title: 2010/167/ЕС: Препоръка на Комисията от 19 март 2010 година относно разрешителния режим за системи за мобилни съобщителни услуги на борда на плавателни съдове (MCV услуги) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               20.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 72/42

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 19 март 2010 година
   относно разрешителния режим за системи за мобилни съобщителни услуги на борда на плавателни съдове (MCV услуги)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2010/167/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1), и по-специално член 19, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Политиката i2010, представляваща стратегическата рамка за Европейско информационно общество, насърчава отворена и конкурентна цифрова икономика в Европейския съюз и набляга на ИКТ като движеща сила за приобщаване и повишаване на качеството на живот, като същевременно подчертава предимствата, произтичащи от осигуряването на достъп до информационни и комуникационни ресурси във всички области на ежедневния живот.

               (2)

               Мобилните съобщителни услуги на борда на плавателни съдове (MCV услуги) се използват на борда на товарни и пътнически кораби, намиращи се в териториални морета на Европейския съюз и в международни води, и често имат общоевропейски или трансграничен характер. Системите, предлагащи MCV услуги (MCV системи), имат за цел да допълнят съществуващите системи за мобилна свързаност в зоните на териториалните морета на държавите-членки на Европейския съюз, съгласно определението в Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, които са извън покритието на наземните мобилни мрежи.

               (3)

               Една MCV система (специализирана MCV система) включва обикновено една или повече пикоклетъчни базови станции на борда на плавателния съд (БС на плавателния съд), осигуряващи достъп до основна GSM мрежа посредством канал за обходен пренос (backhaul), например чрез спътник. При такива системи БС на плавателния съд извършва роуминг за мобилните терминали на пътниците и екипажа.

               (4)

               Понастоящем MCV услуги с търговска цел се предлагат единствено на базата на стандарта GSM и единствено в радиочестотните диапазони 880—915 MHz и 1 710—1 785 MHz за възходяща връзка (терминалът е предавател, а базовата станция — приемник) и в радиочестотните диапазони 925—960 MHz и 1 805—1 880 MHz за низходяща връзка (базовата станция е предавател, а терминалът — приемник). В бъдеще обаче те могат да бъдат разширени и в посока на други наземни обществени мобилни съобщителни системи, които функционират по други стандарти и в други радиочестотни диапазони.

               (5)

               Работата на специализираните MCV системи следва да се различава от широкото покритие, осигурявано от наземни електронни съобщителни мрежи в териториалните морета, доколкото последното се основава на правата на оператора да изгражда и използва наземни мобилни мрежи.

               (6)

               Един координиран подход към регулирането на MCV услуги ще допринесе за улесняване на предоставянето на тези услуги в Европейския съюз и по този начин за постигането на целите на единния пазар в ЕС. Той ще допринесе също за осигуряването на пълна мобилна свързаност за потребители и бизнес клиенти и ще увеличи новаторския потенциал в областта на морските съобщителни услуги.

               (7)

               При издаване на разрешение за ползване на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги държавите-членки трябва да действат съгласно разпоредбите на Директива 2002/21/ЕО и на Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение) (2). В частност, съгласно член 9, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/21/ЕО държавите-членки следва да осигурят ефективно управление на радиочестотния спектър за електронни съобщителни услуги на своята територия и да насърчават хармонизирането на използването на радиочестотите в Европейския съюз, в съответствие с необходимостта те да бъдат използвани ефективно и ефикасно.

               (8)

               Съгласно Директива 2002/21/ЕО националните регулаторни органи в държавите-членки следва да допринасят за развитието на единен пазар, между другото посредством премахване на оставащите пречки за предоставянето на електронни съобщителни мрежи, на свързани с тях съоръжения и услуги и на електронни съобщителни услуги на европейско равнище, както и чрез насърчаване изграждането и развитието на трансевропейски мрежи, на оперативната съвместимост на общоевропейските услуги и свързаност „от край до край“. Те следва да насърчават също конкуренцията при предоставянето на електронни съобщителни мрежи, електронни съобщителни услуги и свързани с тях съоръжения и услуги, между другото като насърчават ефикасното използване и гарантират ефективното управление на радиочестотите и номерационните ресурси.

               (9)

               Съгласно Директива 2002/20/ЕО следва да се използва възможно най-облекчен разрешителен режим за предоставянето на електронни съобщителни мрежи и услуги, за да се стимулира развитието на нови електронни съобщителни услуги и общоевропейски съобщителни мрежи и услуги, както и да се даде възможност на доставчиците на услуги и на потребителите да се възползват от икономиите от мащаба на единния пазар.

               (10)

               В съответствие с член 3, параграф 2 от Директива 2002/20/ЕО предоставянето на електронни съобщителни мрежи или предоставянето на електронни съобщителни услуги може да бъде предмет само на общо разрешение, без това да засяга специфичните задължения, посочени в член 6, параграф 2, или правата на ползване, посочени в член 5.

               (11)

               Съгласно член 5, параграф 1 от Директива 2002/20/ЕО държавите-членки следва, когато е възможно и по-конкретно когато рискът от възникване на радиосмущения е пренебрежимо малък, да регулират използването на радиочестоти на базата на общо разрешение, включващо условията за ползване, вместо да определят индивидуални права за ползване.

               (12)

               Ако са изпълнени техническите условия, посочени в Решение 2010/166/ЕС на Комисията (3), рискът от радиосмущения, причинени от работата на MCV ще бъде пренебрежимо малък, така че по принцип държавите-членки следва да издават общи разрешения за използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги.

               (13)

               В някои държави-членки понастоящем използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги се разрешава на базата на индивидуални права. Този подход за даване на разрешения следва да бъде преразгледан, включително и с оглед на опита, натрупан при предоставянето на MCV услуги в териториални морета на държави-членки.

               (14)

               Съгласно член 1 от Директива 2009/114/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на Директива 87/372/ЕИО на Съвета за радиочестотните ленти, които ще бъдат запазени за координираното въвеждане на обществени общоевропейски наземни клетъчни цифрови мобилни комуникации в Общността (4) държавите-членки следва да проверят дали съществуващото разпределение на радиочестотния диапазон 900 MHz между конкуриращите се мобилни оператори на тяхната територия може да доведе до нарушаване на конкуренцията на съответните пазари за мобилни услуги и да предприемат мерки за премахване на подобни нарушения в съответствие с член 14 от Директива 2002/20/ЕО. Ако е необходимо, държавите-членки следва да разгледат възможността да бъде използван този повод за промяна на дадените на оператори на наземни мобилни мрежи изключителни права, така че тези права да не изключват предоставянето на MCV услуги на съответните честоти.

               (15)

               Държавите-членки следва да обменят информация помежду си и с Комисията при решаването на всякакви въпроси във връзка с радиосмущения, причинени от MCV услуги. Доколкото включването на Комитета по съобщенията и на Комитета по радиочестотния спектър би улеснило решаването на подобни въпроси, тези комитети следва да бъдат информирани от Комисията.

               (16)

               Съгласно Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (5) държавите-членки трябва да гарантират наличието на прозрачна и актуална информация за прилаганите цени и тарифи и за стандартните условия на достъп и ползване на обществено достъпни телефонни услуги за крайните ползватели и потребителите. В директивата държавите-членки се призовават също да гарантират, че когато потребителите се абонират за услуги за връзка и/или достъп до обществена телефонна мрежа, те имат право да сключат договор с предприятие или предприятия, предоставящи такива услуги, в който са вписани между другото подробности за цените и тарифите, както и за начините, по които може да бъде получена актуална информация за всички приложими тарифи и такси за поддръжка.

               (17)

               Осъществяването на MCV услуги следва да е съобразено с международните споразумения в областта на морската безопасност и/или обществената сигурност.

               (18)

               Регулаторните и техническите елементи на общия подход към разрешаване на използването на радиочестотния спектър за предоставяне на услугите MCV в Европейския съюз следва да бъдат внимателно наблюдавани, за да се гарантира, че те продължават да способстват за постигане на общата цел за избягване на вредните радиосмущения, като в противен случай следва да бъдат разгледани подходящи коригиращи мерки.

               (19)

               Предвидените в настоящата препоръка мерки са в съответствие със становището на Комитета за регулиране на съобщенията,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Тази препоръка има за цел да координира националните условия за разрешаване и процедурите, свързани с използването на радиочестотен спектър за мобилни съобщителни услуги на борда на плавателни съдове (MCV услуги) в териториалните морета на държавите-членки, за да се улесни предлагането на такива услуги в Европейския съюз, като същевременно се избегнат смущения в работата на наземните мобилни електронни съобщителни услуги, предизвикани от MCV услуги.
               Националните условия за разрешаване и процедурите, посочени в настоящата препоръка, се прилагат без да се засягат законовите задължения, засягащи морската безопасност и обществената сигурност и наредби и/или административни разпоредби във връзка с оборудване за MCV услуги, въведени от държави-членки в съответствие с европейското законодателство, по-конкретно с Директива 1999/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 1999 година относно радионавигационното оборудване и далекосъобщителното крайно оборудване и взаимното признаване на тяхното съответствие (6), както и всякакви инструменти на равнище на ЕС и на международно равнище, приложими към морско оборудване.

               2.

               „Мобилни съобщителни услуги на борда на плавателни съдове (MCV услуги)“ са електронни съобщителни услуги, както е определено в член 2, буква в) на Директива 2002/21/ЕО, предоставяни от предприятие с цел да се даде възможност на лица, намиращи се на борда на плавателен съд, да осъществяват съобщения чрез обществени съобщителни мрежи на основата на система GSM, без да установяват пряка връзка с наземни мобилни мрежи.

               3.

               Настоящата препоръка се отнася до разрешаването на използването на радиочестотен спектър в честотните диапазони, определени с Решение 2010/166/ЕС за предоставяне на MCV услуги в териториалните морета на държави-членки, съгласно определението в Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право. Предоставянето на MCV услуги в открито море, спътниковите комуникации между плавателни съдове и космически станции и предоставянето на мобилни спътникови услуги (МСУ) на крайни потребители на борда на плавателни съдове са извън обхвата на настоящата препоръка.

               4.

               До дванадесет месеца след приемането на настоящата препоръка държавите-членки следва да предприемат всички стъпки, които са необходими, за да могат те да разрешават използването на радиочестотен спектър в диапазоните и поддиапазоните, предвидени съгласно Решение 2010/166/ЕС, за предоставяне на MCV услуги в техните териториални морета на борда на плавателни съдове под техен флаг, както и използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги в техните териториални морета, според необходимостта.

               5.

               Държавите-членки следва да разрешават използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги само ако това използване е в съответствие с техническите условия, формулирани в Решение 2010/166/ЕС.

               6.

               Държавите-членки могат да поставят изискване системите за MCV да използват само определени радиочестотни диапазони или поддиапазони, предоставени за работата на MCV системи в техните териториални морета съгласно Решение 2010/166/ЕС.

               7.

               Използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги в държавите-членки следва да става на базата на общо разрешение. Без да се засяга член 5, параграф 1 от Директива 2002/20/ЕО, в случаите когато използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги се разрешава на базата на индивидуални права, държавите-членки следва да преразгледат необходимостта от такива индивидуални права, с цел да включат условията, свързани с тези права, в общо разрешение възможно най-бързо, но не по-късно от три години след приемане на настоящата препоръка.

               8.

               Най-късно дванадесет месеца след приемането на настоящата препоръка държавите-членки следва да преустановят изискването на допълнително разрешение за използване на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги в техните териториални морета, ако използването на радиочестотен спектър от съответната MCV система вече е разрешено от друга държава-членка съгласно нейния разрешителен режим и в съответствие с настоящата препоръка.

               9.

               Държавите-членки следва да разгледат възможността да не изискват допълнително разрешение за използване на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги в техните териториални морета на борда на плавателни съдове под флага на трета държава, ако използването на радиочестотен спектър за предоставяне на MCV услуги на тези плавателни съдове вече е разрешено от съответните държави при условия, идентични с посочените в Решение 2010/166/ЕС.

               10.

               Държави-членки, които преди приемането на настоящата препоръка са предоставили изключителни индивидуални права на наземни мобилни електронни съобщителни мрежи и/или услуги, които обхващат и техните териториални морета, за използване на спектър в радиочестотните диапазони или поддиапазони, предвидени за предоставяне на MCV услуги, следва при първото преразглеждане, изменение, разширяване или подновяване на такива изключителни права за използване да променят тези права, когато това е уместно, основавайки се на своето национално или на европейското законодателство, така че да позволят работата на MCV системи в своите териториални морета. До извършването на това първо преразглеждане, изменение, разширяване или подновяване засегнатите държави-членки следва да насърчават предоставянето на MCV услуги в териториалните си морета на базата на търговия с радиочестотен спектър, съвместно ползване на радиочестотен спектър или други подобни споразумения с наземните мобилни оператори, ползващи се от съответните изключителни права.

               11.

               Държавите-членки си сътрудничат активно, конструктивно и в дух на солидарност, като ползват, където е уместно, съществуващите процедури за уреждане на всички въпроси, свързани с вредни радиосмущения, за които се предполага, че са причинени от експлоатацията на MCV системи.

               12.

               Държавите-членки следва своевременно да представят на вниманието на съответната държава-членка и да информират Комисията по въпроси, свързани с вредни радиосмущения, за които се предполага, че са причинени от работата на MCV системи, намиращи се под юрисдикцията на гореспоменатата държава-членка. Когато това е уместно, Комисията информира Комитета за регулиране на съобщенията и Комитета по радиочестотния спектър относно гореспоменатите въпроси, за да бъдат потърсени решения за всички възникнали затруднения.

               13.

               Държавите-членки, под чиято юрисдикция се намират MCV системите, за които се предполага, че внасят вредни радиосмущения в осъществяването на услуги на територията на друга държава-членка, предоставят отговор и своевременно разрешават всякакви подобни проблеми.

               14.

               Държавите-членки следва да предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че потребителите и крайните ползватели са подходящо информирани относно условията за използване на MCV услуги.

               15.

               Държавите-членки следва внимателно да наблюдават използването на радиочестотния спектър за предоставяне на MCV услуги, и по-специално действителните или потенциални вредни радиосмущения, и да докладват констатациите си на Комисията с оглед своевременното преразглеждане на настоящата препоръка, ако това е необходимо.

      Съставено в Брюксел на 19 март 2010 година.

            За Комисията

         Neelie KROES

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33.

      (2)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 21.

      (3)  Вж. страница 38 от настоящия брой на Официален вестник.

      (4)  ОВ L 274, 20.10.2009 г., стр. 25.

      (5)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51.

      (6)  ОВ L 91, 7.4.1999 г., стр. 10.


title: Препоръка на Европейския съвет за системен риск от 21 март 2016 година за изменение на Препоръка ЕССР/2012/2 относно финансирането на кредитни институции (ЕССР/2016/2)

text:
               21.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 140/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК
   от 21 март 2016 година
   за изменение на Препоръка ЕССР/2012/2 относно финансирането на кредитни институции
   (ЕССР/2016/2)
   (2016/C 140/01)
   ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3, параграф 2, букви б), г) и е) и членове 16—18 от него,
   като взе предвид Решение ЕССР/2011/1 на Европейския съвет за системен риск от 20 януари 2011 г. за приемане на процедурен правилник на Европейския съвет за системен риск (2), и по-специално член 15, параграф 3, буква д) и членове 18—20 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 20 декември 2012 г. Генералният съвет на Европейския съвет за системен риск (ЕССР) прие Препоръка ЕССР/2012/2 (3). С препоръката се цели насърчаването на устойчиви структури за финансиране на кредитните институции.

               (2)

               За постигане целите на Препоръка ЕССР/2012/2 от националните надзорни органи, от националните макропруденциални органи и от Европейския банков орган (ЕБО) се изисква да предприемат определени действия в сроковете, посочени в раздел 2, параграф 3 от Препоръка ЕССР/2012/2.

               (3)

               На 16 септември 2014 г. Генералният съвет реши да удължи някои срокове с от шест до дванадесет месеца. Съгласно преразгледания график ЕБО следва да представи на ЕССР междинен доклад, съдържащ първоначална оценка на резултатите от прилагането на препоръка A, параграф 5 от Препоръка ЕССР/2012/2, до 31 март 2016 г. и окончателен доклад до ЕССР и Съвета на Европейския съюз до 30 юни 2016 г. Тези доклади следва да бъдат базирани на данни от плановете за финансиране, представени на ЕБО от националните надзорни органи. ЕБО обаче е заявил, че няма да бъде възможно да се съобрази изцяло с определените срокове поради закъснения в предоставянето на данните.

               (4)

               Основната цел на ЕССР е навременно и ефективно да предотврати или смекчи системните рискове. Генералният съвет смята, че сливането на междинния и окончателния доклад по препоръка A, параграф 5 в един доклад, който да бъде представен на ЕБО, и удължаването на срока за представяне на доклада на ЕССР и на Съвета с допълнителни 12 месеца няма да застраши правилното функциониране на финансовите пазари, нито предполага, че препоръка A, параграф 5 ще остане неизпълнена.

               (5)

               Поради това Генералният съвет следва да удължи съответния срок, за да предостави на ЕБО достатъчно време да предприеме необходимите стъпки за изпълнението на препоръка A, параграф 5.

               (6)

               Следователно Препоръка ЕССР/2012/2 трябва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръка ЕССР/2012/2 се изменя, както следва:

               1.

               Раздел 2, параграф 3, точка 1 се заменя със следното:

                           „1.

                              Препоръка А — От националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище и от ЕБО се изисква да докладват в съответствие със следните срокове:

                                       а)

                                       до 31 декември 2015 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да представят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първоначалната оценка на резултатите от изпълнението на препоръка A, параграфи 1 и 2;

                                       б)

                                       до 31 юли 2016 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да представят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно препоръка A, параграфи 1 и 2;

                                       в)

                                       до 31 декември 2015 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да представят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първоначалната оценка на резултатите от изпълнението на препоръка A, параграф 3;

                                       г)

                                       до 30 септември 2016 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да представят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно изпълнението на препоръка A, параграф 3;

                                       д)

                                       до 30 юни 2014 г. от ЕБО се изисква да представи на ЕССР и на Съвета насоките, посочени в препоръка А, параграф 4;

                                       е)

                                       до 31 март 2017 г. от ЕБО се изисква да представи на ЕССР и на Съвета доклад относно изпълнението на препоръка А, параграф 5.“;

               2.

               В приложението точка V.1.3.1 се заменя със следното:
               „V.1.3.1.   Срокове

               От националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище и от ЕБО се изисква да докладват на ЕССР и на Съвета за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка, или да представят подходяща обосновка в случай на бездействие, в съответствие със следните срокове:

                           а.

                           до 31 декември 2015 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да представят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първоначалната оценка на резултата от изпълнението на препоръка A, параграфи 1 и 2;

                           б.

                           до 31 юли 2016 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да представят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно препоръка A, параграфи 1 и 2;

                           в.

                           до 31 декември 2015 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да представят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първоначалната оценка на резултата от изпълнението на препоръка A, параграф 3;

                           г.

                           до 30 септември 2016 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да представят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно изпълнението на препоръка A, параграф 3;

                           д.

                           до 30 юни 2014 г. от ЕБО се изисква да представи на ЕССР и на Съвета насоките, посочени в препоръка А, параграф 4;

                           е.

                           до 31 март 2017 г. от ЕБО се изисква да представи на ЕССР и на Съвета доклад относно изпълнението на препоръка А, параграф 5.“

      Съставено във Франкфурт на Майн на 21 март 2016 година.

            Председател на ЕССР

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 58, 24.2.2011 г., стр. 4.

      (3)  Препоръка ЕССР/2012/2 на Европейския съвет за системен риск от 20 декември 2012 г. относно финансирането на кредитните институции (ОВ C 119, 25.4.2013 г., стр. 1).


title: Препоръка на Съвета от 21 февруари 2017 година относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (единадесети ЕФР) за финансовата 2015 година

text:
               23.2.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 58/4

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 21 февруари 2017 година
   относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (единадесети ЕФР) за финансовата 2015 година
   (2017/C 58/04)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1), с последните му изменения,
   като взе предвид Вътрешно споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Единадесетия европейски фонд за развитие (единадесети ЕФР), и по-специално член 11, параграф 7 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета от 2 март 2015 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие (3), и по-специално членове 43—45 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Единадесетия ЕФР към 31 декември 2015 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от осмия, деветия, десетия и единадесетия Европейски фонд за развитие (ЕФР) за финансовата 2015 година, придружен от отговорите на Комисията (4), съдържащи се в посочения годишен доклад,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 11, параграф 7 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на единадесетия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Общото изпълнение на операциите на единадесетия ЕФР през финансовата 2015 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите по единадесетия ЕФР за финансовата 2015 година.

      Съставено в Брюксел на 21 февруари 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         E. SCICLUNA

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 58, 3.3.2015 г., стр. 17.

      (4)  ОВ C 375, 13.10.2016 г., стр. 287.


title: Препоръка на Съвета от 14 юли 2015 година относно националната програма за реформи на Португалия за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Португалия за 2015 г.

text:
               18.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/94

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2015 година
   относно националната програма за реформи на Португалия за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Португалия за 2015 г.
   (2015/C 272/25)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики. Стратегията е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 14 юли 2015 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза, а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3). Заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“, с които държавите членки бяха приканени да се съобразят при провеждането на националната си икономическа политика и политика за заетост.

               (3)

               На 8 юли 2014 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Португалия за 2014 г. и даде становището си относно актуализираната програма за стабилност на Португалия за 2014 г. На 28 ноември 2014 г., в съответствие с Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), Комисията представи своето становище относно проекта на бюджетен план на Португалия за 2015 г.

               (4)

               На 28 ноември 2014 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2015 г. за координация на икономическите политики. На същия ден въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Португалия е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 18 декември 2014 г. Европейският съвет одобри приоритетите за стимулиране на инвестициите, засилване на структурните реформи и продължаване на фискалната консолидация, благоприятстваща растежа.

               (6)

               На 26 февруари 2015 г. Комисията публикува своя доклад от 2015 г. за Португалия. В доклада се оценява напредъкът в изпълнението на специфичните за Португалия препоръки, приети на 8 юли 2014 г. Докладът включва също резултатите от задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че в Португалия съществуват прекомерни макроикономически дисбаланси, които изискват решителни политически действия и специфичен мониторинг. Действително беше постигнат значителен напредък чрез програмата за приспособяване, както по отношение на икономическите реформи, така и по отношение на политиките. Въпреки усилието за намаляване на задлъжнялостта, наблюдавано в домакинствата и в сектора на нефинансовите предприятия, остават значителни рискове, свързани с високите равнища на вътрешния и външния дълг в различни сектори, като тези рискове заслужават специално внимание. Съществува също така силен натиск за намаляване на задлъжнялостта в условията на нисък растеж, ниска инфлация и висока безработица.

               (7)

               На 28 април 2015 г. Португалия представи своята национална програма за реформи за 2015 г. и своята програма за стабилност за 2015 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (8)

               По отношение на Португалия понастоящем се прилагат корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж (ПСР). В своята програма за стабилност за 2015 г. правителството планира да коригира прекомерния дефицит до 2015 г. в съответствие с определения от Съвета краен срок. Правителството предвижда да намали номиналния дефицит до 2,7 % от БВП през 2015 г. и постепенно до 0,6 % от БВП през 2018 г. Според програмата за стабилност правителството планира да постигне средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,5 % от БВП — през 2016 г. Очаква се съотношението на държавния дълг спрямо БВП да намалее на 124,2 % през 2015 г. и да достигне около 112,1 % през 2018 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен за 2015 г. и 2016 г., но по-скоро оптимистичен за годините 2017—2018 г., за които и Съветът на публичните финанси на Португалия установи някои рискове. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г., все още не е сигурно постигането на навременна и трайна корекция на прекомерния дефицит до 2015 г., но е възможно. В същото време структурната корекция е под препоръчаното от Съвета. Ако прекомерният дефицит бъде коригиран, от 2016 г. нататък за Португалия ще се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. Мерките за подобряване на салдото, които да подкрепят постигането на планираните цели по отношение на дефицита от 2016 г. нататък, не са достатъчно конкретни и изглеждат недостатъчни по размер. Ето защо изглежда, че съществува риск от значително отклонение от изискваната корекция за постигане на средносрочната цел през 2016 г. и ще бъдат необходими допълнителни структурни мерки. Въз основа на своята оценка на програмата за стабилност и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г., Съветът е на мнение, че съществува риск Португалия да не се съобрази с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (9)

               Фискалната консолидация трябва да бъде подкрепена от повишена ефективност и качество на публичните разходи на всички равнища на публичната администрация и по-нататъшни реформи на системата за управление на публичните финанси. По-специално, необходими са допълнителни усилия, за да се гарантира строг контрол на разходите, като се приложи законът за контрол на поетите задължения и се засили отчетността. Законът за единната скала на трудовите възнаграждения бе публикуван през септември 2014 г. и се прилага от януари 2015 г.; подготвя се прилагането на наредбата за единна схема за допълнителните заплащания към възнагражденията. Не беше завършено преструктурирането на държавните предприятия. Ограничен бе напредъкът в разработването на нови всеобхватни мерки като част от провеждащата се пенсионна реформа след решенията на Конституционния съд от август 2014 г. През последните две години Португалия проведе всеобхватна реформа на своята данъчна система, обхващаща корпоративния подоходен данък, данъка върху доходите на физическите лица и данъчното облагане, свързано с околната среда. Следва да се направи цялостна оценка на въздействието на тази реформа. Има широка възможност за допълнителни реформи, с които да се модернизира управлението на приходите и допълнително да се подобри спазването на данъчното законодателство от страна на данъкоплатците.

               (10)

               Системата на колективно договаряне наскоро претърпя няколко реформи, въпреки че не всички от тях насърчават привеждането на възнагражденията в съответствие с производителността на секторно равнище и на равнище предприятия. Предизвикателството на системата е да даде възможност на дружествата да се адаптират към специфичните обстоятелства. Това включва ефективното използване на съществуващите разпоредби, които позволяват на дружествата да се отклонят от колективните споразумения на секторно равнище при специфични обстоятелства. Въпреки замразяването през последните години, минималната работна заплата се е увеличила значително по-бързо в сравнение със средната заплата в номинално изражение от 2008 г. насам, а делът на работниците на минимална работна заплата се е увеличил от 5 % през 2005 г. на 12,9 % през 2014 г.

               (11)

               Постигнат беше значителен напредък по отношение на въвеждането на активни политики на пазара на труда и реформата на публичните служби по заетостта. Въпреки това все още е трудно да се достигне до младите хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение. Необходимо е по-интензивна цифровизация на службите, които отговарят за постигането на съответствие между предлаганите умения и потребностите на пазара на труда. Друго ключово предизвикателство продължава да бъде осигуряването на адекватно покритие на социалното подпомагане, и по-конкретно схемата за минимален доход. Постигнат бе известен напредък при подобряване на качеството и съответствието на образованието с изискванията на пазара на труда. Португалия проведе реформа на учебните програми и уредбата за учителите, за да подобри качеството на образованието. Използването на инструмента за мониторинг и разнообразяването на възможностите в рамките на новите програми за професионално образование и обучение следва да спомагат за преодоляване на преждевременното напускане на училище и за подобряване на постигнатите резултати. Неотдавнашните реформи целят модернизиране на системата за професионално образование и обучение, но подобряването на привлекателността ѝ за студентите продължава да бъде предизвикателство. Друго предизвикателство е насърчаването на обмен на знания между висшите учебни заведения, частните фирми и научноизследователските организации.

               (12)

               Високата задлъжнялост на португалските дружества все още влияе върху тяхната дейност и пречи на новите инвестиции, докато задлъжнялостта на домакинствата е спаднала значително. След процеса на цялостна оценка Централната банка засили своя мониторинг на ликвидността и капиталовите позиции на банките и също така направи оценка на плановете за възстановяване на банките. Съотношението на необслужваните корпоративни кредити остава високо (над 18 %) и е тежест за счетоводните баланси на банките. Стартираната през 2014 г. реформа на корпоративния данък засилва ограниченията за приспадане на нетни финансови разходи, но тенденцията при корпоративното облагане към висока задлъжнялост би могла да бъде допълнително разгледана. Платформите/процесите за корпоративно преструктуриране PER и SIREVE са в процес на преработване, със засилен акцент върху подпомагането на жизнеспособните предприятия да продължат да функционират, вместо да стигат до ликвидация. Данните за намаляване на задлъжнялостта за 2014 г. показват значителен напредък в прилагането на мерки за намаляване на корпоративния дълг. Чрез въвеждането на различни мерки постепенно се придава законодателна форма на публикувания през май 2014 г. стратегически план за преструктуриране на корпоративния дълг. Постигнат е напредък и при разширяване на възможностите за финансиране, които се предоставят на нефинансовите дружества, чрез насърчаване на капиталовите инвестиции. Финансовата институция за развитие, учредена официално през септември 2014 г., има за цел да разгледа пазарните слабости, които възпрепятстват достъпа на МСП до финансиране.

               (13)

               Има възможност да се засилят мерките за увеличаване на ефикасността и качеството на съдебната система, по-специално що се отнася до оценката на дейността на съдилищата и използването на онлайн инструменти, и да се проведат проучвания на удовлетворението на използващите услугите на съдилищата и анкети сред юристите. Според Информационното табло на ЕС в областта на правосъдието за 2015 г. производствата по граждански и търговски дела продължават да бъдат прекалено дълги (386 дни). Броят на изпълнителните дела продължава слабо да намалява, докато необходимото време за разглеждане на висящите дела остава дълго (1 045 дни през 2014 г.). Реформите, свързани с данъчните и административните съдилища, напредват с по-бавно темпо, отколкото другите съдебни реформи. Увеличаването на броя на делата за несъстоятелност подчертава необходимостта от отделянето на повече ресурси и организирането на обучения за първоинстанционните съдилища в тази област. Ликвидността на предприятията продължава да се затруднява от дългите забавяния на плащанията, по-специално от публичния сектор. Не бяха предприети нови мерки или ангажименти за справяне с тези закъснели плащания. Няма достатъчно прозрачност по отношение на публично-частните партньорства на местно и регионално равнище и в областта на концесиите на всички равнища. Предотвратяването на корупцията е възпрепятствано от неефективното прилагане на съществуващата правна рамка, като е необходимо подобряване на наблюдението, изпълнението и прилагането на санкциите.

               (14)

               Новият регулаторен орган за транспорта все още не е оперативен. Мерките за либерализация на пристанищните концесии, железопътния транспорт и градския обществен транспорт се осъществяват бавно, като по този начин не успяват да насърчават инвестициите. Постигнат бе ограничен напредък в прилагането на дългосрочния план за транспорта и графика за реформа на сектора на пристанищата. Имаше закъснения при транспортните концесии за градските райони на Лисабон и Порто. Освен това беше постигнат ограничен напредък при предоговарянето на пристанищните концесии и в железопътния сектор. Все още не е завършено сливането на операторите на железопътната (REFER) и пътната (EP) инфраструктура, което има за цел да подобри финансовата стабилност на новия орган за пътна и железопътна инфраструктура. Броят на служителите в държавните предприятия в транспортния сектор беше намален.

               (15)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Португалия и го публикува в доклада от 2015 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност, националната програма за реформи и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Португалия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Португалия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (16)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (6) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (17)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени по-специално в препоръки 1—4 по-долу.

               (18)

               В контекста на европейския семестър Комисията направи също така анализ на икономическата политика в еврозоната като цяло. Въз основа на този анализ Съветът отправи специфични препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (7). Като държава, чиято парична единица е еврото, Португалия следва също така да гарантира цялостното и своевременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Португалия да предприеме следните действия през периода 2015—2016 г.:

               1.

               Да осигури трайна корекция на прекомерния дефицит през 2015 г. като вземе мерки според необходимото. Да постигне фискална корекция от 0,6 % от БВП за изпълнение на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. Да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на дефицита и дълга. Да приведе в изпълнение закона за контрол на поетите задължения с цел по-добър контрол върху разходите. Да подобри средносрочната устойчивост на пенсионната система. Да опази финансовата устойчивост на държавните предприятия. Да подобри допълнително спазването на данъчното законодателство и ефикасността на данъчната администрация.

               2.

               Да насърчава привеждането на заплатите в съответствие с производителността, след консултации със социалните партньори и в съответствие с националните практики, като отчита различията в уменията и местните условия на пазара на труда, както и различията в икономическите показатели в отделните региони, отрасли и дружества. Да гарантира, че промените, свързани с минималната заплата, са в съответствие с целите за насърчаване на заетостта и конкурентоспособността.

               3.

               Да подобри ефективността на публичните служби по заетостта, по-специално като бъдат обхванати по-добре нерегистрираните млади хора. Да гарантира ефективно активиране на лицата, получаващи обезщетения за безработица, и адекватно покритие на социалното подпомагане, и по-специално схемата за минимален доход.

               4.

               Да предприеме допълнителни мерки за намаляване на корпоративния дълг, за разглеждане на съотношението на необслужваните заеми на предприятията в банките и за намаляване на тенденцията в данъчните разпоредби за благоприятстване на задлъжнялостта на предприятията. Да подобри ефикасността на инструментите за преструктуриране на дълга на жизнеспособни предприятия чрез въвеждането на стимули, които да насърчават банките и длъжниците да започнат процесите на преструктуриране на ранен етап.

               5.

               Да ускори мерките и да увеличи прозрачността по отношение на концесиите, включително в транспортния сектор, и на публично-частните партньорства на местно и регионално равнище.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         P. GRAMEGNA

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат с Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 г. относно националната програма за реформи на Португалия за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Португалия за 2014 г. (ОВ C 247, 29.7.2014 г., стр. 102).

      (5)  Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно общите разпоредби за мониторинг и оценка на проектите за бюджетни планове и за гарантиране на коригирането на прекомерния дефицит на държавите членки в еврозоната (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 11).

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (7)  ОВ C 272, 18.8.2015 г., стр. 98.


title: Препоръка на Съвета от 14 юли 2015 година относно националната програма за реформи на Литва за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2015 г.

text:
               18.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/70

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2015 година
   относно националната програма за реформи на Литва за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2015 г.
   (2015/C 272/18)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики. Стратегията е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 14 юли 2015 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза, а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките на държавите членки по заетостта (2). Заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“, с които държавите членки бяха приканени да се съобразят при провеждането на националната си икономическа политика и политика за заетост.

               (3)

               На 8 юли 2014 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Литва за 2014 г. и даде становището си относно актуализираната конвергентна програма на Литва за 2014 г.

               (4)

               На 28 ноември 2014 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2015 г. за координация на икономическите политики. На същия ден въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) Комисията прие доклада за механизма за предупреждение, в който Литва не бе посочена като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 18 декември 2014 г. Европейският съвет одобри приоритетите за стимулиране на инвестициите, засилване на структурните реформи и продължаване на отговорната, благоприятстваща растежа фискална консолидация.

               (6)

               На 26 февруари 2015 г. Комисията публикува своя доклад от 2015 г. за Литва. В доклада се оценява напредъкът в изпълнението на специфичните за Литва препоръки, приети на 8 юли 2014 г.

               (7)

               На 13 април 2015 г. Литва представи своята национална програма за реформи за 2015 г., а на 30 април 2015 г. своята програма за стабилност за 2015 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (8)

               Спрямо Литва понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2015 г. Литва поиска прилагането на клаузата за пенсионната реформа. По разчети на Литва бюджетните разходи за пенсионната реформа ще възлизат на 0,1 % от БВП през 2016 г. След потвърждение от Евростат, че пенсионната реформа отговаря на необходимите условия, и като се има предвид, че се запазва достатъчен предпазен марж по отношение на референтната стойност на дефицита, Съветът е на мнение, че Литва би могла да се възползва през 2016 г. от исканото временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната цел. В своята програма за стабилност правителството планира да постигне номинален дефицит от 1,2 % от БВП през 2015 г. и да го превърне в излишък от 0,7 % от БВП до 2018 г. Правителството възнамерява да спази средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 1 % от БВП — през целия период на програмата. Според програмата за стабилност съотношението на дълга към БВП се очаква да се увеличи до 42,2 % през 2015 г. и да спадне до 32,9 % през 2018 г. Макроикономическият сценарий, на който се основават бюджетните прогнози, е реалистичен. Въпреки това мерките за подпомагане на планираните цели за равнището на дефицита от 2016 г. нататък не са описани достатъчно подробно. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г. съществува риск от известно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната цел през 2015 г., тъй като нарастването на нетните разходи е с 0,3 % от БВП над референтния показател. За периода 2015—2016 г. структурното салдо и нарастването на разходите значително се отклоняват от плана за корекции, което показва риск от значително отклонение през 2016 г. Поради това ще са необходими допълнителни мерки и през двете години. Въз основа на своята оценка на програмата за стабилност и вземайки предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г., Съветът е на мнение, че съществува риск Литва да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Освен това, въпреки постигнатия в последно време напредък, текущата бюджетна рамка следва допълнително да се подобри, като се подсили нейният обвързващ характер и се постигне пълно съответствие с фискалните разпоредби на ЕС. Данъчните приходи на Литва зависят до голяма степен от непреките данъци и данъчното облагане на труда, докато приходите от облагането в областта на околната среда и данъка върху богатството са много ниски. Литва продължава да среща предизвикателства по отношение на спазването на данъчното законодателство, по-специално по отношение на ДДС.

               (9)

               Литва е изправена пред значителен спад на населението в работна възраст, предизвикан от демографски промени, миграция и неефективност на системата на здравеопазването. Постоянно ниската степен на участие в ученето през целия живот не е благоприятна за укрепване на човешкия капитал, подобряване на пригодността за заетост и повишаване на производителността. Процентът на учениците със слаби постижения по основните умения е над средния, което сочи необходимостта от модернизиране на обучението на учителите и насърчаване на непрекъснатото професионално развитие. Образованието и обучението не винаги са съобразени с пазара на труда. Нисък е процентът на учениците, които следват професионални програми за образование и обучение по време на средното образование. Литва предприема действия за подобряване и разширяване на стажовете и обучението в процеса на работа, но броят и качеството на тези програми все още са недостатъчни. Броят на болничните легла на глава от населението остава висок в сравнение с останалите държави от Съюза, което подсказва, че може да съществуват дисбаланси в предоставянето на здравно обслужване. В същото време общият размер на публичните инвестиции в здравния сектор продължава да бъде нисък. Отчетената висока честота на неофициалните плащания за здравни услуги, заедно с опасения за корупция в процедурите за възлагане на обществени поръчки за медицински стоки, показват необходимостта да се подобри управлението на системата на здравеопазването.

               (10)

               Мерките за пенсионна реформа, които са били приети, не са достатъчни за решаване на проблема на средносрочната устойчивост на пенсионната система. Законоустановената пенсионна възраст се увеличава постепенно през периода до 2026 г., но пенсионната система не отчита показателите на очакваната продължителност на живота. Освен това правилата за индексация на пенсиите са неясни. Слабото участие в доброволни спестовни пенсионни схеми и липсата на професионални пенсионни схеми създават рискове за адекватността на пенсиите в бъдеще. Правителството възнамерява да въведе цялостна реформа на пенсионната система като част от по-широк „нов социален модел“. Тази стратегия обаче все още не е финализирана и приета и трябва първо да бъде проведена консултация със социалните партньори. Литва е въвела финансови мерки за подпомагане на възрастните хора и финансови стимули за наемане на работа на по-възрастните работници. Цялостна стратегия за активен живот на възрастните хора обаче все още липсва.

               (11)

               Над 30 % от населението на Литва е изложено на риск от бедност или социално изключване. Реформата на паричното социално подпомагане, в съчетание с ефекта от подобрената икономическа ситуация, доведе до значително намаляване на разходите и на броя на получаващите социално подпомагане. Въпреки това активните мерки на пазара на труда и другите услуги за подпомагане на бенефициерите все още са ограничени.

               (12)

               Литва постигна значителен напредък в реформирането на държавните предприятия и прие законодателство, за да гарантира дълготрайния ефект на реформите. Правителството приключи процеса на разграничаване на търговските и нетърговските дейности, които вече се оповестяват в годишни доклади. От останалите държавни дружества се изисква да назначат независими членове на управителния съвет до края на септември 2015 г.

               (13)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Литва и го публикува в доклада за страната от 2015 г. Тя оцени също програмата за стабилност и националната програма за реформи, както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Литва, отправени през предходните години. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Литва, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на национално равнище. Препоръките в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—3 по-долу.

               (14)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (5) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (15)

               В рамките на европейския семестър Комисията също така извърши анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на този анализ Съветът отправи специални препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (6). Като държава, чиято парична единица е еврото, Литва следва също така да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия през периода 2015—2016 г.:

               1.

               Да избегне отклонение от средносрочната бюджетна цел през 2015 г. и да гарантира, че отклонението през 2016 г. се ограничава до надбавката, свързана с реформата на пенсионната система. Да разшири данъчната основа и да подобри спазването на данъчното законодателство.

               2.

               Да предприеме мерки по отношение на предизвикателството, свързано с намаляващия брой на хората в работна възраст, като направи образованието по-адекватно на търсенето на пазара на труда, увеличи постигането на основни умения и подобри работата на системата на здравеопазване; като намали високата данъчна тежест за лицата с ниски доходи чрез изместване на данъчната тежест към други източници, с по-малко отрицателно въздействие върху растежа.

               3.

               Да приеме цялостна реформа на пенсионната система, която да отговаря и на предизвикателството да се постигне адекватност на пенсиите. Да подобри обхвата и размера на обезщетенията за безработица и паричното социално подпомагане и да подобри пригодността за заетост на лицата, които търсят работа.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         P. GRAMEGNA

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат с Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (3)  Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 г. относно Националната програма за реформи на Литва за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно Конвергентната програма на Литва за 2014 г. (ОВ C 247, 29.7.2014 г., стр. 67).

      (4)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 година относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (6)  ОВ C 272, 18.8.2015 г., стр. 98.


title: 2007/657/ЕО: Препоръка на Комисията от 11 октомври 2007 година относно електронната мрежа на официално определени механизми за централизирано съхранение на регламентирана информация, посочена в Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер C(2007) 4607) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               12.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 267/16

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 11 октомври 2007 година
   относно електронната мрежа на официално определени механизми за централизирано съхранение на регламентирана информация, посочена в Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
   (нотифицирано под номер C(2007) 4607)
   (Текст от значение за ЕИП)
   (2007/657/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211, второ тире от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране на изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1) поставя изискване за по-организиран на равнището на Общността достъп на инвеститорите до информация за издателите на ценни книжа с оглед да бъде активно насърчено интегрирането на европейските капиталови пазари.

               (2)

               Директива 2004/109/ЕО задължава компетентните власти на държавите-членки да изготвят подходящи указания за по-нататъшно улесняване на обществения достъп до информацията, която трябва да се обяви съгласно Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (2), също съгласно Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване и относно изменение на Директива 2001/34/ЕО (3), както и също съгласно Директива 2004/109/ЕО, и да създадат обща електронна мрежа или платформа от електронни мрежи в държавите-членки, свързващи различните, създадени на национално равнище, механизми за съхранение на такава информация (наричани тук „механизми за съхранение“).

               (3)

               Компетентните органи на държавите-членки приеха, в рамките на Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (ЕКРЦК), създаден по силата на Решение 2001/527/ЕО (4), становище до Комисията от 30 юни 2006 г., с което изразиха предпочитание да бъде изградена обща електронна мрежа, свързваща механизмите за съхранение. Достъпът до мрежата би могъл да се осъществява чрез общ интерфейс, съдържащ списък на всички регистрирани дружества в Общността, който да пренасочва потребителя към интернет страницата на съответния механизъм за съхранение. По този начин данните ще продължат да бъдат съхранявани на национално равнище, без да е необходимо създаване на обща инфраструктура, повтаряща цялата съществуваща на национално равнище информация, което би довело до излишни допълнителни разходи.

               (4)

               На настоящия етап на работите е уместно да бъдат подготвени препоръчителни стандарти, осигуряващи необходимата гъвкавост на механизмите за съхранение на информация, с оглед те да бъдат приспособени към действието на електронната мрежа.

               (5)

               Също така е желателно механизмите за съхранение да могат да се свързват помежду си по електронен път, така че инвеститори и заинтересовани страни да имат достъп до финансова информация за регистрираните дружества в Общността. За да може да се осигури бързото създаване на такава електронна мрежа, тя следва да се основава на прости принципи, каквото е предложението на компетентните органи на държавите-членки. От друга страна, такава опростена мрежа ще трябва да осигурява възможност за предоставяне на допълнителни услуги на инвеститорите.

               (6)

               За постигането на улеснен достъп на инвеститорите до финансова информация за регистрираните дружества механизмите за съхранение би следвало, където е възможно, да включват и съответната финансова информация, която се разкрива от издателите на ценни книжа в съответствие с други нормативни актове на Общността или в изпълнение на техните национални законодателства.

               (7)

               С оглед на осигуряване на условия за реално пускане в действие на електронната мрежа, компетентните органи от държавите-членки се приканват, в рамките на ЕКРЦК и в тясно сътрудничество с механизмите за съхранение, да подготвят споразумение за администриране на мрежата, съдържащо най-важните положения по отношение на създаването, действието и финансирането на електронната мрежа, и по-специално за назначаване на служба, която да бъде натоварена с ежедневното администриране на мрежата.

               (8)

               Важно е механизмите за съхранение да останат свободни да формулират своя собствена ценова политика, за да се осигури тяхната финансова жизнеспособност. В същото време те не би следвало да правят разграничение в своята ценова политика между потребителите на електронната мрежа и потребителите, имащи достъп на национално равнище до съответния механизъм за съхранение.

               (9)

               За доброто действие на електронната мрежа и с оглед да се осигури съпоставимост на услугите, предлагани на потребителите на мрежата в рамките на Общността, е необходимо спазването на един минимум от качествени стандарти за съхраняването на информацията на национално равнище. Важно е механизмите за съхранение да гарантират достатъчна степен на сигурност по отношение на комуникацията, съхранението и достъпа до данни. Също така е важно да бъдат установени системи за сигурност по отношение на източника и съдържанието на информацията, попълнена в механизмите за съхранение. За да бъдат улеснени автоматичното електронно регистриране и означаване на датата и часа и допълнителната обработка на попълнената информация, следва да се разгледа възможността за въвеждане, от страна на механизмите за съхранение, на употребата на подходящи формати и шаблони. Също така, с цел да се улесни достъпът на крайни потребители до информацията, следва да бъдат осигурени подходящи средства за търсене и техническо обслужване при проблеми. За осигуряването на съгласуваност на системата следва да съществуват еднакви, доколкото това е възможно, стандарти за участващите в мрежата механизми, както и за службата, натоварена с ежедневното администриране на мрежовата платформа.

               (10)

               Най-вероятно ще е необходимо да бъде приложен постепенен подход, за да може електронната мрежа на механизмите за съхранение да отговори на дългосрочните очаквания на издателите на ценни книжа и на инвеститорите, по-специално по отношение на виртуално цялостно обслужване на едно гише — за достъп до информация, обявена от регистрираните дружества. Ето защо е уместно да бъде направен преглед на възможните решения за бъдещо усъвършенстване на тази мрежа. С оглед да бъде осигурена съгласуваност с първоначалното изграждане на мрежата, този преглед следва да бъде направен от компетентните органи в държавите-членки, които участват в ЕКРЦК. Като минимум прегледът следва да включва проучване на възможността за свързване на тази електронна мрежа с електронната мрежа, която се разработва от националните търговски регистри, в съответствие с Първата директива на Съвета (68/151/ЕИО) от 9 март 1968 г. относно координирането на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и други лица с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (5).

               (11)

               С цел да се осигури възможност на Комисията да наблюдава отблизо положението и да преценява евентуалната необходимост от допълнителни мерки, включително възможността за прилагане на мерки в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО, държавите-членки следва да бъдат приканени да предоставят на Комисията съответната информация,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   ГЛАВА I
   ПРЕДМЕТ

               1.

               Целта на настоящата препоръка е да бъдат насърчени държавите-членки да осигурят предприемането на необходимите стъпки за постигане на реално взаимно свързване на официално определените механизми за централизирано съхранение на регламентирана информация съгласно член 21, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО (наричани по-долу „механизми за съхранение“) в обща електронна мрежа на Общността в съответствие с член 22, параграф 1, втора алинея, буква б) от същата директива (наричана по-долу „електронна мрежа“).

         ГЛАВА II
   ЕЛЕКТРОННАТА МРЕЖА
   2.   Споразумение за администриране на електронната мрежа

               2.1.

               Държавите-членки следва да улеснят създаването и разработването на електронна мрежа в нейния първоначален стадий чрез възлагане на компетентните органи, посочени в член 24 от Директива 2004/109/ЕО, на подготовка в рамките на Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (ЕКРЦК), учреден с Решение 2001/527/ЕО, на споразумение за администриране на електронната мрежа (наричано по-долу „споразумение за администриране“). Механизмите за съхранение следва да бъдат тясно свързани с подготовката на посоченото споразумение.
               Държавите-членки следва да посочат съответната своя структура, упълномощена да сключи такова споразумение. В това свое действие те следва да отчетат съответните правомощия на механизмите за съхранение, на компетентните органи или на друга съответстваща структура.

               2.2.

               Споразумението за администриране следва да разгледа като минимум следните въпроси:

                           а)

                           създаване на мрежова платформа;

                           б)

                           условия за присъединяване към електронната мрежа;

                           в)

                           последствия от неспазване на условията за участие и как да бъде осигурено прилагането на тези условия;

                           г)

                           организиране на служба, която да администрира мрежовата платформа ежедневно, и определяне на главните условия, отнасящи се до това администриране;

                           д)

                           механизъм за вземане на решения за модернизация на електронната мрежа, който да отчита, когато е необходимо, мненията на заинтересованите страни, включително на крайните потребители;

                           е)

                           условия за финансиране;

                           ж)

                           система за уреждане на спорове;

                           з)

                           ред за промяна на самото споразумение.

               2.3.

               Държавите-членки следва да предприемат подходящи мерки, за да осигурят спазване на споразумението за администриране от страна на механизмите за съхранение.

         3.   Условия по отношение на техническата способност за взаимодействие на електронната мрежа
   Електронната мрежа, създадена съгласно споразумението за администриране, следва да съдържа като минимум следните функционални възможности:

               а)

               централен сървър с приложения и централна база данни, съдържаща списък на всички издатели на ценни книжа, с общ интерфейс, даващи възможност за всеки един издател да бъде свързан съответен краен потребител на информация с този механизъм за съхранение, където се намира регламентираната информация за въпросния издател;

               б)

               обща точка за достъп на крайни потребители, която би могла да се изгради като една централна точка или поотделно — при всеки механизъм за съхранение;

               в)

               указател за езика на интерфейса, разполагаем за крайните потребители в общата точка за достъп, включващ възприетите от държавите езици за комуникация в механизмите за съхранение, участващи в електронната мрежа;

               г)

               достъп до всички национално разполагаеми документи в механизмите за съхранение, участващи в електронната мрежа, включително и обявена от издателите на ценни книжа информация по реда на директиви 2003/06/ЕО и 2003/71/ЕО и други нормативни актове на Общността или на съответните национални законодателства;

               д)

               възможност за по-нататъшно използване на достъпните данни в електронната мрежа, когато това е възможно.

         4.   Остойностяване на достъпа до информация, съдържаща се в електронната мрежа

               4.1.

               Механизмите за съхранение следва да бъдат свободни да формулират своя собствена ценова политика. Те обаче не би следвало да правят разграничение в своята ценова политика между крайните потребители, достигащи до тяхната информация пряко, през съответната национална точка за достъп, и тези потребители, които достигат до информацията непряко, през общата точка за достъп, осигурена от електронната мрежа.

               4.2.

               Механизмите за съхранение следва да разгледат възможността за предоставяне на безплатен достъп на инвеститори или заинтересовани страни по отношение на регламентираната информация, поне за известен период след попълването ѝ от съответния издател на ценни книжа.

               4.3.

               Точки 4.1 и 4.2 не се отнасят за предоставянето на услуги с добавена стойност от механизмите за съхранение или от която и да е трета страна, използваща достъпната чрез електронната мрежа информация.

         ГЛАВА III
   МИНИМАЛНИ КАЧЕСТВЕНИ СТАНДАРТИ

      Раздел 1

      Общи положения

               5.

               Държавите-членки следва да осигурят по отношение на участващите в електронната мрежа механизми за съхранение спазването на стандарти, еквивалентни на примерните стандарти, посочени в настоящата глава.
               Също така държавите-членки следва да гарантират, че службата, посочена в точка 2.2, буква г), във връзка със споразумението за администриране на мрежата съответства на стандартите, предвидени в раздели 2 и 3.

               6.

               Държавите-членки следва да гарантират, че същите стандарти, които се прилагат за издателите съгласно определението на този термин в член 2, параграф 1, буква г) от Директива 2004/109/ЕО, се прилагат също за лица, кандидатствали за допускане до търгуване на регулиран пазар без съгласието на издателя, както това е посочено в член 21, параграф 1 от посочената директива.

      Раздел 2

      Сигурност

   7.   Сигурност на комуникацията

               7.1.

               Механизмът за съхранение следва да има инсталирани надеждни средства, предназначени да осигурят сигурността на комуникационните средства, използвани за свързване на издателя на акции с механизма и за осигуряване на сигурност по отношение на източника на попълваната информация.

               7.2.

               Механизмът за съхранение следва да има право, по съображения за сигурност, да ограничава възможните за използване комуникационни средства, но следва да има възможност като минимум да получава електронно попълнена информация чрез достъпна за издателите на акции система.
               При всички случаи прилаганите видове комуникационни средства следва да са лесно достъпни, масово използвани и да могат да се набавят на ниска цена.

         8.   Пълнота на съхраняваната регламентирана информация

               8.1.

               Механизмът за съхранение следва да съхранява информацията в сигурен електронен формат и да има инсталирани подходящи механизми за сигурност, предназначени за свеждане до минимум на рисковете за увреждане на данните и неразрешен достъп.

               8.2.

               Механизмът за съхранение следва да осигури пълнота на получената от съответния издател на акции информация, както и защита от редактиране на регламентираната информация по време на нейното съхранение.
               В случай че механизмът за съхранение позволява попълването на информация чрез използване и на други средства освен електронните, той трябва да осигури, че по време на преобразуване на документите в електронен вид съдържанието на информацията се запазва в пълен и нередактиран вид, така както първоначално е изпратено от издателя.

               8.3.

               Информация, която е била изпратена до механизма за съхранение и е била показана, не трябва да се извежда от механизма за съхранение. Ако е необходимо да се направи допълнение или поправка, то коригиращата или допълнителната част от информацията следва ясно да посочва промененото място и да бъде обозначена като поправка или добавка.

         9.   Утвърждаване

               9.1.

               Механизмът за съхранение следва да може да утвърждава попълването на информацията, което означава, че механизмът трябва да дава възможност за автоматична проверка на попълнените документи за техническо съответствие с изискваните стандарти, за пълнота и за точност на техните формати.

               9.2.

               Механизмът за съхранение следва да има инсталирани системи, които да откриват прекъсвания в електронното подаване на информация и да изискват повторно изпращане на данни, които не са получени.

         10.   Надежден достъп до услугите

               10.1.

               Механизмът за съхранение следва да има инсталирани такива системи за сигурност, които да осигуряват непрекъснат достъп до неговите услуги — както на издатели на акции, така и на крайни потребители, 24 часа в денонощието и 7 дни в седмицата.
               Всеки механизъм за съхранение следва да определи свои собствени изисквания, основаващи се на характеристиките на неговите системи и на неговите конкретни работни условия.
               Капацитетът на системите му, и по-специално капацитетът на неговите сървъри следва да е достатъчен за поддържане на очакваните заявки от издателите за попълване на информация и, съответно, на крайните потребители за достъп до запаметена информация.

               10.2.

               Механизмът за съхранение следва да има право да спира достъпа до своите системи само за кратки периоди, необходими за провеждане на дейности по основна поддръжка или за модернизация на неговите услуги. Когато това е възможно, такива спирания следва да бъдат предварително обявявани.

         11.   Приемане на откази и възстановителни инструменти
   Механизмът за съхранение следва да разполага с процедура за преглед и приемане или отхвърляне на откази по отношение на данни със закъснение в попълването, дължащо се на технически причини в механизма за съхранение и на нестандартно подаване на данните. Също така механизмът следва да предоставя възстановителни инструменти, позволяващи на съответния издател да използва вместо предписаното средство, когато то не е в изправност, други средства за попълване. Издателят обаче следва да бъде задължен да попълни повторно информацията чрез основното средство за попълване, когато то бъде поправено.
   12.   Системи за резервно съхранение на данни

               12.1.

               Механизмът за съхранение следва да бъде технологично независим и да има достатъчно инсталирани системи за резервно съхранение на данни, които да дават възможност за поддържане и възстановяване в разумен срок на услугите му.

               12.2.

               Видът на тези системи за резервно съхранение на данни следва да бъде избран от съответния механизъм за съхранение, при отчитане на специфичните характеристики на инсталираните системи.

      Раздел 3

      Определеност по отношение на източника на информация

   13.   Определеност по отношение на източника на информация и автентичността на произхода

               13.1.

               Механизмът за съхранение следва да има инсталирани надеждни системи, предназначени да осигуряват определеност по отношение на източника на попълваната информация. В механизма трябва да съществува увереност, че получаваната информация идва от автентичен източник. Чрез механизма за съхранение следва да се проверява, че всяка получавана регламентирана финансова информация произхожда директно от лицето или организацията, която има задължение за нейното попълване, или от лице или организация, която е упълномощена да стори това.

               13.2.

               Механизмът за съхранение следва да може да потвърждава по електронен път получаването на документи. Той трябва или да потвърждава попълването на информацията, или да го отказва със съответно обяснение за отказа и по този начин да действа по „неотхвърлящ“ начин.

         14.   Удостоверяване на потребителя
   Мерките за сигурност на механизма за съхранение следва да са насочени към установяване на валидността на източника на информация, т.е. да са начин за проверка на индивидуалните пълномощия за изпращане на специфична информация. Механизмът за съхранение следва да може да налага използването на електронни подписи, кодове за достъп и всякакви други подходящи мерки, гарантиращи достатъчна степен на сигурност.
   15.   Необходимост за осигуряване на целостта на съдържанието на регламентирана информация.
   Механизмът за съхранение следва да осигурява отсъствие на значими рискове за повреда или промяна — било по случайност или злонамерено, на първоначалната информация, както и да констатира наличието на каквото и да е изменение от този род.

      Раздел 4

      Записване на времето

   16.   Електронно регистриране и означаване на датата и часа

               16.1.

               Механизмът за съхранение следва да има възможност автоматично да регистрира попълнената по електронен път информация и да добавя означение за датата и часа.

               16.2.

               Той следва да има правото да изисква попълването на информация да става в предварително определени формати и шаблони, позволяващи прилагането на директна обработка на информацията.
               Но дори и ако бъдат наложени конкретни формати, механизмът за съхранение следва все пак да използва за попълване на информацията системи с отворена архитектура и да приема като минимум:

                           а)

                           файлови формати и протоколи за предаване на данни, които не са фирмена собственост и избягват ползването на софтуерни приложения, достъпни само от един доставчик;

                           б)

                           формати, които са фирмена собственост, но са широко използвани и всеобщо възприети.

                     В случай че е въведено задължение за използването на шаблони, механизмът за съхранение трябва да осигури те да са лесно достъпни и, когато това е възможно, да са съгласувани с шаблоните, използвани за попълване на същата регламентирана информация пред съответния компетентен орган.

               16.3.

               Информацията следва да бъде с означение за датата и часа на въвеждане в механизма за съхранение, независимо дали тази информация е била проверена от съответния компетентен орган преди (контролиране ex ante) или след (контролиране ex post) нейното въвеждане в механизма за съхранение.

      Раздел 5

      Лесен достъп за крайните потребители

   17.   Представяне на информацията
   При представяне на услугите си на крайните потребители механизмът за съхранение следва да направи разграничение между регламентираната финансова информация, попълнена съгласно нормативно задължение, и всякаква друга услуга с добавена стойност, предлагана от механизма за съхранение.
   18.   Езиков режим

               18.1.

               Механизмът за съхранение следва да въвежда и улеснява достъпа до всички разполагаеми езикови версии на информацията, както е подадена от издателя. Обаче достъп до всички езикови версии не означава, че информацията трябва да се превежда от механизма за съхранение на езици, различни от използваните в подадената информация от издателя.

               18.2.

               Средствата за търсене на механизма за съхранение следва да са разполагаеми на езика, възприет от компетентните органи в съответната държава-членка, и минимум на още един език, обичайно използван в сферата на международните финанси.

         19.   Техническа достъпност

               19.1.

               Механизмът за съхранение следва да използва за достъп до съхранената информация системи с отворена архитектура. При проектирането на тези системи механизмът за съхранение следва да осигури възможност за техническа способност за взаимодействие с другите механизми за съхранение в същата или в други държави-членки.

               19.2.

               Информацията следва да става достъпна от страна на механизма за съхранение за крайните потребители веднага щом това е технически възможно след нейното попълване, като се имат предвид структурите и работните процедури на механизма за съхранение. Той не следва нарочно да забавя процеса.

               19.3.

               Механизмът за съхранение следва да предоставя на крайните потребители достъп до цялата запаметена регламентирана информация в непрекъснат график съгласно посоченото в точка 10.

               19.4.

               Механизмът за съхранение следва да предлага техническо обслужване при проблеми на своите потребители. Степента на помощ, която всеки механизъм предоставя, следва да бъде определяна на национално равнище.

         20.   Формат на информацията, достъпна за крайните потребители

               20.1.

               Регламентираната информация, пазена в механизма за съхранение, следва да бъде поддържана във формат, позволяващ на потребителите да разглеждат, изтеглят и отпечатват по лесно достъпен начин цялото съдържание на регламентираната информация, където и да се намира съответният потребител. Достъпът до регламентирана информация обаче не означава, че механизмът за съхранение следва да предоставя отпечатани копия от информацията.

               20.2.

               Механизмът за съхранение трябва да предлага възможност на крайните потребители да търсят, поръчват и правят запитвания във връзка със запаметената регламентирана информация.

               20.3.

               Механизмът за съхранение следва да отбелязва достатъчна по обем справочна информация във връзка с регламентираната информация, която получава. Такава справочна информация следва да включва най-малко следните данни:

                           а)

                           разпознаване, че информацията е регламентирана;

                           б)

                           името на издателя, от когото произхожда регламентираната информация;

                           в)

                           заглавието на документа;

                           г)

                           часа и датата на съобщаване на регламентираната информация;

                           д)

                           езика, на който е написан документът;

                           е)

                           вида на регламентираната информация.

                     Механизмът за съхранение следва да организира и категоризира регламентираната информация минимум в съответствие с посочените в предходната алинея справочни данни.
               При това механизмът за съхранение следва да може да изисква от издателите да предоставят необходимите справочни данни при попълване на информацията.
               Механизмът за съхранение следва да съгласува тези категории с другите механизми за съхранение, по-специално по отношение на вида на регламентираната информация, в съответствие със споразумението, споменато в глава II от настоящата препоръка.

               20.4.

               Механизмът за съхранение следва да може да изисква от издателите да използват предварително определени файлови формати и шаблони. При всички случаи обаче механизмът за съхранение следва да приема като минимум:

                           а)

                           файлови формати и протоколи за предаване на данни, които не са фирмена собственост и избягват ползването на софтуерни приложения, достъпни само от един търговец доставчик;

                           б)

                           формати, които са частна собственост, но са широко използвани и всеобщо възприети.

                     В случай че е въведено задължение за използването на шаблони, механизмът за съхранение следва да осигури те да са лесно достъпни и, когато това е възможно, да са съгласувани с образците, използвани за попълване на същата регламентирана информация пред съответния компетентен орган.

         ГЛАВА IV
   УКАЗАНИЯ ЗА БЪДЕЩО РАЗРАБОТВАНЕ НА ЕЛЕКТРОННА МРЕЖА

               21.

               Държавите-членки следва да насърчат своите компетентни органи да съставят до 30 септември 2010 г., в рамките на ЕКРЦК, подходящи указания за бъдещо разработване на електронната мрежа.

               22.

               В тези указания следва по-специално да се проучи технико-икономическата приложимост, включително с анализ на разходите и ползите, на следните изисквания:

                           а)

                           използване във всички точки на достъп към електронната мрежа на хармонизирани средства за търсене въз основа на набор от общи ключове за търсене и справочни елементи от данни, като по този начин се хармонизират методите за класифициране и идентифициране на запаметяваната информация;

                           б)

                           използване на общи формати за въвеждане на данни и на общи стандарти за подаване на регламентирана информация в механизмите за съхранение;

                           в)

                           използване от механизма за съхранение на общ списък за видовете регламентирана информация;

                           г)

                           техническо взаимодействие с електронната мрежа, разработена от националните търговски регистри съгласно Директива 68/151/ЕИО;

                           д)

                           възлагане на надзора върху услугите, предлагани от всеки, управляващ общите елементи на електронната мрежа, на общ орган, съставен от представители на компетентните органи, посочени в член 24 от Директива 2004/109/ЕО.

                     Хармонизираните средства за търсене, споменати в предходната алинея, буква а), следва като минимум да дават възможност за следните действия:

                           а)

                           търсене с използване на общи категорийни етикети, прикрепени към регламентираната финансова информация в момента на нейното попълване в механизмите за съхранение, като например: име на издателя; дата на попълване на информацията; държава, от която е издателят; заглавие на документа; промишлен или търговски отрасъл и вид на регламентираната информация;

                           б)

                           динамично или верижно търсене;

                           в)

                           търсене в няколко държави с една заявка.

                     В указанията следва също така да бъдат разработени общи списъци, които да послужат за установяване на подкатегорийни етикети по отношение на промишления или търговския отрасъл и вида на регламентираната информация.

         ГЛАВА V
   ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙНОСТИ И АДРЕСАТИ

               23.

               Държавите-членки се приканват да информират Комисията за стъпките, предприети в светлината на настоящата препоръка, преди 31 декември 2008 г.

               24.

               Настоящата препоръка е адресирана до държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 11 октомври 2007 година.

            За Комисията

         Charlie McCREEVY

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 390, 31.12.2004 г., стр. 38.

      (2)  ОВ L 96, 12.4.2003 г., стр. 16.

      (3)  ОВ L 345, 31.12.2003 г., стр 64.

      (4)  ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 43.

      (5)  ОВ L 65, 14.3.1968 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 2006/99/ЕО (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 137).