност на цените за терминиране, определени от НРО, прилагащи препоръчаната методика за разходите.

               (23)

               Настоящата препоръка беше обект на публична консултация,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               Когато се налагат задължения за контрол върху цените и отчетност на разходите в съответствие с член 13 от Директива 2002/19/ЕО на операторите, определени от националните регулаторни органи (НРО) като притежаващи значителна пазарна сила на пазарите на едро за терминиране на гласови повиквания по отделни обществени телефонни мрежи (наричани по-долу „пазари за терминиране на фиксирана и мобилна връзка“) в резултат на пазарен анализ, извършен в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО, НРО следва да определят цени за терминиране въз основа на разходите, направени от ефективен оператор. Това означава, че те биха били и симетрични. При извършването на това НРО следва да действат по начина, посочен по-долу.

               2.

               Препоръчва се оценката на ефективните разходи да се основава на текущите разходи и на използването на подход „отдолу нагоре“ за моделиране, използващ дългосрочните допълнителни разходи (ДДР) като съответна методика за отчитане на разходите.

               3.

               НРО могат да сравнят резултатите от подхода по модела „отдолу нагоре“ с тези от модела „отгоре надолу“, при който се използват данни, преминали през одит, с оглед да се провери и подобри качеството на резултатите и могат да направят съответни корекции.

               4.

               Разходният модел следва да се основава на ефективни технологии, които да са на разположение през периода от време, за който се отнася моделът. Поради това централната част и на фиксираните, и на мобилните мрежи може по принцип да се основава на мрежа от следващо поколение (МСП). Частта за достъп до мобилни мрежи следва да се основава на комбинация от телефония от поколения 2 и 3.

               5.

               Различните категории разходи, които се разглеждат тук, се определят, както следва:

                           а)

                           „допълнителни разходи“ са тези разходи, които могат да се избегнат, ако специфична добавка не се предлага повече;

                           б)

                           „свързани с трафика разходи“ са всички тези фиксирани и променливи разходи, които нарастват при увеличено ниво на трафика.

               6.

               В рамките на модела ДДР съответната добавка следва да се определи като услугата за терминиране на гласови повиквания, предоставяна на едро на трети страни. Това означава, че при оценката на допълнителните разходи НРО следва да установят разликата между общите дългосрочни разходи на един оператор, предоставящ своята пълна гама от услуги, и общите дългосрочни разходи на този оператор при отсъствието на услугата за терминиране, предоставяна на едро на трети страни. Трябва да се направи разграничение между разходи, свързани с трафика, и несвързани с трафика разходи, като последните следва да се пренебрегнат при изчисляване на цени на едро за терминиране. Препоръчваният подход за установяване на съответните допълнителни разходи се състои в това, най-напред да се определят свързаните с трафика разходи, дължащи се на услуги, различаващи се от терминирането на едро на гласови повиквания, и едва накрая само оставащите свързани с трафика разходи да се припишат на услугата на едро за терминиране на гласови повиквания. Това означава, че на регулираните услуги за терминиране на гласови повиквания следва да се припишат само тези разходи, които биха се избегнали, ако услугата на едро за терминиране на гласови повиквания не се предоставя повече на трети страни. Принципите за изчисляване на добавката за услугата на едро за терминиране на гласови повиквания, съответно във фиксирани и мобилни мрежи за терминиране, са доразвити в приложението.

               7.

               Препоръчваният подход за амортизация на активите е икономическата амортизация, когато е възможно.

               8.

               Когато се взема решение относно подходящия мащаб за ефективност на моделирания оператор, НРО следва да се съобразяват с принципите на определяне на подходящия мащаб за ефективност в мрежи за терминиране на фиксирана и мобилна връзка, както е посочено в приложението.

               9.

               Всяко определяне на равнища на ефективни разходи, което се отклонява от горепосочените принципи, следва да бъде оправдано от обективни различия в разходите, които са извън контрола на съответните оператори. Такива обективни различия в разходите могат да възникнат на пазарите за терминиране на мобилна връзка поради неравномерно разпределение на радиочестотния спектър. В размера, в който в разходния модел е включен допълнителен радиочестотен спектър, необходим за предоставяне на едро на терминиране, НРО следва редовно да преразглеждат всякакви обективни различия в разходите, като inter alia вземат под внимание дали в перспективен план има вероятност да бъде предоставен допълнителен радиочестотен спектър чрез пазарни процедури за прехвърляне или дали този недостатък по отношение на разходите намалява с течение на времето с увеличаване на обемите на по-късните участници.

               10.

               Ако може да се докаже, че нов участник в пазара на мобилна връзка, действащ под минималния ефективен мащаб, прави по-големи единични разходи, отколкото моделираният оператор, НРО могат да позволят, след като са установили, че на пазара на дребно съществуват пречки за навлизане на пазара и разрастване, тези по-големи разходи да бъдат възстановени през преходен период посредством регулирани цени за терминиране. Такъв период следва да не превишава четири години от навлизането на пазара.

               11.

               Настоящата препоръка не засяга предишни регулаторни решения, взети от НРО по отношение на повдигнатите тук въпроси. Независимо от това НРО следва да гарантират, че към 31 декември 2012 г. цените за терминиране се прилагат на симетрично равнище съобразно ефективните разходи в зависимост от обективните различия в разходите, установени в съответствие с точки 9 и 10.

               12.

               При изключителни обстоятелства, когато един НРО, по-специално поради ограничени ресурси, не е в състояние своевременно да финализира препоръчания модел за разходите, а може да демонстрира, че методика, различаваща се от основаващ се на текущите разходи модел ДДР, дава резултати, които са съвместими с настоящата препоръка, и генерира ефективни резултати, съвместими с тези в конкурентен пазар, той може да обмисли определянето на временни цени до 1 юли 2014 г., основаващи се на алтернативен подход. Когато за НРО с ограничени ресурси обективно би било прекомерно да прилагат след тази дата препоръчаната методика за разходите, тези НРО могат да продължат да прилагат алтернативна методика до датата за преразглеждане на настоящата препоръка, ако органът, създаден за сътрудничество между НРО и Комисията, включително неговите съответни работни групи, не предостави достатъчно практическа подкрепа и насоки за преодоляване на това ресурсно ограничение, и по-специално за справяне с разходите по прилагане на препоръчаната методика. Такъв резултат от алтернативни методики следва да не превишава средната стойност на цените за терминиране, определени от НРО, прилагащи препоръчаната методика за разходите.

               13.

               Настоящата препоръка ще бъде преразгледана не по-късно от четири години след датата на прилагане.

               14.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 7 май 2009 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33.

      (2)  ОВ L 200, 30.7.2002 г., стр. 38.

      (3)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7.

      (4)  ОВ L 266, 11.10.2005 г., стр. 64.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Принципи за изчисляването на цени на едро за терминиране във фиксирани мрежи

      Съответните допълнителни разходи (т.е. разходите, които могат да се избегнат) по услугата на едро за терминиране представляват разликата между общите дългосрочни разходи на един оператор, предоставящ своята пълна гама от услуги, и общите дългосрочни разходи на този оператор, не предоставящ на едро на трети страни услугата за терминиране.
      Трябва да се направи разграничение между разходи, свързани с трафика, и разходи, несвързани с трафика, за да се гарантира правилно приписване на разходите. Несвързаните с трафика разходи следва да се пренебрегнат при изчисляване на цени на едро за терминиране. От свързаните с трафика разходи на съответната добавка за терминиране следва да се припишат само тези разходи, които биха се избегнали при отсъствие на услугата на едро за терминиране на гласови повиквания. Тези разходи, които могат да се избегнат, могат да се изчислят, като най-напред се определят свързаните с трафика разходи, дължащи се на услуги, различаващи се от терминирането на едро (например генериране на повикване, услуги по предаване на данни, интернет телевизия и др.), като само оставащите, свързани с трафика разходи се приписват на услугата на едро за терминиране на гласови повиквания.
      По подразбиране разделителната точка между свързани и несвързани с трафика разходи обикновено е първата точка, в която става концентриране на трафика. В една публична комутируема телефонна мрежа обикновено се счита, че това е страната за възходящия поток на интерфейсната карта за линията в (отдалечения) концентратор. Еквивалентът при широколентовата мрежа от следващо поколение е картата за линията в DSLAM/MSAN (1). Когато DSLAM/MSAN е разположен в уличен шкаф, тогава трябва да се вземе под внимание дали предишната верига между шкафа и централата/главния разпределител е съвместно ползвано средство и следва да се разглежда като част от свързаните с трафика разходи, в който случай разделителната точка между свързани и несвързани с трафика разходи се намира в уличния шкаф. Ако за услугата за терминиране на гласови повиквания е определено специално оборудване, независимо от използваната технология, тогава разделителната точка остава на равнището на (отдалечения) концентратор.
      Като се следва описаният по-горе подход, примерните разходи за включване в добавката за услугата по терминиране биха включвали допълнителния мрежов капацитет, нужен за пренос на допълнителния трафик за терминиране на едро (напр. допълнителната мрежова инфраструктура в размера, в който тя се определя от нуждата за увеличаване на капацитета за целите на преноса на допълнителния трафик за терминиране на едро), както и допълнителните разходи за търговия на едро, пряко свързани с предоставянето на едро на трети страни на услугата за терминиране.
      За определяне на степента на ефективност на даден оператор за целите на разходния модел НРО следва да вземат под внимание, че при фиксираните мрежи операторите имат възможност да изградят своите мрежи в отделни географски райони и да се концентрират върху маршрути с голяма плътност и/или да наемат съответни мрежови входове от заварените национални оператори. Когато определят единичния ефективен мащаб за моделирания оператор, НРО следва поради това да вземат под внимание нуждата от насърчаване на ефективното навлизане на пазара, докато същевременно приемат, че при известни условия по-малките оператори могат да функционират с малки единични разходи в по-малки географски райони. Освен това може да се приеме, че по-малките оператори, които не могат да се мерят с предимствата на най-големите оператори от икономии от мащаба за по-обширни географски райони, ще закупуват мрежови входове на едро, вместо сами да предоставят услуги по терминиране.

         Принципи за изчисляването на цени на едро за терминиране в мобилни мрежи

      Съответните допълнителни разходи (т.е. разходите, които могат да се избегнат) по услугата на едро за терминиране представляват разликата между общите дългосрочни разходи на един оператор, предоставящ своята пълна гама от услуги, и общите дългосрочни разходи на този оператор, не предоставящ услугата за терминиране на едро на трети страни.
      Трябва да се направи разграничение между разходи, свързани с трафика, и разходи, несвързани с трафика, за да се гарантира правилно приписване на разходите. Несвързаните с трафика разходи следва да се пренебрегнат при изчисляване на цени на едро за терминиране. От свързаните с трафика разходи на съответната добавка за терминиране следва да се припишат само тези разходи, които биха се избегнали при отсъствие на услугата на едро за терминиране на гласови повиквания. Тези разходи, които могат да се избегнат, могат да се изчислят, като най-напред се определят свързаните с трафика разходи, дължащи се на услуги, различаващи се от терминирането на едро (например генериране на повикване, SMS, MMS и др.), и само оставащите свързани с трафика разходи се приписват на услугата на едро за терминиране на гласови повиквания.
      Разходите по мобилното абонатно устройство и картата SIM не са свързани с трафика и следва да се изключат от разходния модел за услугите на едро за терминиране на гласови повиквания.
      Покритието може да се опише най-добре като способност или възможност да се направи единично повикване от която и да е точка в мрежата в определен момент, а капацитетът представлява допълнителните мрежови разходи, които са необходими за пренос на увеличено равнище на трафик. Нуждата да се предостави такова покритие на абонатите ще причини несвързани с трафика разходи, които следва да не се приписват на добавката за терминиране на едро. Инвестициите в зрели пазари на мобилна връзка се правят главно с оглед да се увеличи капацитетът и да се развият нови услуги, като това следва да бъде отразено в разходния модел. Поради това допълнителните разходи за услуги на едро за терминиране на гласови повиквания следва да изключват разходите за покритието, но следва да включват разходите за допълнителен капацитет в размера, в който те са причинени от предоставянето на услуги на едро за терминиране на гласови повиквания.
      Разходите за използване на радиочестотния спектър (разрешението за запазване и използване на радиочестоти), направени по предоставяне на услуги на дребно на мрежови абонати, първоначално се определят от броя на абонатите, така че не са зависими от трафика и следва да не се начисляват като част от добавката за услугата на едро за терминиране. Разходите за придобиване на допълнителен радиочестотен спектър за увеличаване на капацитета (над минимума, необходим за предоставяне на услуги на дребно на абонатите) за целите на преноса на допълнителен трафик, произтичащ от предоставянето на едро на услугата за терминиране на гласови повиквания, следва да се включат като разходи за перспективни благоприятни възможности, когато е възможно.
      Като се следва очертаният по-горе подход, примерните разходи за включване в добавката за услугата по терминиране биха включвали допълнителния мрежов капацитет, нужен за пренос на допълнителния трафик на едро (напр. допълнителната мрежова инфраструктура в размера, в който тя се определя от нуждата за увеличаване на капацитета за целите на преноса на допълнителния трафик на едро). Такива свързани с мрежата разходи биха могли да включват допълнителни мобилни централи или опорна инфраструктура, пряко необходима за пренос за трети страни на трафика за терминиране. Освен това, когато някои мрежови елементи се ползват съвместно с цел предоставяне на услуги по генериране и терминиране на повиквания, като например клетъчни обекти или базови приемопредавателни станции, тези мрежови елементи се включват в разходния модел за терминирането в размера, в който те са нужни поради необходимия допълнителен капацитет за пренос на трафика по терминиране от трети страни. Освен това следва да се вземат предвид и допълнителните разходи за радиочестотен спектър, както и разходите за търговия на едро, пряко свързани с предоставянето на едро на трети страни на услугата за терминиране. Това означава, че разходите за покритие, неизбежните административни разходи на бизнеса и разходите за търговия на дребно не се включват.
      За определяне на минималния ефективен мащаб за целите на разходния модел и като се взема предвид развитието на пазарните дялове в редица държави-членки на ЕС, препоръчваният подход е за този мащаб да се зададе пазарен дял от 20 %. Може да се очаква, че мобилните оператори, навлезли на пазара, ще се стремят максимално да увеличат ефективността и приходите си, така че ще бъдат в състояние да постигнат минимален пазарен дял от 20 %. В случай че един НРО може да докаже, че пазарните условия на територията на съответната държава-членка предполагат различен минимален ефективен мащаб, той може да се отклони от препоръчания подход.

         (1)  Digital Subscriber Line Access Multiplexer/Multi-Service Access Node, т.е. „мултиплексор за достъп до цифровата абонатна линия/възел за достъп до няколко услуги“.


title: 2007/225/ЕОПрепоръка на Комисията от 3 април 2007 година относно координираната общностна програма за наблюдение през 2007 г. за гарантиране спазването на изискванията за максимално допустими количества остатъци от пестициди във и върху зърнените култури и някои други продукти от растителен произход и националните програми за наблюдение през 2008 г. (нотифицирано под номер C(2007) 1452) (Текст от значение за ЕИП )

text:
               11.4.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 96/21

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 3 април 2007 година
   относно координираната общностна програма за наблюдение през 2007 г. за гарантиране спазването на изискванията за максимално допустими количества остатъци от пестициди във и върху зърнените култури и някои други продукти от растителен произход и националните програми за наблюдение през 2008 г.
   (нотифицирано под номер C(2007) 1452)
   (Текст от значение за ЕИП)
   (2007/225/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно установяване на максимално допустими количества остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (1), и по-специално член 7, параграф 2, буква б) от него,
   като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 4, параграф 2, буква б) от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО предвиждат, че Комисията следва последователно да работи за изграждането на система, която да позволи да се направи оценка на действителното излагане на пестициди по време на хранителен режим. За да бъде възможно да се направи реалистична оценка, е необходимо да се разполага с данни от наблюдение над остатъците от пестициди в голям брой хранителни продукти, които представляват основни компоненти от европейския хранителен режим. Обикновено се счита, че в основния състав на европейския хранителен режим влизат около 20 до 30 хранителни продукта. Предвид ресурсите, с които разполагат на национално ниво за наблюдение на остатъците от пестициди, държавите-членки са в състояние да извършват анализи и проби само на осем продукта на година в рамките на координирана програма за наблюдение. Употребата на пестициди търпи промени в рамките на тригодишен период. Поради тази причина всеки пестицид следва да бъде наблюдаван в 20 до 30 хранителни продукта в продължение на серия от тригодишни цикли.

               (2)

               През 2007 г. следва да се проведе наблюдение на остатъците от всички пестициди, обхванати от настоящата препоръка, тъй като това ще позволи данните от тях да се използват за оценката на действителното излагане на пестициди по време на хранителен режим.

               (3)

               Необходимо е да се възприеме систематичен статистически подход по отношение на броя проби, които следва да се вземат при всяка операция за координирано наблюдение. Такъв подход е определен от Комисията в Codex Alimentarius (3). При проверка на 642 проби, на базата на биномно разпределение, може да се изчисли с над 99 % вероятност, че дори да бъде открита само една проба със съдържание на остатъци от пестициди над прага на определянето им, то не по-малко от 1 % от продуктите от растителен произход съдържат остатъци над този праг. Вземането на тези проби следва да бъде разпределено между държавите-членки на базата на броя на населението им и потребителите им, като минималният брой е 12 проби от всеки продукт годишно.

               (4)

               Насоките относно „Процедурите за качествен контрол при извършване на анализ на остатъци от пестициди“ са публикувани на интернет страницата на Комисията (4). Постигнато е съгласие тези насоки да се прилагат, доколкото това е възможно, от аналитичните лаборатории на държавите-членки, както и непрекъснато да бъдат преразглеждани с оглед на натрупания опит в програмите за наблюдение.

               (5)

               Директива 2002/63/ЕО на Комисията (5) определя методи на Общността за вземане на проби за официалния контрол на остатъци от пестициди във и върху продукти от растителен и животински произход. Методите за вземане на проби и процедурите, установени в настоящата директива, включват тези, които са препоръчани от Комисията в Codex Alimentarius.

               (6)

               Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО изискват от държавите-членки да уточнят критериите, които прилагат при изготвянето на националните им програми за инспекция. Подобна информация следва да включва критериите, прилагани за определяне на броя на пробите, които трябва да се вземат, и анализите, които трябва да се проведат, и праговете, от които започват да се отчитат остатъчните вещества, и критериите, на базата на които тези прагове са били фиксирани, и подробни данни за акредитация съгласно Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните, и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6), вземайки предвид член 18 от Регламент (ЕО) № 2076/2005 на Комисията от 5 декември 2005 година относно определяне на преходни разпоредби за прилагането на регламенти (ЕО) № 853/2004, (ЕО) № 854/2004 и (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на регламенти (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 854/2004 (7), които позволяват дерогация на изискването за акредитация. Броят и видът на нарушенията и предприетото действие също следва да бъдат посочени.

               (7)

               Бяха установени максимално допустими количества остатъци за бебешка храна, съгласно член 6 от Директива 91/321/ЕИО на Комисията от 14 май 1991 г. относно храните за кърмачета и преходните храни (8) и член 6 от Директива 96/5/ЕО, Евратом на Комисията от 16 февруари 1996 г. относно преработени храни на зърнена основа и детски храни за кърмачета и малки деца (9).

               (8)

               Информацията за резултатите от програмите за наблюдение е особено подходяща за обработването, съхранението и предаването по електронни/информационни методи. Разработени са формати за предаването на данните по електронна поща от държавите-членки. Поради това държавите-членки следва да са в състояние да изпращат своите доклади до Комисията в стандартния формат. По-нататъшното подобрение на този стандартен формат е най-добре да се предприема след разработването на насоки от Комисията.

               (9)

               Мерките, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРЕПОРЪЧВА СЛЕДНОТО:

               1)

               Приканва държавите-членки през 2007 г. да вземат и извършват анализ на проби от комбинациите продукт/остатъчни вещества от пестициди, определени в приложение I, на базата на определения в приложение II за съответната държава брой проби от всеки продукт, който отразява, когато е уместно, пазарния дял на тази държава-членка съответно от националния пазар, пазара на Общността и пазарите в трети страни.
               Изборът на партидите, от които ще бъдат взети пробите, става на случаен принцип, в съответствие с подхода за наблюдение.
               Процедурата за вземане на проби, включително и броят на единиците, следва да отговарят на изискванията на Директива 2002/63/ЕО.

               2)

               От общото количество проби, дадено съгласно приложения I и II, всяка държава-членка следва да вземе и извърши анализ на:

                           а)

                           най-малко десет проби от бебешка храна, приготвена главно от зеленчуци, плодове или зърнените култури;

                           б)

                           определен брой проби (минимум една проба, ако е възможно) от продуктите, произведени чрез биологично земеделие, който отразява пазарния дял на органичните продукти във всяка държава-членка.

               3)

               Приканва държавите-членки да докладват най-късно до 31 август 2008 г. за резултатите от направените анализи на подложените на изследване проби от комбинациите продукт/остатъчни вещества от пестициди, определени в приложение I, като посочат:

                           а)

                           използваните аналитични методи и достигнатите нива на отчитане съгласно процедурите за контрол на качеството, определени в Процедурите за качествен контрол при анализ на остатъци от пестициди;

                           б)

                           броя и вида на нарушенията и предприетите мерки.

               4)

               Докладът следва да бъде представен, включително в електронен формат, който да отговаря на насоките, давани на държавите-членки от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните във връзка с изпълнението на препоръки на Комисията, които касаят координирани общностни програми за наблюдение.
               Резултатът от пробите от бебешка храна и от взетите проби от продукти, произведени чрез биологично земеделие, следва да се докладват в отделни брошури с данни.

               5)

               Приканва държавите-членки да изпратят на Комисията и на всички останали държави-членки, най-късно до 31 август 2007 г., цялата информация, която се изисква по силата на член 7, параграф 3 от Директива 86/362/ЕИО и член 4, параграф 3 от Директива 90/642/ЕИО по отношение на операциите за наблюдение през 2006 г., с цел да се гарантира спазването, най-малкото посредством вземане на пробите за изследване, на изискванията за максимално допустимите количества остатъци от пестициди, включително:

                           а)

                           резултатите от техните национални програми, които касаят остатъчните количества от пестициди;

                           б)

                           информация относно процедурите за контрол на качеството на техните лаборатории, и по-специално информация относно аспектите на насоките за Процедурите за качествен контрол при извършване на анализи за остатъчни количества от пестициди, които те не са били в състояние да приложат или са имали затруднения при прилагането им;

                           в)

                           информация относнсо акредитацията на лабораториите, които извършват анализите, съгласно разпоредбите на член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004 (включително за обхвата на акредитацията, акредитиращия орган и копие от сертификата за акредитация);

                           г)

                           информацията за тестовете за пригодност и кръговите изпитвания (ring tests), в които е участвала лабораторията.

               6)

               Приканва държавите-членки да изпратят на Комисията, най-късно до 30 септември 2007 г., планирана от тях национална програма за наблюдение на максимално допустимите количества остатъци от пестициди, определена по силата на директиви 90/642/ЕИО и 86/362/ЕИО за 2008 г., включително информация за:

                           а)

                           приложимите критерии за определяне на броя на пробите, които да бъдат взети, и анализите, които да бъдат извършени;

                           б)

                           приложимите граници на отчитане и критериите, по които са били определени тези граници на отчитане; и

                           в)

                           подробна информация за акредитацията за лаборатории, които извършват анализи, съгласно Регламент (ЕО) № 882/2004.

      Съставено в Брюксел на 3 април 2007 година.

            За Комисията

         Markos KYPRIANOU

            Член на Комисията

      (1)  OВ L 221, 7.8.1986 г., стр. 37. Директива, последно изменена с Директива 2007/11/ЕО на Комисията (OВ L 63, 1.3.2007 г., стр. 26).

      (2)  OВ L 350, 14.12.1990 г., стр. 71. Директива, последно изменена с Директива 2007/12/ЕО на Комисията (OВ L 59, 27.2.2007 г., стр. 75).

      (3)  Codex Alimentarius, Остатъчни вещества от пестициди в храните, Рим 1994 г., ISBN 92-5-203271-1; том 2, стр. 372.

      (4)  Документ SANCO/10232/2006 от 24 март 2006 г., http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  OВ L 187, 16.7.2002 г., стр. 30.

      (6)  OВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 1).

      (7)  OВ L 338, 22.12.2005 г., стр. 83. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1666/2006 (ОВ L 320, 18.11.2006 г., стр. 47).

      (8)  OВ L 175, 4.7.1991 г., стр. 35. Директива, последно изменена с Директива 2006/82/ЕО (OВ L 362, 20.12.2006 г., стр. 94).

      (9)  OВ L 49, 28.2.1996 г., стр. 17. Директива, последно изменена с Директива 2003/13/EО (OВ L 41, 14.2.2003 г., стр. 33).

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      КОМБИНАЦИИ ПЕСТИЦИД/ПРОДУКТ, КОИТО СЛЕДВА ДА БЪДАТ НАБЛЮДАВАНИ

                  2007 г.

                  2008 г. (1)

                  2009 г. (1)

                  Ацефат

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ацетамиприд

                  в)

                  a)

                  б)

                  Алдикарб

                  в)

                  a)

                  б)

                  Амитраз

                  a)

                  б)

                  Азинфос-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Азоксистробин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Беномил + карбендазим
                  (изразен като карбендазим)

                  в)

                  a)

                  б)

                  Бифентрин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Общо съдържание на бромид

                  a)

                  б)

                  Бромопропилат

                  в)

                  a)

                  б)

                  Бупиримат

                  в)

                  a)

                  б)

                  Бупрофезин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Каптан

                  в)

                  a)

                  б)

                  Фолпет

                  в)

                  a)

                  б)

                  Карбарил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Клофентезин

                  a)

                  б)

                  Хлормекват (2)

                  в)

                  a)

                  б)

                  Хлороталонил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Хлорпрофам

                  в)

                  a)

                  б)

                  Хлорпирифос

                  в)

                  a)

                  б)

                  Хлорпирифос-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Циперметрин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ципродинил

                  в)

                  (a)

                  б)

                  Делтаметрин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Диазинон

                  в)

                  a)

                  б)

                  Дихлофлуанид

                  в)

                  a)

                  б)

                  Дихлорвос

                  в)

                  a)

                  б)

                  Дикофол

                  в)

                  a)

                  б)

                  Диметоат + ометоат
                  (сума, изразена като диметоат)

                  в)

                  a)

                  б)

                  Динокап

                  a)

                  б)

                  Дифениламин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ендосулфан

                  в)

                  a)

                  б)

                  Фенаримол

                  a)

                  б)

                  Фенхексамид

                  в)

                  a)

                  б)

                  Фенитротион

                  в)

                  a)

                  б)

                  Флудиоксонил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Флусилазол

                  a)

                  б)

                  Глифосат (3)

                  a)

                  б)

                  Хексаконазол

                  a)

                  б)

                  Хекситиазокс

                  в)

                  a)

                  б)

                  Имазалил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Имидаклоприд

                  в)

                  a)

                  б)

                  Индоксакарб

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ипродион

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ипроваликарб

                  в)

                  a)

                  б)

                  Кресоксим-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Ламбда-цихалотрин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Малатион

                  в)

                  a)

                  б)

                  Манебната група

                  в)

                  a)

                  б)

                  Мепанипирим

                  в)

                  a)

                  б)

                  Мепикват (2)

                  a)

                  б)

                  Металаксил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Метаимидофос

                  в)

                  a)

                  б)

                  Метидатион

                  в)

                  a)

                  б)

                  Метиокарб

                  в)

                  a)

                  б)

                  Метомил/Тиодикарб
                  (сума, изразена като метомил)

                  в)

                  a)

                  б)

                  Миклобутанил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Оксидеметон-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Паратион

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пенконазол

                  в)

                  a)

                  б)

                  Фозалон

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пиримикарб

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пиримифос-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Прохлораз

                  в)

                  a)

                  б)

                  Процимидон

                  в)

                  a)

                  б)

                  Профенофос

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пропаргит

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пиретринс

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пириметанил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Пирипроксифен

                  в)

                  a)

                  б)

                  Оксамил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Квиноксифен

                  в)

                  a)

                  б)

                  Спироксамин

                  в)

                  a)

                  б)

                  Тебуконазол

                  в)

                  a)

                  б)

                  Тиофанат-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Тебуфенозид

                  в)

                  a)

                  б)

                  Трифлоксистробин

                  a)

                  б)

                  Тиабендазол

                  в)

                  a)

                  б)

                  Толклофос-метил

                  в)

                  a)

                  б)

                  Толилфлуанид

                  в)

                  a)

                  б)

                  Триадемефон + Триадименол
                  (изразен като сума от триадименол и триадемефон)

                  в)

                  a)

                  б)

                  Винклозолин

                  в)

                  a)

                  б)

                              а)

                              Фасул (пресен или замразен), моркови, краставици, портокали или мандарини, круши, картофи, ориз, спанак (пресен или замразен)

                              б)

                              Патладжани, банани, карфиол, грозде, портокалов сок (), грах (пресен/замразен, без шушулките), пиперки (сладки), пшеница

                              в)

                              Ябълки, главесто зеле, праз, маруля, домати, праскови, включително праскови без мъх и други хибриди; ръж или овес, ягоди

         (1)  Показателно за 2008 г. и 2009 г. съгласно програмите, които ще бъдат препоръчани за тези години.

         (2)  Хлормекват и мепикват следва да се анализират само в зърнени култури, моркови, плодови зеленчуци и круши.

         (3)  Само зърнени култури.

         (4)  За портокаловия сок държавите-членки следва да уточнят източника (концентрати или пресни плодове).

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Брой на пробите от всеки продукт, които следва да се вземат и анализират от всяка държава-членка.

                  Код на страната

                  Проби

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  B

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BG

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  RO

                  17

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                  Общ минимален брой на пробите: 642

         (1)  Минимален брой на пробите за всеки приложен еднокомпонентен метод за детекция

         (2)  Минимален брой на пробите за всеки приложен многокомпонентен метод за детекция