title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2013 година относно националната програма за реформи за 2013 г. на Люксембург и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за периода 2012—2016 г.

text:
               30.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/55

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 9 юли 2013 година
   относно националната програма за реформи за 2013 г. на Люксембург и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за периода 2012—2016 г.
   2013/C 217/14
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — основана на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките за заетост на държавите членки (2), като двата акта заедно представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се осигурява съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и на еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на конкретните препоръки за отделните държави.

               (4)

               На 10 юли 2012 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Люксембург за 2012 г. и даде становище относно програмата за стабилност на Люксембург за периода 2012—2015 г.

               (5)

               На 28 ноември 2012 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на Европейския семестър за координация на икономическите политики за 2013 г. Също на 28 ноември 2012 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4) Комисията прие доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Люксембург като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 7 февруари 2013 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2013 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2013 г.

               (7)

               На 14 март 2013 г. Европейският съвет утвърди приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа бюджетна консолидация, възстановяване на нормалните условия за кредитиране в икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 26 април 2013 г. Люксембург представи своята национална програма за реформи за 2013 г. и своята програма за стабилност за периода 2012—2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Предвид извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за стабилност Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в програмата е реалистичен. По-специално, залегналият в програмата за стабилност сценарий за 2013 г. е много близък до прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г., докато за 2014 г. той е малко по-оптимистичен. Средносрочните прогнози за дефицита следват леко оптимистичен сценарий за растежа, надминаващ нивото на потенциалния растеж. Целта на изложената в програмата бюджетна стратегия е намаляване на дефицита от 0,8% от БВП през 2012 г. на 0,6% от БВП през 2014 г. Прогнозира се обаче, че през последните години от периода, обхванат от програмата, дефицитът ще се увеличи, достигайки до ниво от 1,3 % от БВП както през 2015 г., така и през 2016 г. Това е следствие от въвеждането на новите правила за ДДС за електронните услуги, които влизат в сила на 1 януари 2015 г. Съгласно тези правила приходите от ДДС от дейности в сектора на електронната търговия ще се прехвърлят от държавата, в която се намира доставчикът, към държавата на пребиваване на потребителя. По прогнози на властите ефектът от новите правила ще бъде намаляване на приходите от ДДС с 1,4 % от БВП. Правителството вече обяви, че общата ставка на ДДС ще бъде увеличена с цел да се компенсира част от загубата на приходи. Програмата за стабилност потвърждава предишната средносрочна бюджетна цел (СБЦ) за структурен излишък в размер на 0,5% от БВП. СЦБ е в съответствие с изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Въз основа както на прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г., така и на (преизчисленото) структурно бюджетно салдо в програмата за стабилност, се очаква Люксембург да отбележи структурен излишък от 0,1 % от БВП, което е под СБЦ, през 2012 г., и да постигне своята СБЦ през 2013 г. Прогнозира се обаче, че Люксембург отново ще се отклони от своята СБЦ от 2014 г. с 0,3 % от БВП и дори с още повече през 2015 г. и 2016 г. Националните органи препотвърдиха целта си за връщане към СБЦ най-късно през 2017 г. с цел осигуряване на по-голяма свобода на действие. През 2012 г. брутният държавен дълг е възлизал на 20,8 % от БВП, което е доста под референтната стойност по Договора.

               (10)

               През последните години Люксембург съумя да задържи бюджетния си дефицит под прага от 3 % от БВП, като по този начин избегна откриването на процедурата при прекомерен дефицит. Това се дължеше повече на високите приходи, отколкото на ограничаване на разходите. По-конкретно, се счита, че през 2012 г. темпът на нарастване на държавните разходи, без да се отчитат дискреционните мерки по отношение на приходите, е надхвърлил индикативния размер на разходите по Пакта за стабилност и растеж. Счита се, че отклонението на темпа на нарастване на държавните разходи от индикативния размер на разходите ще достигне 1,3 % от БВП, което е над прага от 0,5 % от БВП, определен в Регламент (ЕО) № 1466/97. Въпреки това, за да се оцени това отклонение, е необходимо да се извърши цялостна оценка, като се вземат предвид други фактори: i) през 2012 г. дефицитът се е увеличил в структурно отношение само с 0,2 % от БВП; ii) предвид малките размери на страната и степента ѝ на отвореност икономиката на Люксембург е силно променлива и iii) според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2013 г. Люксембург трябва да достигне своята СБЦ още през 2013 г. Всички тези елементи сочат, че отклонението не е със структурен характер. Въпреки това високата променливост на приходите, събирани от сектора на държавно управление на Люксембург, която до момента води до приходи над планираните, представлява риск за устойчивостта на публичните финанси. За по-ефективното справяне с тези рискове следва да се установят законово както ограниченията по отношение на дълга, така и ограниченията на разходите. Освен това следва да се посочи орган, който да упражнява мониторинг, и предварително да се определят действия в случай на неспазване на ограниченията. Влизането в сила на 1 януари 2015 г. на горепосочения пакет за ДДС и силният негативен ефект върху събирането на данъци, който ще последва от него, илюстрират колко важно е за Люксембург да въведе средносрочна бюджетна рамка. По-конкретно, това ще изисква особено предпазлива фискална позиция през 2014 г.

               (11)

               Понастоящем по-малко от една трета от данъчните приходи се събират от данъци върху потреблението, отчасти заради умерената обща ставка на ДДС и намалените ставки на ДДС. Люксембург е на първо място в ЕС по брой на категориите стоки и услуги, спрямо които се прилагат намалени ставки на ДДС. Наличието на голям финансов сектор, освободен от ДДС, също допринася за ниското съотношение на приходите от ДДС към БВП. Като цяло Люксембург разполага с възможности за събирането на приходи чрез по-широкото прилагане на общата ставка на ДДС. Освен това системата за корпоративно данъчно облагане в Люксембург се характеризира със силни стимули към задлъжняване, което допринася за високото съотношение на частния дълг към БВП.

               (12)

               Приетата в Люксембург през декември 2012 г. пенсионна реформа може да се счита само за важна първа крачка в правилната посока. Дори при отчитане на повечето аспекти на приетата пенсионна реформа Люксембург все пак ще трябва да приложат политики за подобряване на дългосрочната устойчивост, съответстващи на трайно подобрение от 8,6 процентни пункта от БВП в първичното салдо, за да се справи с дефицита в пенсионната система. Следователно Люксембург трябва да предприеме по-нататъшни стъпки в пенсионната реформа. Въвеждането на таван за корекциите в размера на пенсиите, основаващ се на ръста на реалните заплати, би увеличило пенсионния резерв, а обвързването на действителната пенсионна възраст чрез привеждане на пенсионната възраст или пенсионните доходи в съответствие с промените в очакваната продължителност на живота би помогнало да се осигури дългосрочната устойчивост на пенсионната система. Освен това следва да се намалят възможностите за ранно пенсиониране и да се увеличи привлекателността на по-късното пенсиониране. Прогнозира се също така, че въздействието на разходите за дългосрочни грижи върху фискалната устойчивост ще допринесе с 2,1 процентни пункта към липсата на устойчивост на Люксембург. Очакваното увеличение както на броя на възрастните хора, така и на броя на лицата на издръжка в Люксембург е високо в сравнение със средното за ЕС.

               (13)

               Производителността на Люксембург в момента е доста висока. Възможностите за действие за увеличаване на производителността обаче намаляват. Следователно увеличаването на разходите за труд за единица продукция следва да се ограничи, като се гарантира по-добра зависимост между заплатите и производителността. Люксембург предприе мерки за ограничаване на ръста на заплатите чрез модулиране на системата за индексация между 2012 г. и 2014 г. Въпреки това тази реформа има само временен характер и не гарантира, че заплатите ще се променят в съответствие с производителността в дългосрочен план. Производителността не е една и съща в различните сектори на икономиката и равнището на производителността във финансовия сектор е почти два пъти по-високо от това в останалите сфери на икономиката. По отношение на конкурентоспособността на Люксембург ще е налице значителен риск от 2015 г. нататък, когато автоматичната система за индексиране отново ще се прилага по обичайния начин. Поради това следва да се предприемат допълнителни мерки за по-трайното реформиране на системата за определяне на заплатите, за да се избегне по-нататъшно намаляване на конкурентоспособността в бъдеще.

               (14)

               Икономиката на Люксембург е силно зависима от финансовия сектор, който генерира около 30 % от общата добавена стойност и 25 % от събраните фискални приходи. За да се запази конкурентоспособността на страната в бъдеше, ще е необходимо да се развият алтернативни „ниши на компетентност“. Люксембургската система за научни изследвания и иновации обаче продължава да е много слаба и страната не е на път да изпълни целта си за интензитета на научноизследователската и развойна дейност (НИРД) за 2020 г. Резултатите на Люксембург по показателите за сътрудничество между публичните научноизследователски институции и предприятията са далеч под средните за ЕС и отразяват съществуваща в момента липса на връзки между НИРД в частния сектор и публичната система за научни изследвания. Люксембург следва да противодейства на низходящата тенденция в интензитета на НИРД на страната, по-специално като спомогне за засилване на интензитета на НИРД от страна на стопанския сектор. Разработването на по-целенасочена стратегия за интелигентно специализиране би могло да играе решаваща роля за постигане на максимални икономически ефекти от публичното финансиране за научни изследвания, по-специално като привлече допълнителни частни инвестиции. Този целеви подход следва да бъде допълнен от мащабна хоризонтална политика, съсредоточена върху развитието и растежа на иновационни предприятия.

               (15)

               Младежката безработица продължава да е висока — 18 %, и в голяма степен зависи от образователното равнище. Пребиваващите в страната млади хора са изправени пред силна конкуренция за работни места от страна на лица от чужбина, които често са по-квалифицирани. Въпреки че Люксембург демонстрира силен ангажимент за борба с младежката безработица, са необходими допълнителни усилия. За да се постигне максимален ефект, предприетите мерки следва да бъдат интегрирани в мащабна стратегия за реформи, включително засилени политики за активизиране с цел борба със зависимостта от социални помощи. Люксембург отчита сравнително слаби резултати в изследването PISA (5) при проверката на основните умения на младите хора. Необходими са допълнителни мерки, за да се противодейства на наблюдаваната от 2006 г. насам отрицателна тенденция при четенето, математиката и науките. Следва да се положат допълнителни усилия, за да се подобрят и насочат образователните ресурси за училищата с ученици в неравностойно положение и да се увеличат наличните ресурси за езикова помощ и помощни учебни занятия. Конкретните предизвикателства, пред които лицата от мигрантски произход са изправени на пазара на труда, следва допълнително да се изследват и да се предприемат целеви мерки за тяхното преодоляване, включително по отношение на езиковите умения. В този контекст особено внимание следва да се обърне на професионалното образование и обучение. Следва да се предприемат допълнителни мерки за подобряване на образованието в ранна детска възраст и намаляване на броя на преждевременно напускащите училище, особено по отношение на мигрантите. Пригодността за заетост на по-възрастните работници следва да се подобри, включително чрез повишаване на квалификацията.

               (16)

               Люксембург се е ангажирал до 2020 г. да намали емисиите си на парникови газови в секторите, непопадащи в схемата за търговия с емисии, с 20 % спрямо 2005 г., но при запазване на съществуващите мерки се очаква да не успее да изпълни целта си с 23 % процентни пункта съгласно последните прогнози за 2020 г. През 2011 г. секторът на транспорта е генерирал 68 % от емисиите, непопадащи в схемата за търговия с емисии, и представлява основно предизвикателство за Люксембург. Въведените към момента мерки ще допринесат само за около една трета от необходимото за постигане на целта намаляване на емисиите на парникови газове. Следователно е необходимо значително засилване на мерките, по-специално чрез увеличаване на данъчното облагане на горивата, така че да се намали разликата спрямо облагането в съседните страни. Реформата на данъка върху превозните средства също следва да бъде ускорена. Люксембург следва да продължи с изпълнението на проекти, насърчаващи използването на обществения транспорт. Страната следва да въведе таксуване за задръстване по пътищата, за да насърчи преминаването към използване на обществения транспорт. Следва да се способства за изграждането на по-добри връзки на обществения транспорт със съседните региони.

               (17)

               В рамките на европейския семестър Комисията извърши цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на програмата за стабилност. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Люксембург, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на национално равнище. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—6 по-долу.

               (18)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (6) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (19)

               В рамките на европейския семестър Комисията също така извърши анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. На тази основа Съветът отправи конкретни препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (7). Като държава, чиято парична единица е еврото, Люксембург следва също така да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия в периода 2013—2014 г.:

               1.

               Да запази стабилна фискална позиция и да не се отклонява от СБЦ, за да гарантира дългосрочната устойчивост на публичните финанси, по-специално като взема предвид неявните задължения, свързани със застаряването на населението. Да засили фискалното управление, като приеме средносрочна бюджетна рамка, обхващаща сектор „Държавно управление“ и съдържаща многогодишни тавани на разходите, и въведе независимия мониторинг на бюджетните правила.

               2.

               Да предприеме мерки по отношение на стимулите към задлъжняване в корпоративно данъчно облагане и да разшири приложението на общата ставка на ДДС.

               3.

               Да ограничи разходите, свързани със застаряването на населението, като увеличи ефективността на разходите за дългосрочни грижи, по-специално обръщане на особено внимание на профилактиката, рехабилитацията и самостоятелността, както и като засили наскоро приетата пенсионна реформа, предприеме допълнителни мерки, за да ограничи ранното пенсиониране, и увеличи действителната пенсионна възраст чрез привеждане на пенсионната възраст или пенсионните доходи в съответствие с промените в очакваната продължителност на живота.

               4.

               След сегашното замразяване да предприеме по-нататъшни структурни мерки, в консултация със социалните партньори и в съответствие с националните практики, за реформиране на системата за определяне на заплатите, включително тяхното индексиране, за да направи така, че тя по-добре да реагира на промените в производителността, секторните тенденции и условията на пазара на труда и да способства за конкурентоспособността. Да увеличи усилията за диверсифициране на структурата на икономиката, като насърчава частните инвестиции в научните изследвания, по-специално чрез развиване на сътрудничеството между публичните научноизследователски институции и предприятията.

               5.

               Да увеличи усилията за намаляване на младежката безработица, като подобри разработването и наблюдението на активните политики по заетостта. Да подобри общото и професионалното образование, за да осигури по-добро съответствие между квалификациите на младите хора и търсенето на пазара на труда, особено за лицата с мигрантски произход. Да увеличи усилията за засилване на участието на по-възрастните работници на пазара на труда, включително като подобрява пригодността им за заетост чрез схеми за учене през целия живот.

               6.

               Да засили мерките за постигане на целта за намаляване на емисиите на парникови газове, непопадащи в схемата за търговия с емисии, по-специално чрез увеличаване на данъчното облагане на енергийните продукти за транспорта.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         R. ŠADŽIUS

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2013 г. съгласно Решение 2013/208/ЕС на Съвета от 22 април 2013 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 118, 30.4.2013 г., стр. 21).

      (3)  ОВ C 219, 24.7.2012 г., стр. 58.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  PISA е програмата на ОИСР за международно оценяване на учениците.

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (7)  Вж. страница 97 от настоящия брой на Официален вестник.


				|

		52012PC0273

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за отмяна на Решение 2010/422/ЕС относно наличието на прекомерен дефицит в България /* COM/2012/0273 final - 2012/ () */

			   	.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
отмяна на
Решение 2010/422/ЕС
относно
наличието на
прекомерен
дефицит в
България
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 126,
параграф 12 от него,
като
взе предвид
препоръката
на Комисията,
като
има предвид,
че
(1)       С
Решение 2010/422/ЕС
на Съвета от 13
юли 2010 г.[1],
след
предложение
на Комисията
в съответствие
с член 126,
параграф 6 от
Договора бе
посочено, че
в България е
налице
прекомерен
дефицит. Съветът
отбеляза, че
през 2009 г.
общият
държавен
дефицит е
достигнал 3,9 %
от БВП, т.е. е
надхвърлил
определената
от Договора
референтна
стойност от
3 %, а общият
брутен
държавен дълг
е бил 14,8 % от БВП,
значително
под определената
от Договора
референтна
стойност от
60 %[2].

(2)       На 13
юли 2010 г. в
съответствие
с член 126,
параграф 7 от
Договора и
член 3,
параграф 4 от
Регламент (ЕО)
№ 1467/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
определяне и
изясняване
на
прилагането
на
процедурата
при
прекомерен
дефицит[3],
Съветът, по
препоръка от
Комисията,отправи
препоръка
към България
с оглед
преодоляване
на
състоянието
на
прекомерен
държавен
дефицит
най-късно до
края 2011 г.
Препоръката
бе публично
оповестена.
(3)       В
съответствие
с член 4 от
приложения
към Договорите
Протокол
относно
процедурата
при прекомерен
дефицит
Комисията
предоставя
данните за
изпълнението
на
процедурата.
Като част от
прилагането
на този
протокол
държавите
членки
трябва да
предоставят
данни за държавния
дефицит и
дълг, както и
за други свързани
с тях
променливи
два пъти
годишно, а
именно преди
1 април и
преди 1
октомври, в
съответствие
с член 3 от
Регламент
(ЕО) 479/2009 от 25 май
2009 г. на Съвета
за прилагане
на Протокола
за процедурата
при
прекомерен
дефицит,
приложен към
Договора за
създаване на
Европейската
общност[4].
(4)       Когато
преценява
дали дадено
решение за наличие
на
прекомерен
дефицит
следва да се отмени,
Съветът
следва да
вземе
решение въз
основа на
предоставените
данни. Освен
това дадено
решение за
наличие на
прекомерен
дефицит
следва да се
отмени само
ако
прогнозите
на Комисията
сочат, че
дефицитът
няма да
превиши
прага от 3 % от
БВП в рамките
на
прогнозния
период.
(5)       Въз
основа на
данните,
предоставени
от Комисията
(Евростат) в
съответствие
с член 14 от Регламент
(ЕО) № 479/2009, след изпратената
от България
преди 1 април
2012 г. нотификация
и въз основа
на
прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2012 г., се налагат
следните
заключения:
–
Бюджетните
цели са били
непрекъснато
преизпълнявани
в периода
след
годината на
прекомерен дефицит.
Общият
държавен
дефицит
намаля до 3,1 %
от БВП през
2010 г. и се
понижи
допълнително
до 2,1 % от БВП
през 2011 г. при
първоначални
цели от 3,8 % и 2,5 %.
Корекцията
на дефицита
се дължи
главно на
строг
контрол
върху ръста
на разходите,
включително
чрез
замразяване
на заплатите
в държавния
сектор и
пенсиите,
като по този
начин
съотношението
на разходите
към БВП
намаля с 5,5
процентни
пункта между
2009 г. и 2011 г.
Програмата
за
сближаване
за 2012 г. предвижда
дефицитът да
продължи да
спада до 1,6 % от
БВП през 2012 г. и
1,3 % от БВП през
2013 г. В
прогнозата на
службите на
Комисията от
пролетта на
2012 г.
дефицитът на
консолидирания
държавен бюджет
се очаква да
се подобри до
1,9 % от БВП през
2012 г. и до 1,7 % от
БВП през 2013 г.,
вследствие
от трайното
замразяване
на заплатите
в държавния
сектор и циклично
подобрение в
постъпленията.

–
В
прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. се
предвижда
подобрение
на
структурното
салдо без еднократни
и временни
мерки в
размер на 0,7 % през
2012 г. и 0,8 % от БВП
през 2013 г., ако
не настъпи изменение
в политиката.
Междувременно,
през 2012 г. и 2013 г.
темпът на
нарастване
на публичните
разходи, като
не се отчитат
дискреционните
мерки по отношение
на приходите,
се очаква да
остане под референтния
средносрочен
темп на
растеж на
потенциалния
БВП, както е
посочено в
член 5,
параграф 1 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 година
за засилване на
надзора
върху
състоянието
на бюджета и на
надзора и
координацията
на
икономическите
политики.
–
В
прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. се
предвижда
брутният
държавен
дълг да
нарасне
умерено — от 16,3 %
от БВП през 2011 г.
до 18,5% от БВП
през 2013 г. Тази
прогноза за
дълга не отчита
евентуална
емисия на
външен дълг
през 2012 г. за
предварително
финансиране
на изплащането
през януари 2013
г. на евро
облигации в размер
на около 2 % от
БВП
Аналогично,
последната
програма за
сближаване
предвижда
съотношението
на дълга към
БВП да нарасне
на 18,4 % до 2013 г.
(6)       Съгласно
член 126,
параграф 12 от
Договора
решението на
Съвета за
наличието на
прекомерен
дефицит се
отменя,
когато по
мнение на Съвета
прекомерният
дефицит в
съответната
държава членка
е бил
коригиран.
(7)       Според
Съвета
прекомерният
дефицит в България
е бил
коригиран и
следователно
Решение 2010/422/ЕС
следва да
бъде
отменено.
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
От
направената
цялостна
оценка
следва, че ситуацията
на
прекомерен
дефицит в
България е
преодоляна.
Член 2
С
настоящото
решение се
отменя
Решение 2010/422/EС.
Член 3
Адресат
на
настоящото
решение е
Република
България.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 199, 31.7.2010 г.,
стр. 26.
[2]               Общият
държавен дефицит
и дълг за 2009 г.
бяха
впоследствие
коригирани —
съответно на
4,3 % и 14,6 % от БВП.
[3]               ОВ L 209,
2.8.1997 г., стр. 6.
[4]               ОВ L 145,
10.6.2009 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Литва за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Литва за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/54

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Литва за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Литва за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/16
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките на държавите членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват т.нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха призовани да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политиката за заетостта.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Литва за 2011 г. и даде становището си относно актуализираната програма за конвергенция на Литва за периода 2011—2014 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварително и интегрирано координиране на политиката, залегнало в стратегията „Европа 2020“. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4) на 14 февруари 2012 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Литва не беше посочена като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 1 декември 2011 г. Съветът прие заключения, в които призова Комитета за социална закрила, в сътрудничество с Комитета по заетостта и другите комитети, да представи своето виждане относно препоръчаните действия в рамките на политическия цикъл на стратегията „Европа 2020“. Това виждане е част от становището на Комитета по заетостта.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцираната бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация. Европейският съвет прикани държавите членки да приложат специфичните за всяка държава препоръки на Съвета за 2011 г. и да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в програмите им за стабилност или в програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (8)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (9)

               На 27 април 2012 г. Литва представи своята програма за конвергенция за периода 2012—2015 г., а на 30 април 2012 г. — своята национална програма за реформи за 2012 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за конвергенция, Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий, въз основа на който са изготвени бюджетните прогнози на споменатата програма, е реалистичен. В общи линии той съответства на прогнозите на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. за 2012 г. и 2013 г. Целта на заложената в програмата за конвергенция бюджетна стратегия е да се коригира прекомерният дефицит до 2012 г., както препоръчва Съветът, и след това да се осъществи напредък в постигането на средносрочната бюджетна цел (СБЦ). В програмата за конвергенция се потвърждава предишната СБЦ, а именно структурен бюджетен излишък в размер на 0,5 % от БВП, което е адекватно отражение на изискванията на Пакта за стабилност и растеж, и се очертава консолидация от поне 1 процентен пункт годишно, с цел постигане на балансиран бюджет до 2015 г. Въпреки че бюджетните планове правят възможно своевременното коригиране на прекомерния дефицит, то средногодишната бюджетна консолидация за периода 2010—2012 г., направена въз основа на (преизчисленото) структурно салдо на бюджета (5), се очаква да бъде по-ниска от 2,25 % от БВП, които Съветът изисква в препоръката си от 16 февруари 2010 г. Планираният годишен напредък към постигането на СБЦ в годините след коригирането на прекомерния дефицит е малко по-висок от 0,5 % от БВП в структурно изражение, т.е. от целевия показател на Пакта за стабилност и растеж.
               Планираният темп на нарастване на държавните разходи, при отчитане на дискреционните мерки по отношение на приходите, отговаря на целевия показател за разходите на Пакта за стабилност и растеж за 2013 г. и 2014 г., но не и за 2015 г. През периода на действие на програмата за конвергенция консолидираният държавен дълг се очаква да остане под референтната стойност от 60 % от БВП, като според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. той ще се покачи до почти 41 % от БВП през 2013 г., докато в програмата за конвергенция се цели намаляване на дълга до около 35 % до 2015 г. Реформата на планирането и изпълнението на бюджета напредва, но все още предстои правителството да одобри предложените законопроекти. Тези закони ще спомогнат за подобряване на отчетността на бюджетната рамка — чрез създаването на независим орган — и за затягане на правилата за паричните резерви.

               (11)

               Въз основа на цялостна стратегия за спазване на данъчното законодателство, през 2011 г. бяха приложени мерки, които подобриха спазването на данъчното законодателство и генерираха допълнителни приходи. За постигането на значителен напредък в борбата с укриването на данъци обаче ще е необходимо прилагането на тези мерки да продължи.

               (12)

               Демографското развитие хвърля сериозни съмнения върху устойчивостта на пенсионната система. Въпреки че Литва прие постепенно увеличаване на пенсионната възраст на 65 години до 2026 г., това само по себе си не може да гарантира устойчиви и адекватни пенсии в бъдеще и трябва да бъде допълнено от по-нататъшни мерки. Тези мерки биха могли да включват обвързване на задължителната възраст за пенсиониране и бъдещите помощи с демографски фактори; установяване на ясни правила за индексация; въвеждане на тясна връзка между вноските и помощите и премахване на стимулите за ранно пенсиониране. Освен това, Литва би могла да използва по-пълноценно допълнителното доброволно пенсионно осигуряване. Допълнителното пенсионно осигуряване чрез индивидуални частни пенсионни фондове с предварително финансиране и/или създаването на професионални пенсионни схеми би могло да намали тежестта върху системата за социално осигуряване и същевременно да гарантира по-адекватно равнище на пенсиите в бъдеще. Демотивиращите фактори за продължаване на трудовата заетост до по-късна възраст бяха отстранени.

               (13)

               Законът за агенциите за временна заетост, предназначен да улесни краткосрочната заетост, влезе в сила на 1 декември 2011 г. Въздействието му обаче може да се окаже незначително, тъй като в Литва и преди това съществуваха агенции за временна заетост. Обстойният преглед на трудовото право може да доведе до установяване на това къде съществуват ненужни ограничения и административни пречки, които възпрепятстват наличието на по-гъвкави договорни споразумения, разпоредби за уволнение и организация на работното време. Необходими са допълнителни мерки за увеличаване на участието на пазара на труда, особено на младите хора, неквалифицираните лица и по-възрастните работници, както и за подобряване на гъвкавостта на пазара на труда.

               (14)

               Младежката безработица (над 30 %) и тази сред нискоквалифицираните работници е предизвикателство, което стана особено явно по време на кризата. Правителството предприе редица мерки за насърчаване на заетостта сред младите хора, като субсидиране на първото наемане на работа и намаляване на вноските за социални осигуровки. Въпреки това равнищата на активизиране остават твърде ниски, а финансовите средства за активни политики на пазара на труда могат да се използват по-ефикасно чрез насочване на действията на публичните органи към най-уязвимите категории лица. С цел осигуряването на по-успешно преминаване от образователната система на пазара на труда, чиракуването и стажовете могат да бъдат направени по-привлекателни и може да се създаде система за прогнозиране на търсенето на квалификации. Взетите мерки следва да са съобразени с резултатите от работата на съвместния екип на Литва и Комисията по въпросите на младежката безработица.

               (15)

               Около една трета от населението на Литва е изправено пред опасността от бедност и дългосрочно изключване. Това е четвъртият най-висок процент в Съюза. През 2011 г. Литва измени Закона за социалното подпомагане в брой с цел реформиране на системата за социално подпомагане, считано от януари 2012 г. Тя стартира пилотен модел на разпределение на социалното подпомагане, измени метода на изчисляване на дължимите суми, въведе някои мерки за насърчаване на заетостта и разшири приложното поле на системата. Реформата на социалните помощи е стъпка в посока на намаляване на демотивиращите фактори за заетост. Необходимо е да се създаде система за наблюдение, за да се оцени ефикасността на тази реформа и нейното въздействие за намаляването на бедността. Реформата също така трябва да се обвърже с мерки за активизиране, предназначени да засилят участието, по-специално по отношение на дългосрочните получатели на социални плащания.

               (16)

               От 2010 г. насам правителството предприе амбициозна реформа на държавните предприятия, насочена към преструктуриране на корпоративното управление, увеличаване на прозрачността и разделяне на собствеността и регулаторните функции, както и към увеличаване на конкуренцията и ефикасността. Реформата е уместна и води до законодателни и организационни промени. Бе постигнат съществен напредък и по отношение на прозрачността и отчетността, като понастоящем докладите се публикуват на тримесечна и годишна основа. За предприятията бяха установени ясни цели. Правителството обаче отложи провеждането на някои мерки от реформата, по-специално разграничаването на търговските и нетърговските дейности на държавните предприятия, като възнамерява да ги изпълни през 2012 г.

               (17)

               Литва отбеляза известен напредък в подобряването на енергийната ефективност на сградите. През декември 2011 г. правителството прие програма за модернизация на сградите с много апартаменти, но нейното въздействие бе отслабено поради наличието на субсидии с противоречащо ѝ въздействие в други области на политиката, които не насърчават обитателите на жилищните сгради да подобряват енергийната им ефективност. Необходимо е значително увеличаване и учестяване на усилията за подобряване на енергийната ефективност на сградите.

               (18)

               Има възможност за изместване на тежестта на облагането към потреблението на енергия, тъй като приходите от екологични данъци са третите най-ниски в Съюза, а данъците върху транспорта са най-ниските в целия Съюз. Имплицитната данъчна ставка за енергопотребление бе седмата най-ниска в Съюза през 2010 г., докато данъците върху енергията като дял от БВП са само малко под средното равнище за ЕС.

               (19)

               В системата на енергийната инфраструктурата на страната липсва конкуренция и междусистемни връзки и това е фактор, който възпрепятства растежа. Недостатъчните междусистемни връзки възпрепятстват зараждането на конкуренция на енергийните пазари. Степента на концентрация остава висока (над 90 %), както на пазара на газта, така и на пазара на електроенергия.

               (20)

               Литва пое редица ангажименти в рамките на пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, поети през 2011 г., се отнасят до насърчаването на конкурентоспособността и заетостта, подобряването на устойчивостта на публичните финанси и укрепването на финансовата стабилност. Комисията оцени изпълнението на ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Резултатите от тази оценка са взети предвид в препоръките по-долу.

               (21)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Литва. Тя извърши оценка на програмата за конвергенция и националната програма за реформи. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Литва, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Европейския съюз чрез принос на към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—6 по-долу.

               (22)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (6) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия през периода 2012—2013 г.:

               1.

               Да постигне планирания напредък по отношение на своевременното коригиране на прекомерния дефицит. За тази цел да изпълни изцяло бюджета за 2012 г. и да направи структурната корекция, посочена в препоръката на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит. Впоследствие да конкретизира мерките, необходими за гарантиране на изпълнението на бюджетната стратегия за 2013 г. и по-нататък, както е предвидено, като направи адекватна структурна корекция, за да осъществи достатъчен напредък в постигането на СБЦ, включително спазването на целевия показател за разходите, като същевременно сведе до минимум съкращаването на разходите, които насърчават растежа. В това отношение да обмисли увеличаването на тези данъци, които оказват по-малко отрицателно влияние върху растежа, като например жилищното и екологичното данъчно облагане, включително данъчното облагане на автомобилите, като същевременно засили спазването на данъчното законодателство. Да укрепи бюджетната рамка, по-специално чрез въвеждането на приложими и задължителни тавани на разходите в средносрочната бюджетна рамка.

               2.

               Да приеме законодателство за цялостна реформа на пенсионната система. Да приведе законоустановената пенсионна възраст в съответствие с очакваната продължителност на живота, да установи ясни правила за индексирането на пенсиите и да подобри схемите за допълнително пенсионно осигуряване. Да придружи пенсионната реформа с мерки за стимулиране на активния живот.

               3.

               Да се справи с високата безработица, особено сред младите хора, нискоквалифицираните и трайно безработните лица, чрез съсредоточаване на ресурсите в активни политики на пазара на труда, като същевременно подобри тяхната ефикасност. Да подобри ефикасността на схемите за чиракуване. Да измени трудовото законодателство, така че да са въведат по-гъвкави договорни споразумения, разпоредби за уволнение и организация на работното време.

               4.

               Да увеличи мерките за насърчаване на заетостта и да обвърже по-тясно реформата на социалните помощи с мерки за активизиране, по-специално за най-уязвимите категории лица, и да намали бедността и социалното изключване.

               5.

               Да приложи всички аспекти от пакета с реформи на държавните предприятия, и по-специално да гарантира разделянето на собствеността и регулаторните функции и разграничаването на търговските и нетърговските дейности. Да използва подходящи средства за наблюдение, за да оцени ефикасността на реформите и да гарантира спазването на условията на реформата от всички държавни предприятия.

               6.

               Да засили мерките за подобряване на енергийната ефективност на сградите, включително чрез отстраняване на демотивиращите фактори и бързото въвеждане в действие на холдинговия фонд. Да насърчава конкуренцията в енергийните мрежи чрез подобряване на взаимосвързаността с държавите членки, както за електроенергията, така и за газта.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2012 г. с Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (3)  ОВ C 210, 16.7.2011 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията въз основа на информацията в програмата и с помощта на общоприетата методика.

      (6)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2009/498/ЕО: Препоръка на Комисията от 23 юни 2009 година относно референтните метаданни за Европейската статистическа система (Текст от значение за ЕИП)

text:
               30.6.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 168/50

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 23 юни 2009 година
   относно референтните метаданни за Европейската статистическа система
   (текст от значение за ЕИП)
   (2009/498/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Кодекса на европейската статистическа практика (1), предназначен за националните статистически органи и статистическия орган на Общността, се изброяват 15 принципа, свързани с институционалната среда и статистическите процеси и резултати.

               (2)

               Принцип 15 от Кодекса на европейската статистическа практика се отнася до достъпността и яснотата на европейската статистика, като с него се обръща внимание също, че придружаващите метаданни следва да бъдат документирани съгласно стандартизирана система за метаданни.

               (3)

               Референтните метаданни са неразделна част от системата за метаданни на всеки статистически орган.

               (4)

               С приемането на Кодекса на европейската статистическа практика националните статистически органи и статистическият орган на Общността поеха ангажимент за изготвяне на висококачествена статистика, за което е необходимо по-прозрачно и по-хармонизирано отчитане относно качеството на данните.

               (5)

               В рамките на инициативата SDMX за общи технически и статистически стандарти за обмен и споделяне на данни и метаданни, подета от Банката за международни разплащания, Европейската централна банка, статистическия орган на Общността (Евростат), Международния валутен фонд, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие, Организацията на обединените нации и Световната банка, са създадени насоките по SDMX, които имат практическа насоченост и подкрепят създаването и прилагането на хармонизирани референтни метаданни в Европейската статистическа система.

               (6)

               Могат да бъдат постигнати значителни подобрения на ефикасността, когато референтните метаданни се съставят въз основа на хармонизиран списък на статистически понятия в рамките на Европейската статистическа система, като същевременно се дава възможност на националните статистически органи и статистическия орган на Общността да добавят при необходимост статистически понятия в определени статистически области.

               (7)

               Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно европейската статистика (2) предоставя референтна рамка за настоящата препоръка,

         ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ:

               1.

               Националните статистически органи се приканват да прилагат изброените в приложението статистически понятия и подпонятия, когато се съставят референтни метаданни в различни статистически области и се обменят референтни метаданни в рамките на Европейската статистическа система или в по-широк кръг.

               2.

               Националните статистически органи следва да добавят нови статистически понятия към горепосочения списък на понятия и подпонятия, ако това е необходимо в определени статистически области.

               3.

               Националните статистически органи се приканват да информират редовно Комисията (Евростат) относно прилагането на изброените в приложението понятия и подпонятия.

      Съставено в Брюксел на 23 юни 2009 година.

            За Комисията

         Joaquín ALMUNIA

            Член на Комисията

      (1)  Препоръка на Комисията от 25 май 2005 г. относно независимостта, интегритета и отчетността на националните статистически органи и статистическия орган на Общността, COM(2005) 217 окончателен.

      (2)  ОВ L 87, 31.3.2009 г., стр. 164.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Списък на статистическите понятия и подпонятия (включително определенията на понятията и подпонятията)

                  Номер

                  Понятие

                  Подпонятие

                  Описание

                  1.

                  За контакт

                  Точки за контакт с лица или организации за данните или метаданните, включително информация за достъпа до точките за контакт.

                  1.1.

                  Организация за контакт

                  Наименование на организацията, в която са точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  1.2.

                  Единица на организацията за контакт

                  Обособено подразделение на дадена организация.

                  1.3.

                  Име на лицето за контакт

                  Наименование на точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  1.4.

                  Функция на лицето за контакти

                  Област на техническа отговорност на лицето за контакт, напр. „методология“, „управление на бази данни“ или „разпространение“.

                  1.5.

                  Пощенски адрес за контакт

                  Пощенски адрес на точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  1.6.

                  Електронен адрес за контакт

                  Електронен адрес на точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  1.7.

                  Телефонен номер за контакт

                  Телефонен номер на точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  1.8.

                  Номер на факс за контакт

                  Номер на факс на точките за контакт във връзка с данните или метаданните.

                  2.

                  Актуализиране на метаданните

                  Датата, на която даденият елемент на метаданните е добавен или променен в базата данни.

                  2.1.

                  Последно сертифицирани метаданни

                  Дата на последното сертифициране от ръководителя за съответната област в потвърждение на това, че оповестените данни са все още актуални, дори съдържанието да не е променяно.

                  2.2.

                  Последно оповестени метаданни

                  Дата на последното разпространение на метаданни.

                  2.3.

                  Последно актуализиране на метаданни

                  Дата на последното актуализиране на съдържанието на метаданните.

                  3.

                  Статистическо представяне

                  3.1.

                  Описание на данните

                  Основни характеристики на набора данни, описани по лесно разбираем начин, които се отнасят до разпространените данни и показатели.

                  3.2.

                  Система за класификация

                  Разпределяне или разделяне на обектите на групи въз основа на общите им характеристики.

                  3.3.

                  Секторен обхват

                  Основни икономически или други сектори, обхванати от статистиката.

                  3.4.

                  Статистически понятия и определения

                  Статистически характеристики на статистическите наблюдения.

                  3.5.

                  Статистическа единица

                  Единица, за която се търси информация и за която накрая се изготвя статистика.

                  3.6.

                  Статистическа популация

                  Общ брой на участниците или популацията, или „генералната съвкупност“ на определена категория хора, обекти или събития.

                  3.7.

                  Референтна зона

                  Държавата или географската зона, с която са свързани измерваните статистически явления.

                  3.8.

                  Времеви обхват

                  Периодът, за който са налични данни.

                  3.9.

                  Основен период

                  Периодът, който се използва като база за индекс или за който се отнася даден константен ред.

                  4.

                  Мерна единица

                  Единицата, в която се измерват стойностите на данните.

                  5.

                  Референтен период

                  Периодът или моментът, за който е предназначено да се отнася измерваното наблюдение.

                  6.

                  Институционален мандат

                  Набор от правила или друг официален набор от инструкции, с които на дадена организация се възлагат отговорности и се дава пълномощие за събирането, обработката и разпространението на статистически данни.

                  6.1.

                  Нормативни актове и други споразумения

                  Нормативни актове или други официални или неофициални споразумения, с които на дадена агенция се възлагат отговорности и се дава пълномощие за събирането, обработката и разпространението на статистически данни.

                  6.2.

                  Споделяне на данни

                  Договорености или процедури за споделяне на данни и координиране между агенциите, които изготвят данни.

                  7.

                  Поверителност

                  Характеристика на данните, показваща степента, в която тяхното неразрешено оповестяване би могло да бъде във вреда или да накърни интереса на източника или на други свързани страни.

                  7.1.

                  Поверителност — политика

                  Законодателни мерки или други официални процедури, с които се предотвратява неразрешеното оповестяване на данни, които пряко или непряко идентифицират дадено лице или икономическа единица.

                  7.2.

                  Поверителност — боравене с данни

                  Правила за боравене с набора от данни, прилагани с цел да се гарантира статистическата поверителност и да се предотврати неразрешеното оповестяване.

                  8.

                  Политика на публикуване

                  Правила за предоставяне на статистически данни на заинтересовани страни.

                  8.1.

                  Календар за публикуване

                  Графикът с датите за публикуване на статистически данни.

                  8.2.

                  Достъп до календара за публикуване

                  Достъп до информацията в календара за публикуване.

                  8.3.

                  Достъп за ползвателите

                  Политиката за публикуване на данните за различни ползватели, обхватът на разпространението (напр. за широката общественост, за отделни ползватели), начинът за информиране на ползвателите, че данните са публикувани и посочване дали политиката определя разпространението на статистическите данни за всички ползватели.

                  9.

                  Честота на разпространението

                  Времевият интервал, на който се разпространяват статистическите данни в даден период.

                  10.

                  Формат на разпространението

                  Средства за разпространение на статистически данни и метаданни.

                  10.1.

                  Информационен бюлетин

                  Редовни и ad hoc съобщения за пресата, свързани с данните.

                  10.2.

                  Публикации

                  Редовни и ad hoc публикации, с които на обществеността се предоставя достъп до данните.

                  10.3.

                  Онлайн бази данни

                  Информация за онлайн бази данни, в които може да бъде намерена разпространената информация.

                  10.4.

                  Достъп до микроданни

                  Информация дали са разпространени и микроданни.

                  10.5.

                  Други

                  Посочване на най-важните други случаи на разпространение на данни.

                  11.

                  Достъпност на документацията

                  11.1.

                  Документация за методологията

                  Описателен текст и посочване на наличните методологични документи.

                  11.2.

                  Документация за качеството

                  Документация относно прилаганите процедури за управление и оценка на качеството.

                  12.

                  Управление на качеството

                  Наличните в дадена организация системи и рамки за управление на качеството на статистическите продукти и процеси.

                  12.1.

                  Осигуряване на качеството

                  Всички прилагани систематични дейности, за които може да бъде доказано, че дават увереност, че процесите ще изпълнят изискванията за статистическите резултати.

                  12.2.

                  Оценка на качеството

                  Цялостна оценка на качеството на данните, основана на стандартни критерии за качеството.

                  13.

                  Релевантност

                  Степента, в която статистическата информация отговаря на настоящите и потенциалните потребности на ползвателите.

                  13.1.

                  Потребности на ползвателите

                  Описание на ползвателите и съответните им потребности по отношение на статистическите данни.

                  13.2.

                  Удовлетвореност на ползвателите

                  Мерки за определяне на удовлетвореността на ползвателите.

                  13.3.

                  Пълнота

                  Степента, в която са налични всички потребни статистически данни.

                  14.

                  Точност и надеждност

                  Точност: близостта на изчисленията или прогнозите до точните или действителните стойности, които статистическите данни са предназначени да измерят.
                  Надеждност: близостта на първоначалната до последващата прогнозна стойност.

                  14.1.

                  Цялостна точност

                  Оценка на точността, свързана с даден набор или област от данни, която обобщава различните съставни части.

                  14.2.

                  Грешка на извадката

                  Тази част от разликата между стойността за популацията и нейната прогноза, направена въз основа на случайна извадка, която се дължи на факта, че се основава само на част от популацията.

                  14.3.

                  Неизвадкова грешка

                  Грешка в прогнозните стойности при изследването, която не може да бъде отдадена на отклонения на извадката.

                  15.

                  Актуалност и навременност

                  15.1.

                  Актуалност

                  Периодът между датата на предоставяне на информацията и събитието или явлението, което тя описва.

                  15.2.

                  Навременност

                  Периодът между действителното предоставяне на данните и целевата дата, на която е трябвало да бъдат предоставени.

                  16.

                  Съпоставимост

                  Измерване на въздействието на различията в приложените статистически понятия, оценъчни инструменти и процедури, когато се съпоставят статистически данни за различни географски райони и периоди.

                  16.1.

                  Съпоставимост — географска

                  Степента на съпоставимост между статистическите данни от различни географски райони.

                  16.2.

                  Съпоставимост във времето

                  Степента на съпоставимост или съвместимост между статистическите данни от различни периоди.

                  17.

                  Съгласуваност

                  Пригодността на данните да бъдат надеждно съчетавани по различни начини и за различни цели.

                  17.1.

                  Съгласуваност между различни области

                  Степента, в която е възможно статистическите данни да бъдат съгласувани с данните, получени от други източници или статистически области.

                  17.2.

                  Вътрешна съгласуваност

                  Степента на съгласуваност на статистическите данни в рамките на даден набор от данни.

                  18.

                  Разходи и тежест

                  Разходите, свързани със събирането и изготвянето на статистически продукти, и тежестта за респондентите.

                  19.

                  Ревизия на данните

                  Всяка промяна на дадена статистическа стойност, която е била публикувана за обществеността.

                  19.1.

                  Ревизия на данните — политика

                  Политика, целяща да гарантира прозрачността на разпространените данни, при която се съставят предварителни данни, които впоследствие се ревизират.

                  19.2.

                  Ревизия на данните — практика

                  Информация за практиката на ревизиране на данни.

                  20.

                  Статистическа обработка

                  20.1.

                  Изходни данни

                  Характеристики и съставни части на необработените статистически данни, които се използват за съставянето на статистически агрегати.

                  20.2.

                  Честота на събиране на данни

                  Честота на събиране на изходните данни.

                  20.3.

                  Събиране на данни

                  Систематичен процес на събиране на данни за официалната статистика.

                  20.4.

                  Валидиране на данни

                  Процес на мониторинг на резултатите от събирането на данни и гарантиране на качеството на статистическите резултати.

                  20.5.

                  Съставяне на данни

                  Операции, извършвани по отношение на данните с цел да бъде получена нова информация, като се следва даден набор от правила.

                  20.6.

                  Коригиране

                  Наборът от процедури, използвани за изменение на статистическите данни, за да отговарят на националните и международните стандарти или за премахване на различията по отношение на качеството на данните при съставянето на конкретни набори от данни.

                  21.

                  Бележка

                  Допълнителен описателен текст, който може да бъде приложен към данните или метаданните.


title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Малта за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/61

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Малта за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/18
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (2), като двата акта заедно представляват т.нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха призовани да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики по заетостта.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Малта за 2011 г. и даде становището си относно актуализираната програма за стабилност на Малта за периода 2011—2014 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварително и интегрирано координиране на политиката, залегнало в стратегията „Европа 2020“. На 14 февруари 2012 г. Комисията, на основата на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4), прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Малта не беше посочена сред държавите членки, за които се налага провеждането на задълбочен анализ.

               (5)

               На 1 декември 2011 г. Съветът прие заключения, в които Комитета за социална закрила, в сътрудничество с Комитета по заетостта и с други комитети, се призовава да представи вижданията си относно действията, които се препоръчват в рамките на цикъла политики „Европа 2020“. Тези виждания са включени в становището на Комитета по заетостта.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите за осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за насърчаване на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (9)

               На 30 април 2012 г. Малта представи своята програма за стабилност, която обхваща периода 2012—2015 г., а на 23 април 2012 г. — своята национална програма за реформи за 2012 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за стабилност Съветът счита, че макроикономическият сценарий, въз основа на който са изготвени бюджетните прогнози, е оптимистичен, особено през последните години от периода, обхванат от програмата, в сравнение с прогнозите на Комисията за потенциалния растеж. Целта на бюджетната стратегия, представена в програмата за стабилност, след планираната корекция на прекомерния дефицит през 2011 г., е за постепенно намаляване на дефицита до 0,3 % от БВП през 2015 г. В програмата за стабилност се потвърждава предишната средносрочна бюджетна цел (СБЦ) за балансирано в структурно отношение състояние на бюджета, което ще бъде постигнато след края на програмния период. СБЦ отразява адекватно изискванията, заложени в Пакта за стабилност и растеж. Съществуват рискове резултатите по отношение на дефицита да бъдат по-лоши от очакваното вследствие на: i) по-ниски приходи поради леко оптимистичния макроикономически сценарий; ii) възможно прекомерно нарастване на сегашните първични разходи; и iii) продължаващото преструктуриране на националния въздушен превозвач (Air Malta) и финансовото състояние на енергийния доставчик (Enemalta). Въз основа на (преизчисленото) структурно бюджетно салдо (5) се очаква годишният напредък по отношение на постигането на СБЦ да съответства на целевия показател от 0,5 % от БВП, заложен в Пакта за стабилност и растеж.
               Като се използват установените от Комисията еднократни мерки, включени в бюджетните цели, средният напредък по отношение на постигането на СБЦ е малко по-висок (¾ % от БВП), но се разпределя много неравномерно, като през 2012 г. той е нулев, а през 2013 г. възлиза на 1¼ %. Според информацията, предоставена в програмата за стабилност, темпът на нарастване на бюджетните разходи при отчитане на дискреционните мерки по отношение на приходите ще е съобразен с целевия показател за разходите, заложен в Пакта за стабилност и растеж, през целия програмен период. Поради рисковете, свързани с постигането на бюджетните цели, може обаче да се очаква средната корекция по отношение на постигането на СБЦ да е по-бавна от необходимото. Според плановете в програмата за стабилност след като достигне максимално равнище от 72 % от БВП през 2011 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП ще започне да намалява и ще достигне 65,3 % от БВП през 2015 г. (което все още е над референтната стойност в Договора от 60 % от БВП).
               Според плановете в програмата за стабилност Малта отбелязва задоволителен напредък по отношение на изпълнението на целевия показател за намаление на дълга, заложен в Пакта за стабилност и растеж, в края на преходния период (2015 г.), но тази оценка е свързана с рискове поради факта, че съотношението на дълга към БВП може да се окаже по-високо от планираното с оглед на възможността от по-големи дефицити и по-високи корекции наличности—потоци. Средносрочната бюджетна рамка на Малта остава необвързваща, което предполага сравнително кратък хоризонт на бюджетно планиране. Според програмата за стабилност правителството обмисля реформа на годишната бюджетна процедура, която ще включва графици, и ще въведе бюджетно правило, което ще бъде заложено в конституцията, в това число механизми за мониторинг и корекции, в съответствие с неотдавнашните промени в рамката за управление на еврозоната.

               (11)

               По отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси, прогнозното дългосрочно нарастване на разходите за Малта, свързани със застаряващото население, надвишава значително средното за ЕС. Това предизвикателство се изостря от много ниското равнище на трудова активност сред по-възрастните работници, включително сред по-възрастните жени, сравнително ниската пенсионна възраст и използването на схеми за ранно пенсиониране. През декември 2010 г. независимата работна група по пенсиите представи предложения за по-нататъшни реформи на пенсионната система, които включват установяване на връзка между пенсионната възраст и продължителността на живот и въвеждане на допълнителни стълбове в пенсионната система. Тези въпроси бяха предмет на консултация със заинтересованите страни, но все още се очаква правителството да огласи своята позиция. Освен това в националната програма за реформи липсва предложение за подробна стратегия за активен живот на възрастните хора. Макар да се отчитат мерките, предприети от Малта за борба с недекларирания труд, съществуването на този феномен е свързано също така с риск от създаване на излишно напрежение по отношение на устойчивостта на публичните финанси.

               (12)

               Преструктурирането на икономиката на Малта създаде разминаване между търсенето и предлагането на умения, което се задълбочава от ниския процент на завършилите висше образование и високия процент на преждевременно напускащите училище. Трябва да продължат усилията за подобряване на връзките между образователната система и нуждите на трудовия пазар, за да бъдат постигнати трайни резултати. Очаква се до края на 2012 г. Малта да представи стратегия за справяне с проблема на преждевременно напускане на училище. Освен това Малта не разполага с подробна система за събиране и анализ на информация относно този феномен.

               (13)

               Процентът на участие на жените и на по-възрастните работници на малтийския пазар на труда продължава да бъде нисък. Малта предприема мерки за връщане на жените на пазара на труда, като признава затрудненията, свързани с по-възрастните жени. Разликите в равнището на заетост при жените и мъжете обаче са особено неблагоприятни за жените — главно поради липсата на достатъчно предоставяне на достъпни детски заведения и заведения за следучилищни занимания в съчетание с ограниченото използване на благоприятстващи семействата мерки, като работа с гъвкаво работно време и работа от дома.

               (14)

               Малта продължава да бъде една от малкото държави членки с обща система за индексиране на заплатите. Макар някои от характеристиките на този механизъм евентуално да смекчават неговия ефект, той е свързан с риск от инфлационни спирали, по-специално поради това, че вносните цени не са изключени от този индекс и могат да имат възпиращ ефект върху конкуренцията, по-специално в трудоемките сектори. Компетентните органи предприеха преглед в тази област, но резултатите от него все още не са известни и дебатът по конкретни предложения за реформи предстои.

               (15)

               Доставките на електроенергия в Малта продължават да бъдат почти изцяло зависими от вноса на нефт, а приносът на възобновяемите енергийни източници продължава да бъде незначителен. Високите цени на електроенергията могат да имат възпиращ ефект върху конкурентоспособността на малките и средните предприятия в страната. Справянето с проблемите в областта на енергийната ефективност може да донесе двойно предимство — подобряване на конкурентоспособността и постигане на енергийните цели и целите в областта на климата. В тези области бяха предприети редица инициативи, като например насърчаване на производството на фотоволтаична енергия и разработване на вятърни паркове, изграждане на електрическата връзка със Сицилия и насърчаване на използването на автомобили с нисък разход на гориво. Въпреки това все още е твърде рано да се види евентуалният ефект от тези инициативи и тяхното изпълнение трябва да бъде следено отблизо.

               (16)

               Съотнесена към общия размер на икономиката, банковата система в Малта е много голяма — с обща стойност на активите от около 800 % от БВП. Самата големина на сектора предполага, че смущенията, свързани с финансовата стабилност, биха имали непропорционален ефект върху икономиката на страната. Световната икономическа криза доведе до нарастване на проблематичните заеми, което обаче не беше придружено от нарастване на провизиите. По-специално уязвимостта произтича от голямата експозиция към пазара на недвижимо имущество, с който са свързани над половината от всички заеми, отпуснати на местни лица, още повече, че не може да се изключи възможността за допълнителна корекция за намаляване на цените на недвижимите имоти, като в същото време към настоящия момент може да се наблюдава свръхпредлагане на жилища.

               (17)

               Малта пое редица ангажименти в рамките на пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, представени през 2011 г., са свързани с увеличаването на конкурентоспособността, насърчаването на заетостта и подобряването на устойчивостта на публичните финанси. Комисията оцени изпълнението на ангажиментите в рамките на пакта „Евро плюс“. Резултатите от тази оценка са взети предвид в препоръките.

               (18)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Малта. Тя извърши оценка на програмата за стабилност и националната програма за реформи. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Малта, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—6 по-долу.

               (19)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището (6) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Малта да предприеме следните действия в периода 2012—2013 г.:

               1.

               Да укрепи бюджетната стратегия за 2012 г. с допълнителни постоянни мерки с цел да осигури адекватен напредък по отношение на постигането на СБЦ и да поддържа дефицита под 3 % от БВП, без да прибягва към еднократни мерки. Да продължи да осъществява бюджетната консолидация с подходящи темпове след това, за да отбележи достатъчен напредък по отношение на постигането на СБЦ, включително за да изпълни целевия показател за разходите, и по отношение на изпълнението на целевия показател за намаление на дълга посредством подробно формулиране на конкретните мерки, необходими за изпълнението на целите по отношение на дефицита през 2013 г. и след това, като в същото време има готовност при необходимост да предприеме допълнителни мерки. Да изпълни, най-късно до края на 2012 г., обвързваща многогодишна бюджетна рамка, основаваща се на правила. Да осигури по-стриктно спазване на данъчните задължения, да се бори с укриването на данъци и да намали стимулите, водещи до задлъжнялост, в корпоративното данъчно облагане.

               2.

               Да предприеме незабавни действия за гарантиране на дългосрочната устойчивост на пенсионната система, които включват нарастване на реалната пенсионна възраст, включително чрез съществено ускоряване на постепенното увеличаване на законоустановената пенсионна възраст в сравнение със сегашното законодателство и ясна връзка между законоустановената пенсионна възраст и очакваната продължителност на живот, както и мерки за насърчаване на частните пенсионни спестявания. Да вземе мерки за повишаване на участието на по-възрастните работници в работната сила и за насърчаване на по-рядкото използване на схемите за ранно пенсиониране.

               3.

               Да предприеме стъпки за намаляване на високия процент на преждевременно напускащите училище. Да продължи да полага усилия в системата на образованието за изграждане на умения, които съответстват на нуждите на трудовия пазар. Да осигури предоставянето и достъпността на повече детски заведения и заведения за извънучилищни занимания с цел намаляване на разликите в равнището на заетостта при жените и мъжете.

               4.

               Да предприеме необходимите допълнителни мерки за реформа, след консултации със социалните партньори и в съответствие с националните практики, на системата за договаряне и индексиране на заплатите, за да бъде отразено по-добре развитието в производителността на труда и да се намали въздействието на цените на вноса върху индекса.

               5.

               Да засили усилията за насърчаване на енергийната ефективност и да увеличи дела на енергията от възобновяеми източници с цел да намали зависимостта на Малта от вноса на нефт чрез внимателно наблюдение на съществуващите стимулиращи механизми и приоритизиране на бъдещото развитие на инфраструктурата, включително като бъде завършено изграждането на електрическата връзка със Сицилия.

               6.

               Да укрепи банковия сектор, да вземе мерки за намаляване на потенциалните рискове, свързани с голямата експозиция към пазара на недвижими имоти. Да вземе мерки за допълнително увеличаване на провизиите за загуби, свързани с необслужвани заеми.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2012 г. с Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (3)  ОВ C 215, 21.7.2011 г., стр. 10.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията въз основа на данните в програмата и с помощта на общоприетата методика.

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка (ЕС) 2016/212 на Съвета от 12 февруари 2016 година относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2014 година

text:
               16.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 39/61

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/212 НА СЪВЕТА
   от 12 февруари 2016 година
   относно освобождаването на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2014 година
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1) и изменено със споразумението, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Общността по финансовата рамка за периода 2008—2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ и ЕО и относно разпределянето на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, по отношение на които се прилага четвърта част от Договора за ЕО (3) (наричано по-долу „Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Десетия европейски фонд за развитие (Десети ЕФР), и по-специално член 11, параграф 8 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета от 18 февруари 2008 г. относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия европейски фонд за развитие (4), и по-специално членове 142—144 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Десетия ЕФР към 31 декември 2014 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от Осмия, Деветия, Десетия и Единадесетия европейски фонд за развитие (ЕФР) за финансовата 2014 година, придружен от отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 11, параграф 8 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Десетия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Общото изпълнение на операциите на Десетия ЕФР през финансовата 2014 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите по Десетия ЕФР за финансовата 2014 година.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 209, 11.8.2005 г., стр. 27.

      (3)  ОВ L 247, 9.9.2006 г., стр. 32.

      (4)  ОВ L 78, 19.3.2008 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 373, 10.11.2015 г., стр. 289.


				|

		52013PC0632

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за одобрение на сключването от Комисията, действаща от името на Европейската общност за атомна енергия, на Протокола към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Албания, от друга страна, с оглед на присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз /* COM/2013/0632 final */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
На
24 септември
2012 г. Съветът
упълномощи
Комисията да
започне
преговори с
Албания от името
на
Европейския
съюз и
неговите
държави
членки и
Република
Хърватия за
сключване на
Протокол към
Споразумението
за стабилизиране
и асоцииране
(от 1 април 2009 г.)
между
Европейските
общности и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Република
Албания, от
друга страна,
с оглед на
присъединяването
на Република
Хърватия към
Европейския
съюз.
Тези
преговори
бяха
проведени на
19 ноември 2012 г. и
на 10 януари 2013 г.
След
допълнителни
технически
разяснения и
кореспонденция,
на 18 юни 2013 г.
албанските
власти
уведомиха за
своето съгласие
с проекта за
протокол,
предложен от
Комисията.
Текстът на
проектопротокола
е приложен.
Комисията
предлага Съветът
да вземе
решение от
името на
Европейския
съюз за
подписването
и временното
прилагане на
Протокола и
да сключи
Протокола от
името на
Европейския
съюз и
неговите държави
членки.
Европейската
общност за атомна
енергия
(Евратом)
също е страна
по Споразумението
за
стабилизиране
и асоцииране.
За сключването
на Протокола
от името на
Европейската
общност за
атомна
енергия
Комисията
предлага
Съветът да
даде
одобрението си
съгласно
член 101,
параграф 2 от
Договора за
създаване на
Евратом.
В
съответствие
с член 101 от
Договора за
създаване на
Евратом решението
за
подписване
на
споразумение
се приема от
Комисията, а
решението за
сключване на
споразумение
се приема от
Комисията с одобрението
на Съвета.
Следователно
е целесъобразно
да бъдат
приети
отделни
решения за
подписването
и
сключването
на Протокола
от ЕС и от
Европейската
общност за
атомна енергия.
За
сключването
на Протокола
от името на
Европейската
общност за
атомна
енергия Комисията
предлага
Съветът:
·
да даде
своето
одобрение
съгласно
член 101, параграф
2 от Договора
за създаване
на Евратом.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
одобрение на
сключването
от Комисията,
действаща от
името на
Европейската
общност за
атомна
енергия, на
Протокола
към Споразумението
за
стабилизиране
и асоцииране
между
Европейските
общности и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Република
Албания, от
друга страна,
с оглед на
присъединяването
на Република Хърватия
към
Европейския
съюз
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
създаване на Европейската
общност за
атомна
енергия, и по-специално
член 101,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Комисията,
като
има предвид,
че:
(1)       На 24
септември
2012 г. Съветът
упълномощи
Комисията да
започне
преговори с
Албания за
сключване на
Протокол към
Споразумението
за стабилизиране
и асоцииране
между
Европейските
общности и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Република
Албания, от
друга страна,
с оглед на
присъединяването
на Република
Хърватия към
Европейския
съюз.
(2)       Тези
преговори
приключиха
успешно.
(3)       Следователно
Протоколът
следва да
бъде сключен
и от името на
Европейската
общност за
атомна
енергия по
отношение на
въпросите,
попадащи в
приложното
поле на
Договора за
Евратом.
(4)       Подписването
и
сключването
на Протокола
подлежи на
отделна
процедура
във връзка с
въпросите,
попадащи в
приложното
поле на
Договора за
Европейския
съюз и на
Договора за
Европейската
общност за
атомна
енергия.
(5)       Сключването
на Протокола
от Комисията,
действаща от
името на
Европейската
общност за
атомна енергия,
следва да
бъде
одобрено.
РЕШИ:
Член
единствен
С
настоящото
се одобрява
сключването
от Комисията,
действаща от
името на
Европейската
общност за
атомна
енергия, на
Протокола
към
Споразумението
за стабилизиране
и асоцииране
между
Европейските
общности и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Република
Албания, от
друга страна,
с оглед на
присъединяването
на Република
Хърватия към
Европейския
съюз
(„Протоколът“).
Текстът
на Протокола
е приложен
към Решението
на Съвета
относно
подписването
и временното
прилагане на
Протокол към
Споразумението
за
стабилизиране
и асоцииране
между
Европейските
общности и
техните държави
членки, от
една страна,
и Република
Албания, от
друга страна,
с оглед на
присъединяването
на Република
Хърватия към
Европейския
съюз.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател