title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Progamme 2011 for Cyprusand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Cyprus, 2011-2014

text:
             ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                           Брюксел, 7.6.2011
                                           SEC(2011) 803 окончателен
                               Препоръка за
                        ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      относно Националната програма за реформи на Кипър за 2011 г.
                 и за представяне на становище на Съвета
относно актуализираната Програма за стабилност на Кипър за периода 2011—
                                  2014 г.
                        {SEC(2011) 721 окончателeн}
 ---pagebreak---                                              Препоръка за
                                      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
             относно Националната програма за реформи на Кипър за 2011 г.
                           и за представяне на становище на Съвета
     относно актуализираната Програма за стабилност на Кипър за периода 2011—
                                                  2014 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на
   надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на
   икономическите политики1, и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия2,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:
   (1)    На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на
          Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни
          места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена
          координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите
          области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на
          потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.
   (2)    На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за
          икономическата политика на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—
          2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиката
          на държавите-членки по заетостта3, като заедно двата акта представляват т. нар.
          „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с
   1
          ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.
   2
          ОВ C…, …г., стр....
   3
          Продължават да се прилагат за 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г.
BG                                                   2                                            BG
 ---pagebreak---        интегрираните насоки в националните си икономически политики и политиките
       по заетостта.
   (3) На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което
       постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия
       европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката
       съгласно стратегията „Европа 2020“.
   (4) На 25 март 2011 г. Европейският съвет одобри приоритетите за фискалната
       консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на
       Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на
       растежа, изготвен от Комисията). Бе подчертана необходимостта да се даде
       приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната
       устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и
       полагането на нови усилия за стимулиране на растежа. Съветът поиска от
       държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да
       бъдат включени в техните програми за стабилност или програми за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (5) На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки,
       участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно
       рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (6) На 6 май 2011 г. Кипър представи своята национална програма за реформи, а на
       7 май 2011 г. — актуализираната си програма за стабилност за периода 2010—
       2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени
       взаимовръзките между тях.
   (7) Икономиката на Кипър се възстановява с умерени темпове, след като изживя
       своето първо свиване за последните тридесет и пет години през 2009 г., когато
       реалният БВП спадна с 1,7 %. Пазарът на труда беше засегнат от рецесията, като
       равнището на безработица достигна 6,5 % през 2010 г. Състоянието на
       публичните финанси също се влоши. От излишък в консолидирания държавен
       бюджет се стигна до дефицит от 6 % от БВП през 2009 г., породен от
       автоматични стабилизатори, дискреционни мерки за фискално стимулиране за
       възпиране на икономическия спад, както и от сериозните последици от по-
       малкия дял на данъците в структурата на растежа. През 2010 г. икономическата
       активност отбеляза умерен ръст от 1 %, дължащ се предимно на натрупването на
       материални запаси след масовото намаляване на складовите наличности през
       2009 г., наред с леко възобновяване на частното потребление. Очаква се по-
       оптимистичната икономическа прогноза да окаже благотворно влияние на
       пазара на труда, като според прогнозите равнището на заетостта ще се повиши
       умерено, а равнището на безработицата постепенно ще спадне от пика си от края
       на 2010 г.
   (8) Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета
       оценка на актуализираната програма за стабилност Съветът е на мнение, че
       макроикономическият сценарий, който стои в основата на бюджетните
       прогнози, е правдоподобен до 2012 г., но е твърде оптимистичен след това, ако
       се съпостави с прогнозите на службите на Комисията от пролетта на 2011 г. С
BG                                        3                                           BG
 ---pagebreak---         програмата за стабилност се цели намаляване на бюджетния дефицит до 4 % от
        БВП през 2011 г. и до 2,6 % през 2012 г. в съответствие с препоръките на Съвета
        и продължаване на консолидацията след това. В програмата се прогнозира, че
        съотношението на дълга към БВП ще достигне своя пик през 2012 г. и ще
        започне да намалява след това. Средногодишното подобрение на структурното
        салдо за периода 2011—2012 г. е 1,5 % от БВП в съответствие с препоръките на
        Съвета. При все това определената степен на структурното подобрение е под
        предвидената в изискванията на Пакта за стабилност и растеж както за 2013 г.,
        така и за 2014 г. Средносрочната бюджетна цел, която е потвърдена като
        балансиран бюджет в структурно изражение, няма да бъде постигната през
        програмния период. Въпреки че предвидената цялостна корекция се основава на
        ограничаване на разходите, повечето мерки през 2011 г. се отнасят до
        приходите. Като цяло постигането на очакваните резултати в хода на
        консолидацията, залегнала в програмата, е изложено на рискове, свързани с
        непрекъснатото преструктуриране на икономическия растеж за намаляване на
        дела на данъците в състава му, практиката да се приемат допълнителни бюджети
        през годината, а също и с навременното прилагане на мерките, които все още
        трябва да бъдат съгласувани със социалните партньори и други, чиито условия
        все още трябва да бъдат определени (напр. ограничаване на текущите разходи).
        С оглед на тези рискове може да се наложи приемането на допълнителни мерки,
        ако макроикономическите или бюджетните резултати се окажат по-лоши от
        очакваното.
   (9)  Въпреки че спадна до около 9 % от БВП през 2010 г., дефицитът по текущата
        сметка продължава да бъде голям и вероятно ще възпрепятства икономическия
        растеж в средносрочен план. Големите разходи на обществения сектор трябва да
        бъдат финансирани чрез външен дълг или чрез по-големи спестявания на
        местния частен сектор. Последното предполага по-нисък ръст на БВП
        вследствие на по-ниските инвестиции или частно потребление (ефект на
        изместването). В средносрочен план дефицитът ще продължи да се подобрява,
        но в умерена степен. На 13 юли 2010 г. в контекста на процедурата при
        прекомерен дефицит Съветът препоръча също така на кипърските власти да
        засилят задължителния характер на своята средносрочна бюджетна рамка. Не е
        докладвано за напредък в тази насока досега. Според посоченото в програмата за
        стабилност се предвижда средносрочната бюджетна рамка да се прилага изцяло
        от фискалната 2014 година нататък, вместо от 2012 г., както се смяташе доскоро.
        Поради това нейното въздействие би могло да стане осезателно едва в
        средносрочен план. Навременното прилагане на новата рамка би било от голямо
        значение за успешната и трайна консолидация на публичните финанси.
   (10) Банковият сектор устоя добре както на световната финансова криза, така и на
        кризата на държавните дългове в еврозоната, без да е необходима
        правителствена намеса. Въпреки това с активи на стойност над шест пъти БВП,
        като се изключат дъщерните дружества и клоновете на чуждестранни банки, и
        десет пъти БВП, когато същите са включени, делът на банковия сектор в
        икономиката е голям. Освен това секторът е сравнително концентриран, като
        пазарът е доминиран от три местни групи, които притежават около 55 % от
        общия размер на консолидираните активи на банковата система, с изключение
        на кооперативните банки. Текущите рискове на международните финансови
        пазари изискват продължаване на консервативното управление на счетоводния
BG                                          4                                           BG
 ---pagebreak---         баланс и старателен надзор. Съществуват два различни надзорни органа:
        Централната банка на Кипър за търговските банки и Органът за надзор и
        развитие на кооперативните дружества (ASDCS) за кооперативните кредитни
        институции. Въпреки препоръката на МВФ да има само един надзорен орган
        както за банките, така и за кооперативните кредитни институции, не е постигнат
        напредък в тази насока.
   (11) Прогнозираното дългосрочно отражение върху бюджета от застаряването на
        населението е значително по-голямо от средното за ЕС, най-вече поради
        относително високото нарастване на разходите за пенсии като дял от БВП през
        предстоящите десетилетия. През април 2009 г. беше направена пенсионна
        реформа. Реформата е насочена предимно към приходната част и ще забави
        съвсем леко увеличаването на разходите за пенсии. Съвсем ограничен е
        напредъкът в реформата на здравеопазването, с която се цели ограничаване на
        очакваното увеличение на разходите чрез създаването на национална система за
        здравеопазване и превръщането на обществените болници в автономни
        образувания.
   (12) Автоматичната корекция на надбавката за компенсиране на разходите за живот
        (COLA), която се прави два пъти годишно, е свързана пряко със средната
        процентна промяна на индекса на потребителските цени за изминалите шест
        месеца спрямо предходните шест месеца. Тя се радва на силна подкрепа от
        социалните партньори и не подлежи на обсъждане в процеса на колективно
        договаряне. Еднаквото ѝ прилагане обаче не позволява на заплатите да отразяват
        разликите в производителността на отделните сектори. Сред недостатъците на
        надбавката за компенсиране на разходите за живот (COLA) е, на първо място,
        това, че заплатите са свързани само с цените на стоките, но не и с увеличаването
        на производителността. Второ, онези, които се възползват в най-голяма степен
        от тази система, са тези с по-висок доход (заплатите на 70 % от тях са
        индексирани чрез COLA), докато мнозинството от най-ниско платените (напр.
        неквалифицираните работници) не се ползват от нея (само 6 % са индексирани
        чрез COLA). Трето, надбавката има също така значително отражение върху
        публичните финанси, тъй като, освен от надниците и заплатите, тя е също така
        неразделна част от пенсиите, обезщетенията и другите видове надбавки.
   (13) Въпреки че в Кипър участието в пазара на труда е по-високо от средното за ЕС,
        пазарът на труда се отличава с голямо неравновесие между половете. В
        националната програма за реформи на Кипър се признава, че несъответствията в
        равнището на заетост между половете, цената и наличието на детски заведения
        (включително географското разположение и близостта до местоработата),
        оскъдността на гъвкави форми на заетост и трайните големи различия в
        заплащането на двата пола са важни фактори, които възпрепятстват
        повишаването на заетостта и растежа. Докато равнището на достигане до средна
        и висша образователна степен в Кипър е високо, изглежда, че професионалното
        образование и обучение не представлява привлекателна алтернатива. Високото
        равнище на безработицата при младите хора в комбинация с големия дял на
        хората с висше образование в общата безработица е сигнал, че има значително
        разминаване в търсените и предлаганите умения в икономиката на Кипър. Освен
        това за страна, в която образователното равнище е добро като цяло, степента на
        участие в програми за учене през целия живот е ниска, особено при някои групи
        (нискоквалифицираните работници, възрастните хора и безработните). В отговор
BG                                          5                                            BG
 ---pagebreak---         на тези проблеми в националната програма за реформи се предвижда
        създаването на редица нови институти за следдипломно професионално
        образование и обучение от академичната 2012—2013 година нататък.
        Съществуват също и планове за въвеждането на новата система за
        професионални стажове през същата академична година. Като цяло за
        постигането на стратегическата цел на страната за преминаване от
        нископродуктивни към високопродуктивни работни места би съдействало в
        голяма степен преориентирането на образователната система към по-добра
        комбинация от умения, които съответстват на търсенето на пазара на труда.
   (14) През юли 2010 г. Кипър прие общ закон за транспонирането на Директивата за
        услугите. Въпреки това съществува загриженост относно пълнотата и
        задълбочеността на транспонирането, тъй като много от пречките за
        установяването и свободното предоставяне на услуги продължават да са налице
        в секторно специфичното законодателство, в което не са направени изменения.
        Тези пречки варират от такива общоприложими изисквания като разрешенията,
        изисквани от местните органи за упражняване на стопанска дейност или
        ограничената продължителност на тези разрешения, независимо от сферата на
        дейност и съответните рискове, до съвсем специфични условия като фиксирани
        тарифи за туристическите услуги, анализи на икономическата необходимост и
        участие на конкурентите при разрешенията за даване под наем на автомобили,
        дискриминационно третиране на строителните дружества от други държави-
        членки и забраната за архитектите и инженерите да упражняват професията си
        като юридически лица.
   (15) Като цяло ограниченията, свързани с околната среда, както и поставяните от
        ресурсите и енергетиката предизвикателства създават сериозни спънки пред
        растежа. Те са свързани със специфичното географско положение на страната и
        с дължащите се на изменението на климата тежки суши. Ще бъде необходимо да
        се оцени рентабилността на схемите за подпомагане на енергията от
        възобновяеми източници. Функционирането на енергийния сектор може да бъде
        значително подобрено дори и в краткосрочен план чрез либерализация на
        пазара, отваряне за конкуренцията и улесняване на инвестициите в
        инфраструктурата.
   (16) Кипър пое редица ангажименти по силата на пакта „Евро плюс“4. Страната пое
        ангажимент по силата на пакта да укрепи фискалната устойчивост посредством
        изготвянето на рамков закон за справяне с финансовите кризи и чрез
        създаването на напълно независим фонд за финансова стабилност. Освен това се
        води диалог относно преструктурирането на държавната пенсионна система,
        който трябва да приключи до края на 2011 г. Мерките за повишаване на
        заетостта са съсредоточени върху борбата с незаконния и недекларирания труд,
        преодоляването на несъответствията в предлагането и търсенето на умения и
        повишаването на конкурентоспособността на предприятията. Мерките за
        повишаване на конкурентоспособността предвиждат да се задържи покачването
        на заплатите в публичния сектор (да се преосмисли механизмът за индексиране
        на заплатите), да се увеличи конкурентоспособността на МСП, да се завърши
   4
        Повече подробности относно ангажиментите, поети в рамките на пакта „Евро плюс“, могат да
        бъдат намерени в документ SEC(2011) 721.
BG                                               6                                               BG
 ---pagebreak---         Националната цифрова стратегия до 2011 г. и да се насърчат енергийната
        ефективност и енергията от възобновяеми източници. Тези ангажименти се
        отнасят за четирите насоки на пакта. Те осигуряват приемственост с по-
        широката програма за реформи, очертана в програмата за стабилност и
        националната програма за реформи, и потвърждават вече обявените планове за
        реформи, имащи за цел преодоляването на структурните слабости на страната,
        без на този етап да има определен график за разглеждането на въпроси като
        заплатите в публичния сектор и пенсионната система. Поетите ангажименти
        бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.
   (17) Комисията направи оценка на програмата за стабилност и националната
        програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“5. Тя
        взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и
        социално-икономическа политика в Кипър, но също така и степента, в която те
        спазват правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на
        цялостното икономическо управление на Европейския съюз чрез принос на
        равнище ЕС към бъдещите решения на държавите-членки. В тази връзка
        Комисията счита, че са необходими повече усилия за постигането на целевия
        бюджетен дефицит за 2011 г. и че следва да бъдат уточнени допълнителните
        мерки за консолидация за 2012 г. и след това. С оглед на подобряването на
        дългосрочната устойчивост на публичните финанси са необходими по-
        нататъшни мерки спрямо пенсионната система и системата на здравеопазването.
        Следва да бъдат предприети и по-нататъшни мерки за укрепването на
        пруденциалната рамка на банковия надзор, адаптирането на системата за
        индексиране на заплатите и подобряването на професионалното образование,
        обучение и умения, бизнес средата и енергийната ефективност.
   (18) В контекста на настоящата оценка и предвид Препоръка на Съвета от 13 юли
        2010 г. по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския
        съюз Съветът разгледа актуализираната Програма за стабилност на Кипър за
        2011 г., като становището му6 е изразено по-специално в препоръки (1) и (3) по-
        долу. Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 25 март 2011 г.,
        Съветът разгледа националната програма за реформи на Кипър,
   ПРЕПОРЪЧВА на Кипър да предприеме следните действия в периода 2011—2012 г.:
   (1)   Да приеме необходимите постоянни мерки за коригиране на прекомерния
         дефицит до 2012 г. Да предприеме мерки за поддържане на строг контрол
         върху разходите и да използва всички по-добри от очакваните резултати в
         бюджета за по-бързото намаляване на дефицита и дълга. Да осигури напредък
         към постигането на средносрочната бюджетна цел с най-малко 0,5 % от БВП
         годишно. Да ускори постепенното преминаване към подлежаща на изпълнение
         многогодишна бюджетна рамка със задължително законово основание и
         коригиращи механизми още при изготвянето на бюджета за 2012 г., както и
         чрез програмно бюджетиране и бюджетиране въз основа на резултатите.
   5
        SEC(2011) 721.
   6
        Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета.
BG                                                7                                     BG
 ---pagebreak---    (2)    Да укрепи допълнително пруденциалната рамка за надзор върху банките и
          кооперативните кредитни дружества, за да се гарантира ранното откриване на
          рискове.
   (3)    Да подобри дългосрочната устойчивост на публичните финанси чрез
          изпълнението на мерки за реформа, с които да се контролират разходите за
          пенсии и здравеопазване, така че да се ограничи предвижданото увеличение на
          разходите, свързани със застаряването на населението. Що се отнася до
          пенсиите, да се увеличи броят на годините осигурителен стаж, да се свърже
          пенсионната възраст с очакваната продължителност на живота, като
          същевременно се положат усилия за справяне с високото равнище на риск от
          изпадане в бедност при възрастните хора. По отношение на здравеопазването,
          да се предприемат по-нататъшни действия за ускоряване на прилагането на
          националната здравноосигурителна система.
   (4)    Да извърши реформа, след консултации със социалните партньори и в
          съответствие с националната практика, на системата за договаряне и
          индексиране на заплатите, за да се гарантира, че техният ръст отразява по-
          добре промените в производителността на труда и в конкурентоспособността.
   (5)    Да предприеме по-нататъшни действия в рамките на планираните реформи в
          системата за професионално образование и обучение, за да се синхронизират
          по-добре образователните резултати с нуждите на пазара на труда, по-
          специално чрез създаването на институт за следдипломно професионално
          образование и обучение. Да предприеме мерки за повишаване на
          ефективността на системата за професионално обучение чрез увеличаване на
          стимулите за професионално образование и обучение и подобряване на достъпа
          до него, особено за нискоквалифицираните работници, жените и възрастните
          работници.
   (6)    Да премахне оставащите пречки пред установяването и свободното
          предоставяне на услуги в секторно специфичното законодателство до октомври
          2011 г., за да се създадат повече възможности за растеж и работни места в
          сектора на услугите.
   (7)    Да въведе мерки за засилване на конкуренцията при мрежовите услуги, като
          даде възможност за по-голяма свобода при определянето на цените. Да изготви
          до 2012 г. план за управление на водите и схема за определяне на цените на
          водата, които да отразяват нуждата от рентабилност и справедливост, така че
          да се гарантира по-устойчивото управление на водните ресурси.
   Съставено в Брюксел на година.
                                          За Съвета
                                          Председател
BG                                          8                                         BG


title: Препоръка на Европейската централна банка от 23 март 2012 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Banque de France (ЕЦБ/2012/5)

text:
               30.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 23 март 2012 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Banque de France
   (ЕЦБ/2012/5)
   2012/C 93/01
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Мандатът на сегашните външни одитори на Banque de France ще изтече след одита за финансовата 2011 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2012 година.

               (3)

               Съгласно член L.142-2 от Паричния и финансов кодекс Генералният съвет на Banque de France назначава двама задължителни одитори, които да извършват одит на отчетите на Banque de France. Съгласно член L.823-1 от Търговския кодекс се назначават един или повече заместник-одитора, които да заместват одиторите в случай на отказ, възпрепятстване, напускане или смърт.

               (4)

               Banque de France избра Deloitte & Associés и KPMG SA за свои външни одитори и B.E.A.S. и KPMG Audit FS I SAS за техни заместник-одитори за финансовите години от 2012 до 2017,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Препоръчва се назначаването на Deloitte & Associés и KPMG SA за съвместни външни одитори на Banque de France за финансовите години от 2012 до 2017.

               2.

               Препоръчва се назначаването на B.E.A.S. за заместник-одитор на Deloitte & Associés и KPMG Audit FS I SAS за заместник-одитор на KPMG SA за финансовите години от 2012 до 2017.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 23 март 2012 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Кипър за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/27

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Кипър за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2016 г.
   (2016/C 299/07)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               Кипър прилага програма за макроикономически корекции до 31 март 2016 г. в съответствие с член 1, параграф 2 от Решение за изпълнение 2013/463/ЕС на Съвета (3). Съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) Кипър беше освободен от мониторинга и оценката в рамките на европейския семестър за координация на икономическите политики за срока на изпълнение на програмата. След като излезе от програмата, към момента Кипър е изцяло реинтегриран в европейския семестър.

               (2)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. На 26 ноември 2015 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че положението на Кипър ще бъде оценено в контекста на процедурата при макроикономически дисбаланси след приключването на програмата за макроикономически корекции. В същия ден Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната. Тази препоръка беше одобрена от Европейския съвет на 18—19 февруари 2016 г. и приета от Съвета на 8 март 2016 г. (5) Като държава, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Кипър следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на препоръката.

               (3)

               Докладът за 2016 г. за Кипър беше публикуван на 7 април 2016 г. В него се оценяват икономическото и социалното положение на Кипър и предизвикателствата след излизането на страната от програмата за макроикономически корекции на 31 март 2016 г., както и напредъкът на Кипър по отношение на националните му цели по стратегията „Европа 2020“. Докладът включва също така задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. На 7 април 2016 г. Комисията представи резултатите от задълбочения преглед. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Кипър са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално, от основно значение е Кипър да се справи със значителните финансови дисбаланси под формата на частен, публичен и външен дълг, както и с високото равнище на необслужваните кредити.

               (4)

               На 28 април 2016 г. Кипър представи своята национална програма за реформи за 2016 г., а на 13 май 2016 г. — след изтичането на срока — и своята програма за стабилност за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, в които ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове се обвързва с доброто икономическо управление.

               (6)

               След отмяната на процедурата при прекомерен дефицит спрямо Кипър се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и преходното правило за дълга. Очаква се структурното салдо през 2015 г. да отчете излишък, който достига до 1,7 % от БВП и надвишава средносрочната бюджетна цел (СБЦ) със същата стойност. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. средносрочната бюджетна цел се очаква да бъде постигната отново и през 2016 г. Ако обаче политиката не бъде променена, съществува риск от значително отклонение от средносрочната бюджетна цел през 2017 г. Предвижда се структурното салдо на Кипър да се влоши повече от допустимото съгласно преходното правило за дълга. Въз основа на оценката си за програмата за стабилност и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът смята, че съществува риск Кипър да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Поради това ще са необходими допълнителни мерки за гарантиране на съответствие през 2017 г.

               (7)

               Кипър осъществи важни фискални и структурни реформи в рамките на своята програма за макроикономически корекции. Предстои да бъдат приети някои актове на вторичното законодателство по отношение на процедурите за изготвяне на бюджета, изискванията за текущи бюджетни корекции и отговорностите на служителите на контролните органи. В публичния сектор все още е налице неефективност. По-специално, разходите за заплати (като процент от БВП) на публичната администрация са сред най-високите в еврозоната, а същевременно показателите за ефективност се задържат на средно равнище, което може да се сведе до липсата на мобилност и на стимули за постигане на резултати. За държавните комунални услуги (в сферата на телекомуникациите и на енергетиката) са характерни високи цени и те са все още относително защитени от конкуренция. В рамките на програмата за макроикономически корекции Кипър пое ангажимент да въведе задължителен механизъм, с който се ограничава увеличението на заплатите на държавните служители, като средство за гарантиране на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Въпреки че законопроекът е изготвен и внесен в Камарата на представителите, той все още предстои да бъде приет. В рамките на програмата за макроикономически корекции, с цел подобряване на ефективността на публичния сектор са предвидени хоризонтална реформа на публичната администрация, план за реформи на местните органи и нов закон за управлението на държавните предприятия, но съответното законодателство все още не е прието.

               (8)

               Дългът на частния сектор в Кипър продължава да е прекомерен. Въпреки че реформираните законодателни рамки на принудителното изпълнение и несъстоятелността са важна стъпка към балансиране на правата на кредитополучателите и на кредиторите, все още има място за по-добрата им ефективност, както и за разширяване на техния обхват. Редица недостатъци във функционирането на посочените рамки са пречки за постигането на устойчива низходяща тенденция на частния дълг и за по-бързото намаляване на необслужваните кредити. Това се отразява и на възможностите за втори шанс на предприемачите след фалит. Налице са и недостатъци във функционирането във връзка с решенията за преструктуриране на дълга на частния сектор. Освен това с цел ефективно прилагане на законодателството в областта на несъстоятелността е важно да се приемат всички необходими нормативни актове и правила, свързани с гражданския процес. За пълноценното функциониране на Службата по несъстоятелност са необходими подходящ персонал, информационно-технологична инфраструктура, както и достатъчно на брой подходящо обучени и лицензирани синдици. Освен това наличието на надеждни и бързи системи за издаването и прехвърлянето на актове за собственост са от решаващо значение, за да се избегнат висящи съдебни дела и да се осигурят предпазни механизми на купувачите за правилното определяне на права на собственост, като се допринася за възстановяване на доверието в пазара на недвижими имоти.

               (9)

               Кипър е изправен също така пред изключително важни предизвикателства по отношение на функционирането на съдебната система. Неефективните съдебни процедури и ограниченият капацитет водят до значителни закъснения в разглеждането на съдебните дела, което възпрепятства функционирането на законодателните рамки на принудителното изпълнение и несъстоятелността и отслабва бизнес средата като цяло. При липсата на реформа в областта на гражданското процесуално право разглеждането на съдебни дела и изпълнението на съдебни решения, както и намаляването на дела на висящите съдебни дела, продължават да са бавни.

               (10)

               В рамките на програмата за макроикономически корекции е постигнат значителен напредък за преструктуриране и възстановяване на доверието в кипърската финансова система. Кипър обаче все още е изправен пред предизвикателството да се възстанови нормалното кредитиране на икономиката и да се намалят необслужваните кредити, които възлизат на около 55 % от всички кредити на домакинствата и нефинансовите предприятия. Високият корпоративен дълг намалява конкурентоспособността на предприятията и ограничава възможностите им за инвестиции и растеж. Въпреки постигнатия напредък усилията на банките за преструктуриране на дълга на жизнеспособни кредитополучатели все още не са довели до осезаеми резултати, а заделянето на провизии за необслужвани експозиции продължава да е относително умерено. Слабостите, свързани с изпълнението на договорите и с дисциплината на погасяване, се отразяват неблагоприятно на капацитета за справяне със стратегическото неизпълнение на задължения, както и на възможността да се преодолее формирането на необслужвани кредити. Освен това независимо от създаването на кредитния регистър, банките имат ограничен достъп до информация относно доходите и активите на кредитополучателите.

               (11)

               Кипър е постигнал много в извеждането на икономиката от рецесията, но инвестициите продължават да са ниски, а потенциалният икономически растеж е слаб. В рамките на програмата Кипър прие план за действие за растеж с цел да се повиши конкуренцията, да се подобрят стимулите за иновации и да се улеснят инвестициите чрез създаването на по-прозрачна и ефикасна среда за осъществяване на дейност и чрез облекчаване на процедурите за лицензиране и издаване на разрешения. Прилагането на план за приватизация, както и укрепването на националните регулаторни органи целят привличането на чуждестранни инвестиции за повишаване на производителността. Понастоящем стартиращите предприятия и МСП имат много ограничени възможности за достъп до финансиране предвид строгите условия за банково кредитиране и липсата на алтернативни източници на финансиране. Достъпът до финансиране може да бъде улеснен чрез по-добра координация на инструментите на ЕС, като например европейските структурни и инвестиционни фондове, Европейският фонд за стратегически инвестиции и програмите за конкурентоспособност на ЕС.

               (12)

               Пазарът на труда започна да се възстановява през 2015 г., но безработицата продължава да е висока, въпреки отчетения спад. По-специално, безпокойство будят младежката и дългосрочната безработица. Взети са мерки, свързани с активните политики по заетостта и с публичните служби по заетостта. Въпреки това публичните служби по заетостта все още не разполагат с достатъчно капацитет да се справят с търсенето, да предоставят качествено съдействие при търсенето на работа и консултации, както и да достигат до нерегистрираните безработни. Плановете за укрепване на административния капацитет на публичните служби по заетостта — включително специализирането и увеличаването на броя на съветниците, отговарящи пряко на нуждите на клиентите — са забавени. Ефективността на активните политики на пазара на труда е отслабена поради липсата на ефективен мониторинг на качеството на текущите програми.

               (13)

               Участието на младите хора в професионалното образование и обучение продължава да е слабо и липсва ангажираност от страна на работодателите в обучението на студентите. В процес на прилагане обаче са мерки в съответствие със стратегията за професионалното образование и обучение.

               (14)

               В Кипър няма всеобщо здравно осигуряване и неговата система на здравеопазване не успява да осигури адекватен и ефективен достъп до здравни грижи. При слабото публично финансиране за здравеопазването незадоволените потребности (поради разходите за услугите и преките плащания от страна на пациентите) са значително по-високи в сравнение с други държави — членки на ЕС. Все още има място за подобряване на ефективността на използване на ресурсите. По-голямата автономия на обществените болници и създаването на национална система за здравеопазване са сред мерките, считани за подходящи, но все още неприети, с цел подобряване на адекватността и на разходната ефективност на кипърската система на здравеопазване.

               (15)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Кипър и го публикува в доклада за страната за 2016 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност и на националната програма за реформи на Кипър. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Кипър, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (16)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (17)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—5 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Кипър да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               След като коригира прекомерния дефицит, да спазва средносрочната бюджетна цел през 2016 г. и 2017 г. До края на 2016 г. да въведе задължителен механизъм, с който се ограничава ръстът на възнагражденията на държавните служители. До края на 2016 г. да приеме хоризонталната реформа на публичната администрация и закона за управление на държавните предприятия, както и да осъществи реформата на местните органи. До края на 2016 г. да приеме вторичното законодателство, за да се допълни новата бюджетна рамка.

               2.

               До юни 2017 г. да преодолее пречките пред пълното прилагане на законодателните рамки за несъстоятелността и принудителното изпълнение, както и да осигури подходящи ресурси за Службата по несъстоятелността. Да осигури надеждни и бързи системи за издаването на актове за собственост и за прехвърлянето на права върху недвижимо имущество. Да повиши ефективността и капацитета на съдебната система. Да измени гражданското процесуално право.

               3.

               До края на 2016 г. да предприеме допълнителни мерки, за да се гарантира намаляване на необслужваните заеми и осигуряване на точни оценки на обезпеченията за целите на провизиите. Да разшири обхвата на информацията, предоставяна на кредиторите, и да увеличи предоставяната понастоящем информация, за да може кредитният регистър да функционира напълно ефективно.

               4.

               Да отстрани пречките пред инвестициите, по-специално чрез изпълнение на плана за действие за растеж, спазване на плана за приватизация, както и като се укрепят националните регулаторни органи. Да предприеме мерки за подобряване на достъпа до финансиране за малките и средните предприятия.

               5.

               Да увеличи капацитета на публичните служби по заетостта и предоставяните от тях услуги за дългосрочно безработните; да подобри дейностите за достигане до нерегистрираните безработни. Да приеме законодателство за реформа на болниците и да постигне напредък по планираното прилагане на всеобщо здравно осигуряване.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Решение за изпълнение 2013/463/ЕС на Съвета от 13 септември 2013 г. за одобряване на програма за макроикономически мерки за Кипър и за отмяна на Решение 2013/236/ЕС (ОВ L 250, 20.9.2013 г., стр. 40).

      (4)  Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. за засилване на икономическото и бюджетно наблюдение над държавите членки в еврозоната, изпитващи или застрашени от сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 1).

      (5)  ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 1.

      (6)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2009/387/ЕО: Препоръка на Комисията от 12 май 2009 година относно спазването на принципите за неприкосновеност на личния живот и защита на данните в приложения, използващи радиочестотна идентификация (нотифицирано под номер C(2009) 3200)

text:
               16.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 122/47

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 12 май 2009 година
   относно спазването на принципите за неприкосновеност на личния живот и защита на данните в приложения, използващи радиочестотна идентификация
   (нотифицирано под номер C(2009) 3200)
   (2009/387/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните,
   като има предвид, че:

               (1)

               Радиочестотната идентификация (RFID) представлява ново развитие в информационното общество, при което обекти, снабдени с микроелектронни елементи, способни да обработват информация самостоятелно, ще навлизат все повече в ежедневния живот.

               (2)

               RFID се превръща все повече в обичайна технология и по този начин в част от живота на отделните индивиди в множество области като например логистиката (1), здравеопазването, обществения транспорт, търговията на дребно, по-специално за подобряване на сигурността на продуктите и по-бързо изтегляне на продукти от употреба, развлеченията, работата, събирането на такси по пътищата, управлението на доставки на багаж и пътните документи.

               (3)

               В икономическо отношение технологията RFID е многообещаваща и може да създаде нови възможности за бизнес, за намаляване на разходите и повишаване на ефективността, по-специално за овладяване на проблематиката с фалшификатите и за управление на електронните отпадъци, опасните материали, за рециклиране на продукти в края на техния жизнен цикъл, като по този начин притежава потенциал да се превърне в нов двигател на растежа и създаването на работни места и така да даде значителен принос за постигане на целите на Лисабонската стратегия.

               (4)

               Технологията RFID позволява предаването на къси разстояния на данни, в това число и на лични данни, без физически контакт или видимо взаимодействие между четящото или записващото устройство и етикета, така че взаимодействието може да се осъществи без съответният индивид да забележи това.

               (5)

               RFID приложенията са в състояние да обработват данни, свързани с вече идентифицирано или подлежащо на идентифициране физическо лице, като идентифицирането на физическото лице може да бъде пряко или косвено. Те могат да обработват лични данни, записани в етикета, като име, рождена дата, адрес на лицето, биометрични данни или специален номер на RFID елемента, позволяващ свързването на последния с лични данни, съхранявани в други части на системата. Освен това тази технология може да се използва за проследяване на индивиди по номерата на притежаваните от тях един или повече обекти, снабдени с RFID елементи.

               (6)

               Поради потенциала на тази технология да бъде както повсеместна, така и практически невидима, особено внимание при разпространяването на RFID следва да се обърне на въпросите на неприкосновеността на личния живот и защитата на данните. Следователно преди пускането им в широка употреба, RFID приложенията следва да бъдат пригодени към изискванията за неприкосновеност на личния живот и информационна сигурност (принцип на „гарантиране на сигурността и неприкосновеността на личния живот чрез конструктивното решение“).

               (7)

               Многобройните икономически и обществени ползи от RFID ще могат да се реализират, само ако съществуват ефективни мерки за гарантиране на сигурността на данните, неприкосновеността на личния живот и свързаните с тях етични принципи, които са в основата на дебата за общественото приемане на RFID.

               (8)

               Държавите-членки и заинтересованите страни следва да положат допълнителни усилия, особено на настоящия начален етап на разпространение на радиочестотната идентификация, за да гарантират надзора на RFID приложенията и спазването на правата и свободите на индивидите.

               (9)

               В съобщението на Комисията от 15 март 2007 г.„Радиочестотната идентификация (RFID) в Европа: стъпки към изграждане на политическа рамка“ (2) се посочва, че под формата на една или повече препоръки на Комисията ще бъдат предоставени пояснения и насоки във връзка с аспектите на защитата на данните и неприкосновеността на личния живот при RFID приложенията.

               (10)

               Правата и задълженията относно опазването на личните данни и свободното движение на тези данни, както са определени с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (3) и с Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (4), важат напълно при използването на RFID приложения, обработващи лични данни.

               (11)

               Принципите, определени от Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 г. относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (5), следва да бъдат прилагани към разработването на RFID приложения.

               (12)

               В своето становище Европейският надзорен орган по защита на данните (6) дава насоки за работа с продукти, снабдени с етикети и предназначени за индивидуална употреба, и изисква да бъдат направени оценки на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и сигурността, за да бъдат открити и разработени „най-добрите достъпни технологии“ за гарантиране на неприкосновеността на личния живот и сигурността при системи с RFID.

               (13)

               Операторите на RFID приложения следва да предприемат всички уместни стъпки, за да гарантират, че не е възможно данните да бъдат свързани с определено идентифицирано или подлежащо на идентифициране физическо лице с някое от средствата, използвани евентуално от оператора на RFID приложения или от кое да е друго лице, освен в случаите, когато такива данни се обработват съгласно приложимите принципи и законови норми за защита на данни.

               (14)

               В съобщението на Комисията от 2 май 2007 г. относно насърчаване на защитата на личните данни чрез технологиите за подобряване на защитата на личния живот (PETs) (7) се определят ясно действията, необходими за постигане на целта за минимизиране на обработката на лични данни и използване на анонимни и псевдоанонимни данни, когато това е възможно, чрез подпомагане на разработката на PETs и тяхното използване от контролни органи и индивиди.

               (15)

               В съобщението на Комисията от 31 май 2006 г.„Стратегия за сигурност на информационното общество — Диалог, партньорство и правомощия“ (8) се потвърждава, че многообразието, отвореността, оперативната съвместимост, приложимостта и конкуренцията са основни фактори за постигане на сигурно информационно общество, посочва се ролята на държавите-членки и публичните администрации за повишаване на осведомеността и насърчаване на добрите практики относно сигурността, и се приканват заинтересованите страни от частния сектор да поемат инициативата при разработването на системи за сигурност с икономически приемливи схеми за удостоверяване на продукти, процеси и услуги, които са насочени към специфичните нужди на ЕС, по-специално по отношение на неприкосновеността на личния живот.

               (16)

               С Резолюция на Съвета от 22 март 2007 г. относно Стратегия за сигурност на информационното общество в Европа (9) държавите-членки се приканват да отделят необходимото внимание на нуждата от предотвратяване на и борбата с нови и съществуващи заплахи за сигурността на електронните съобщителни мрежи.

               (17)

               Съгласуваното прилагане на разпоредбите на настоящата препоръка от държавите-членки ще бъде гарантирано от една разработена на равнището на Общността рамка за провеждане на оценки на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните. Тази рамка следва да бъде разработена на базата на наличните практики и опит, събран в държавите-членки, в трети държави и при работата на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) (10).

               (18)

               Комисията ще осигури разработването на насоки относно управлението на информационната сигурност на RFID приложения на ниво Общност, като се основава на съществуващи практики и опит, събран в държавите-членки и в трети държави. Държавите-членки следва да се включат в този процес и да насърчат участието на частни и публични институции.

               (19)

               Необходимата за вземането на подходящи предохранителни мерки информация ще бъде осигурена чрез оценка на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните, провеждана от оператора преди създаването на дадено RFID приложение. Тези мерки ще трябва да бъдат следени и преразглеждани в рамките на жизнения цикъл на RFID приложението.

               (20)

               В областта на търговията на дребно необходимата информация за установяване на потенциални заплахи за неприкосновеността на личния живот или защитата на лични данни ще бъде набавена чрез оценка на въздействието на продукти, снабдени с етикети и предназначени за индивидуална употреба, върху неприкосновеността на личния живот или защитата на данни.

               (21)

               Прилагането на международни стандарти като тези, разработени от Международната организация по стандартизация (ISO), на кодекси за поведение и на най-добри практики, съобразени с регулаторната рамка на ЕС, може да подпомогне управлението на информационната сигурност и мерките относно неприкосновеността на личния живот във всяка фаза на базираните на RFID търговски процеси.

               (22)

               Необходими са подходящи защитни мерки във връзка с RFID приложения, засягащи широката публика, от рода на електронните билети в обществения транспорт. RFID приложения, засягащи индивиди чрез обработката например на биометрични данни за самоличност или на данни за здравословното състояние, са особено критични по отношение на информационната сигурност и неприкосновеността на личния живот и поради тази причина изискват специално внимание.

               (23)

               Обществото като цяло трябва да е наясно със задълженията и правата, които възникват при употребата на RFID приложения. Поради тази причина страните, разпространяващи технологията, поемат задължение да информират индивидите относно употребата на тези приложения.

               (24)

               Повишаването на осведомеността на публиката и на малките и средни предприятия (МСП) относно характеристиките и възможностите на технологията RFID ще допринесе за постигането на очакваните икономически резултати и същевременно ще намали рисковете от използването ѝ в ущърб на обществените интереси, като по този начин ще увеличи нейната приемливост.

               (25)

               Комисията ще даде своя принос към прилагането на настоящата препоръка по пряк и косвен начин, като улесни диалога и сътрудничеството между заинтересованите страни, по-специално чрез Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ), създадена с Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), и Седмата рамкова програма за научни изследвания (РП7), създадена с Решение № 1982/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12).

               (26)

               Проучването и разработката на евтини технологии за защита на неприкосновеността на личния живот и за информационна сигурност е от съществено значение за насърчаването на нивото на Общността на по-широкото разпространение на тези технологии при приемливи условия.

               (27)

               Настоящата препоръка спазва основните права и зачита принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз. Настоящата препоръка се стреми да гарантира по-специално пълното зачитане на личния и семейния живот и защитата на личните данни,

         ПРЕПОРЪЧВА:

      Приложно поле

               1.

               Настоящата препоръка предлага насоки за държавите-членки относно проектирането и използването на RFID приложения по законосъобразен, етичен и приемлив от социална и политическа гледна точка начин, като зачита правото на неприкосновеност на личния живот и осигурява защитата на личните данни.

               2.

               Настоящата препоръка предлага насоки относно мерките, които трябва да бъдат взети при разпространението на RFID приложения, така че да се гарантира, когато е необходимо, спазването на националното законодателство за прилагане на директиви 95/46/ЕО, 1999/5/ЕО и 2002/58/ЕО.

      Определения

               3.

               За целите на използването на настоящата препоръка следва да се прилагат определенията, посочени в Директива 95/46/ЕО. Следва да се прилагат също следните определения:

                           а)

                           „радиочестотна идентификация“ (RFID) означава използването на електромагнитни вълни или индуктивна връзка в радиочестотната част на спектъра за осъществяване на връзка към или от етикет с помощта на различни методи за модулация и кодиране с цел прочитане на идентификационния знак на радиочестотен етикет или на други съхранявани в него данни;

                           б)

                           „RFID етикет“ или „етикет“ означава RFID устройство, способно да произвежда радиосигнал, или RFID устройство, което модулира и връща, излъчва обратно или отразява (в зависимост от вида на устройството) получен от четящо или записващо устройство сигнал с носеща честота;

                           в)

                           „RFID четящо или записващо устройство“ или „четец“ означава стационарно или мобилно устройство за събиране на данни и идентификация, което използва електромагнитни вълни в радиочестотния спектър или електромагнитна индукция, за да породи и предизвика в отговор излъчването на модулирани данни от етикет или група етикети;

                           г)

                           „RFID приложение“ или „приложение“ означава приложение, което обработва данни с помощта на поддържаща система и на мрежова инфраструктура, като използва етикети и четящи устройства;

                           д)

                           „оператор на RFID приложение“ или „оператор“ означава физическо или юридическо лице, обществен орган, агенция или коя да е друга институция, която самостоятелно или съвместно с други определя целите и начините на използване на дадено приложение, в това число и контролните органи по защитата на личните данни при експлоатацията на дадено RFID приложение;

                           е)

                           „информационна сигурност“ означава запазването на поверителността, целостта и достъпността на информацията;

                           ж)

                           „проследяване“ означава всяка дейност, насочена към откриване, наблюдаване, копиране или записване на данни за местоположението, движението, действията или състоянието на даден индивид.

      Оценки на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните

               4.

               Държавите-членки следва да вземат мерки за разработването от страна на промишлеността, в сътрудничество със съответни заинтересовани страни, представящи гражданското общество, на рамка за провеждане на оценки на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните. Тази рамка следва да бъде представена на Работната група за защита на личните данни по член 29 в срок от 12 месеца след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз.

               5.

               Държавите-членки следва да гарантират, че операторите, без да се засягат техните задължения съгласно Директива 95/46/ЕО:

                           а)

                           извършват оценка на въздействието на приложението върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните, в това число и дали приложението може да бъде използвано за проследяване на индивиди. Степента на подробност на оценката следва да отговаря на рисковете за неприкосновеността на личния живот, свързани с приложението;

                           б)

                           вземат подходящи технически и организационни мерки, за да гарантират защитата на личните данни и на неприкосновеността на личния живот;

                           в)

                           избират лице или група от лица, отговарящи за преразглеждане на оценките и на пригодността на техническите и организационните мерки за гарантиране на защитата на личните данни и на неприкосновеността на личния живот;

                           г)

                           осигуряват достъп на компетентния орган до резултатите от оценката не по-късно от шест седмици преди пускането в действие на приложението;

                           д)

                           изпълняват предходните разпоредби веднага след като определената в точка 4 рамка за провеждане на оценки на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните стане достъпна.

      Информационна сигурност

               6.

               Държавите-членки следва да подкрепят Комисията при определяне на приложенията, които могат да породят заплахи за информационната сигурност по отношение на широката публика. За такъв вид приложения държавите-членки следва да гарантират, че операторите, съвместно с компетентните органи и организации на гражданското общество, ще разработят нови или ще приложат вече съществуващи схеми от рода на сертифицирането или самооценката на оператори, за да демонстрират постигането на подходящо ниво на информационна сигурност и неприкосновеност на личния живот по отношение на оценените рискове.

      Информация и прозрачност относно употребата на RFID

               7.

               Без да се засягат задълженията на контролните органи за данни съгласно директиви 95/46/ЕО и 2002/58/ЕО, държавите-членки следва да гарантират, че операторите ще разработят и публикуват подробна, точна и лесна за разбиране информационна политика за всяко от своите приложения. Политиката следва да включва поне:

                           а)

                           самоличност и адрес на оператора;

                           б)

                           предназначение на приложението;

                           в)

                           какви данни се обработват от приложението, особено ако се обработват лични данни, и дали се проследява местоположението на етикетите;

                           г)

                           обобщение на оценката на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните;

                           д)

                           очакваните рискове, ако има такива, за неприкосновеността на личния живот, свързани с използването на етикети от приложението и мерките, които могат да вземат индивидите за намаляване на тези рискове.

               8.

               Държавите-членки следва да гарантират, че операторите ще предприемат стъпки за информиране на индивидите за наличието на четящи устройства посредством общоевропейски знак, разработен от европейските организации по стандартизация с подкрепата на заинтересованите страни. Знакът трябва да дава информация за самоличността на оператора и за пункта за контакти, където индивидът може да се осведоми за информационната политика на приложението.

      RFID приложения в търговията на дребно

               9.

               Посредством общоевропейския знак, разработен от европейските организации по стандартизация с подкрепата на заинтересованите страни, операторите следва да информират индивидите за наличието на етикети, прикрепени към или вградени в продуктите.

               10.

               При извършването на оценката на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните, както е посочено в точки 4 и 5, операторът на дадено приложение следва изрично да установи дали етикети, прикрепени към или вградени в продукти, продавани на потребители от търговци, които не са оператори на даденото приложение, представляват евентуална заплаха за неприкосновеността на личния живот или защитата на данни.

               11.

               Търговците на дребно следва да деактивират или да отстранят в момента на продажбата етикетите, използвани от тяхното приложение, освен ако потребителите, след като са били информирани за политиката, посочена в точка 7, изразят своето съгласие етикетите да останат активни. Под деактивиране на етикетите се разбира процесът, който спира онези взаимодействия на етикета с неговото обкръжение, които не изискват активното участие на потребителя. Деактивирането или отстраняването на етикетите от търговеца следва да бъде извършено незабавно и безвъзмездно за потребителя. Потребителите трябва да могат да се уверят, че деактивирането или отстраняването са били ефективни.

               12.

               Точка 11 не следва да се прилага, ако оценката на въздействието върху неприкосновеността на личния живот и защитата на данните констатира, че ако използваните в дадено търговско приложение етикети останат активни след напускането на точката на продажба, това не би представлявало заплаха за неприкосновеността на личния живот и защитата на данните. Независимо от това търговците следва да осигурят достъп до лесни и безплатни средства за незабавно или по-късно деактивиране или отстраняване на тези етикети.

               13.

               Деактивирането или отстраняването на етикети не следва да води до намаляване или прекратяване на законните задължения на търговеца или производителя спрямо потребителя.

               14.

               Точки 11 и 12 следва да се прилагат само към търговци, които са оператори.

      Дейности за повишаване на осведомеността

               15.

               Държавите-членки, в сътрудничество с промишлеността, Комисията и други заинтересовани страни, следва да предприемат подходящи мерки за информиране и повишаване на осведомеността на публичните органи и предприятията, особено на МСП, относно потенциалните ползи и рискове, свързани с използването на технологията RFID. Особено внимание следва да бъде отделено на информационната сигурност и неприкосновеността на личния живот.

               16.

               Държавите-членки, в сътрудничество с промишлеността, асоциациите на гражданското общество, Комисията и съответните заинтересовани страни, следва да установят и предоставят примери за добри практики при употребата на RFID приложения за информиране и повишаване на осведомеността сред широката публика. Освен това те следва да предприемат подходящи мерки като например широкомащабни пилотни проекти за повишаване на осведомеността относно технологията RFID, и относно ползите, рисковете и последствията от използването ѝ, като предпоставка за широкото разпространение на тази технология.

      Научноизследователска и развойна дейност

               17.

               Държавите-членки следва да си сътрудничат с промишлеността, съответните заинтересовани страни на гражданското общество и Комисията, за да насърчат и подкрепят въвеждането на принципа на „гарантиране на сигурността и неприкосновеността на личния живот чрез конструктивното решение“ в началния етап на разработката на RFID приложения.

      Последващи действия

               18.

               Държавите-членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да предоставят настоящата препоръка на вниманието на всички заинтересовани страни, които участват в проектирането и експлоатацията на RFID приложения в Общността.

               19.

               Държавите-членки следва да информират Комисията в срок от 24 месеца след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка.

               20.

               В срок от три години след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз Комисията ще представи доклад за прилагането на тази препоръка, нейната ефективност и нейното въздействие върху операторите и потребителите, по-специално по отношение на мерките, препоръчани в точки 9—14.

      Адресати

               21.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 12 май 2009 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  COM(2007) 607 окончателен.

      (2)  COM(2007) 96 окончателен.

      (3)  ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.

      (4)  ОВ L 201, 31.7.2002 г., стр. 37.

      (5)  ОВ L 91, 7.4.1999 г., стр. 10.

      (6)  ОВ C 101, 23.4.2008 г., стр. 1.

      (7)  COM(2007) 228 окончателен.

      (8)  COM(2006) 251 окончателен.

      (9)  ОВ C 68, 24.3.2007 г., стр. 1.

      (10)  Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 460/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 77, 13.3.2004 г., стр. 1).

      (11)  ОВ L 310, 9.11.2006 г., стр. 15.

      (12)  ОВ L 412, 30.12.2006 г., стр. 1.


title: 2010/250/ЕС: Препоръка на Комисията от 28 април 2010 година относно инициативата за съвместно планиране на научните изследвания на тема Здравословно хранене за здравословен живот

text:
               1.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 110/36

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 28 април 2010 година
   относно инициативата за съвместно планиране на научните изследвания на тема „Здравословно хранене за здравословен живот“
   (2010/250/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 181, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Здравето на гражданите е от първостепенно значение за израстването и благоденствието на Съюза.

               (2)

               През последните три десетилетия бе отчетено драстично увеличение на равнището на наднормено тегло и затлъстяване сред населението на ЕС и най-вече сред децата.

               (3)

               Сред населението на ЕС се наблюдава се все по-силна тенденция към нездравословно хранене и ниска физическа активност.

               (4)

               Все повече зачестяват случаите на хронични болести, като сърдечносъдови заболявания, хипертония, диабет тип 2, инфаркти, някои видове рак, мускулно-скелетни увреждания и дори някои психични заболявания.

               (5)

               Ако бъдат елиминирани общите рискови фактори, свързани с начина на живот, включително факторите, свързани с начина на хранене, могат да се избегнат около 80 % от случаите на сърдечносъдови заболявания, инфаркти и диабет тип 2, както и 40 % от случаите на рак.

               (6)

               На заседанието си от 3 декември 2009 г. Съветът по конкурентоспособност утвърди „Здравеопазване, храни и превенция на свързаните с храненето заболявания“ (впоследствие това заглавие бе променено на „Здравословно хранене за здравословен живот“) като област, в която съвместното планиране би се отразило изключително благотворно върху засега разпокъсаните научноизследователски усилия на държавите-членки. В резултат на това той прие заключения, в които призна необходимостта от инициатива за съвместно планиране по този въпрос и прикани Комисията да съдейства за подготовката на тази инициатива. Съветът потвърди също, че съвместното планиране е процес, предвождан от държавите-членки, в който Комисията има помощна функция.

               (7)

               Съвместното планиране на научните изследвания в областта на храненето и здравето би подпомогнало координирането на изследванията, свързани с въздействието на начина на живот и храненето върху здравето, оказвайки съществен принос към изграждането на напълно оперативно Европейско научноизследователско пространство за профилактика на заболяванията, свързани с начина на хранене, и засилвайки водещата позиция и конкурентоспособността на научноизследователските дейности в тази област.

               (8)

               За да бъдат ефективни съвместните им усилия в областта на храненето и здравето, държавите-членки следва да разработят и приложат програма за стратегически научни изследвания, основана на общ подход към профилактиката на заболяванията, свързани с начина на хранене.

               (9)

               За осигуряване на ефективно управление на бъдещите общи действия държавите-членки следва да изградят обща управленска структура, насочена към изготвянето на общи условия, правила и процедури за сътрудничество и координация и към наблюдение на изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания.

               (10)

               За постигането на заложените в настоящата препоръка цели държавите-членки следва да сътрудничат на Комисията за проучване на възможните инициативи, които Комисията би могла да подеме, за да ги подпомогне при разработването и изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания.

               (11)

               За да може Комисията да докладва на Европейския парламент и на Съвета, държавите-членки следва да докладват редовно на Комисията относно напредъка, отбелязан по съвместното планиране,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите-членки се насърчават да разработят обща визия относно начина, по който сътрудничеството и координацията в областта на научните изследвания на равнище ЕС могат да подобрят профилактиката на заболяванията, свързани с начина на хранене.

               2.

               Държавите-членки се насърчават да разработят програма за стратегически научни изследвания, която поставя средно- и дългосрочни научноизследователски потребности и цели в областта на профилактиката на заболяванията, свързани с начина на хранене. Програмата за стратегически научни изследвания трябва да съдържа план за прилагането ѝ със заложени в него приоритети и график, както и необходимите за изпълнението на програмата действия, инструменти и ресурси.

               3.

               Държавите-членки се насърчават да включат следните действия като част от програмата за стратегически научни изследвания и от плана за нейното прилагане:

                           а)

                           определяне и обмен на информация относно съответните национални програми и научноизследователски дейности;

                           б)

                           открояване на областите или научноизследователските дейности, които биха извлекли полза от координирането или съвместните покани за предложения или съсредоточаването на ресурсите;

                           в)

                           обмен на информация, ресурси, най-добри практики, методи и указания, най-вече по време на създаването на многобройни групи и клинични изследвания;

                           г)

                           определяне на процедурите, включително критериите за качество, за съвместни научни изследвания в областите, посочени в буква б);

                           д)

                           споделяне, където е подходящо, на съществуващата научноизследователска инфраструктура или разработване на нови средства, като координирани бази данни, банки с биологични материали или модели за екстраполиране на данни към хора;

                           е)

                           износ и разпространение на знания, иновации и интердисциплинарни подходи, както и гарантиране на ефективното използване на резултатите от научните изследвания за поощряване на европейската конкурентоспособност и изготвянето на политиките;

                           ж)

                           насърчаване и подпомагане на по-тясното сътрудничество между публичния и частния сектор, заедно с отворен достъп до иновациите между различни бизнес сектори;

                           з)

                           създаване на мрежа между съществуващите центрове, специализирани най-вече в науката за потребителите, храненето и преработвателните технологии.

               4.

               Държавите-членки се насърчават да изградят обща управленска структура в областта на профилактиката на заболяванията, свързани с начина на хранене, която е насочена към изготвянето на общи условия, правила и процедури за сътрудничество и координация, и към наблюдение на изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания.

               5.

               Държавите-членки се насърчават да приложат съвместно програмата за стратегически научни изследвания, включително посредством своите национални научноизследователски програми или други национални научноизследователски дейности.

               6.

               Държавите-членки се насърчават да си сътрудничат с Комисията с оглед на проучване на възможните инициативи, които Комисията би могла да подеме, за да ги подпомогне при разработването и изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания и с оглед на координиране на съвместните програми с други инициативи на Съюза в тази област.

               7.

               Държавите-членки се насърчават да докладват редовно на Комисията за отбелязания напредък по тази инициатива за съвместно планиране.

      Съставено в Брюксел на 28 април 2010 година.

            За Комисията

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Член на Комисията