title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Кипър за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/80

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Кипър за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2019 г.
      (2019/C 301/13)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, на 21 ноември 2018 г. Комисията прие и Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Кипър ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръката от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Кипър следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на Препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1—5 по-долу. По-специално, мерките за намаляване на административната тежест ще помогнат да се отговори на първата препоръка за еврозоната по отношение на бизнес средата и подобряване на производителността за възстановяването на равновесието в еврозоната; насочването на икономическата политика, свързана с инвестиции в посочените области, ще помогне да се отговори на втората препоръка за еврозоната по отношение на подкрепата за инвестиции; данъчните мерки и мерките за повишаване на уменията ще помогнат да се отговори на третата препоръка за еврозоната по отношение на борбата срещу агресивното данъчно планиране и функционирането на пазара на труда; мерките за подобряване на функционирането на дружеството за управление на активи ще помогнат да се отговори на четвъртата препоръка за еврозоната по отношение на намаляването на необслужваните заеми.

                  (3)

                  Докладът за Кипър за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Кипър в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните препоръки, отправени към Кипър през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В доклада беше включен и задълбоченият преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Кипър са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. В частност, от основно значение е държавата членка да се справи с големите запаси от частен, държавен и външен дълг и необслужвани кредити.

                  (4)

                  Кипър представи националната си програма за реформи за 2019 г. на 15 април 2019 г., а програмата си за стабилност за 2019 г. — на 30 април 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондове с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  За Кипър понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В програмата за стабилност за 2019 г. се предвижда салдото на консолидирания държавен бюджет, което се превърна в дефицит от 4,8 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2018 г., като по този начин превиши референтната стойност по Договора от 3 % от БВП, да достигне излишък в номинално изражение от 3,0 % от БВП през 2019 г. и от над 2,0 % от БВП през периода на програмата. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (6) средносрочната бюджетна цел, определена при балансирано в структурно отношение състояние на бюджета, се планира да бъде постигната през периода 2019—2022 г. След като се повиши до около 102,5 % от БВП през 2018 г., съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне до 95,7 % през 2019 г. и да продължи неотклонно да намалява след това, като достигне до 77,5 % към 2022 г., съгласно програмата за стабилност за 2019 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. Подценени са рисковете по отношение на макроикономическите и бюджетните предвиждания, представени в програмата за стабилност, главно във връзка с външните развития, както и с потенциалните фискални последици от решенията на Съда по предходни фискални реформи и с нуждите от финансиране на държавните болници през първите години от изпълнението на националната здравна система. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. салдото по консолидирания държавен бюджет се планира да отчете излишък от 3,0 % от БВП през 2019 г. и 2,8 % от БВП през 2020 г. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. структурното салдо ще се задържи на 1,1 % от БВП през 2019 г. и на 0,7 % от БВП през 2020 г., което остава над средносрочната бюджетна цел. Според прогнозите Кипър ще спази правилото за дълга през 2019 г. и 2020 г. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Кипър да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2019 и 2020 година.

                  (7)

                  На 5 юни 2019 г. Комисията публикува доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, въз основа на предоставените данни номиналният дефицит е в нарушение на референтната стойност от 3 % от БВП през 2018 г. В доклада се заключава, че не следва да се вземат допълнителни мерки, водещи до решение относно наличието на прекомерен дефицит. Липсата на ефективност в публичната администрация и местните власти продължава да бъде предизвикателство въпреки постигнатия известен напредък в областта на електронните административни услуги. Това оказва въздействие върху бизнес средата. Висящи остават възлови законодателни предложения за решаване на проблема. Сред тях са проектозакони за реформата на публичната администрация и на органите на местното управление. Слабостите в уредбата за управление на държавните предприятия биха могли да улеснят натрупването на публични условни пасиви и да възпрепятстват инвестиционния капацитет в основни обществени услуги, като например телекомуникациите и енергетиката. Ограничаването на разходите за заплати в публичния сектор, което беше фактор от решаващо значение за фискалната консолидация в Кипър, обосновава продължаването на мярката.

                  (8)

                  Борбата срещу агресивното данъчно планиране е от съществено значение за подобряване на ефикасността и справедливостта на данъчните системи, както е отбелязано в Препоръката от 2019 г. за еврозоната. Разпространението между държавите членки на ефектите от стратегиите на данъкоплатците за агресивно данъчно планиране налага координирани действия на националните политики, които да допълват законодателството на Съюза. Кипър предприе мерки срещу агресивното данъчно планиране, но високите равнища на плащания по дивиденти и лихви (спрямо БВП) показват, че данъчните правила на Кипър могат да бъдат използвани от дружества, които практикуват агресивно данъчно планиране. Липсата на данъци, удържани при източника върху изходящите (т.е от лица, пребиваващи в Съюза, към такива, които пребивават в трети държави) дивиденти, лихви и, в много случаи, авторски и лицензионни възнаграждения, изплащани от предприятия, базирани в Кипър, на лица, пребиваващи в трети държави, може да доведе до пълно пропускане на данъчно облагане върху тези плащания, ако те не са обложени също в юрисдикцията на местоназначение. Липсата на такива данъци, заедно с правилата, уреждащи данъчната регистрация на дружествата като местни лица, могат да улеснят агресивното данъчно планиране. Режимът за приспадане на фиктивните лихви трябва да се следи отблизо, за да се предотврати всякаква злоупотреба с него за целите на агресивното данъчно планиране. И накрая, две схеми — Scheme for Naturalisation of Investors in Cyprus by Exception и Residence by Investment Scheme (Схема за натурализация на инвеститори в Кипър по изключение и схема за разрешение за пребиваване в Кипър срещу инвестиране) — дават право на ниска лична данъчна ставка върху доходите от чуждестранни финансови активи и не изискват лицето да прекарва значително време в юрисдикцията, предлагаща схемата. Те са посочени от ОИСР като мерки с потенциално висок риск, с които се злоупотребява с цел заобикаляне на автоматичния обмен на информация за финансови сметки.

                  (9)

                  Бяха приложени съществени мерки в рамките на всеобхватна стратегия за необслужваните заеми. Това доведе до значително намаляване на необслужваните заеми в банковия сектор, главно поради продажба и ликвидация на Cyprus Cooperative Bank и прехвърлянето на нейния портфейл от необслужвани заеми към държавното дружество за управление на активи. Освен това беше подобрено законодателството в областта на продажбата на заеми и беше приет закон за обезпечаването на заеми. С цел да се увеличат до максимум постъпленията от продажбата на активи, и в крайна сметка да се спомогне за намаляването на дълга на частния сектор, от съществено значение за държавното дружество за управление на активи е да разполага с ефективна управленска структура, високоспециализирано управление, оперативна независимост от кипърската държава, както и ясно определени цели в съответствие с ангажиментите, поети от правителството в контекста на решението за държавна помощ относно продажбата на Cyprus Cooperative Bank, което е одобрено от Европейската комисия. Освен това е важно да се създаде подходяща рамка за надзор на придобиващите кредит дружества, тъй като броят на придобиващите кредит дружества, включително държавното дружество за управление на активи, се е увеличил и за в бъдеще се планират още продажби на портфейли от необслужвани заеми. Освен това управленският и административният капацитет на надзорните органи на застрахователните и пенсионните фондове е все още слаб. Интегрирането на тези надзорни органи следва да приключи бързо. В по-общ план надзорната уредба за капиталовите пазари трябва да бъде засилена, предвид относително значителните трансгранични дейности на дружествата за небанкови финансови услуги и експоненциалното нарастване на лицензирани дружества през последните години.

                  (10)

                  Заетостта нараства, безработицата спада и краткосрочният капацитет на публичните служби по заетостта да улесняват активната подкрепа за заетостта се подобрява. Въпреки това все още съществува проблемът за устойчивостта в дългосрочен план на капацитета на публичните служби по заетостта, тъй като допълнителните служители са били наети само за две години. През 2018 г. делът на младите хора, които не участват във форма на заетост, образование или обучение, е сред най-високите в Съюза. Ниската ефикасност на публичните служби по заетостта и ограниченото им разгръщане и участие в мерки за активизиране за подпомагане на хората да намерят работа продължават да представляват предизвикателство. Ето защо съществува възможност да се засили подкрепата за информираност и активизиране в полза на достъпа до заетост, по-специално за младите хора и трайно безработните лица. Това включва насърчаване на самостоятелната заетост и социалната икономика, както и модернизиране на институциите и услугите на пазара на труда, за да се помогне на хората да придобият умения, които съответстват по-добре на нуждите на пазара на труда.

                  (11)

                  Недостигът и несъответствията на умения са сред основните пречки пред бизнес инвестициите, което подчертава необходимостта да се инвестира повече в обучението на неизползван и недостатъчно използван потенциал от работна ръка, по-добро съгласуване на образователните програми с потребностите на пазара на труда, и инвестиране в инфраструктура, която осигурява съответствие между професионалното образование и потребностите на пазара. Напредъкът по изключително важни реформи в образованието и обучението, като например подобряването на назначенията и оценяването на учителите, е неравномерен. Образователните резултати остават ниски, както и участието в образованието и грижите в ранна детска възраст, което стана по-малко достъпно за домакинствата, тъй като доходите им по време на кризата спаднаха с по-бързи темпове, отколкото разходите за грижи за децата. Продължаването на усилията за модернизиране на системата на образование и обучение на всички равнища ще спомогне за подобряване на резултатите в сферата на образованието и увеличаване на потенциала за устойчив растеж в Кипър. Преразглеждането на учебните програми за професионално образование и обучение е обещаваща стъпка за намаляване на несъответствията между търсените и предлаганите умения на пазара на труда. Въпреки това често срещаните несъответствия между търсените и предлаганите умения за завършилите висше образование и слабото участие в обучението за възрастни, особено за ниско квалифицираните, сочи необходимост от мерки за повишаване на квалификацията и за преквалификация.

                  (12)

                  Кипър постигна напредък в здравеопазването, като прие законодателство за учредяване на новата Национална здравна система. Новата система има за цел да подобри достъпа, да въведе всеобщо здравно осигуряване, да намали високото равнище на преките плащания от страна на пациентите и да повиши ефективността на предоставянето на грижи в публичния сектор. Преди системата да започне да функционира пълноценно през 2020 г., налице са големи предизвикателства, свързани с изпълнението и нуждите от инвестиции. Запазването на дългосрочната устойчивост на системата, включително осигуряването на финансова и оперативна автономия на обществените болници, както е планирано, остава от изключително важно значение. Мерки, насочени към модернизирането и повишаването на ефективността на доставчиците на здравно обслужване, включително първичните здравни грижи, въвеждането на електронно здравеопазване и създаването на национална организация по лекарствата биха довели до по-нататъшно укрепване на системата на здравеопазването. Равнището на дългосрочните грижи е ниско и продължава да бъде предизвикателство поради застаряването на населението.

                  (13)

                  Слабите екологични показатели на Кипър са основен проблем и държавата продължава да е уязвима по отношение на изменението на климата. Кипър трябва значително да подобри системата си за управление на отпадъците и кръговата икономика. Образуването на отпадъци продължава да бъде на значително по-високо ниво от средното за Съюза и от 2014 г. насам се увеличава. С настоящите съоръжения за третиране на отпадъци не се постига висока степен на рециклиране и липсата на икономически инструменти като такси за депониране прави рециклирането икономически непривлекателно. Управлението на водите, по-специално в градските райони, се характеризира с недостатъци. Недостигът на вода, в комбинация с прекомерното водочерпене на подземни води, е основното предизвикателство за Кипър. Що се отнася до градските отпадъчни води има значително количество отпадъчни води, които все още се изхвърлят без събиране или пречистване — само около половината от общите отпадъчни води се подлагат на вторично пречистване. Сушите и недостигът на вода са въпроси с първостепенна важност и една неубедителна политическа реакция би могла да окаже въздействие върху икономиката на селските райони и туризма на Кипър. Поради това, за смекчаване на неблагоприятните последици от изменението на климата, запазване и възстановяване на естествената му среда и осигуряването на устойчив икономически растеж в дългосрочен план, от съществено значение за Кипър са устойчивото управление и ефективното използване на неговите природни ресурси, както и по-строгото прилагане на законодателството в областта на околната среда и климата.

                  (14)

                  Кипър може да използва много по-оптимално своите възобновяеми енергийни източници, по-специално слънчевата енергия, и да преодолее сегашната си енергийна неефективност. Делът на енергията от възобновяеми източници в Кипър е 9,72 % през 2017 г., като целта за 2020 г. е 13 %. Някои жилищни и търговски сгради, построени без никакви или с ниски нива на топлинна защита, най-вече в градска среда, са значителен източник на енергийна неефективност. Рамковите условия за инвестиции в сектора на енергията от възобновяеми източници се подобриха, и са въведени няколко мерки, включително монтаж на фотоволтаични системи и схеми за подкрепа за малките и средните предприятия (МСП) и домакинствата. Кипър обаче все още не се е възползвал в пълна степен от значителния си потенциал в производството на енергия от възобновяеми източници, по-специално от слънчеви централи. Използването на пътищата за вътрешен транспорт създава редица предизвикателства в областта на политиката, най-вече борбата за намаляване на замърсяването на въздуха и на емисиите на парникови газове, и води също така до тежки задръствания в градските зони през върхови часове и по пътищата до и от пристанищата. С 2,7 % дял през 2016 г. Кипър също така изостава в използването на възобновяеми енергийни източници в транспорта и може да има затруднения при постигането на обвързващата цел от 10 % до 2020 г.

                  (15)

                  Инвестирането в цифровата икономика и в подобряването на уменията на работниците в областта на цифровите технологии е от съществено значение за повишаване на производителността. Кипър се нарежда на едно от последните места по отношение на индекса на Европейската комисия за 2019 г. за навлизането на цифровите технологии в икономиката и обществото (DESI). Само 50 % от кипърците на възраст между 16 и 74 години притежават основни умения в областта на цифровите технологии и специалистите по ИКТ все още представляват по-малък дял от работната сила в сравнение със средната стойност за Съюза като цяло (2,3 % спрямо 3,7 %), което възпрепятства разгръщането на потенциала на цифровата икономика. Ниска е степента на взаимодействието онлайн между публичните органи и гражданите, като само 50 % от кипърците взаимодействат онлайн. Електронната търговия се подобрява, но все още е под средната стойност за Съюза.

                  (16)

                  Кипър остава умерен новатор, като резултатите в областта на иновациите намаляват от 2010 г. насам. Публичните и частните разходи за научноизследователска и развойна дейност са сред най-ниските в Съюза, като по този начин се възпрепятства способността на научноизследователските центрове и стопанския сектор да правят нововъведения. Взаимодействието между академичните среди и предприятията също е твърде ограничено. Повишаването на капацитета на стопанския сектор за иновации и подобряването на достъпа до финансиране и инвестиции, насочени към ясно определени области на интелигентна специализация е от решаващо значение за подобряването на конкурентоспособността на Кипър и на МСП в частност.

                  (17)

                  Административната тежест е висока, особено за иницииране на стратегически инвестиции. Има възможност за значително опростяване на процедурите за получаване на разрешения за стратегически инвестиции, а съответното законодателство все още не е прието.

                  (18)

                  Изпълнението на плана за действие за растеж доведе до известен напредък в областта на предприемачеството и достъпа до финансиране на МСП. Въпреки това, мерките за финансова подкрепа за МСП все още се основават предимно на безвъзмездни средства и банково финансиране, подкрепяни от фондове на Съюза и/или от национални фондове. Алтернативните източници на финансиране, като рисков капитал, дялово финансиране и колективно финансиране остават незначителни за кипърските предприятия. По-добра координация на подкрепата за бизнеса би могла да подобри използването. Приватизационните усилия за привличане на чуждестранни инвестиции, повишаващи производителността, в много случаи са в застой, и само при някои проекти за приватизация се постига постепенен напредък.

                  (19)

                  Все още съществуващата неефективност в съдебната система продължава да се отразява на изпълнението на договорните задължения и пречи на бързото разрешаване на граждански и търговски дела и разследването на тежки престъпления. Тромавите и загубили актуалност гражданскопроцесуални правила и незадоволителното изпълнение на съдебните решения влияят върху стимулите на банките да използват законодателните уредби за несъстоятелността и принудителното изпълнение с цел да намалят своите обеми от необслужвани заеми. Започна провеждането на поредица от реформи за решаването на най-критичните проблеми в съдебната система, по-специално остарелите гражданско-процесуални правила, ниската степен на специализация и цифровизация на съдилищата, приключването на множеството натрупани за разглеждане дела и липсата на обучение през цялата кариера на съдиите, но напредъкът остава бавен. Реформата следва да бъде в съответствие с ангажиментите, поети от правителството в контекста на решението за държавна помощ относно продажбата на Cyprus Cooperative Bank, което е одобрено от Европейската комисия. Подобрените законодателни уредби за несъстоятелността и принудителното изпълнение бяха приети през 2018 г. Решителното прилагане на новите закони, заедно с осигуряването на ефективна съдебна система и по-стриктно прилагане на съдебните решения следва да спомогнат за подобряване на дисциплината на погасяване на дългове. От декември 2017 г. насам е в сила национална стратегия за борба с корупцията, която беше подсилена от одобрението на национален хоризонтален план за действие срещу корупцията от Съвета на министрите през май 2019 г. Проектозакони за създаването на нова независима агенция за борба с корупцията и защита на лицата, сигнализиращи за нередности, са представени в парламента, но все още предстои да бъдат приети. Тези закони ще допринесат за укрепването на националната уредба за борба с корупцията. Реформите за борба с корупцията следва да се ускорят чрез бързото изпълнение на плана за действие за борба с корупцията. Трябва да се запази независимостта на прокуратурата и да се засили капацитетът на правоприлагащите органи.

                  (20)

                  Въпреки някои усилия за намаляване на забавянето в издаването на актове за собственост процедурата остава много бавна. Все още липсва структурно решение за справяне с недостатъците на системата за сделки с недвижима собственост (т.е. издаването и прехвърлянето на актове за собственост). Това е от основно значение за улесняване на процедурите за принудителното изпълнение и за предоставяне на възможност за реализиране на обезпечения.

                  (21)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, посочени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще даде възможност на Кипър за оптимално използване на фондовете на ЕС по отношение на определени сектори, като се отчитат териториалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (22)

                  В контекста на европейския семестър за 2019 г. Комисията изготви подробен анализ на икономическата политика на Кипър, който беше публикуван в доклада за страната за 2019 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2019 г., националната програма за реформи за 2019 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Кипър през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Кипър, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

                  (23)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г. и е на мнение (7), че се очаква Кипър да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

                  (24)

                  С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за стабилност за 2019 г. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—5 по-долу. Тези препоръки ще допринесат и за изпълнението на Препоръката от 2019 г. за еврозоната, и по-специално на първата, третата и четвъртата препоръка за еврозоната,

            ПРЕПОРЪЧВА на Кипър да предприеме следните действия през 2019 и 2020 година:

         1.

            Да приеме ключови законодателни реформи за подобряване на ефикасността в публичния сектор, по-специално по отношение на функционирането на публичната администрация, управлението на държавните предприятия и местните органи за управление. Да промени характеристиките на данъчната система, които могат да улеснят агресивното данъчно планиране от страна на мултинационални дружества и физически лица, по-специално с помощта на изходящи плащания от мултинационални дружества.

         2.

            Да улесни намаляването на необслужваните заеми, включително чрез създаване на ефективна структура на управление за държавното дружество за управление на активи, като направи стъпки за подобряване на дисциплината на плащане и засилване на надзора върху придобиващите кредит дружества. Да укрепи капацитета за надзор в небанковия финансов сектор, включително чрез пълното интегриране на надзорните органи на застрахователните и пенсионните фондове.

         3.

            Да приключи реформите, предназначени да увеличат ефективността на публичните служби по заетостта, и да увеличи подкрепата за информираност и активизиране в полза на младите хора. Да постигне напредък по изпълнението на реформата на системата за образование и обучение, включително оценката на учителите, да увеличи ангажираността на работодателите и участието на учащите в професионалното образование и обучение, както и напредък в сферата на достъпното образование и грижите в ранна детска възраст. Да предприеме мерки, за да гарантира, че националната здравна система ще започне да функционира през 2020 г., както е предвидено, като същевременно запази нейната устойчивост в дългосрочен план.

         4.

            Да насочи свързаната с инвестициите икономическа политика към устойчивия транспорт, околната среда, по-специално управлението на отпадъците и водите, енергийната ефективност и енергията от възобновяеми източници, цифровизацията, включително уменията в областта на цифровите технологии, научните изследвания и иновациите, като се вземат предвид териториалните различия в рамките на Кипър. Да приеме законодателство за опростяване на процедурите за получаване на необходимите разрешителни и лицензи за стратегическите инвеститори. Да подобри достъпа до финансиране за МСП, и да възобнови изпълнението на приватизационни проекти.

         5.

            Да активизира усилията за подобряване на ефективността на съдебната система, включително функционирането на административното правосъдие и преразглеждането на гражданските процедури, засилването на специализацията на съдилищата и създаването на функционираща система за електронно правосъдие. Да предприеме мерки за засилване на правоприлагането при събиране на вземания и да осигури надеждни и бързи системи за издаването и прехвърлянето на актове за собственост и на права върху недвижимо имущество. Ускоряване на реформите за борба с корупцията, гарантиране на независимостта на прокуратурата и засилване на капацитета на правоприлагащите органи.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 55.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303./2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от Комисията с помощта на общоприетата методика.

         (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Латвия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/86

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Латвия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2019 г.
      (2019/C 301/14)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 21 ноември 2018 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие също Доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Латвия като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръка за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Латвия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1—4 по-долу. По-специално, насочването на икономическата политика, свързана с инвестициите, към посочените области и мерките за подобряване на уменията ще спомогне за изпълнението на първата препоръка за еврозоната, касаеща подобряването на производителността, а ребалансирането и данъчните мерки ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната, касаеща функционирането на пазара на труда.

                  (3)

                  Докладът за Латвия за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Латвия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните препоръки, отправени към Латвия през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  Латвия представи своята национална програма за реформи за 2019 г. на 15 април 2019 г., а своята програма за стабилност за 2019 г. — на 17 април 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондове с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Спрямо Латвия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира подобрение на номиналното салдо от дефицит в размер на 1,0 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2018 г. до дефицит от 0,5 % от БВП през 2019 г. и 0,4 % от БВП през 2020 г. и 0,2 % от БВП през 2021 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (6) средносрочната бюджетна цел, определена като дефицит от 1 % от БВП в структурно изражение, се планира да бъде постигната през 2019 г., като се вземе предвид допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Според програмата за стабилност за 2019 г. общото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да намалее до 33,1 % от БВП през 2022 г. Прогнозите за растежа на БВП от програмата за стабилност за 2019 г. изглеждат реалистични. Рисковете за състоянието на бюджета са балансирани.

                  (7)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Финландия да постигне своята средносрочна бюджетна цел през 2019 г., като вземе предвид обезщетенията, свързани с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Това е в съответствие с максимален номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) от 4,8 % през 2019 г., което съответства на подобрение в структурното салдо с 0,2 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. се очаква Латвия да се доближи до своята средносрочна бюджетна цел през 2019 г., като се вземе предвид допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Така настоящата оценка сочи, че има риск от известно отклонение през 2019 г. В същото време прогнозният номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи понастоящем показва риск от значително отклонение от това изискване през 2019 г. Макар вече да не се предвижда структурното салдо да бъде близко до средносрочната бюджетна цел, при отчитане на допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение, в бъдещите оценки ще трябва да се вземе предвид евентуалното отклонение от изискването.

                  (8)

                  През 2020 г., с оглед на прогнозираната разлика между фактическия и потенциалния БВП на Латвия от 1,3 %, номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи следва да не надвишава 3,5 %, което съответства на корекция на структурното салдо в размер на 0,5 % от БВП, произтичаща от общоприетата корекционна матрица на изискванията съгласно Пакта за стабилност и растеж. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. при непроменена политика се очаква Латвия да се доближи до своята средносрочна бюджетна цел. Така настоящата оценка сочи, че има риск от известно отклонение през 2020 г. В същото време прогнозният номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи понастоящем показва риск от значително отклонение от това изискване през 2020 г. Макар вече да не се предвижда структурното салдо да бъде близко до средносрочната бюджетна цел, в бъдещите оценки ще трябва да се вземе предвид евентуалното отклонение от изискването. Като цяло Съветът е на мнение, че Латвия трябва да бъде готова да предприеме допълнителни мерки от 2019 г. нататък, за да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

                  (9)

                  Данъчните приходи като дял от брутния вътрешен продукт на Латвия са малки в сравнение със средните за Съюза стойности и ограничават до известна степен предоставянето на обществени услуги, по-специално в здравеопазването и социалното приобщаване. Облагането на капитала и имуществото е относително недостатъчно, а замразяването на стойностите, използвани за изчисляване на данъците върху земята и собствеността, ще намали допълнително приходите от тях. В същото време, въпреки че бе намалена, данъчната тежест върху труда продължава да бъде висока за лицата с ниски работни заплати в сравнение със средната стойност за Съюза. От различни оценки става ясно, че делът на сивата икономика през последните години е намалял. Въпреки това делът на отчитаната в недостатъчна степен икономическа активност е по-голям в Латвия, отколкото в другите балтийски държави. По-специално недостатъчното деклариране на заплати („заплати в плик“), особено в сектора на строителството, представлява голям дял от сивата икономика.

                  (10)

                  След закриването на третата по големина банка в резултат на твърденията за изпиране на пари, Латвия затегна разпоредбите, отнасящи се до клиентите нерезиденти. В резултат на това депозитите на нерезиденти, които са основният източник на риск от изпиране на пари в Латвия, намаляха значително от май 2018 г. насам, но все още има предизвикателства, свързани с борбата с изпирането на пари. Освен това Латвия представи подробен план за действие с цел да подобри своята стратегия за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Сред основните приоритети, включени в плана за действие, са подобряването на надзора, основан на анализ на риска, осигуряването на необходимите човешки ресурси за надзорните органи и осигуряването на ефективен обмен на информация и сътрудничество между разследващите органи и частния сектор. След като бъдат приети, трябва да се обърне внимание на ефективното прилагане на тези мерки. Накрая, капацитетът на правоприлагащите и съдебните органи също трябва да бъде увеличен.

                  (11)

                  Латвия е изправена пред предизвикателства във връзка с изпълнението на няколко от принципите за социална закрила и активно приобщаване, предвидени в европейския стълб на социалните права. В Латвия неравенството в доходите голямо, тъй като преразпределянето чрез данъчната и осигурителната система е слабо. Адекватността на социалните помощи остава слаба, а въздействието на социалните трансфери върху бедността и намаляването на неравенството е ограничено. Рискът от бедност сред възрастните хора и хората с увреждания е относително голям и се увеличава поради това, че обезщетенията не се увеличават колкото заплатите. Процентът на изложените на риск от бедност или социално изключване на възрастните хора е 49,0 % през 2018 г. (средна стойност за Съюза: 18,2 %), а за хората с увреждания 40,7 % през 2017 г. (средна стойност за Съюза: 29,3 % през 2017 г.). Обезщетенията от държавното обществено осигуряване за хората с увреждания и минималните пенсии за старост не са преразглеждани от 2006 г. насам. Реформата на минималния доход, обявена през 2014 г., не бе проведена, което се отразява отрицателно на най-бедните домакинства. Достъпът до дългосрочни грижи също продължава да бъде слаб. По тази причина са необходими инвестиции за справяне със социалното изключване, включително хранителни и материални помощи за най-нуждаещите се. Освен това са необходими инвестиции, включително в инфраструктура, за подобряване на достъпа до грижи за деца, дългосрочните грижи, заетостта и другите социални услуги, както и за да е възможно здравните и социалните услуги да бъдат интегрирани, което включва прехода от институционални грижи към грижи в рамките на общността. Делът на хората, живеещи в изключително лоши жилищни условия, е сред най-големите в Европа (15,2 % спрямо 4,0 % средно през 2017 г. в Съюза), а социалното жилищно настаняване е оскъдно. Необходими са инвестиции за подобряване на предлагането на жилища на достъпни цени.

                  (12)

                  Макар общите равнища на заетост да са високи и да се повишават, числеността на персонала се влияе отрицателно от неблагоприятното демографско развитие и емиграцията. Освен това заетостта е различна в отделните региони и сред равнищата на уменията. Възрастните хора с остарели умения срещат повече трудности. Ниското равнище на уменията в областта на цифровите технологии сред работната сила ограничава тяхното използване от предприятията и потенциала за иновации. Участието на възрастните в обучения и участието на безработните в активни мерки за заетост е по-слабо от средното за Съюза.

                  (13)

                  Образователната система е изправена пред предизвикателството да консолидира ресурсите, като същевременно подобрява качеството и ефективността. Въпреки че образователната система на Латвия функционира добре по отношение на учебните резултати, достъпът до качествено образование продължава да зависи от местожителството и вида учебно заведение. Напредна реформата на учебните програми в областта на професионалното образование и обучение, предназначена за привеждането им в съответствие с изискванията за нови умения, а средата, в която функционират професионалните училища, се подобрява значително. Въпреки това привлекателността остава слаба, като процентът на записаните ученици и равнището на заетост на наскоро дипломиралите се са под средните за Съюза.

                  (14)

                  Гарантирането на предлагането на умения е една от основните области, в които търсенето на инвестиции продължава да бъде значително. Необходимо е да се постигне съответствие между инвестициите, включително чрез инфраструктура, за да се подобрят качеството, ефективността и съответствието на образованието и обучението с пазара на труда, както и да се насърчи ученето през целия живот, особено гъвкавите възможности за повишаване на квалификацията и за преквалификация. Инвестиции са необходими също за подобряването на достъпа до заетост, включително за подобряването на осведомеността относно активните политики за заетост и техния обхват, за повишаване на пригодността за заетост на работната сила, както и за нейната секторна и регионална мобилност. В по-широк контекст укрепването на капацитета на социалните партньори е важно за насърчаването на справедливи условия на труд и за постигането на резултати по европейския стълб на социалните права.

                  (15)

                  Слабите публични разходи за здравеопазване и нездравословният начин на живот са основните причини за незадоволителното здравно състояние на населението. Наскоро увеличеното финансиране за здравеопазването премахна някои ограничения на достъпа, свързани с годишните ограничения за ползването на услуги и дългите периода на чакане. Публичното финансиране на здравеопазването обаче остава доста под средното за Съюза. Навременният и равен достъп до здравеопазване е ограничен. Според самите пациенти това води до неудовлетворени големи потребности от грижи поради големите преки плащания от страна на пациентите, особено за уязвимите групи, както и до неравенство по отношение на възможностите. Реформите за повишаване на ефективността и качеството на здравеопазването напредват, но са на ранен етап и следва да бъдат ускорени, включително чрез ефективни мерки за превенция, оптимизиране на болничния сектор, укрепване на първичните медицински грижи и подобряване на управлението на качеството. Освен това Латвия е изправена пред недостиг на здравни работници, особено на медицински сестри, което затруднява предоставянето на обществено здравеопазване и създава рискове за успеха на реформите в здравеопазването. Ако влезе в сила разделението на здравните услуги в две кошници („пълно осигуряване“ и „минимално осигуряване“), съществува риск равнопоставеният достъп до здравеопазване да бъде ограничен още повече, което да доведе до неблагоприятни последици за здравето. Необходимо е да се постигне съответствие между инвестициите в здравеопазването, включително в инфраструктурата, за да се разшири достъпът, финансовата достъпност и качеството на здравеопазването, да се подобри здравословното състояние на населението и да се гарантира по-здравословен и по-дълъг трудов живот.

                  (16)

                  Латвия инвестира малко в научноизследователска и развойна дейност и недостигът на инвестиции в иновации е важен. През 2017 г. делът на Латвия в разходите за научноизследователска и развойна дейност е сред най-малките в Съюза и през последното десетилетие е бил стабилен до голяма степен. Освен това финансирането за научни изследвания се основава почти изцяло на средства от фондовете на Съюза. В резултат на това постиженията на Латвия в областта на иновациите са умерени с няколко силни позиции, като например нейната информационна, комуникационна и технологична инфраструктура, но резултатите ѝ изостават по отношение на човешките ресурси, сътрудничеството между публичния и частния сектор и инвестициите в интелектуална собственост.

                  (17)

                  Все още са налице значителни пропуски в инвестициите, за да бъдат преодолени регионалните различия. Продължават да съществуват значителни икономически различия между Рига и останалите региони на Латвия. Макар Латвия като цяло да се доближава до равнищата в Съюза, разликата в икономическите резултати между столичния регион и другите региони не е намаляла след присъединяването на Латвия към Съюза. Конкурентоспособността и качеството на обществените услуги се различават значително в отделните латвийски региони, което оказва влияние върху тяхната териториална привлекателност. Следователно инвестициите следва да отстранят значителните регионални различия в мобилността и цифровата инфраструктура, по-специално връзките от типа „последна миля“. Различията в свързаността в трансевропейската транспортна мрежа и с периферните и граничните региони все още са изключително ясно изразени с отрицателно въздействие върху икономическите дейности и износа на Латвия. Налице е също недостиг на инвестиции, за да бъдат завършени проектът „Rail Baltica“ и възловите проекти в областта на електроенергийната инфраструктура, които са част от плана за междусистемни връзки в балтийския енергиен пазар. Освен това, за да се ускори енергийният преход в Латвия, е необходимо да се инвестира в ефективно използване на ресурсите. Необходими са повече усилия за подобряване на цялостната енергийна ефективност, по-специално в жилищния и транспортния сектор.

                  (18)

                  Неотдавнашното приемане на закона за лицата, сигнализиращи за нередности, представлява положителна стъпка, а органът за борба с корупцията в страната също се активизира напоследък, за което свидетелства разкриването на редица големи дела за корупция. Все още се смята обаче, че вземането на решения от правителството е повлияно от фаворитизъм, а процесът на възлагане на обществени поръчки се възприема като податлив на корупция поради липсата на прозрачност, по-специално в общините и държавните и общините предприятия. Измененията в закона за защита на конкуренцията, които влизат в сила от 1 януари 2020 г., ще ограничат способността на държавните и общинските предприятия да засягат неблагоприятно конкуренцията с дейностите си. Законодателните изменения в режима за конфликт на интереси могат да доведат до злоупотреби. Приетият наскоро етичен кодекс не обхваща политическите назначения.

                  (19)

                  Обществените услуги не са адаптирани към намаляващото и застаряващо население. Поради намаляването на населението и урбанизацията обществените услуги не се използват достатъчно в селските райони. В публичната администрация, образованието и здравните услуги са необходими стратегии за запазване на достъпа до качествени услуги в слабонаселените и обезлюдяващи се региони, като същевременно се гарантира по-голяма ефективност. Наскоро бе обявена обща административна териториална реформа, която да бъде проведена до декември 2021 г. Навременното изпълнение на тази реформа би могло да допринесе за повишаването на отчетността и ефективността на публичния сектор, още повече в контекста на оперативната програма за фондовете на Съюза, която трябва да бъде одобрена до 2020 г.

                  (20)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, посочени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще позволи на Латвия да използва по най-добрия начин тези средства за идентифицираните сектори, като се отчитат регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (21)

                  В контекста на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Латвия, който беше публикуван в доклада за страната за 2019 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Латвия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Латвия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите национални решения.

                  (22)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището му (8) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

            ПРЕПОРЪЧВА на Латвия да предприеме следните действия в периода 2019—2020 г.:

         1.

            Да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 3,5 % през 2020 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,5 % от БВП. Да намали данъчното облагане за лицата с ниски доходи, като прехвърли тежестта към други източници, по-специално капитала и недвижимото имущество, и като подобри спазването на данъчното законодателство. Да гарантира ефективен надзор и прилагане на уредбата за борба с изпирането на пари.

         2.

            Да обърне внимание на социалното изключване, по-специално като подобри адекватността на обезщетенията за осигуряване на минимален доход, минималните пенсии за старост и подпомагането на доходите на хората с увреждания. Да повиши качеството и ефективността на образованието и обучението, по-специално на нискоквалифицираните работници и на търсещите работа, включително като засили участието в професионалното образование и обучението за възрастни. Да подобри достъпността, качеството и разходната ефективност на системата за здравеопазване.

         3.

            Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към иновациите, предоставянето на жилища на достъпни цени, транспорта, по-специално към неговата устойчивост, ефективното използване на ресурсите и енергийната ефективност, енергийните междусистемни връзки и цифровата инфраструктура, като вземе предвид регионалните различия.

         4.

            Да засили отчетността и ефективността на публичния сектор, по-специално по отношение на местните органи, държавните и общинските предприятия и режима на конфликт на интереси.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 60.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303./2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от Комисията с помощта на общоприетата методика.

         (7)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Люксембург за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/97

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Люксембург за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2019 г.
      (2019/C 301/16)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. Тя взе предвид европейския стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 21 ноември 2018 г. Комисията също прие Доклада за механизма за предупреждение, в който Люксембург не е посочен като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръката от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Люксембург следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката от 2019 г. за еврозоната, както е посочено в препоръки 1 — 4 по-долу. По-специално, съсредоточаването на свързаната с инвестициите икономическа политика в посочените области и намирането на решение на проблема с изходящите плащания ще спомогне за изпълнението на втората препоръка за еврозоната по отношение на подкрепата за инвестициите и агресивното данъчно планиране, а мерките за подобряване на участието на по-възрастните хора на пазара на труда ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната по отношение на гарантирането на адекватна и устойчива система за социална закрила.

                  (3)

                  Докладът за Люксембург за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Люксембург в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Люксембург през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  На 30 април 2019 г. Люксембург представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (наричани по-долу „ЕСИ фондове“) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Понастоящем по отношение на Люксембург се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира намаление на номиналния излишък от 2,4 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2018 г. до 1,0 % от БВП през 2019 г., последвано от почти постоянно нарастване, достигайки излишък от 2,2 % от БВП през 2023 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (6) средносрочната бюджетна цел, която е променена от структурен дефицит от 0,5 % от БВП през 2019 г. на излишък в структурно отношение от 0,5 % от БВП през 2020 г., е преизпълнена през целия период на програмата. Според програмата за стабилност за 2019 г. съотношението държавен дълг/БВП се очаква да остане доста под предвидената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е благоприятен за целия период, обхванат от програмата за стабилност за 2019 г., с изключение на 2023 г., за която е реалистичен. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 0,9 % от БВП през 2019 г. и 0,5 % от БВП през 2020 г., което по-специално за 2020 г. е по-ниско в сравнение с това в програмата за стабилност за 2019 г., но все още е над или в съответствие със средносрочната бюджетна цел. Същевременно в краткосрочен и средносрочен план внимателно следва да се наблюдава развитието на разходите, особено с оглед на евентуалните бъдещи рискове за стабилността на приходите. Като цяло Съветът е на мнение, че се очаква Люксембург да се съобрази с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2019 г. и 2020 г.

                  (7)

                  Въпреки неотдавнашните реформи, разходите на Люксембург, свързани със застаряването на населението (разходи, свързани с пенсиите, здравеопазването и дългосрочните грижи) се очаква да нараснат значително в дългосрочен план. Ако се допусне, че няма да се правят промени по политиката на текущата система, това може да изложи на риск устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план. Това е така, независимо от настоящото ниско равнище на държавния дълг и натрупаните резерви в системата на социалното осигуряване, от които се очаква да осигурят жизнеспособността на системата до 2041 г. Препоръки относно това предизвикателство са отправяни към Люксембург от 2011 г. насам, но до момента е постигнат ограничен напредък. В доклада си от 2018 г. правителствената работна група по пенсиите обсъди различни начини за подобряване на дългосрочната устойчивост на пенсионната система, включително постепенно повишаване на размера на вноската, повишаване на пенсионната възраст в съответствие с очакваната продължителност на живота и насърчаване на постепенното пенсиониране. Докладът предлага разностранна стратегия на калибрирани реформи с цел гарантиране на дългосрочната устойчивост на системата, като същевременно се сведе до минимум въздействието върху икономиката и пенсионерите. Прогнозираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението, също така застрашава дългосрочната устойчивост на системите на здравеопазване и дългосрочни грижи. Повече от три четвърти от разходите за дългосрочни грижи се осигуряват от публични източници. Системата за дългосрочни грижи следва да остане финансово стабилна до 2030 г., ако размерът на вноската се повишава постепенно от 1,4 % на 1,7 %, съгласно анализ, извършен през 2013 г. от Главна инспекция „Социално осигуряване“, за да се поддържат разходите в съответствие с дела на хората в състояние на зависимост. Въпреки това, въздействието по отношение на дългосрочната фискална устойчивост все още не е ясно. За да поддържат социалното сближаване и публичните финанси в дългосрочен план, демографските политики ще трябва да се съгласуват с политиките в областта на образованието и обучението, като възприемат цялостен подход към отчитането на предизвикателствата и възможностите на както на демографските промени, така и на промените в цифровата икономика, предвид очакваното въздействие от застаряването на населението върху предлагането на работна ръка в близко бъдеще. Напоследък се очертава недостиг на работна ръка в някои сектори, което би могло да възпрепятства растежа на производителността и да намали дългосрочния потенциал за растеж.

                  (8)

                  Въпреки добрите като цяло резултати на пазара на труда, равнището на заетостта е в застой и специфични групи все още срещат особени трудности на пазара на труда. По-специално равнището на заетост на по-възрастните хора остава особено ниско и са необходими допълнителни мерки за подобряване на тяхното участие на пазара на труда. Схемите за ранно пенсиониране, които насърчават работниците да напуснат работа, все още са широко разпространени, като през 2017 г. 57,5 % от наскоро предоставените пенсии са ранно отпуснати пенсии за възраст. През 2018 г. правителството отмени една от предпенсионните схеми, която позволяваше на хората да се пенсионират при навършване на 57 години, но ефектът от тази реформа бе отслабен чрез облекчаване на ограниченията върху други предпенсионни схеми. Ниските равнища на активност на хората в напреднала възраст са резултат до голяма степен от сравнително силните за тази възрастова група финансови фактори, възпиращи започването на работа и произтичащи от данъчната система и системата за социална сигурност. Насърчаването на заетостта на по-възрастните работници изисква всеобхватна стратегия, включително мерки, които да им помогнат да останат на работа по-дълго. „Пактът за възрастта“ — проектозакон, внесен в парламента през април 2014 г., който има за цел да насърчи дружествата с над 150 служители да наемат и задържат на работа по-възрастни работници посредством мерки за управление на фактора „възраст“, все още е в процес на разглеждане в парламента.

                  (9)

                  Макар че Люксембург запазва ангажимента си за подобряване на регулаторната среда за сектора на бизнес услугите, според показателя за рестриктивност на Комисията (7) регулаторните бариери са все още високи в няколко сектора, като например правни, счетоводни, архитектурни и инженерни услуги. Също така съгласно индекса на ОИСР на рестриктивността на търговията с услуги в рамките на ЕИП, публикуван през декември 2018 г., равнището на регулаторните ограничения в Люксембург по отношение на други държави членки, е по-висок от средната стойност за единния пазар за тези сектори.

                  (10)

                  Икономическият модел на Люксембург се характеризира с високи резултати, намиращи израз в силен и траен растеж на квалифицираните работни места. Това се подкрепя от високите нива на производителността, които до голяма степен отразяват повишаването на ефективността вследствие на участието на световните пазари, по-специално във финансовия сектор. Въпреки това, ръстът на производителността е в застой през последните години, спъван от ниските равнища на бизнес инвестициите в иновации и цифрова интеграция. Стратегията на Люксембург за диверсифициране на икономиката чрез развиването на ключови сектори с интензивно използване на знания с цел преход към основана на данни икономика притежава голям потенциал за стимулирането на инвестиции с висока добавена стойност и за даването на тласък на растежа на производителността. В този контекст публичните инвестиции остават високи и са съсредоточени върху посочените сектори, включително силен сектор на информационните и комуникационните технологии. Това обаче не спомогна за стимулиране на частните инвестиции в иновациите и цифровизацията. Увеличаването на инвестициите в научните изследвания и иновациите, както и в цифровата интеграция, особено на дружествата, и по-специално на малките и средните предприятия, е важно за подобряването на растежа на производителността и за по-нататъшното диверсифициране на икономиката на Люксембург. Разработването на последователна и интегрирана национална рамка за политики и инструменти за подкрепа на научните изследвания и иновациите, включително за определяне на приоритетите въз основа на надеждна оценка на очакваните икономически въздействия, е от съществено значение, за да се даде възможност на Люксембург да оползотвори пълния потенциал на своята иновационна екосистема.

                  (11)

                  Увеличаването на инвестициите в умения, по-специално в уменията, свързани с информационните и комуникационни технологии, пригодността за заетост, образованието и обучението, в това число по-доброто съгласуване на образователните програми с потребностите на пазара на труда и насърчаване на технологичните и цифровите трансформации, е от значение за подобряване на производителността, заетостта и потенциала за дългосрочен растеж на Люксембург, а също и за насърчаване на равните възможности.

                  (12)

                  Замърсяването на въздуха и задръстванията в пиковите часове все още представляват сериозни проблеми за Люксембург от гледна точка както на конкурентоспособността, така и на опазването на околната среда. Освен това емисиите на въглероден диоксид от автомобилния транспорт допринасят за изменението на климата. Според националните прогнози от 2017 г., представени на Комисията, се очаква, че при липсата на допълнителни мерки Люксембург няма да успее да постигне своята цел за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. с 3 процентни пункта, както и целта си за 2030 г. с 20 процентни пункта. Броят на трансграничните работници, които понастоящем представляват около 45 % от работната сила на Люксембург, ниското данъчно облагане на транспортните горива и високите цени на жилищата насърчиха увеличеното използване на автомобили и са пречка за подобряване на качеството на въздуха и условията на движение по пътищата. От друга страна, използването на алтернативни горива при новите леки автомобили, продадени в Люксембург, е нараснало през последните няколко години.

                  (13)

                  Недостатъчното предлагане на жилища може да се отрази отрицателно на привлекателността на Люксембург. Силното търсене на жилища продължава да е продиктувано от нарастването на населението, благоприятните условия за финансиране и високия брой на трансграничните работници. Предлагането на жилища и инвестициите в тях изглеждат недостатъчни, ограничени от недостатъчното наличие на терени и ниската гъстота на застрояване, дължащи се до голяма степен на липсата на стимули за собствениците на земя за изграждане на нови жилища или за продажба. Предлагането на социални жилища също така изглежда недостатъчно, като свидетелства за необходимост от значителни инвестиции, за да се смекчи нарастващото напрежение на жилищния пазар. В това отношение мерките на политиката, определени в правителствената програма за периода 2018—2023 г., имат за цел увеличаване на предлагането на жилища. Те включват промени в законите за градоустройството, за да се увеличат терените за застрояване и да се развият финансово достъпни и социални жилища.

                  (14)

                  Борбата срещу агресивното данъчно планиране е от съществено значение за подобряване на ефикасността и справедливостта на данъчните системи, както е отбелязано в Препоръката от 2019 г. за еврозоната. Разпространението между държавите членки на ефектите от стратегиите на данъкоплатците за агресивно данъчно планиране налага координирани действия на националните политики, които да допълват законодателството на ЕС. Люксембург предприе мерки срещу агресивното данъчно планиране, но високият дял от БВП на плащанията на дивиденти, авторски и лицензионни възнаграждения и лихви показва, че данъчните правила на държавата могат да се използват от дружества, които прибягват към агресивно данъчно планиране. Болшинството от преките чуждестранни инвестиции се държат от „дружества със специална цел“. Липсата на данъци, удържани при източника (т.е. от лица пребиваващи в Съюза към такива, които пребивават в трети държави) върху изходящи лихви и авторски и лицензионни възнаграждения, както и освобождаването от удържани при източника данъци върху плащанията на дивиденти при определени обстоятелства могат да доведат до пълно избягване на данъчно облагане върху тези плащания, ако те не са обложени също в държавата на местоназначение.

                  (15)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това би позволило на Люксембург да използва по най-добър начин тези средства по отношение на посочените сектори.

                  (16)

                  В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург, който беше публикуван в доклада за страната от 2019 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2019 г. и националната програма за реформи за 2019 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Люксембург през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Люксембург, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (17)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г. и е на мнение (8), че Люксембург се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж,

            ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия през 2019 г. и 2020 г.:

         1.

            Да увеличи равнището на заетост на по-възрастните работници чрез укрепване на техните възможности за заетост и пригодността им за заетост. Да подобри дългосрочната устойчивост на пенсионната система, включително чрез допълнително ограничаване на ранното пенсиониране.

         2.

            Да намали пречките пред конкуренцията в регулираните професионални бизнес услуги.

         3.

            Да съсредоточи икономическата политика, свързана с инвестиции, върху насърчаване на цифровизацията и иновациите, стимулиране на развитието на уменията, подобряване на устойчивия транспорт и увеличаване на предлагането на жилища, включително чрез увеличаване на стимулите и премахване на пречките пред строителството.

         4.

            Да предприеме действия по отношение на характеристиките на данъчната система, които потенциално улесняват агресивното данъчно планиране, по-специално посредством изходящи плащания.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 68.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията по общоприетата методика.

         (7)  SWD(2016) 436 final.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.