title: Препоръка (ЕС) 2016/213 на Съвета от 12 февруари 2016 година относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Единадесети ЕФР) за финансовата 2014 година

text:
               16.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 39/62

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/213 НА СЪВЕТА
   от 12 февруари 2016 година
   относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Единадесети ЕФР) за финансовата 2014 година
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1), с последните му изменения,
   като взе предвид Вътрешно споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) (наричано по-долу „Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Единадесетия европейски фонд за развитие (Единадесетия ЕФР), и по-специално член 11, параграф 7 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета от 2 март 2015 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия европейски фонд за развитие (3), и по-специално членове 43—45 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Единадесетия ЕФР към 31 декември 2014 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от Осмия, Деветия, Десетия и Единадесетия европейски фонд за развитие (ЕФР) за финансовата 2014 година, придружен от отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад (4),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 11, параграф 7 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Единадесетия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Общото изпълнение на операциите на Единадесетия ЕФР през финансовата 2014 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите по Единадесетия ЕФР за финансовата 2014 година.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 58, 3.3.2015 г., стр. 17.

      (4)  ОВ C 373, 10.11.2015 г., стр. 289.


				|

		52015PC0099

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно общите насоки за икономическата политика на държавите членки и на Съюза /* COM/2015/099 final - 2015/ () */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
В
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз от
държавите
членки се
изисква да
разглеждат
икономическата
си политика и
насърчаването
на заетостта
като въпроси
от общо
значение и да
координират
действията
си в рамките
на Съвета. В
два отделни
члена на
Договора се
постановява,
че Съветът
трябва да
приеме общи
насоки за
икономическата
политика
(член 121) и насоки
за заетостта
(член 148), като се
посочва, че
насоките за
заетостта
трябва да са
съвместими с
общите
икономически
насоки.
Поради това
правно
основание
насоките за
заетостта и
за
икономическата
политика са
представени
като два
отделни, но
неразривно
свързани
правни
инструмента:
·
Препоръка
на Съвета
относно
общите насоки
за
икономическата
политика на
държавите
членки и на
Съюза — част I
от
Интегрираните
насоки;
·
Решение
на Съвета
относно
насоките за
политиката
на държавите
членки в
областта на заетостта
— част II от
Интегрираните
насоки.
Първоначално
през 2010 г.
насоките
бяха приети
заедно (т.нар.
„интегриран
пакет“) в
подкрепа на
стратегията
„Европа 2020“. През
същата година
се реши
интегрираните
насоки да
останат като
цяло
стабилни до
2014 г. Общите
насоки за
икономическата
политика не
са ограничени
във времето,
но насоките
за
политиката в
областта на
заетостта
трябва да се изготвят
ежегодно.
Освен
че определят
обхвата и
рамката на координирането
на
политиката
на държавите членки,
насоките
служат и за
основа на
специфичните
за всяка
държава
препоръки в
съответните
области.
С
настоящите
Интегрирани
насоки се
цели подкрепа
на
стратегията
„Европа 2020“ в
контекста на
новия подход
към
изготвяне на
икономическата
политика,
изграден
върху
инвестициите,
структурните
реформи и
фискалната
отговорност,
както се
посочва в
изготвения
от Комисията
Годишен
обзор на
растежа за
2015 г. Същевременно
те са в
подкрепа на
постигането
на
интелигентен,
устойчив и
приобщаващ
растеж, както
и на целите
на
Европейския
семестър за
координиране
на
икономическата
политика.
Интегрираните
насоки са
следните:
Насока 1:        Увеличаване
на
инвестициите
Насока 2:        Насърчаване
на растежа
чрез
извършването
на
структурни
реформи
Насока 3:        Премахване
на основните
пречки на
равнище ЕС
пред
постигането
на растеж и
заетост
Насока 4:        Подобряване
на
устойчивостта
на публичните
финанси и на
въздействието
им в подкрепа
на растежа
Насока 5:        Насърчаване
на търсенето
на работна
ръка
Насока 6:        Усъвършенстване
на
предлагането
на работна
ръка и на
уменията
Насока 7:        Подобряване
на
функционирането
на пазара на
труда
Насока 8:        Осигуряване
на
справедливост,
борба с бедността
и насърчаване
на равните
възможности
Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
общите
насоки за
икономическата
политика на
държавите
членки и на
Съюза
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия,
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
има предвид,
че:
(1)
Държавите
членки
следва да
разглеждат
икономическата
си политика
като въпрос
от общ
интерес и да
я
координират
в рамките на
Съвета. Съветът
следва да
приема
насоки за
заетостта и общи
насоки за
икономическата
политика, които
да
ориентират
политиката
на държавите
членки и на
Съюза.
(2) В
съответствие
с
разпоредбите
на Договора,
Съюзът
разработи и
внедри
координационни
инструменти
за данъчната
политика и политиката
на
макроструктурно
равнище. Европейският
семестър
обединява
различните
инструменти
в обща рамка
за
интегрирано многостранно
икономическо
и бюджетно
наблюдение.
Както е
посочено от
Комисията в
Годишния обзор
на растежа за
2015 г.,
рационализирането
и стабилизирането
на
Европейския
семестър ще
усъвършенства
функционирането
му.
(3)
Финансовата
и
икономическа
криза разкри и
подчерта
значителни
слабости в
икономиката на
Съюза и
неговите
държави
членки.
Кризата
открои и
тясната
взаимозависимост
на икономиките
на държавите
членки и на
пазарите им
на труда.
Основното
предизвикателство
днес е
постигането
в Съюза на
бърз, устойчив
и приобщаващ
растеж и на
създаване на
работни
места. Това
изисква
съгласувани
и амбициозни
политически
действия
както на
равнището на
Съюза, така и
на
национално
равнище, в
съответствие
с
разпоредбите
на Договора и
на
икономическото
управление
на Съюза. Тези
действия
следва да
съчетават
мерки в областта
на търсенето
и на
предлагането,
като целят
насърчаване
на
инвестициите,
подновен
ангажимент
за
структурни
реформи и отговорно
поведение в
областта на
фискалната
политика.
(4)
Държавите
членки и
Съюзът
следва да се
борят срещу
социалните
последици от
кризата и да
се стремят
към
изграждането
на общество
без социални
пропасти, в
което хората
могат да
предвиждат и
управляват
промените,
както и да
участват
активно в
социално-икономическия
живот.
Изграждането
на ефективно
функциониращи
трудови
пазари и системи
за социално
подпомагане,
както и премахването
на пречките
за участие на
пазара на
труда, следва
да доведат до
достъп и възможности
за всички,
както и до
намаляване
на бедността
и социалното
изключване.
Държавите
членки
следва да се
уверят, че
ползата от икономическия
растеж
достига до
всички граждани
и региони.
(5)
Действията в
съответствие
с насоките
имат важен
принос за
постигането
на целите на стратегията
„Европа 2020“.
Насоките
представляват
интегриран
набор от
европейски и
национални
политики,
които
държавите
членки и
Съюзът
следва да
провеждат с
цел
постигането
на
допълнително
положително
въздействие
от
координираните
структурни
реформи, на
подходяща
обща структура
на
икономическата
политика и на
по-последователен
принос на
европейските
политики към
целите на
стратегията
„Европа 2020“.
(6)
Въпреки че
настоящите
насоки са
насочени към
държавите
членки и
Съюза, те
следва да се
изпълняват в
партньорство
с всички национални,
регионални и
местни
власти при активното
участие на
парламентите,
социалните
партньори и
представителите
на гражданското
общество.
(7) Общите
насоки за
икономическата
политика
ориентират
държавите
членки при
изпълнението
на реформите
и отразяват
взаимозависимостта
им. Те са в
съответствие
с Пакта за
стабилност и
растеж.
Насоките следва
да служат за
основа на
препоръките,
които
Съветът
евентуално
би отправил
към отделните
държави
членки.
ПРИЕ
НАСТОЯЩАТА
ПРЕПОРЪКА:
(1)
Държавите
членки и,
когато е
уместно, Съюзът
следва да
отчитат при
икономическата
си политика
изложените в
приложението
насоки. Тези
насоки са
част от
Интегрираните
насоки.
Съставено
в Брюксел на
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател


title: Препоръка на Съвета от 31 май 2007 година относно предпазването от наранявания и насърчаването на безопасността Текст от значение за ЕИП

text:
               18.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 164/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 31 май 2007 година
   относно предпазването от наранявания и насърчаването на безопасността
   (текст от значение за ЕИП)
   (2007/C 164/01)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 152, параграф 4, втора алинея от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Ежегодно около 235 000 граждани на Общността загиват в резултат на злополука или насилие. Нараняванията са четвъртата по честота причина за смърт в държавите-членки след сърдечно-съдовите заболявания, рака и заболяванията на дихателната система.

               (2)

               Злополуките и нараняванията са водеща причина за смъртта при деца, юноши и млади хора.

               (3)

               Мнозина оцелели при тежки наранявания страдат от доживотни увреждания. Злополуките и нараняванията са главна причина за хронични увреждания при млади хора, водещи до значителна и до голяма степен предотвратима загуба на години от живота, прекарани в добро здравословно състояние.

               (4)

               Нараняванията водят средно до около 6,8 милиона постъпвания в болница, които съставляват 11 % от всички постъпвания в болница в Европейския съюз.

               (5)

               Нараняванията поставят огромен финансов товар върху системите на здравеопазване и социално осигуряване, като стават причина за около 20 % от отпуските по болест и съставляват основен фактор за намаляването на производителността.

               (6)

               Рискът от нараняване е разпределен неравномерно между държавите-членки и социалните групи, като варира също и по възраст и полова принадлежност. Рискът от смърт вследствие на нараняване е пет пъти по-голям в държавите-членки с най-висок процент наранявания, отколкото в държавите-членки с най-нисък процент.

               (7)

               За разлика от много други причини на заболяване или преждевременна смърт, нараняванията са предотвратими, като направим по-безопасна своята жизнена среда и продуктите и услугите, които използваме. Има изобилие от доказателства за ефективността на мерките за предотвратяване на злополуки, които все още не се прилагат масово в цялата Общност.

               (8)

               Повечето от тези мерки са доказали своята рентабилност, тъй като в системите на здравеопазване ползата от профилактиката често пъти надвишава неколкократно стойността на интервенцията.

               (9)

               Значителният напредък, който е бил постигнат в редица области на безопасността като движението по пътищата или работното място, следва да бъде продължен. В допълнение, вниманието следва да бъде насочено към други области, които досега са били обхванати в доста по-малка степен, например домът, свободното време и спортът, злополуките и предпазването на децата и възрастните хора.

               (10)

               Следва да се обърне внимание и на връзката между употребата на алкохол и наркотици и броя на нараняванията и злополуките, както и на умишлено нанесените наранявания, по-специално домашното насилие срещу жени и деца.

               (11)

               Затова е необходимо да се използват по-добре наличните данни и да се разработи, където е подходящо, механизъм за наблюдение и докладване на нараняванията, който да гарантира координиран подход във всички държави-членки към изработването и въвеждането на национални политики за предотвратяване на нараняванията, включително обмен на най-добри практики. Подобен механизъм би могъл да се разработи в рамките на общностната програма за обществено здраве (2), на всяка последваща програма и всякакви други подходящи програми на Общността, и следва да бъде изграден на основата на представителни национални инструменти за наблюдение и докладване на нараняванията, разработени последователно и допълващи се взаимно.

               (12)

               За да се оползотворят ресурсите на общностната програма за обществено здраве и на всякакви други релевантни програми на Общността, както и за да се подходи най-ефективно към въпроса за предотвратяване на нараняванията, са определени приоритетни области: безопасност на децата и юношите, безопасност на възрастните граждани, безопасност на уязвимите участници в движението по пътищата, предотвратяване на травмите в спорта и свободното време, предотвратяване на наранявания, причинени от продукти и услуги, предотвратяване на самонараняванията и на насилието, по-специално на домашното насилие срещу жени и деца. Тези приоритетни области са определени, имайки предвид социалното въздействие на нараняванията, по-точно техния брой и сериозност, данните относно ефективността на интервенциите и целесъобразността на успешното им осъществяване в държавите-членки,

         ПРЕПОРЪЧВА СЛЕДНОТО:
   С оглед на осигуряването на високо равнище на обществено здраве, държавите-членки следва:

               (1)

               Да използват по-добре наличните данни и да разработят, където е подходящо, представителни инструменти за наблюдение и докладване на нараняванията с оглед на събиране на съпоставима информация, проследяване на развитието на рисковете от нараняване и ефекта от мерките за предпазване във времето, както и с оглед на оценка на потребностите от въвеждане на допълнителни инициативи за безопасност на продуктите и услугите в други области.

               (2)

               Да изработят национални планове или еквивалентни мерки, включително привличане на общественото внимание към въпросите на безопасността, с оглед на предотвратяване на злополуките и нараняванията. Подобни планове и мерки следва да породят и поощрят междуведомствено и международно сътрудничество и ефективно използване на възможностите за финансиране на превантивни дейности и насърчаване на безопасността. При осъществяването им следва да се обърне особено внимание на аспекта на равнопоставеност между половете, както и на уязвими групи като децата, възрастните, хората с увреждания, уязвимите участници в движението по пътищата, травмите в спорта и свободното време, нараняванията, причинени от продукти и услуги, насилието и самонараняването.

               (3)

               Да насърчат въвеждането на предпазването от наранявания и подобряването на безопасността в училищата и в обучението на заетите в здравеопазването и в други професии, така че тези групи да играят ролята на компетентни участници и съветници в областта на предотвратяването на наранявания.

         ПРИКАНВА КОМИСИЯТА:

               (1)

               Да събере, обработи и докладва информацията за нараняванията в Общността като цяло въз основа на националните инструменти за наблюдение.

               (2)

               Да улеснява обмена на информация за добрите практики и за политическите действия в очертаните приоритетни области, както и разпространяването на информация до съответните заинтересовани страни.

               (3)

               Да подпомага държавите-членки при въвеждането на знанията по предотвратяване на наранявания в обучението на заетите в здравеопазването и други професии.

               (4)

               Да осъществява гореописаните дейности на Общността, като използва ресурсите, предвидени в програмата за общественото здраве и последващи програми, общата рамка за финансиране на дейността на Общността в подкрепа на политиката за потребителите (3), рамковата програма за научни изследвания (4) и всякакви други подходящи програми на Общността.

               (5)

               Да състави доклад за оценка четири години след приемането на настоящата препоръка, за да определи дали предложените мерки действат ефективно, и да направи оценка на необходимостта от по-нататъшни действия.

      Съставено в Брюксел на 31 май 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         F. MÜNTEFERING

      (1)  Все още непубликувано в Официален вестник.

      (2)  Решение № 1786/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 г. за приемане на програма за действие на Общността в областта на общественото здраве (2003-2008 г.) (ОВ L 271, 9.10.2002 г., стр. 1).

      (3)  Решение № 20/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 декември 2003 г. за установяване на обща рамка за финансиране на дейността на Общността в подкрепа на политиката за потребителите за периода 2004-2007 г. (OВ L 5, 9.1.2004 г., стp. 1).

      (4)  Решение № 1513/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. относно шестата рамкова програма на Европейската общност за изследвания, технологично развитие и демонстрации, допринасяща за създаването на Европейско изследователско пространство и иновации (2002-2006 г.) (OВ L 232, 29.8.2002 г., стp. 1).


title: Препоръка на Съвета от 14 юли 2015 година относно националната програма за реформи на Словения за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно конвергентната програма на Словения за 2015 г.

text:
               18.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/6

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2015 година
   относно националната програма за реформи на Словения за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно конвергентната програма на Словения за 2015 г.
   (2015/C 272/02)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики. Стратегията е насочена към ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 14 юли 2015 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза, а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките по заетостта на държавите членки (3). Заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“ и държавите членки бяха приканени да се съобразят с тях при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 8 юли 2014 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Словения за 2014 г. и даде становището си по актуализираната програма за стабилност на Словения за 2014 г. На 28 ноември 2014 г., в съответствие с Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), Комисията представи своето становище относно проекта за бюджетен план на Словения за 2015 г.

               (4)

               На 28 ноември 2014 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2015 г. за координация на икономическите политики. На същия ден на основание Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Словения е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 18 декември 2014 г. Европейският съвет одобри приоритетите за стимулиране на инвестициите, интензифициране на структурните реформи и изпълнение на отговорна фискална консолидация, благоприятстваща растежа.

               (6)

               На 26 февруари 2015 г. Комисията публикува своя доклад от 2015 г. за Словения. В него бе оценен напредъкът в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети на 8 юли 2014 г. Докладът за Словения включва също така резултатите от задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията води до направеното от нея заключение, че Словения е засегната от макроикономически дисбаланси, които налагат предприемане на решителни политически действия и специално наблюдение. По-специално, възстановяването на равновесието е в ход и решителните политически действия, повишеният износ и подобрените условия за растеж са довели до намаляване на рисковете — най-вече на тези, свързани с външноикономическата устойчивост — в сравнение с миналата година. Независимо от това слабото корпоративно управление, високата степен на държавна собственост, значителната корпоративна задлъжнялост и нарастващият държавен дълг пораждат рискове за финансовата стабилност и растежа и към тях трябва да се подходи с особено внимание. Вследствие на това дисбалансите вече не се смятат за прекомерни, но следва да продължат да се наблюдават отблизо.

               (7)

               На 30 април 2015 г. Словения представи своята национална програма за реформи за 2015 г. и програмата си за стабилност за 2015 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (8)

               Спрямо Словения понастоящем се прилагат корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2015 г. правителството планира да коригира прекомерния дефицит до 2015 г., в съответствие с определения от Съвета срок, и да постигне средносрочната цел за балансирана бюджетна позиция в структурно изражение до 2020 г., т.е. една година след програмния период. Правителството планира постепенно намаляване на номиналния дефицит до 2,9 % от БВП през 2015 г. и до 0,9 % от БВП през 2019 г. Според програмата за стабилност съотношението на държавния дълг спрямо БВП се очаква да достигне през 2015 г. най-високата си стойност в размер на 81,6 %, след което да започне да намалява. Макроикономическият сценарий, на който се основават тези бюджетни прогнози, е реалистичен. Въз основа на прогнозата на Комисията, направена през пролетта на 2015 г., се предвижда до края на 2015 г. да бъде извършена навременна и трайна корекция на прекомерния дефицит. В същото време структурната корекция е под препоръчаното от Съвета равнище, като се имат предвид подобрението на структурното салдо и предприетите дискреционни мерки. Ако бъде извършено своевременно коригиране на прекомерния дефицит съгласно предвиденото, от 2016 г. спрямо Словения ще се прилагат предпазните мерки на Пакта. Мерките в подкрепа на целите за планирания дефицит от 2016 г. нататък не са посочени достатъчно конкретно. Поради това, предвид прогнозата на Комисията, направена през пролетта на 2015 г., изглежда, че съществува риск от значително отклонение от изискваната корекция за постигане на средносрочната цел през 2016 г. и ще са необходими допълнителни мерки. Въз основа на оценката си за програмата за стабилност и предвид прогнозата на Комисията, направена през пролетта на 2015 г., Съветът смята, че има опасност Словения да не успее да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Що се отнася до фискалните разпоредби, през 2013 г. Парламентът одобри конституционно основание за създаване на правило за салдото/излишъка на консолидирания държавен бюджет в структурно отношение. При все това, необходимото законодателство за прилагането му все още предстои да бъде прието. Промените в Закона за публичните финанси се очаква да осигурят необходимото правно основание за уреждане на процесуалните въпроси, които стоят в основата на Закона за данъците.

               (9)

               Словения е предприела действия за облекчаване на натиска върху средносрочната устойчивост на пенсионната система, но все още остава да се коригират ключови параметри, за да се гарантира устойчивостта ѝ след 2020 г. Пенсионната реформа от 2013 г. оказа положително въздействие, а нормативният акт за създаване на демографски фонд се очаква да бъде приет до края на 2015 г. Въпреки това, за осигуряване на дългосрочна устойчивост на пенсиите ще е нужна допълнителна реформа. Не е постигнат напредък по отношение на реформата в областта на дългосрочните грижи. В края на 2013 г. правителството прие план за реформа на дългосрочните грижи, но приемането на законодателството за провеждане на реформата беше отложено за края на 2015 г., за да се даде възможност преди това да се вземат решения, свързани с реформата на здравното осигуряване, включително по въпроса за източниците на финансиране на общите здравни и дългосрочни грижи. Разходите за дългосрочни грижи, свързани със застаряването на населението, могат да бъдат ограничени чрез насочване на ползите към най-нуждаещите се и пренасочване на предоставянето на грижи от институционални грижи към такива в дома.

               (10)

               През януари 2015 г. беше сключено социално споразумение, в което се посочва, че нарастването на заплатите в публичния сектор ще изостава от растежа на заплатите в частния сектор. Съставните елементи и индексацията на минималните заплати не са обхванати от споразумението. Макар неотдавнашното нарастване на минималната заплата да остава сравнително високо в сравнение със средната заплата, то все пак беше ограничено. Според оценка на проведената през 2013 г. реформа на пазара на труда ограниченията на пазара на труда са намалели, но продължават да съществуват структурни проблеми по отношение на дългосрочната безработица и ниския процент на заетост на нискоквалифицираните и по-възрастните работници. Словения е предприела някои действия за преодоляване на несъответствието между търсените и предлаганите умения и до 2020 г. са планирани редица други мерки.

               (11)

               Банковият сектор беше стабилизиран допълнително чрез рекапитализацията на Abanka и Banka Celje през 2014 г. Финализиран беше всеобхватен план за действие за банките, който беше внесен пред министър-председателя през януари 2015 г. Словенската национална банка е предприела последващи действия във връзка със слабостите, установени при анализа на качеството на активите за 2013 г., и ще възобнови проверките на място през първото тримесечие на 2015 г., за да установи дали препоръките са изпълнени от банките. Големите банки са реорганизирали и подсилили отделите си за преструктуриране и ликвидация. Въпреки това за постигането на по-голяма стабилност на банковия сектор е необходимо повишаване на дългосрочната рентабилност и намаляване на необслужваните кредити в корпоративния сектор. Създадени са както генерален план за корпоративно преструктуриране, така и централизирана работна група за корпоративно преструктуриране. Допълнително намаляване на задлъжнялостта на корпоративния сектор, включително посредством Дружеството за управление на банкови активи (Bank Asset Management Company) и чрез пълното прилагане на новото законодателство относно несъстоятелността, би спомогнало за възстановяване на условията за съживяване на частните инвестиции. Дейността по банково кредитиране продължава да търпи спад като това се отразява главно върху МСП. Неотдавнашната рекапитализация на банковия сектор се очаква да даде пълни резултати едва през 2016 г. Ограниченото банковото кредитиране и високите лихвени проценти влияят отрицателно на капацитета на МСП за финансиране. Въпреки че делът на отхвърлените заявления за заеми е намалял през последните шест години, броят на МСП, съобщаващи за влошаване на положението що се отнася до готовността на банките да отпускат заеми, се е увеличил значително и е един от най-високите в Съюза.

               (12)

               По приватизационната програма е постигнат напредък, макар да са налице закъснения. Преструктурирането на петте големи банки, които са държавна собственост, и ликвидацията на две по-малки национални банки са в ход. Словенският държавен холдинг (Slovenian Sovereign Holding), отговарящ за управлението и ликвидацията на държавната собственост, вече функционира напълно. Проектът на стратегия за управлението на държавната собственост все още предстои да бъде одобрен от Парламента, като се очаква след това да последва публикуване на графика за освобождаване от редица внимателно подбрани държавни активи. През декември 2014 г. словенският държавен холдинг (Slovenian Sovereign Holding) прие нов кодекс за корпоративно управление, а през януари 2015 г. беше назначен служител, отговарящ за неговото спазване.

               (13)

               През 2014 г. ефикасността на съдилищата се е подобрила още повече, макар и с по-бавни темпове. Макар да е постигнат известен напредък по отношение на намаляването на продължителността на първоинстанционните съдебни производства по спорни граждански и търговски дела, включително по делата, разглеждани съгласно законодателството относно несъстоятелността, продължителността на производствата и броят на натрупаните нерешени дела продължава да е значителен.

               (14)

               Неблагоприятната бизнес среда в Словения е ключов фактор за ниските нива на инвестициите в словенския бизнес, а големият брой закони и многобройните промени в законодателството затрудняват упражняването на стопанска дейност и спазването на местната нормативна уредба. Броят на регулираните професии е намалял от 323 на 242, но продължава да е висок. Изпълнени са около 25 % от мерките, включени в единния документ за намаляване на административната тежест. На Агенцията за защита на конкуренцията са предоставени достатъчна бюджетна автономност и институционална независимост.

               (15)

               Новото правителство потвърди ангажимента си да се бори с корупцията и през януари 2015 г. прие нова двугодишна програма от 11 многогодишни мерки. Постигнат бе известен напредък по отношение на прозрачността и отчетността. Подготвя се всеобхватна реформа на публичния сектор. Няма напредък във връзка с докладите за оценка на изпълнението и процедурите за контрол на качеството.

               (16)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Словения и го публикува в доклада за страната от 2015 г. Тя оцени също програмата за стабилност и националната програма за реформи, както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Словения, отправени през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Словения, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—4 по-долу.

               (17)

               Като се имат предвид задълбоченият преглед, направен от Комисията, и настоящата оценка, Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Препоръките по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—4 по-долу.

               (18)

               В контекста на европейския семестър Комисията изготви също така анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на този анализ Съветът отправи специфични препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (6). Като държава, чиято парична единица е еврото, Словения следва също така да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Словения да предприеме следните действия през периода 2015—2016 г.:

               1.

               Да гарантира трайно коригиране на прекомерния дефицит през 2015 г. и да постигне фискална корекция от 0,6 % от БВП с цел изпълнение на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. Да приеме Закона за данъците и да преработи Закона за публичните финанси. Да постигне напредък по отношение на дългосрочната реформа на пенсионната система. До края на 2015 г. да приеме реформа в областта на здравеопазването и дългосрочните грижи.

               2.

               Да преразгледа, след консултации със социалните партньори и съгласно националните практики, механизма за определяне на минималната работна заплата, и по-специално ролята на надбавките, като се вземе предвид въздействието върху бедността сред работещите, създаването на работни места и конкурентоспособността. Да повиши пригодността за заетост на нискоквалифицираните и по-възрастните работници. Да вземе мерки за справяне с дългосрочната безработица и да осигури подходящи стимули за удължаване на трудовия живот.

               3.

               Да намали нивото на необслужваните кредити към банките чрез въвеждане на конкретни цели. Да подобри капацитета за наблюдение на кредитния риск в банките. Да продължи корпоративното преструктуриране и да поддържа стабилно корпоративно управление в Дружеството за управление на банкови активи (Bank Asset Management Company). Да предприеме мерки за подобряване на достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията. Да приеме стратегия за словенския държавен холдинг (Slovenian Sovereign Holding) с ясно класифициране на активите, да приведе в действие годишен план за управление на активите и да прилага критерии за ефективност.

               4.

               Да гарантира, че реформите, въведени с цел повишаване на ефикасността на гражданското правосъдие, спомагат за намаляване на продължителността на производствата.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         P. GRAMEGNA

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат с Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 г. относно националната програма за реформи на Словения за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за 2014 г. (ОВ C 247, 29.7.2014 г., стр. 115).

      (5)  Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно общите разпоредби за мониторинг и оценка на проектите за бюджетни планове и за гарантиране на коригирането на прекомерния дефицит на държавите членки в еврозоната (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 11).

      (6)  ОВ C 272, 18.8.2015 г., стр. 98.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Хърватия за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Хърватия за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/96

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Хърватия за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Хърватия за 2016 г.
   (2016/C 299/23)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 26 ноември 2015 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Хърватия ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (2)

               Докладът за Хърватия за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бе оценен напредъкът на Хърватия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети на 14 юли 2015 г., и напредъкът на Хърватия по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Докладът включва също така задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. На 8 март 2016 г. Комисията представи резултатите от задълбочения преглед. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Хърватия са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално, от основно значение е да се преодолее уязвимостта, свързана с високия публичен, корпоративен и външен дълг в контекста на високото равнище на безработица. Допълнителните слабости, за които са необходими конкретни политически действия, се отнасят до фискалното управление, управлението на държавните предприятия, ефективността на публичната администрация и преструктурирането на необслужваните кредити.

               (3)

               На 28 април 2016 г. Хърватия представи своята национална програма за реформи за 2016 г. и своята програма за конвергенция за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях. Националната програма за реформи представя доста амбициозен план за реформи, които, ако бъдат осъществени в пълна степен в предвидените срокове, ще допринесат за преодоляването на макроикономическите дисбаланси на страната. В програмата са очертани подходящи мерки за подобряване на управлението на публичните финанси, на сектора на здравеопазването и на бизнес средата; поема се ангажимент за амбициозни реформи в публичната администрация, пенсионната система, социалната закрила и подобряване на управлението на държавните предприятия. Въз основа на оценката на политическите ангажименти на Хърватия, на този етап не е необходимо ускоряване на процедурата при макроикономически дисбаланси.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки са взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Хърватия понастоящем се прилагат корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В програмата си за конвергенция за 2016 г. правителството очаква, че номиналният дефицит ще бъде под 3 % от БВП — 2,6 % от БВП през 2016 г. и че ще продължи да пада още, достигайки 1,0 % от БВП до 2019 г. Освен това правителството очаква да постигне средносрочната бюджетна цел — дефицит от 1,75 % от БВП в структурно изражение — през целия период на програмата. Съотношението дълг/БВП е достигнало най-високата си стойност от 86,7 % през 2015 г., но според програмата за конвергенция се очаква да спадне постепенно до 80,0 % през 2019 г. От формална гледна точка прогнозите за съотношението дълг/БВП в програмата съответстват на референтния показател за съкращаване на дълга. Въпреки че макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен в реално изражение, номиналният растеж на БВП е по-висок от заложения в прогнозата на Комисията, особено за 2016 г. Ето защо предвиденото намаление на съотношението дълг/БВП зависи от благоприятните прогнози за номиналния растеж; освен това в намаляването на дълга са отчетени значителни корекции наличности-потоци от продажбата на финансови активи, които не са посочени достатъчно конкретно. Също така необходимите мерки в помощ на планираните цели за дефицита от 2017 г. нататък са като цяло неуточнени. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. бюджетният дефицит се очаква да достигне 2,7 % от БВП през 2016 г. в съответствие с целта за номиналния дефицит, включена в Препоръката на Съвета от 21 януари 2014 г. съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. Препоръчаната фискална корекция в рамките на процедурата при прекомерен дефицит се очаква да бъде реализирана. От друга страна, според прогнозата на Комисията бъдещият референтен показател за съкращаване на дълга няма да бъде постигнат. Макар че структурната корекция от 0,2 % от БВП през 2017 г. ще бъде достатъчна за постигане на средносрочната бюджетна цел, за да се гарантира съответствие с референтния показател за съкращаване на дълга, ще е необходима по-висока структурна корекция. По-конкретно, с оглед на високия дълг и текущите циклични условия в Хърватия ще бъде подходяща корекция от над 0,5 % от референтния показател за БВП. Понастоящем структурното салдо се очаква да се влоши с 0,2 % от БВП през 2017 г. Въз основа на оценката си на програмата за конвергенция и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът смята, че съществува риск Хърватия да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Поради тази причина ще са необходими допълнителни мерки за гарантиране на съответствие през 2017 г.

               (6)

               Бюджетното планиране на Хърватия продължава да страда от съществени слабости въпреки някои подобрения, въведени през 2015 г. с изменението на Закона за бюджета. Връзките между многогодишната бюджетна рамка и годишните бюджети остават слаби и няма ясни правила за измененията на бюджетните планове през финансовата година. Стратегическото планиране на отделните бюджетни позиции не подлежи на систематичен контрол и не подкрепя в достатъчна степен приоритетите на политиката да бъдат съгласувани със средносрочните бюджетни цели. В бюджетната процедура се обръща слабо внимание на значителните извънбюджетни операции и на счетоводните корекции, оказващи въздействие върху бюджетния дефицит и дълга. Числовите фискални правила са в процес на преразглеждане. Едно от главните предизвикателства е те да станат по-оперативни и по-добре съгласувани с Пакта за стабилност и растеж. Необходими са също усилия за подобряване на статистическата основа на бюджетното планиране.

               (7)

               Комисията по фискалната политика, която отговаря за мониторинга на спазването на фискалните правила на национално равнище, е тясно свързана с националните данъчни органи и няма достатъчно персонал. При тези условия нейната политическа и функционална независимост не е гарантирана. Преразглеждането на институционалната структура и на мандата на Комисията по фискалната политика е обявено за третото тримесечие на 2016 г.

               (8)

               Хърватия е започнала реформа на системата на местните такси, която е представена като част от по-широката реформа на данъчното облагане върху недвижимото имущество. Общите приходи от постоянните данъци върху недвижимото имущество и общинските такси имат относително нисък дял от БВП.

               (9)

               Ключови предизвикателства са високото равнище на просрочените данъчни задължения, измамите с ДДС и сивата икономика. Вземат се мерки за подобряване на спазването на данъчното законодателство, включително разработването на система за управление на риска в областта на съответствието. При все това има все още ограничена информация относно ефективността на предприетите мерки.

               (10)

               Размерът на държавния дълг е висок и продължава да нараства, което прави належащо да се възприеме ориентиран към бъдещето проактивен подход към управлението на публичния дълг. Планира се скоро да се приеме стратегия за управление на дълга за периода 2016—2018 г. В Хърватия обаче все още липсва по-цялостен подход към управлението на дълга, включващ, inter alia, годишни преразглеждания, които отчитат промените на пазара, подходяща стратегия за управление на риска, както и засилване на функцията за изпълнение на свързаните с това задачи.

               (11)

               Голяма част от населението в трудоспособна възраст не участва в пазара на труда. Една от основните причини за това е ранното пенсиониране — и при мъжете на възраст между 25 и 54 години. Ранното пенсиониране е възможно цели пет години преди законоустановената пенсионна възраст, а финансовите стимули за работа до тази възраст (и по-дълго) са слаби. Освен това пенсионната система се характеризира с редица специални разпоредби за определени категории работници и с благоприятни възможности за ранно пенсиониране за някои професии. Привеждането в съответствие на законоустановената пенсионна възраст за мъжете и жените, както и увеличаването ѝ до 67 са в ход, но напредъкът е бавен. Както настоящата, така и бъдещата адекватност на пенсиите е ниска и създава повишен риск от бедност в напреднала възраст, особено за хората с кратък трудов живот.

               (12)

               Проблемът с високото равнище на неактивност се усложнява от високата безработица; ниската степен на използване на трудовия потенциал пречи на растежа. Младежката безработица продължава да бъде основен проблем, което показва наличието на слабости в образователната система, както и че все още има потенциал за подобряване на ефективността, мониторинга и оценката на схемата „Гаранция за младежта“. Равнището на дълготрайната безработица се е понижило напоследък, но все още е около два пъти повече от средното за ЕС. Участието в програми за учене през целия живот продължава да е много ниско поради недостатъчно развитата система за образование за възрастни.

               (13)

               Съществуват регионални различия в разходите за социална закрила на глава от населението, както и нередности по отношение на критериите за допустимост на общите схеми за социална закрила и онези, които са насочени към отделни категории. Освен това само малък дял от целия бюджет за социална закрила се изразходва за схемата за минимален доход на национално равнище, което води до неефективност и недостатъчна защита на най-бедните. В реформата на системата за социална закрила има забавяния по отношение на консолидирането на различни обезщетения и установяването на пунктове за обслужване на едно гише като единни административни пунктове за доставка на услуги за социална закрила.

               (14)

               Функционалното разпределение на компетенциите на публичната администрация между централното и местното равнище е сложно и системата е разпокъсана. Разпределението на децентрализираните административни функции не отговаря адекватно на фискалния капацитет на местните органи, на които са възложени. Това прави местните органи силно зависими от трансферите от централното държавно управление, като в същото време има значителни регионални различия в предоставянето на обществени услуги. Разпокъсаността на публичната администрация влияе върху предоставянето на услуги, бизнес средата и ефективността на публичните разходи. Реформата на публичната администрация не е осъществена по същество. Беше въведена правна рамка за доброволното сливане на местните органи на управление, без да бъдат предоставени стимули за възползване от тази възможност. Рационализацията на системата на държавните агенции напредва бавно.

               (15)

               Разпоредбите, с които се регулират заплатите в различните публични институции, са непоследователни по отношение на определението за сложност на длъжността, допълнителните придобивки и надбавките към заплатите. Това ограничава контрола на правителството върху разходите за заплати и влияе отрицателно върху ефективността на обществения сектор. Поради относително високия дял на обществения сектор от общата заетост развитието на заплатите в този сектор са от значение и за икономиката като цяло.

               (16)

               Държавната собственост на предприятията има значително присъствие в икономиката. Слабостите в управлението, включително липсата на подходящ мониторинг на изпълнението, продължават да водят до значително по-ниска рентабилност на държавните предприятия в сравнение със сравнимите частни предприятия, което има отрицателно въздействие върху публичните финанси. Регистрацията на акции на държавните предприятия на фондовата борса може да допринесе за подобряване на корпоративното им управление, и по-специално чрез насърчаване на механизмите за докладване и вътрешен контрол. През изминалата година има слаб напредък в мерките за отваряне на държавните предприятия за частната собственост.

               (17)

               Националната насърчителна банка „Хърватска банка за възстановяване и развитие“ (HBOR), държавно образувание, би могла да изиграе решаваща роля във възстановяването на Хърватия. Кредитната ѝ дейност би могла да повлияе значително върху насърчаването на инвестициите, като в същото време отстранява пазарни неефективности. Необходими са подходяща регулаторна рамка и добро корпоративно управление за овладяване на рисковете, свързани с нейната дейност, особено след като HBOR отпуска все повече кредити.

               (18)

               Независимият анализ на качеството на кредитния портфейл на HBOR, който властите планират да извършат през 2017 г., е една стъпка към преодоляването на посочените по-горе предизвикателства. Междувременно е необходимо да се засилят механизмите за мониторинг и отчетност, които се прилагат спрямо HBOR.

               (19)

               Равнището на усвояване на европейските структурни и инвестиционни фондове до момента е било ниско, което се дължи на фактори като недостатъчния административен капацитет, тромавост на процедурите и ограничения брой готови за незабавно прилагане проекти.

               (20)

               Бизнес средата на Хърватия продължава да страда от сериозни недостатъци, които се отразяват върху инвестиционния климат. Множеството парафискални такси, налагани върху дружествата, влошават бизнес климата. Регулаторната среда за доставчиците на услуги и за регулираните професии все още е рестриктивна. Достъпът до някои регулирани професии, а именно юридическите професии и професията на данъчен съветник, както и упражняването им са подложени на ограничения. Хърватия разглежда необходимостта и пропорционалността на тези ограничения, без конкретни резултати до момента. Освен това регулираните професии и предприятията страдат от високата административна тежест.

               (21)

               Регулаторната нестабилност и възприятието за ниско качество на законодателството също се отразяват върху бизнес средата. Качеството и ефективността на съдебната система, и в частност на търговските съдилища, са изправени пред предизвикателства предвид продължителните производства, значителния брой на натрупаните нерешени дела и непоследователната съдебна практика. Системите за информационни и комуникационни технологии (ИКТ) са недостатъчно развити, по-специално във връзка с комуникацията със страните в съдебни производства и електронното доставяне на съдебни документи.

               (22)

               Преструктурирането на необслужваните кредити е от решаващо значение за справяне със задлъжнялостта в икономиката. В това отношение са взети мерки чрез засилване на рамката за предварителните производства и производствата по несъстоятелност за предприятията, както и чрез приемането на процедура за лична неплатежоспособност. Въздействието на новата рамка изисква задълбочен мониторинг. Въпреки това правната несигурност в данъчното третиране на отписванията все още е пречка пред бързото намаляване на високото равнище на необслужваните кредити на банките.

               (23)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Хърватия и го публикува в доклада за страната от 2016 г. Тя оцени също програмата за конвергенция и националната програма за реформи, както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Хърватия, отправени през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Хърватия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (24)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (4) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (25)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—5 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Хърватия да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               Да гарантира трайна корекция на прекомерния дефицит до 2016 г. След това да постигне годишна фискална корекция от поне 0,6 % от БВП през 2017 г. Да използва евентуалните извънредни приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. До септември 2016 г. да укрепи числовите фискални правила и да засили независимостта и мандата на Комисията по фискалната политика. До края на 2016 г. да подобри бюджетното планиране и да укрепи многогодишната бюджетна рамка. До края на 2016 г. да започне реформа на облагането с постоянни данъци върху недвижимото имущество. Да укрепи рамката за управление на публичния дълг. Да приеме и да започне прилагането на стратегия за управление на дълга за периода 2016—2018 г.

               2.

               До края на 2016 г. да вземе мерки за възпиране на ранното пенсиониране, за ускоряване на прехода към увеличената законоустановена пенсионна възраст и за привеждане в съответствие на разпоредбите за пенсионно осигуряване за определени категории работници с правилата на общата схема. Да осигури подходящи мерки за повишаване на уменията и за преквалификация, за да се подобри пригодността за заетост на населението в трудоспособна възраст, с акцент върху нискоквалифицираните и трайно безработните лица. Да консолидира обезщетенията за социална закрила, включително специалните режими, като уеднакви критериите за допустимост и интегрира тяхното управление, както и да насочи подкрепата към най-нуждаещите се.

               3.

               До края на 2016 г. да започне да намалява разпокъсаността и да подобри функционалното разпределение на компетенциите в областта на публичната администрация, с цел да се подобри ефективността и да се намалят териториалните различия в предоставянето на обществени услуги. В консултация със социалните партньори, да хармонизира рамките за определяне на заплатите в цялата публична администрация и обществените услуги. Да постигне напредък в процеса на продажба на държавни активи и да засили мониторинга на икономическите показатели на държавните предприятия, както и задължението за отчетност на управителните органи, включително чрез напредък в регистрирането на акции на държавни дружества.

               4.

               Да намали значително парафискалните такси. Да премахне неоправданите регулаторни ограничения, които пречат на достъпа до регулираните професии и тяхното упражняване. Да намали административната тежест върху предприятията.

               5.

               Да вземе мерки за подобряване на качеството и ефективността на съдебната система в търговските и административните съдилища. Да улесни преструктурирането на необслужваните кредити, по-специално като подобри данъчното третиране на преструктурирането.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (4)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка (ЕС) 2016/210 на Съвета от 12 февруари 2016 година относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Осми ЕФР) за финансовата 2014 година

text:
               16.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 39/59

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/210 НА СЪВЕТА
   от 12 февруари 2016 година
   относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Осми ЕФР) за финансовата 2014 година
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 г. (1), изменена със Споразумението, подписано в Мавриций на 4 ноември 1995 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането и управлението на помощта от Общността по линия на Втория финансов протокол към Четвъртата конвенция АКТБ—ЕО (3) (наричано по-долу „Вътрешното споразумение“) за създаване, наред с другото, на Осмия европейски фонд за развитие (Осми ЕФР), и по-специално член 33, параграф 3 от него,
   като взе предвид Финансовия регламент от 16 юни 1998 г., приложим за финансовото сътрудничество за развитие по Четвъртата конвенция АКТБ—ЕО (4), и по-специално членове 66 — 74 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Осмия ЕФР към 31 декември 2014 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от Осмия, Деветия, Десетия и Единадесетия европейски фонд за развитие (ЕФР) за финансовата 2014 година, придружен от отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 33, параграф 3 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Осмия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Общото изпълнение на операциите на Осмия ЕФР през финансовата 2014 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите по Осмия ЕФР за финансовата 2014 година.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 108.

      (4)  ОВ L 191, 7.7.1998 г., стр. 53.

      (5)  ОВ C 373, 10.11.2015 г., стр. 289.


title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година — относно националната програма за реформи на Нидерландия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Нидерландия за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/79

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Нидерландия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Нидерландия за 2017 г.
   (2017/C 261/18)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 16 ноември 2016 г. Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Нидерландия ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Нидерландия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1 и 2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Нидерландия за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него беше оценен напредъкът на Нидерландия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, както и напредъкът на Нидерландия по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Той включва също така задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, резултатите от който бяха публикувани също на 22 февруари 2017 г. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Нидерландия са налице макроикономически дисбаланси. Нидерландия показва най-голямата средна стойност за тригодишен период на излишък по текущата сметка за БВП сред държавите членки от еврозоната. Излишъкът говори за неоптимално разпределение на ресурсите, като оставя възможности за повече растеж и благоденствие. Тежестта на високите задължителни плащания намалява разполагаемия доход на домакинствата. Частният дълг е висок, по-специално натрупаните ипотечни дългове на домакинствата. Големите дългове на домакинствата увеличават уязвимостта им при финансови сътресения. Особено важно е да се предприемат действия за намаляване на риска от неблагоприятни последици за нидерландската икономика и — предвид неговия мащаб и трансгранично значение — върху икономическия и паричен съюз.

               (4)

               На 26 април 2017 г. Нидерландия представи националната си програма за реформи за 2017 г. и програмата си за стабилност за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Нидерландия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга. В програмата си за стабилност за 2017 г. правителството планира увеличаване на излишъка по консолидирания държавен бюджет от 0,5 % от БВП през 2017 г. до 1,3 % от БВП през 2020 г. Средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,5 % от БВП — продължава да се спазва с марж през целия период на програмата. Според програмата за стабилност за 2017 г. съотношението на държавния дълг към БВП се очаква да спадне до 58,5 % през 2017 г., под референтната стойност по Договора от 60 % от БВП. Правителството планира допълнително понижение на съотношението на държавния дълг до 49,3 % от БВП през 2020 г. Макроикономическият сценарий, който стои в основата на тези предвиждания за бюджета, е реалистичен. Съгласно прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. структурното салдо се предвижда да отчете повишаване на излишъка от 0,2 % от БВП през 2017 г. на 0,4 % от БВП през 2018 г., над средносрочната бюджетна цел. Очаква се брутният държавен дълг да продължи да намалява устойчиво, надхвърляйки изискванията на правилото за дълга. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Нидерландия да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2017 и 2018 г. В същото време, като зачита средносрочната цел, все още има възможност за подкрепа на потенциалния растеж и вътрешното търсене чрез използване на фискалната и структурната политика, включително инвестициите в научноизследователска и развойна дейност, и чрез създаване на условия за по-висок ръст на реалните заплати, в контекста също на трайните външни дисбаланси.

               (7)

               Неотдавнашното нарастване на заетостта може до голяма степен да се дължи на увеличаване на броя на лицата, наети на срочни договори, и самостоятелно заетите лица. Високият и растящ процент на временните договори, както и бързото увеличение на самостоятелно заетите лица без работници и служители, се наблюдава в контекста на големи различия в приложимото трудово законодателство и защитата на труда, както и на различия в данъчното законодателство и законодателството в областта на социалната сигурност. Въпреки че бяха предприети някои мерки, някои от тези фактори продължават да създават финансов стимул за наетите лица да започнат да работят като самостоятелно заети лица или благоприятства тяхното наемане на срочен договор. Това може да наруши конкуренцията особено силно при хората в маргинално положение на пазара на труда и може да е допринесло за наблюдаваната умереност в съвкупния ръст на реалните заплати. Самостоятелно заетите лица са по-често недостатъчно застраховани срещу инвалидност, безработица и старост. Това може да окаже влияние върху устойчивостта на системата за социално осигуряване в дългосрочен план. Налагането на мерки за противопоставяне на фиктивната самостоятелна заетост е отложено до 2018 г. Положението със заетостта на лицата с мигрантски произход продължава да бъде важно предизвикателство. Процентът на заетост на мигрантите, които не са родени в ЕС, е с 20 процентни пункта по-нисък, отколкото за хората, родени в Нидерландия, само малка част от което може да се обясни с различия във възрастта и образованието.

               (8)

               През последните години нарастването на спестяванията на домакинствата се дължи отчасти на по-високи икономии във втория стълб на пенсионната система (задължителните допълнителни частни схеми), принос за което има регулаторната среда. Едно подходящо разпределение на разходите и рисковете в рамките на отделните поколения и между тях извън приетите правила за индексирането и финансовите буфери (рамка за финансова оценка) ще помогне на домакинствата да разпределят финансовите си средства по по-благоприятстващ за растежа начин. Правителството обяви намерението си да осъществи съществена реформа на втория стълб на пенсионната схема с цел да подобри обхвата и да създаде по-прозрачна, по-гъвкава и по-справедлива в актюерски аспект система.

               (9)

               Липсата на гъвкавост и небалансираните стимули, трупани в продължение на десетилетия, формираха моделите на жилищното финансиране и на спестяванията в сектора. Склонността на домакинствата за ливъридж на брутния ипотечен дълг спрямо жилищното имущество до голяма степен отразява дългогодишни фискални стимули, по-специално възможността за пълно данъчно приспадане на лихвите по ипотечните кредити. Въпреки засилването на икономическото възстановяване, от 2012 г. насам не са предприемани допълнителни мерки за преодоляване на този проблем.

               (10)

               Инвестициите спаднаха значително по време на икономическата криза и само частично са се възстановили. Слабостите при инвестициите общо за икономиката изглежда са със силно цикличен характер и са движени от спад на жилищния пазар и избора на фискална консолидация. Въпреки че бариерите пред инвестициите изглеждат незначителни, процедурите за получаване на разрешителни за строеж са сравнително дълги. Ниските нива на инвестиции във възобновяема енергия изглеждат свързани с динамиката на пазарите в миналото, несигурността на пазара и регулаторните фактори. Публичните и частните разходи за научноизследователска и развойна дейност са ниски, предвид образователното равнище, академичните постижения и равнището на икономическо развитие, в сравнение с държавите членки с най-добри резултати. Държавните разходи в тази област намаляват от 2014 г. насам, а частните разходи за научноизследователска и развойна дейност остават ниски. Не е постигнат напредък по отношение на съответната препоръка на Съвета от 2016 г.

               (11)

               В рамките на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Нидерландия, който беше публикуван в доклада за страната от 2017 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2017 г. и националната програма за реформи за 2017 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Нидерландия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Нидерландия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза, предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (12)

               Предвид тази оценка, Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г. и е на мнение (5), че се очаква Нидерландия да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (13)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2017 г. и програмата за стабилност за 2017 г. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1 и 2 за Нидерландия по-долу.

         ПРЕПОРЪЧВА на Нидерландия да предприеме следните действия през 2017 г. и 2018 г.:

               1

               Като зачита средносрочната цел, да използва фискалната и структурната политика, за да подкрепя потенциалния растеж и вътрешното търсене, включително инвестициите в научноизследователската и развойната дейност. Да предприеме мерки за намаляване на оставащите нарушения на жилищния пазар и склонността към задлъжняване на домакинствата, по-специално чрез намаляване на данъчното приспадане на лихвите по ипотечни кредити.

               2.

               Да премахне оставащите пречки пред наемането на персонал на постоянни договори. Да реши въпроса с голямото увеличение на самостоятелно заетите лица без работници и служители, включително чрез намаляване на нарушаването в данъчното облагане в полза на самостоятелната заетост, без да се излага на риск предприемачеството, и чрез насърчаване на достъпа до социална закрила на самостоятелно заетите лица. Въз основа на широко разгърналия се вече подготвителен процес да приеме мерки, за да стане вторият стълб на пенсионната система по-прозрачен, по-справедливо разпределен между поколенията и по-устойчив на сътресения. Да създаде условия за насърчаване на по-високо ниво на реалния ръст на заплатите, като се зачита ролята на социалните партньори.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка за Решение на Съвета относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г.

text:
                КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
                                             Брюксел, 25.4.2007
                                             COM(2007) 217 окончателен
                                             2007/0077 (CNS)
                                  Препоръка за
                            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
      относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията за
   приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим
                                на 19 юни 1980 г.
                           (представена от Комисията)
BG                                                                           BG
 ---pagebreak---                                ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ
   Актът за присъединяване на България и Румъния1 от 2005 г. въведе опростена система
   за присъединяването на България и Румъния към конвенциите (и протоколите),
   сключени от държавите-членки въз основа на член 34 от Договора за Европейския съюз
   (предишен член К.3 от Договора за Европейския съюз) или на член 293 от Договора за
   Европейската общност. Вече не е нужно както в миналото да се договорят и сключват
   отделни протоколи за присъединяване към тези конвенции (което би означавало
   ратифициране от 27 държави): член 3, параграф 3 просто постановява, че България и
   Румъния се присъединяват към тези конвенции и протоколи по силата на Акта за
   присъединяване.
   Член 3, параграфи 3 и 4 от Акта за присъединяване предвиждат, че за тази цел Съветът
   приема решение, за да определи датата, на която тези конвенции влизат в сила за
   България и Румъния, и за да извърши всички необходими промени в тези конвенции,
   изисквани поради приемането на двете нови държави-членки (което при всички
   положения ще включи приемането на конвенциите на български и на румънски език, за
   да могат тези езикови версии да бъдат „еднакво автентични“). Съветът действа по
   препоръка на Комисията след консултация с Европейския парламент.
   В приложение I от Акта за присъединяване е посочен списък от седем конвенции и
   протоколи в областта на правосъдието и вътрешните работи.
   Списъкът включва Конвенцията от 19 юни 1980 г. за приложимото право към
   договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., Конвенцията,
   от 10 април 1984 г. за присъединяването на Република Гърция към Конвенцията за
   приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19
   юни 1980 г., Първия протокол от 19 декември 1988 г. за тълкуването от Съда на
   Европейските общности на Конвенцията за приложимото право към договорните
   задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., Втория протокол от 19
   декември 1988 г., предоставящ на Съда на Европейските общности определени
   правомощия за тълкуване на Конвенцията за приложимото право към договорните
   задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., Конвенцията от 18 май
   1992 г. за присъединяването на Кралство Испания и Португалската република към
   Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за
   подписване в Рим на 19 юни 1980 г., Конвенцията от 29 ноември 1996 г. за
   присъединяването на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция
   към Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за
   подписване в Рим на 19 юни 1980 г., и към Първия и към Втория протокол относно
   нейното тълкуване от Съда на Европейските общности.
   В съответствие с член 3, параграф 6 Комисията изготви предложение за добавяне към
   списъка Конвенцията за присъединяването на Чешката република, Република Естония,
   Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република
   Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към
   Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за
   подписване в Рим на 19 юни 1980 г., и към Първия и към Втория протокол относно
   нейното тълкуване от Съда на Европейските общности.
   1
         OВ L 157, 21.6.2005, стр. 203.
BG                                           2                                          BG
 ---pagebreak---    Настоящата препоръка на Комисията за решение на Съвета има за цел да осъществи
   промените, необходими за присъединяването на България и Румъния към
   горепосочените конвенции и протоколи в съответствие с член 3, параграф 4 от Акта за
   присъединяване.
BG                                         3                                           BG
 ---pagebreak---                                                                2007/0077 (CNS)
                                                Препоръка за
                                        РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
         относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията за
     приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим
                                             на 19 юни 1980 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния,
   като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния (наричан по-нататък
   „Акт за присъединяване“), и по-специално член 3, параграф 4 от него,
   като взе предвид препоръката на Комисията2,
   като взе предвид становището на Европейския парламент3,
   като има предвид, че:
   (1)    Конвенцията за приложимото право към договорните задължения (наричана по-
          нататък „Конвенцията от 1980 г.“) бе открита за подписване в Рим на 19 юни
          1980 г. и влезе в сила на 1 април 1991 г.
   (2)    Конвенцията от 1980 г. бе допълнена от Първия и Втория протокол относно
          нейното тълкуване от Съда на Европейските общности4.
   (3)    Република Гърция се присъедини към Конвенцията от 1980 г. с Конвенцията от
          10 април 1984 г.5, която влезе в сила на 1 април 1991 г.
   (4)    Кралство Испания и Португалската република се присъединиха към
          Конвенцията от 1980 г. с Конвенцията от 18 май 1992 г.6, която влезе в сила на 1
          септември 1993 г.
   (5)    Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция се присъединиха
          към Конвенцията от 1980 г. с Конвенцията от 29 ноември 1996 г.7, която влезе в
          сила на 1 октомври 1998 г.
   2
          ОВ C […], […], стр. […].
   3
          ОВ C […], […], стр. […].
   4
          OВ L 48, 20.2.1989 г., стр. 1 и OВ L 48, 20.12.1989 г., стр. 17.
   5
          ОВ L 146, 31.5.1984 г., стр. 1.
   6
          ОВ L 333, 18.11.1992 г., стр. 1.
BG                                                     4                                   BG
 ---pagebreak---    (6)    След присъединяването към Европейския съюз на Чешката република, Естония,
          Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия бе
          подписана конвенция на 14 април 2005 г. относно присъединяването на тези
          нови държави-членки към Конвенцията от 1980 г.8, която все още не е влязла в
          сила.
   (7)    В член 3, параграф 3 от Акта за присъединяване се предвижда, че България и
          Румъния се присъединяват към конвенциите и протоколите, договорени между
          държавите-членки, изброени в приложение І към Акта за присъединяване, което
          включва inter alia Конвенцията от 1980 г. и Първия и Втория протокол от 1988
          г., както и Конвенциите за присъединяването от 10 април 1984 г., 18 май 1992 г.,
          29 ноември 1996 г. и 14 април 2005 г. Те влизат в сила по отношение на
          България и Румъния на дата, определена от Съвета.
   (8)    В съответствие с член 3, параграф 4 от Акта за присъединяване Съветът
          извършва всички промени, необходими за присъединяването към тези
          конвенции и протоколи,
   РЕШИ:
                                                Член 1
   Първият протокол от 1988 г. относно тълкуването от Съда на Европейските общности
   на Конвенцията от 1980 г. се изменя, както следва:
   В член 2, буква а) се добавят следните тирета:
   – В България:
            Върховен касационен съд
   – В Румъния:
            Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie
                                                Член 2
   Конвенцията от 1980 г. и Първият и Вторият протокол от 1988 г., както и Конвенциите
   за присъединяването от 10 април 1984 г., 18 май 1992 г., 29 ноември 1996 г., изменени с
   настоящото решение, влизат в сила между България, Румъния и другите държави-
   членки на първия ден от първия месец след датата на приемане на настоящото решение.
   Конвенцията за присъединяването от 14 април 2005 г. влиза в сила между България,
   Румъния и другите държави-членки на датата на нейното влизане в сила.
   7
          ОВ С 15, 15.1.1997 г., стр.10.
   8
          ОВ С 169, 8.7.2005 г. , стр.1.
BG                                                5                                        BG
 ---pagebreak---                                              Член 3
   Текстовете на Конвенцията от 1980 г. и на Първия и Втория протокол от 1988 г., както
   и Конвенциите за присъединяването от 10 април 1984 г., 18 май 1992 г., 29 ноември
   1996 г. и 14 април 2005 г., изготвени на български и на румънски език и приложени към
   настоящото решение, са автентични при същите условия като другите текстове на тези
   конвенции и протоколи.
                                             Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник
   на Европейския съюз.
   Съставено в Брюксел, [… ] година.
                                             За Съвета:
                                             Председател
BG                                             6                                         BG
 ---pagebreak---                                      ПРИЛОЖЕНИЕ
        Текстове на Конвенцията от 1980 г., на Конвенцията от 1984 г., на Първия
     протокол от 1988 г., на Втория протокол от 1988 г., на Конвенцията от 1992 г., на
    Конвенцията от 1996 г. и на Конвенцията от 2005 г. на български и румънски език
   .
BG                                          7                                          BG