title: Препоръка (ЕС) 2016/2115 на Комисията от 1 декември 2016 година относно наблюдението за наличието на Δ9-тетрахидроканабинол, на неговите прекурсори и на други канабиноиди в храните (Текст от значение за ЕИП )

text:
               2.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 327/103

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/2115 НА КОМИСИЯТА
   от 1 декември 2016 година
   относно наблюдението за наличието на Δ9-тетрахидроканабинол, на неговите прекурсори и на други канабиноиди в храните
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Експертната група по замърсителите в хранителната верига (CONTAM) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно съдържанието на тетрахидроканабинол (THC) в млякото и в други храни от животински произход (1).

               (2)

               Тетрахидроканабинолът, и по-точно делта9-тетрахидроканабинол (Δ9-THC), е най-важната съставка на конопеното растение Cannabis sativa. ЕОБХ определи остра референтна доза (ARfD) от 1 μg Δ9-THC/kg телесно тегло.

               (3)

               Съществуват само ограничени данни относно наличието на Δ9-THC в храните от животински произход и относно процента на пренасяне от фуражите в храните от животински произход. Поради това са необходими повече данни за наличието му в храните от животински произход, за които са налице доказателства, че са произведени от животни, които са хранени с фуражи, съдържащи коноп или получени от коноп фуражни суровини.

               (4)

               Освен това са необходими са още данни за случаи на наличие на Δ9-THC в получени от коноп храни и в храни, съдържащи коноп или получени от коноп съставки. Целесъобразно е също така по възможност да се анализират прекурсорите без психоактивно действие — Δ9-тетрахидроканабинолови киселини (2-COOH-Δ9-THC, известна като Δ9-THCA-A, и 4-COOH-Δ9-THC, известна като Δ9-THCA-B) и други канабиноиди (като например делта8-тетрахидроканабинол (Δ8-THC), канабинол (CBN), канабидиол (CBD) и делта9-тетрахидроканабиварин (Δ9-THCV).

               (5)

               Поради тези причини е целесъобразно да се препоръча извършване на наблюдение за наличието на Δ9-THC, на неговите прекурсори и на други канабиноиди в храните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1)

               Държавите членки, с активното участие на стопанските субекти в областта на храните и на други заинтересовани страни, следва да извършват наблюдение за наличието на Δ9-тетрахидроканабинол (Δ9-THC) в храните от животински произход и на Δ9-тетрахидроканабинол (Δ9-THC), неговите прекурсори без психоактивно действие делта9-тетрахидроканабинолови киселини (2-COOH-Δ9-THC, известна като Δ9-THCA-A, и 4-COOH-Δ9-THC, известна като Δ9-THCA-B) и други канабиноиди (като например делта8-тетрахидроканабинол (Δ8-THC), канабинол (CBN), канабидиол (CBD) и делта9-тетрахидроканабиварин (Δ9-THCV) в получени от коноп храни и в храни, съдържащи коноп или получени от коноп съставки.
               За наблюдението на храни от животински произход следва да са налице доказателства, че храните от животински произход са произведени от животни, които са хранени с фуражи, съдържащи коноп или получени от коноп фуражни суровини.

               2)

               С цел да се гарантира, че пробите са представителни за партидата, от която са взети, държавите членки следва да спазват процедурата за вземане на проби, установена в Регламент (ЕО) № 401/2006 на Комисията (2).

               3)

               За предпочитане е като метод за анализ да се използва разделяне чрез хроматография, съчетано с масспектрометрия (LC-MS или GC-MS), след подходящо почистване (течно-течна (LLE) или твърдофазна екстракция (SPE)). Следва да се предпочитат хроматографските техники, които позволяват определянето поотделно на Δ9-THC, неговите прекурсори и други канабиноиди в съдържащи коноп хранителни продукти.

               4)

               Държавите членки, стопанските субекти в областта на храните и другите заинтересовани страни следва да гарантират, че резултатите от анализите се предоставят редовно и най-късно до месец октомври 2018 г. на ЕОБХ във формàта на ЕОБХ за предаване на данни в съответствие с изискванията на насоките на ЕОБХ „Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed“ (Насоки относно стандартното описание на пробата за храни и фуражи) (3) и с допълнителните специфични изисквания за докладване на ЕОБХ.

      Съставено в Брюксел на 1 декември 2016 година.

            За Комисията

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Член на Комисията

      (1)  Експертна група по замърсителите в хранителната верига към ЕОБХ, 2015 г. Научно становище относно рисковете за здравето на човека, свързани с наличието на тетрахидроканабинол (THC) в млякото и в други храни от животински произход. EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ) 2015;13(6):4141, 125 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4141

      (2)  Регламент (ЕО) № 401/2006 на Комисията от 23 февруари 2006 г. за установяване на методи за вземане на проби и за анализ за целите на официалния контрол на нивата за микотоксини в храни (ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/data/toolbox


title: Препоръка на Европейската централна банка от 1 юни 2012 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Banka Slovenije (ЕЦБ/2012/9)

text:
               7.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 161/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 1 юни 2012 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Banka Slovenije
   (ЕЦБ/2012/9)
   2012/C 161/01
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Мандатът на сегашния външен одитор на Banka Slovenije ще изтече след одита за финансовата 2011 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2012 година.

               (3)

               Banka Slovenije избра Deloitte revizija d.o.o за свой външен одитор за финансовите години от 2012 до 2014,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се назначаването на Deloitte revizija d.o.o. за външен одитор на Banka Slovenije за финансовите години от 2012 до 2014.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 1 юни 2012 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI


				|

		52013DC0373

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на Румъния за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно Програмата за конвергенция на Румъния за периода 2012—2016 г. /* COM/2013/0373 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Румъния за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
Програмата
за
конвергенция
на Румъния за
периода 2012—2016 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като взе
предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж —
Стратегията „Европа
2020“ — въз основа
на засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)       На 13
юли 2010 г., въз
основа на
предложения
на Комисията,
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т.нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си икономическа
политика и
политиката
по заетостта.
(3)       На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
Еврозоната,
като се
използват
всички възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно
действията,
които да бъдат
предприети
на равнище
държави
членки, като
изразиха
пълната си
ангажираност
с постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На 6
юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно Националната
програма за
реформи на
Румъния за
2012 г. и даде
становището
си относно актуализираната
Програма за
конвергенция
на Румъния за
периода 2011—2015 г.
(5)       На 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие Годишен
обзор на
растежа[5], с
което
постави
началото на
Европейски
семестър за 2013
г. за
координация
на
икономическите
политики. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие Доклада
за механизма
за предупреждение[6], в
който не беше
посочено, че
Румъния ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се извърши
задълбочен
преглед.
(6)       На 14
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа. Той
подчертава
необходимостта
от провеждане
на
диференцирана
и
благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)       На
30 април 2012 г.
Румъния
представи
своята програма
за
конвергенция
за периода 2013—2016 г.,
както и
своята
национална
програма за реформи
за 2013 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Въз
основа на
оценката на
програма за
конвергенция
за 2013 г. в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата е
реалистичен
и в
съответствие
с оценката в
последната
прогноза на
Европейската
комисия.
Благодарение
на
значителни
усилия за
консолидация
и в
съответствие
с
препоръката
на Съвета, Румъния
намали
бюджетния
дефицит до
ниво под 3 %
през 2012 г. .
Програмата
за
конвергенция
има за цел
постигане на
средносрочна
бюджетна цел
(СБЦ) от -1 % от
БВП (като
преди това е
била -0,7 % от БВП),
което е в съответствие
с
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Целта
на
бюджетната
стратегия,
заложена в
програмата, е
да се постигне
СБЦ до 2014 г.,
която, когато
е
преизчислена
от Комисията
въз основа на
общоприетата
методика,
съответства
на
постигането
на СБЦ до 2015 г.
Напредъкът в
посока
постигане на СБЦ
в структурно
изражение е
по-висок от 0,5 % от
БВП през 2013 г. и
около 0,4 % през
2014 г. Целевият
показател за
разходите
през
програмния
период беше
изпълнен. За
началото на 2013
г. е заложена
корекция с мерките
за
повишаване
на приходите,
включително
намаления в
данъчно
признати
позиции,
подобряване
на данъчното
облагане на селското
стопанство,
въвеждането
на данък
върху
неочаквани
доходи след
дерегулацията
на цените на
газа и
въвеждане на
специален
данък за
пренос на
електроенергия
и газ.
Основните
рискове за
програмата
за
конвергенция
се отнасят до
възможни
последващи
финансови
корекции,
свързани с
усвояването
на средствата
от ЕС, или до
финансиране
от националния
бюджет на
приоритетните
проекти, до
подновено
натрупване
на
просрочени
задължения,
особено на
местно ниво
на
управление, и
до ограничен
напредък с
преструктурирането
на
държавните
предприятия.
Публичният
дълг на
Румъния
остава
сравнително
нисък — 37,8% от
БВП през 2012 г.
Той се очаква
да нарасне до
38,6 % през 2014 г., но
ще остане
значително
под прага от
60 % от БВП през
програмния
период.
(9)       След
молба от
страна на
Румъния на 17
февруари 2011 г.
Европейската
комисия и МВФ
договориха
превантивна
програма за
икономически
корекции с
румънските органи.
В контекста
на ЕС за
превантивна
помощ,
Румъния пое
ангажимент
да приложи
всеобхватна
програма на
икономическата
политика с
особен
акцент върху
мерките за
структурно
реформиране,
с цел да се
подобри функционирането
на пазара на
труда и
продуктовите
пазари, и да
се повиши
устойчивостта
и потенциала
за растеж на
икономиката
на Румъния.
Успоредно с
това с
програмата е
гарантирано,
че
продължава
фискалната
консолидация,
че
управлението
и контрола на
публичните
финанси, се
подобряват, и
че се
извършват реформи
в областта на
външната,
паричната и финансовата
стабилност, и
в политиките
относно
финансовите
пазари. През
март 2013 г. Румъния
официално
поиска
тримесечно
удължаване
на
програмата
на МВФ.
Докато
възможността
от
възползване
от средства
по програмата
на ЕС
приключва в
края на март
2013 г., окончателният
преглед на
изпълнението
на програмата
ще се състои
в края на юни
2013 г.
(10)     Румъния
подобрява
своята
фискална
позиция с
намаляване
на бюджетния
дефицит под
3 % през 2012 г.,
както и чрез
допълнителна
фискална
консолидация,
очаквана
през 2013 г. Слабото
спазване на
данъчните
изисквания
представлява
голямо
предизвикателство
за данъчната
система на
Румъния,
по-специално
в областта на
ДДС и на
данъчното
облагане на
труда.
Екологичните
данъци са под
средните за
ЕС.
Публичният
дълг на
Румъния
остава нисък
— 34,7 % от БВП през
2011 г. Той се
очаква да нарасне
до 38 % през 2014 г.,
но ще остане
под прага от 60 %
от БВП. Макар
и Румъния да
не е
изправена пред
риск за
фискалната
устойчивост
в краткосрочен
или средносрочен
план, тя е
изложена на
среден риск в
дългосрочен
план поради
разходите, свързани
със
застаряването
на
населението. Съществува
загриженост
по отношение
на устойчивостта
и
адекватността
на пенсионната
система
поради
ниското
съотношение на
заетите вносители
на
осигуровки
спрямо
хората, получаващи
пенсии.
Румъния сега
е една от двете
държави
членки, които
все още не са
решили да
изравнят
пенсионната
възраст за
жените и
мъжете, и
процентът на
заетост на
по-възрастните
работници (41,4 %
през 2012 г.) е
значително
под средното
равнище за
ЕС.
(11)     Здравният
сектор в
Румъния е
характеризиран
с големи
разлики по
отношение на
достъпа до
него и
качеството
на
предоставяните
услуги. Това
се дължи също
така на
неефективно
използване
на ресурсите
и на лошо
управление.
Реформите,
насочени към
подобряването
на
ефективността
на сектора на
здравеопазването,
са започнали,
но са
необходими постоянни
усилия.
Икономическата
ефективност
на системата
може да се
увеличи чрез
намаляване
на
прекомерната
употреба на
болнично лечение
и като се
засилят
първичните
грижи и системите
за
препращане.
(12)     Румъния
продължи да
има нисък
процент на заетост
(63,8 %) през 2012 г.,
въпреки че по
този въпрос
бе
отбелязано
леко
подобрение
спрямо предходната
година
(увеличение
от 62,8 %). Поставената
за страната
цел, съгласно
Стратегията
„Европа 2020“, от 70 %
до 2020 г., остава
трудна за постигане.
Румънската
производителност
на труда все
още е една от
най-ниските в
ЕС. Качеството
на
активизирането
на
публичната заетост,
на услугите
при търсене
на работа и
за
преквалификация,
е все още сравнително
малко.
Ограниченият
административен
капацитет не
позволява
ефикасно реализиране
на активните
политики на
пазара на
труда чрез
качествени
персонализирани
услуги, нито
по-добрата
интеграция
на активни и пасивни
политики на
пазара на
труда. Участието
на
възрастните
в обучението
през целия
живот все още
се държи на
много ниски
нива (1,6 % през
2011 г.), което е
значително
по-ниско от средното
за ЕС (8,9 %).
Заетостта и
активността на
пазара на
труда сред младежите
е сред
най-ниските в
ЕС през 2012 г.
(съответно 23,9 % и
30,9%), докато
процентът на
безработицата
сред младите
хора е висок —
22,7 % през 2012 г. Румъния
регистрира
висок и
нарастващ
дял младежи,
които нито
работят, нито
са в областта
на образованието
и обучението
(16,8% през 2012 г.).
(13)     Намаляване
на бедността
продължава
да бъде
основно
предизвикателство.
През 2011 г. с 40,3 % от
населението
е изложено на
риска от бедност
и социално
изключване,
стойност с
около две
трети
по-висока от
средното за
ЕС равнище от
24,2 %. Децата са
особено
засегнати (49,1 %).
Влиянието на
социалните
трансфери (с
изключение
на пенсиите)
за
намаляването
на бедността
остава
значително
под средната
ефективност
на
трансферите
в рамките на
ЕС, както за
населението
като цяло (23,7 % в
Румъния
съпоставено
с 37,5 % за ЕС през
2011 г.), така и за
децата (22 % в
сравнение с
42,8 % за ЕС). Ниската
степен на
въвеждане,
обхват и
адекватност
на
социалните
помощи
остава
предизвикателство
за тяхната
ефективност
по отношение
намаляването
на бедността.
В областта на
социалното подпомагане,
няколко
законодателни
акта бяха
приети през
2012 г., като
последващи
действия
след
реформата
през 2011 г.
Приемането
на оставащото
законодателство
ще бъде важна
стъпка към
завършване
на реформата.
Обаче
обвързването
с мерките за
активизиране
би могло да
бъде
подобрено.
Изпълнението
на
националната
стратегия за
интегриране на
ромите
започна през
2012 г., но
резултатите са
скромни.
По-добра
координация
между различните
заинтересовани
страни е
необходима за
едно
ефективно
изпълнение
на стратегията,
включително
отпускането
на финансиране.

(14)     Законът
за
образованието
от 2011 г., който
представлява
значителна
реформа, с
която се установи
дългосрочна
програма за
подобряване
на качеството
на
образованието
на всички нива,
все още не
функционира
пълноценно.
За успешното
осъществяване
на реформата
на образованието
необходимите
финансови и
човешки
ресурси ще
трябва да
бъдат
насочени за
изграждането
на
административен
капацитет и
разработването
на политики.
Румъния е
изправена
пред голямо
предизвикателство
в подобряването
на
качеството
на системата
на образование
и обучение.
Преждевременното
напускане на
училище е
значително
предизвикателство;
с ниво 17,3 % през
2012 г.,
преждевременно
напускащите
училище в
Румъния са
доста повече
от средното
за ЕС ниво от
13,5 % и
националната
цел от 11,3 %.
Продължават
да
съществуват
проблеми, по-специално
в селските и
отдалечените
райони и
относно
ромите. На Румъния
също така
липсва
адекватен
механизъм за
събиране на
данни по
отношение на
преждевременното
напускане на
училище; всеобхватната
стратегия,
която ще бъде
приета тази
година,
следва да
помогне за
постигането
на тази цел.
Получаването
на висококачествени
и достъпни
образование
и грижи в
ранна детска
възраст е все
още
проблематично.
Несъответствията
между
придобитите
умения и търсенето
на пазара на
труда са
характерни за
голяма част
от
програмите
за професионално
и висше
образование,
като ниското
ниво на професионални
умения е
специфично
предизвикателство.
Високият
процент на
безработица
сред
завършилите
висше
образование и
процента на
свръхквалификация
придаде висок
приоритет на
допълнителното
привеждане в
съответствие
на висшето
образование
с пазара на
труда.
Положителен,
но бавен
напредък бе
постигнат
при прехода
от
институционални
към алтернативни
грижи за
деца, лишени
от родителски
грижи, но са
необходими
допълнителни
усилия.
(15)     Недостатъчният
административен
капацитет е
от ключово
значение за
Румъния.
Публичната
администрация
се
характеризира
с
непоследователна
правна рамка,
често
прибягване
до
извънредни
постановления,
ниски
равнища на
сътрудничеството
между
министерствата
и прекалена
бюрокрация. Тя
също така е
застрашена
от липсата на
умения,
липсата на
прозрачност
при набиране
на персонал и
високото
текучество
на
управленските
кадри.
Недостатъчният
административен
капацитет
допринася за
ниската
степен на усвояване
на средства
от фондовете
на ЕС. В края
на 2012 г. целта
за усвояване
на
средствата, договорена
в рамките на
програмата
за финансова
помощ на ЕС,
не беше
достигната с
голямо
изоставане.
Кумулативното
усвояване в края
на 2012 г.
възлизаше на
5,53 млрд. EUR или 20,2 %
от общите
налични
структурни и
кохезионни
фондове и
фондовете за
селско стопанство.
Това беше с 2,47
милиарда
по-малко от
целта на
програмата
за края на 2012 г.
в размер на 8 млрд.
EUR. Равнището
на усвояване
на структурните
и
кохезионните
фондове е
дори още по-ниско,
като възлиза
на 13 % в края на
март 2013 г. Усвояването
на средства
от фондовете
на ЕС беше в
застой през по-голямата
част от
втората
половина на
2012 г., след като
няколко
недостатъка
в системите
за
управление и
контрол и за
обществени поръчки
бяха
идентифицирани
от страна на
националните
и
европейските
одитори. Съществува
значителен
риск, че
значителна
част от
структурните
и кохезионни
фондове ще бъдат
отменени
през 2013 г.
(16)     Румъния
е изправена
пред редица
предизвикателства
в областта на
икономическата
конкуренция,
като
производителността
в промишлеността
и услугите
остава ниска.
Основните
предизвикателства
са слабата
бизнес среда
и слабата подкрепа
за научни
изследвания
и развойна дейност
(НИРД).
Подобренията
на бизнес
средата
следва да
бъде
интегрирани
в по-широка, съгласувана
стратегия за
електронно
управление, с
цел
насърчаване
на
административната
култура на
прозрачност
и правната
сигурност и
за да се
осигурят
по-добри
публични онлайн
услуги.
Румъния
следва също
така да предприемат
усилия, за да
улесни
достъпа до финансиране
и да намали
административната
тежест за
МСП.
Интензитетът
на НИРД е
изключително
нисък (0,48 % през
2011 г.) и
ефикасността
и ефективността
на
инвестициите
трябва да
бъдат подобрени
значително.
Инвеститорите
в НИРД трябва
да дават
приоритет на
дейностите,
които имат
потенциал за
привличане на
частни
инвестиции.
Румъния
следва също така
да засили
рамката на
правата
върху интелектуалната
собственост
с оглед увеличаване
на
търговската
реализация
на резултатите
от научните
изследвания.
(17)     Румъния
има ниска
степен на
конкуренция
и ефективност
в енергийния
и
транспортния
сектор.
Неефективността
и
непрозрачното
управление
на държавните
предприятия
в тези
сектори представляват
сериозно
предизвикателство.
Повишаването
на
енергийната
ефективност
в сградите, в
топлофикацията,
промишлеността
и транспорта
е друго важно
предизвикателство.
Румъния е с
третата
най-енергоемка
икономика в ЕС,
чиито
енергиен
интензитет е
2,5 пъти по-висок
от средния за
ЕС. Тя също
така
представлява
третата
най-въглеродоемка
икономика в ЕС
. В жилищните
сгради в
Румъния се
използва
осем пъти
повече
енергия,
отколкото средното
ниво за ЕС-15
поради
неефективни
районни
отоплителни
системи и
факта, че
сградите не
са изолирани
по подходящ
начин. Интегрирането
на пазарите
за природен
газ и електроенергия
на Румъния в
пазарите на
ЕС продължава
да бъде
непълно, а
трансграничните
газови мрежи
тепърва
трябва да се
създават.
(18)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Румъния. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
конвергенция
и националната
ѝ програма за
реформи. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Румъния, но и
дали те спазват
правилата и
насоките на
ЕС предвид необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
Европейския
семестър са
отразени в
препоръки 1—8
по-долу.
(19)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за конвергенция
на Румъния,
като
становището[7] му е
изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
ПРЕПОРЪЧВА
на Румъния да
предприеме
следните
действия
през периода
2013—2014 г.:
1.           Да
завърши
изпълнението
на
програмата
за финансова
помощ на
ЕС/МВФ.
2.           Да
осигури благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация
и да прилага
бюджетната
стратегия за
2013 г. и след
това, както е
предвидено,
като по този
начин се
гарантира
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
до 2015 г. Да подобри
събирането
на данъци
чрез
прилагането
на
всеобхватна
стратегия за
спазване на
данъчното
законодателство
и за борба с недекларирания
труд.
Успоредно с
това да проучи
начините за
засилване на
зависимостта
от
екологични
данъци. Да
изравни
пенсионната
възраст за
мъжете и
жените и да
подкрепи пенсионната
реформа чрез
насърчаване
на пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници.
3.           Да
продължи
реформите в
здравния
сектор за
увеличаване
на неговата
ефективност,
качество и
достъпност,
по-специално
за лицата в
неравностойно
положение и
за отдалечените
и изолирани
общности. Да
намали прекомерното
използване
на болнични
грижи,
включително
чрез
укрепване на
извънболничната
медицинска
помощ.
4.           Да
подобри
участието на
пазара на
труда, както
и
пригодността
за заетост и
производителността
на работната
ръка
посредством
преразглеждане
и засилване
на активните
политики на
пазара на труда,
за да осигури
обучение и
индивидуализирани
услуги и
насърчи
образованието
през целия
живот. Да
увеличи
капацитета
на Националната
агенция по
заетостта с
цел подобряване
на
качеството и
обхвата на
нейните
услуги. С
оглед на
борбата с
младежката
безработица,
да прилага
незабавно
националния
план за
младежка
заетост,
включително
например
чрез
гаранция за
младежта. С
цел намаляване
на бедността,
да подобри
ефективността
и ефикасността
на
социалните
трансфери,
като
вниманието е
специално
насочено към
децата. Да
завърши
реформата на
социалните
помощи чрез
приемане на
съответното
законодателство
и засилване
на връзките
му с мерки за
активиране.
Да гарантира
конкретно изпълнение
на
националните
стратегии за
интегриране
на ромите.
5.           Да
ускори
реформата в
образованието,
включително
изграждането
на
административен
капацитет
както на
централно,
така и на местно
равнище и да
оценява
въздействието
на реформите.
Да ускори
реформите в професионалното
образование
и обучение. Да
приведе
висшето
образование
в съответствие
с нуждите на
пазара на
труда и да
подобри
достъпа до
него за хора
в
неравностойно
положение. Да
прилага
национална
стратегия
относно
преждевременното
напускане на
училище,
насочена към
по-добър
достъп до
качествено
образование
в ранна
детска
възраст, включително
за децата от
ромски
произход. Да
ускори
прехода от
институционални
грижи към
алтернативни
грижи за
деца, лишени
от родителски
грижи.
6.           Да
укрепи
управлението
и качеството
на
институциите
и публичната
администрация,
по-специално
чрез
подобряване
на
капацитета
за
стратегическо
и бюджетно
планиране,
чрез
увеличаване
на професионализма
на
обществените
услуги чрез
по-добро
управление
на човешките
ресурси и чрез
укрепване на
механизмите
за
координация
между различните
нива на
управление.
Да подобри
значително
качеството
на
регламентите
чрез използването
на оценки на
въздействието
и
систематични
оценки. Да
увеличи
усилията за
ускорено
усвояване на
средствата
от ЕС, по-специално
чрез
засилване на
системите за
управление и
контрол и
подобряване
на обществените
поръчки.
7.           Да
подобри и
опрости
бизнес
средата,
по-специално
чрез
намаляване
на
административната
тежест за
малките и
средните
предприятия
и прилагане
на
съгласувана
стратегия за
електронно
управление.
Да улесни и
разнообрази
достъпа до
финансиране за
МСП. Да
осигури
прокарването
на по-тесни връзки
между
научните
изследвания,
иновациите и
промишлеността,
в частност
като се даде
приоритет на
изследователската
и развойна дейност,
която има
потенциал за
привличане
на частни
инвестиции.
Да
активизира
усилията за
подобряване
на
качеството,
независимостта
и
ефективността
на съдебната
система за
разрешаването
на дела и
борбата с корупцията
по
по-ефективен
начин.
8.           Да
насърчи конкуренцията
и
ефективността
в мрежовите
индустрии,
като се
гарантира
независимостта
и капацитета
на
националните
регулаторни
органи и чрез
продължаване
на реформата
на
корпоративното
управление
на държавните
предприятия
в секторите
на енергетиката
и транспорта.
Да приеме
цялостен
дългосрочен
план за
транспорта и
подобри
инфраструктурата
за
широколентова
достъп. Да
продължи отстраняването
на
регулираните
цени на природния
газ и на
електроенергията
и подобри
енергийната
ефективност.
Да подобри
трансграничната
интеграция
на
енергийните
мрежи и да
ускори
изпълнението
на проектите
за газопреносни
връзки.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2013) 373 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[4]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от 22
април 2013 г.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка на Европейската централна банка от 17 декември 2015 година относно политиките за разпределяне на дивиденти (EЦБ/2015/49)

text:
               30.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 438/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 17 декември 2015 година
   относно политиките за разпределяне на дивиденти
   (EЦБ/2015/49)
   (2015/C 438/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (2),
   като има предвид, че:
   е необходимо кредитните институции да продължат да се подготвят за своевременното и пълно прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) и на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) в условията на макроикономически и финансови предизвикателства, които оказват натиск върху печалбите на кредитните институции и в резултат от това — върху способността им да изградят капиталовата си база. Освен това, макар че е необходимо кредитните институции да финансират икономиката, наличието на консервативна политика за разпределяне на дивидентите е част от адекватното управление на риска и от добре функциониращата банкова система. Следва да бъде прилаган същият метод, който беше установен с Препоръка ЕЦБ/2015/2 на Европейската централна банка (5),
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.

               1.

               Кредитните институции следва да приемат политики по отношение на дивидентите, като използват консервативни и пруденциални предположения, за да могат да изпълнят приложимите капиталови изисквания след разпределянето на дивидентите.

                           а)

                           Кредитните институции са задължени във всеки един момент да изпълняват приложимите минимални капиталови изисквания (изискванията по първи стълб). Тук се включват съотношение на базовия собствен капитал от първи ред 4,5 %, съотношение на капитала от първи ред 6 % и съотношение на общата капиталова адекватност 8 %, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                           б)

                           Освен това кредитните институции са задължени във всеки един момент да изпълняват капиталовите изисквания, които са им наложени в резултат от съответното решение относно процеса по надзорен преглед и оценка в изпълнение на член 16, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и които надхвърлят изискванията по първи стълб (изискванията по втори стълб).

                           в)

                           Кредитните институции са задължени също така да поддържат антицикличните капиталови и системни буфери, както са посочени в член 128, параграфи 2, 3, 4 и 5 от Директива 2013/36/ЕС, както и всички други буфери, приети от националните компетентни органи или от определените на национално равнище органи.

                           г)

                           До датата на цялостното поетапно въвеждане кредитните институции са задължени да достигнат и максималното изискуемо равнище (6) на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на общата им капиталова адекватност. Това задължение включва пълното прилагане на гореспоменатите съотношения след прилагането на преходните разпоредби, както и пълното прилагане на антицикличния капиталов буфер и на системните буфери, посочени в член 128, параграфи 2, 3, 4 и 5 от Директива 2013/36/ЕС, както и на всички други буфери, приети от националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи. Преходните разпоредби се съдържат в дял XI от Директива 2013/36/ЕС и в десетата част от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                     Тези изисквания трябва да бъдат спазени на консолидирано равнище и на индивидуална основа, освен ако е налице освобождаване от прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална основа, както е предвидено в членове 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

               2.

               По отношение на изплащането през 2016 г. на дивиденти (7) за финансовата 2015 година от страна на кредитните институции ЕЦБ препоръчва:
               а)
                     първа категория
                  : кредитните институции, които са изпълнили приложимите капиталови изисквания, както са посочени в параграф 1, букви а), б) и в), и които към 31 декември 2015 г. вече са достигнали максималното равнище на съотношенията, както са посочени в параграф 1, буква г), следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания дори в случай на влошени икономически и финансови условия;
               б)
                     втора категория
                  : кредитните институции, които към 31 декември 2015 г. са изпълнили приложимите капиталови изисквания, както са посочени в параграф 1, букви а), б) и в), но към 31 декември 2015 г. не са достигнали максималното равнище на съотношенията, както са посочени в параграф 1, буква г), следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания, дори в случай на влошени икономически и финансови условия. Освен това те по принцип следва да изплащат дивиденти единствено дотолкова, доколкото се поддържа линейна (8) права към изискуемото максимално равнище на капиталовите изисквания, както са посочени в параграф 1, буква г);
               в)
                     трета категория
                  : кредитните институции, които нарушават изискванията, посочени в параграф 1, букви а), б) или в), следва по принцип да не разпределят дивиденти.
               Кредитните институции, които не са в състояние да се съобразят с настоящата препоръка, тъй като считат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, следва да се свържат незабавно със съвместния си надзорен екип.

         II.
   Адресати на настоящата препоръка са значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи според определенията в член 2, точки 16 и 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
   III.
   Адресати на настоящата препоръка са и националните компетентни органи и определените на национално равнище органи по отношение на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи съгласно определенията по член 2, точки 7 и 23 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). От националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи се очаква да прилагат по целесъобразност настоящата препоръка спрямо тези лица и групи (9).

      Съставено във Франкфурт на Майн на 17 декември 2015 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

      (2)  ОВ L 141, 14.5.2014 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).

      (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

      (5)  Препоръка ЕЦБ/2015/2 на Европейската централна банка от 28 януари 2015 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти (ОВ C 51, 13.2.2015 г., стр. 1).

      (6)  Максималните равнища на всички буфери с изключение на предпазния капиталов буфер, който от методологически съображения за изчисляване на максималните равнища ще бъде фиксиран на етапното равнище за 2016 г. от поетапното въвеждане.

      (7)  Кредитните институции могат да имат различна правна форма, като например дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, и неакционерни дружества, като например взаимоспомагателни дружества, кооперации или спестовни институции. В настоящата препоръка терминът „дивидент“ означава всеки вид парично плащане, което подлежи на одобрение от Общото събрание.

      (8)  На практика това означава, че за период от четири години, считано от 31 декември 2014 г., кредитните институции по принцип следва да задържат годишно поне 25 % от разликата до достигането на максималното равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на общата капиталова адекватност, както са посочени в параграф 1, буква г).

      (9)  В случай че препоръката се прилага спрямо по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи, които считат, че не са в състояние да се съобразят с нея, тъй като смятат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, те следва да се свържат незабавно с националните си компетентни органи.


				|

		52014PC0253

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за определяне на „Европейска столица на културата“ за 2018 г. в Нидерландия /* COM/2014/0253 final */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
Решение
№ 1622/2006/ЕО на
Европейския
парламент и на
Съвета от 24
октомври 2006 г.
за
установяване
на
действията
на Общността
„Европейска
столица на
културата“ за
годините 2007—2019 [1]
урежда
процедурата
за
определяне
на европейски
столици на
културата.
Съгласно
член 2 от посоченото
решение от 2009 г.
нататък два
града от две
държави членки
ще бъдат
определяни за
европейски
столици на
културата
последователно
в
хронологичния
ред,
определен в
приложението
към
решението. На
Малта и Нидерландия
се пада
правото да
бъдат домакини
на проявата
през 2018 г. Малта
реши да
пристъпи към
своята
процедура за
подбор една
година
по-рано от
обичайния
график и
Валета бе определена
за
„Европейска
столица на
културата“ за
2018 г. в Малта с
Решение № 2013/286/ЕС
на Съвета от 17
май 2013 г.[2]
Номинацията
за
„Европейска
столица на
културата“ за
2018 г. в
Нидерландия
става по
следната
процедура.
Въпросната
държава членка
публикува
покана за
представяне
на
предложения
не по-късно
от шест
години преди
проявата. Не
по-късно от
пет години
преди
проявата се
свиква
заседание за
предварителен
подбор на
комисия за
подбор в
състав от 13
независими
експерти от
сектора на
културата. Тя
оценява
получените
кандидатури
в съответствие
с критериите,
определени в
член 4 от Решение
№ 1622/2006/ЕО, и
съставя
списък на
първоначално
одобрените
градове
кандидати,
чиито кандидатури
трябва да
бъдат
разгледани
впоследствие,
след като те
попълнят
досиетата на
кандидатурите
си.
Въпросната
държава членка
свиква
комисията за
извършване
на
окончателния
подбор девет
месеца след
заседанието
за
предварителен
подбор. След
задълбочена
оценка на
предварително
избраните
градове въз
основа на
критериите,
определени
за
конкретното
действие,
комисията
препоръчва
един град за
титлата във
въпросната
държава
членка.
На
основата на
тази
препоръка
държавата членка
номинира
един град за
„Европейска столица
на културата“
и уведомява
по официален
път за тази
номинация
Европейския
парламент,
Съвета,
Комисията и
Комитета на
регионите не
по-късно от
четири години
преди
определеното
начало на
проявата.
Европейският
парламент
може да
изпрати становище
до Комисията
не по-късно
от 3 месеца
след
получаването
на
номинациите.
Съветът,
като действа
по препоръка
на Комисията,
определя
официално
съответните
градове за
годината, за
която те са
били номинирани.

След
приключване
на описаната
по-горе състезателна
процедура в
два етапа
комисията
препоръча
Леуварден
(Нидерландия)
за домакин на
проявата
през 2018 г. в
доклада си от
септември 2013 г.
Нидерландия
уведоми по
официален
път за тази
номинация
Европейския
парламент,
Съвета,
Комисията и
Комитета на
регионите
през
декември 2013 г.
През
февруари 2014 г.
Европейският
парламент изпрати
своето
положително
становище до
Комисията.
Вследствие
на това
Комисията, в
съответствие
с член 9,
параграф 3 от
Решение
№ 1622/2006/ЕО, представя
на Съвета
приложената
препоръка за официалното
определяне
на Леуварден
за „Европейска
столица на
културата“ за
2018 г. в
Нидерландия.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
определяне
на
„Европейска
столица на културата“
за 2018 г. в
Нидерландия

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Решение
№ 1622/2006/ЕО на
Европейския
парламент и
на Съвета от
24 октомври 2006 г.
за
установяване
на действията
на Общността
„Европейска
столица на
културата“ за
годините 2007—2019[3], и
по-специално
член 9,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия,
като
взе предвид
доклада на
комисията за
подбор от
септември 2013 г.
във връзка с
процедурата
по подбор на
„Европейска
столица на културата“
в
Нидерландия,
като
има предвид,
че:
критериите
по член 4 от
Решение
№ 1622/2006/ЕО са изцяло
изпълнени,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
За
„Европейска
столица на
културата“ за
2018 г. в Нидерландия
се определя
Леуварден.
Член 2
Настоящото
решение
влиза в сила
в деня след
деня на
публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 304, 3.11.2006 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 162, 14.6.2013 г.,
стр. 9.
[3]               ОВ L 304, 3.11.2006 г.,
стр. 1.


Важна правна забележка

|

52008DC0413

Препоръка на Комисията до Съвета относно предложенията от името на Европейската общност заедно с държавите-членки за изменение на приложение I към Протокола за устойчивите органични замърсители (УОЗ) към Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния  /* COM/2008/0413 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 1.7.2008 г.COM(2008) 413 окончателенПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТАотносно предложенията от името на Европейската общност заедно с държавите-членки за изменение на приложение I към Протокола за устойчивите органични замърсители (УОЗ) към Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстоянияА. ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. Изпълнителният орган на Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния (CLRTAP) прие Протокола за устойчивите органични замърсители (УОЗ) през юни 1998 г. Протоколът за УОЗ се фокусира понастоящем върху списък от 16 вещества, съдържащ 11 пестициди, два промишлени химикала и три случайни странични продукта. Крайната цел е да се предотврати всякакво изпускане, отделяне или загуба на такива вещества. Протоколът за УОЗ влезе в сила на 23 октомври 2003 г. Той е ратифициран от 29 страни, включително Общността и 21 държави-членки[1].2. Съветът прие решение за сключване на протокола от името на Европейската общност на 19 февруари 2004 г.[2] Инструментът за одобрение от Общността беше депозиран на 30 април 2004 г.3. Съгласно член 14 от протокола всяка страна може да предложи изменения в него и неговите приложения. На среща на страните в състава на изпълнителния орган те обсъждат предложените изменения и ги приемат с консенсус на страните, присъстващи на срещата.4. Предложения за изменение на приложенията към протокола следва да се правят единствено от името на Общността и нейните държави-членки, въз основа на задължението за сътрудничество и единство при международното представяне на Общността, което произтича от член 10 от Договора за ЕО.5. С оглед започването на процедури за преговори за възможните изменения на приложенията към протокола, Комисията, във връзка с въпросите от компетенциите на Общността, изпрати през 2005 г. до изпълнителния орган на протокола предложението от името на Общността заедно с държавите-членки, които са страни по Конвенцията, за изменение на съответните приложения към протокола, като се добавят следните вещества: хексахлорбутадиен (HCBD); търговски октабромодифенил етер (c-OctaBDE); пентахлоробензен (PeCB); полихлорирани нафталини (PCNs); хлорирани парафини с къса верига (SCCPs); и перфлуорооктан сулфонат (PFOS).6. Съгласно наличната научна информация и докладите за преглед ендосулфанът и трифлуралинът показват характеристики на УОЗ. Двете вещества бяха оценени съгласно Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита[3]. В резултат продуктите за растителна защита, съдържащи ендосулфан, бяха напълно и окончателно изтеглени до декември 2007 г.[4], а продуктите за растителна защита, съдържащи трифлуралин, следва да бъдат напълно и окончателно изтеглени до декември 2008 г.[5] Поради потенциала на тези химикали за разпространение на далечни разстояния в околната среда мерките, взети на национално равнище или на равнище на Общността, не са достатъчни за запазване на високо ниво на защита на околната среда и на човешкото здраве, и следователно е необходимо по-широко международно действие. Веществата бяха предложени от Общността и държавите-членки за включване в Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители през 2007 г. Следователно е уместно Общността и държавите-членки, които са страни по протокола, да предложат изменение на съответните приложения към протокола, като добавят тези две вещества.Б. ПРЕПОРЪКАВ контекста на гореспоменатото Комисията препоръчва:Съветът упълномощава Комисията, с оглед започването на процедури за преговори за възможните изменения на приложенията към протокола на ООН/ИКЕ за УОЗ, да изпрати до изпълнителния орган на протокола за УОЗ, навреме за разглеждане на следващата среща на изпълнителния орган през декември 2008 г., предложението от името на Общността заедно с държавите-членки, които са страни по Конвенцията, за изменение на съответните приложения към протокола, като се добавят следните вещества в приложение I:- Ендосулфан- ТрифлуралинКомисията заедно с държавите-членки гарантира, че съответната информация в подкрепа на предложенията е изпратена до изпълнителния орган.Съставено в Брюксел,За Съвета, Председател [1] Съгласно последната актуализация от 18 септември 2007 г. от секретариата за УОЗ.[2] Решение 2004/259/ЕО на Съвета от 19 февруари 2004 година относно сключването от името на Европейската общност на Протокола за устойчивите органични замърсители към Конвенцията от 1979 година за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, ОВ L 81, 19.3.2004 г., стр. 37.[3] OВ L 230, 19.8.1991 г.., стp. 1. Директива, последно изменена с Директива 2005/58/ЕО на Комисията (ОВ L 246, 22.9.2005 г., стр. 17).[4] OВ L 317, 3.12.2005 г.., стp. 25.[5] Решение на Комисията от 20 септември 2007 година относно невключването на трифлуралина в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и оттеглянето на разрешенията за продукти за растителна защита, които съдържат това вещество. OВ L 255, 29.9.2007 г., стр. 42.


               19.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 65/162

         P7_TA(2013)0234
   Препоръка до Съвета относно Шестдесет и осмата сесия на Общото събрание на ООН
   Препоръка на Европейския парламент до Съвета от 11 юни 2013 г. относно Шестдесет и осмата сесия на Общото събрание на ООН (2013/2034(INI))
   (2016/C 065/23)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид Договора за Европейския съюз (ДЕС), и по-специално членове 21 и 34 от него,

               —

               като взе предвид предложението за препоръка до Съвета относно Шестдесет и осмата сесия на Общото събрание на ООН (ОС на ООН), внесено от Александър Граф Ламбсдорф, от името на групата ALDE (B7-0083/2013),

               —

               като взе предвид Решение 2011/168/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно Международния наказателен съд и за отмяна на Обща позиция 2003/444/ОВППС,

               —

               като взе предвид приоритетите на ЕС за Шестдесет и седмата сесия на ОС на ООН, във вида, в който са приети от Съвета на 23 юли 2012 г. (1),

               —

               като взе предвид съобщението на Комисията от 10 септември 2003 г., озаглавено „Европейският съюз и Организацията на обединените нации: изборът на мултилатерализма“ (COM(2003)0526),

               —

               като взе предвид Шестдесет и седмата сесия на ОС на ООН, по-специално неговите резолюции, озаглавени „Договорът за търговията с оръжие“ (2), „Четиригодишен цялостен преглед на политиката на оперативните дейности за развитие на системата на Организацията на обединените нации“ (3), „Свобода на религията и убежденията“ (4), „Насърчаване на демократичен и справедлив международен ред“ (5), „Подобряване на международното сътрудничество в областта на правата на човека“ (6), „Върховенството на закона на национално и международно равнище“ (7) и „Жените, разоръжаването, неразпространението на оръжия и контрола над въоръженията“ (8),

               —

               като взе предвид резолюцията на ОС на ООН от 3 май 2011 г. относно участието на Европейския съюз в работата на Организацията на обединените нации (9),

               —

               като взе предвид резолюцията на ОС на ООН от 31 октомври 2003 г., с която беше приета Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу корупцията (10),

               —

               като взе предвид Резолюция 1325 на Съвета за сигурност на ООН (СС на ООН) относно жените, мира и сигурността, приета на 31 октомври 2000 г.,

               —

               като взе предвид резолюцията на Съвета на ООН по правата на човека от 5 юли 2012 г., озаглавена „Насърчаване, защита и упражняване на правата на човека в интернет“, в която се признава значението на защитата на правата на човека и свободния поток на информация онлайн,

               —

               като взе предвид своята препоръка от 13 юни 2012 г. до Съвета относно Шестдесет и седмата сесия на ОС на ООН (11),

               —

               като взе предвид своята препоръка до Съвета от 18 април 2013 г. относно принципа на ООН за отговорност за защита (12),

               —

               като взе предвид своята резолюция от 11 май 2011 г. относно ЕС като глобален фактор: неговата роля в многостранни организации (13),

               —

               като взе предвид своята резолюция от 7 юли 2011 г. относно външните политики на ЕС в полза на демократизацията (14),

               —

               като взе предвид своята резолюция от 7 февруари 2013 г. относно 22-рата сесия на Съвета на ООН по правата на човека (15),

               —

               като взе предвид доклада на съвместната делегация на комисията по външни работи и подкомисията по правата на човека в Шестдесет и седмата сесия на Общото събрание на ООН от 28–29 октомври 2012 г.,

               —

               като взе предвид член 121, параграф 3 и член 97 от своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по външни работи и становището на комисията по развитие (А7-0202/2013),

               A.

               като има предвид, че с оглед на нарастващата глобализация и взаимосвързаност на държавите и обществата съществува все по-голяма необходимост от общи правила и механизми за вземане на решения, както и възможност за установяването на такива, с цел съвместно предприемане на мерки във връзка с възникващите глобални предизвикателства;

               Б.

               като има предвид, че фрагментираното създаване на политики в световен мащаб, в съчетание с нарастването на броя на международните и транснационалните форуми, усложнява допълнително международните отношения;

               В.

               като има предвид, че ЕС се ангажира с ефективно многостранно сътрудничество, в основата на което е една силна система на ООН; като има предвид, че ООН е в основата на глобалното управление;

               Г.

               като има предвид, че здравото и стабилно партньорство между ЕС и ООН подкрепя и допринася за работата на ООН в рамките на трите стълба — мир и сигурност, права на човека и развитие — и като има предвид, че по този начин ЕС трябва да поеме отговорността да участва в разработването на съвместни подходи към глобалните предизвикателства;

               Д.

               като има предвид, че зачитането, насърчаването и опазването на всеобщия характер и неделимостта на правата на човека са крайъгълните камъни на дейността на ЕС в международен план; като има предвид, че демокрацията и принципите на правовата държава са стълбове на устойчивия мир, като гарантират правата на човека и основните свободи;

               1.

               Отправя до Съвета следните препоръки:

         ЕС като глобален фактор

               a)

               да се гарантира непрекъснато последователността и видимостта на ЕС като глобален фактор в ООН; да се засили способността на ЕС да действа по координиран, бърз и всеобхватен начин на световната сцена и да постига последователни и своевременни резултати; да се гарантира пълното прилагане на резолюцията на ОС на ООН от 3 май 2011 г. относно участието на ЕС в работата на Организацията на обединените нации;

               б)

               да се насърчи ефективно многостранно сътрудничество чрез засилване на представителността, прозрачността, отчетността, ефикасността и ефективността на ООН, с цел подобряване на резултатите на място; да се припомни необходимостта от установяване на нов институционален баланс между променящата се роля на Г-20, ООН и нейните агенции, както и на международните финансови институции;

               в)

               да се осъществява по-активно сътрудничество със стратегически и други партньори на двустранна и многостранна основа с цел подкрепа на ефективни решения на проблемите и, когато е възможно, да се правят опити за предприемане на общи усилия с цел по-добри резултати;

         ЕС и глобалното управление

               г)

               да се засили сътрудничеството с партньорите с цел повишаване на ефективността и единството на ООН като организация за 21-ви век;

               д)

               да се подкрепи една всеобхватна реформа на СС на ООН, основана на консенсус; да се представи конкретно предложение относно начина за постигане, като централна, дългосрочна цел на ЕС, на единно членство на ЕС в един разширен СС на ООН; да се поеме инициативата за разработване на обща позиция на държавите — членки на ЕС за тази цел; да се продължи подкрепата за прозрачността и по-добрата съгласуваност на политиките и позициите на държавите — членки на ЕС, които са членове на СС на ООН; да се гарантира, че тези държави членки, които имат постоянно място в СС на ООН, подкрепят становищата и позициите на Съюза като средство за координирани действия на ЕС в СС на ООН;

               е)

               да се полагат координирани усилия за укрепване на ролята и авторитета на ОС на ООН и за повишаване на неговата ефективност и ефикасност, включително чрез подобряване на неговите работни методи;

               ж)

               да се насърчава по-институционализирано участие на други заинтересовани страни (представители на гражданското общество, академичните среди) в работата на ОС на ООН; да се укрепи системата на ООН чрез разширяване и задълбочаване на натрупания граждански експертен опит;

               з)

               да се подкрепи прилагането на задължително оповестяване по държави на плащанията на транснационалните дружества, а именно от банковия и добивния сектор, регистрирани или чиито ценни книжа са допуснати до търговия на финансовите пазари в националните юрисдикции на партньорите;

         Мир и сигурност

               и)

               да се подкрепи включването в мироопазващи операции на аспект, свързан с изграждане на мира, както и да се повиши съгласуваността между мироопазващите операции и националните екипи на ООН и участниците в процеса на развитие;

               й)

               да се работи в сътрудничество за засилването на ролята и капацитета на регионалните организации в опазването на мира, предотвратяването на конфликти, гражданското и военното управление на кризи, както и решаването на конфликти; да се насърчават съвместни мисии за оценка и да се укрепи сътрудничеството между ЕС и неговите партньори (включително Африканския съюз и подрегионални организации, НАТО, ОССЕ, АСЕАН, Общността на латиноамериканските и карибските държави, Арабската лига и др.) за предотвратяване на конфликти, както и в държави, където конфликтите са приключили;

               к)

               при поискване да се предоставя подкрепа на ООН с бойни групи на ЕС за мисии за налагане на мира и да се гарантира пълно сътрудничество от страна на държавите членки в използването на тези групи за мисии, които са били разрешени от Съвета за сигурност или Общото събрание на ООН;

               л)

               да се гарантира, че мандатите на мироопазващите мисии отразяват необходимостта от подкрепа на изборния процес, включително мисии за наблюдение на изборите,

               м)

               да се работи за установяването на отговорността за защита като нова норма на международното право, в рамките, договорени от държавите — членки на ООН на световната среща на високо равнище през 2005 г.;

               н)

               да се осигури пълна съгласуваност и съответствие с международното хуманитарно право на евентуалните бъдещи промени и приложения на принципа „отговорност за защита“, като същевременно се полагат усилия той да придобие всеобщ характер като инструмент за превантивна дипломация и двигател за човешко развитие;

               о)

               да се предприемат последващи действия във връзка с предложенията на Парламента в неговата препоръка до Съвета относно принципа на ООН за „отговорност за защита“ (16) и да се работи с партньорите, за да се гарантира, че концепцията за отговорност за защита се съсредоточава върху превенцията, защитата и възстановяването след конфликти, включително в предизвикващи загриженост случаи на геноцид, етническо прочистване, военни престъпления или престъпления срещу човечеството, но никога не се използва като претекст за обслужване на специални или национални интереси или тези на международни коалиции, основани на геостратегически или икономически интереси, с цел смяна на режима; да се подпомагат държавите за изграждане на капацитет в това отношение;

               п)

               да се разработят критерии, които трябва да бъдат вземани предвид, когато се предприемат действия за прилагане на принципа за „отговорност за защита“, по-специално третия стълб, включващ военни интервенции, като тези критерии обхващат например пропорционалност, предварителна яснота относно целите на политиката, както и използването на задълбочени оценки на въздействието;

               р)

               да се засили ролята на ЕС като глобален политически фактор чрез активна роля в превантивната дипломация;

               с)

               да се призоват всички преки и непреки участници в даден въоръжен конфликт, независимо дали става въпрос за държавни или недържавни участници, да спазват изцяло своите задължения съгласно международното право, включително осигуряване на хуманитарно пространство и осигуряване на неограничен достъп до хуманитарна помощ за хората в нужда, като се обърне специално внимание на защитата на цивилните лица, и да се застъпват за мирни, дипломатически решения на всички видове конфликти;

               т)

               да се подкрепят Резолюции 1325 (2000) и 1820 (2008) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността. да се подчертае и да се гарантира участието на жените в мирния процес; да се признае необходимостта от включване на свързаните с пола аспекти в предотвратяването на конфликти, мироопазващите операции, хуманитарната помощ и възстановяването след конфликти;

               у)

               да се работи в сътрудничество с ООН за справяне със заплахите за глобалната сигурност, като разпространението на ядрени оръжия, организираната престъпност и тероризма; да се положат повече усилия за приключване на преговорите за всеобхватна конвенция относно международния тероризъм;

               ф)

               да се работи в сътрудничество с партньори на многостранна и двустранна основа за оказване на по-силен и ефективен натиск, за да се сложи незабавно край на нарушаването на правата на човека и насилието в Сирия; да се проучат, заедно с партньори, по-специално САЩ, Турция и Лигата на арабските държави, всички варианти по отношение на прилагането на принципа на отговорност за защита, за да се помогне на сирийския народ и да се спрат кръвопролитията; да се окаже натиск върху правителството на Сирия и всички участници в кризата с цел пълно зачитане на международното хуманитарно право, както и да дадат възможност за бързо предоставяне на трансгранична хуманитарна помощ, основни обществени услуги, както и неограничен достъп за хуманитарните организации; да се призоват международните партньори да изпълнят финансовите си ангажименти по отношение на оказването на помощ за сирийските бежанци, така че ВКБООН и други организации да могат да окажат необходимата подкрепа; да се проучат, заедно с партньори, начините за свеждане до минимум на въздействието на кризата в Сирия върху съседните държави;

               х)

               да се подкрепят, в съответствие с резолюциите на СС на ООН по този въпрос, усилията на регионалната и на международната общност за намиране на политическо решение на конфликта в Мали и да се насърчи демократичен преход чрез укрепване на институциите на прехода, като се подкрепи, включително чрез медиация, национален диалог, включващ всички страни, и помирение, както и провеждането на свободни, честни и прозрачни избори; да се окаже подкрепа също така на инициативите за териториалната цялост на Мали и сигурността на населението на страната; да се подчертае значението на поддържането на стабилността в региона на Сахел и на предотвратяването на отрицателно въздействие върху стабилността на страните — съседки на Мали; да се постигне тясна координация с регионалните и международните партньори, включително Африканския съюз и Икономическата общност на западноафриканските държави; да се предостави подкрепа за мироопазваща мисия под егидата на ООН и специална част за предоставяне на военно обучение на въоръжените сили на Мали в рамките на EUTM Мали и да се насърчат държавите — членки на ЕС да участват в тези инициативи; да се продължи предоставянето на помощ на AFISMA (Международна мисия за подкрепа на Мали, ръководена от африканските държави);

               ц)

               да се приветства Договорът за търговията с оръжие, приет от ОС на ООН на 2 април 2013 г., който ще се прилага по отношение на широк набор от оръжия, включително боеприпаси; да се подкрепят активно бързото подписване, незабавното ратифициране и ефективното и всеобщо прилагане на този договор от всички държави — членки на ООН, включително държавите, които са основни производители на оръжия в световен мащаб; да се поеме лидерството за усилията, насочени към определяне на най-високите общи стандарти, включително с оглед на положението с правата на човека в страните получателки, за регулиране на международната търговия с оръжие и борбата с незаконния трафик, като по този начин се предотвратяват конфликтите, намалява се човешкото страдание и корупцията и се допринася за мира и сигурността в международен мащаб;

               ч)

               да се полагат повече усилия за поемане на многостранни ангажименти за намаляване на броя на ядрените оръжия;

         Права на човека, демокрация и принципи на правовата държава

               ш)

               да се активизират международните усилия, чиято цел е да се гарантира, че всички права на човека, договорени в конвенциите на ООН, се считат за всеобщи, неделими, взаимозависими и взаимосвързани и че зачитането им се прилага; да се оказва противодействие на опитите за подкопаване на основите на хуманитарното право в борбата срещу тероризма; да се подкрепи включването на правата на човека, в това число цифровите свободи, както и основните свободи във всички аспекти на дейността на ООН;

               щ)

               да се полагат усилия за укрепване на процеса на всеобщ периодичен преглед, като се включат препоръки в тази насока в двустранните и многостранните диалози с държави — членки на ООН, особено в диалозите в областта на правата на човека; да се създаде среда, която позволява на НПО да дадат своя принос на различните етапи на процеса на всеобщ периодичен преглед;

               aa)

               да се води борба срещу нетърпимостта, отрицателните стереотипи, заклеймяването, дискриминацията и подбуждането към насилие; да се признае с дълбока загриженост нарастващото насилие срещу членове на религиозни и други общности в различни части на света;

               аб)

               да се предприемат действия във връзка с ограниченията на свободата на пресата и медиите по света; да се води борба срещу насилието над журналисти и автори на интернет блогове; да се защитава и подкрепя свободата на изразяване, както в интернет, така и извън него;

               ав)

               да се насърчава всеобщата подкрепа на Римския статут на Международния наказателен съд (МНС) и да се работи за повишаване на работния капацитет на МНС, за да се намали броят на случаите на престъпления срещу човечеството, които остават безнаказани;

               аг)

               да се подкрепи ангажиментът за постигане на международен ред, основан на принципите на правовата държава, което е от съществено значение за мирното съвместно съществуване на държавите, както и за изграждане на по-устойчиви държави и траен мир; да се припомни в тази връзка, че подкрепата за демокрацията и зачитането на принципите на правовата държава са взаимосвързани и че като такива следва да бъдат подкрепени като цел на външната политика на ЕС;

               ад)

               да се подкрепят в още по-голяма степен държавите, по тяхно искане, при изпълнението на национално равнище на техните съответни международни задължения, посредством засилена техническа помощ, както и посредством изграждане на институции и на капацитет;

               ае)

               да се изпълнят препоръките на политическата декларация, приета на срещата на високо равнище относно принципите на правовата държава през септември 2012 г.; да се подкрепи създаването на съвместния глобален координиращ орган в областта на принципите на правовата държава; да се окаже пълна подкрепа на ролята на Групата за координация и ресурсно осигуряване на правовата държава за цялостно съгласуване и последователност, за да се избегне също така и фрагментирането между службите (Отдел по политически въпроси, Програма на ООН за развитие и т.н.);

               аж)

               да се припомни, че корупцията е нарушение на правата на човека и че Европейският съюз е поискал изключителна компетентност за подписване на Конвенцията на ООН срещу корупцията; да се поиска от върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност/заместник — председател на Комисията да представи план за действие на ЕС срещу корупцията с оглед ефективно наблюдение на изпълнението на препоръките на Конвенцията, напр. посредством определянето на задължения за държавите членки да публикуват и разпространяват информация за корупцията; да се установят канали за докладване на такива нарушения, нормативна уредба за защита на свидетелите и средства, с които да се осигури участието на гражданското общество;

         Устойчиво развитие

               аз)

               да се допринесе за по-голяма политическа съгласуваност в подкрепа на развитието и за решителни усилия в борбата с бедността, както и за повишаване на ефективността на помощта за развитие, тъй като те продължават да бъдат ключови за постигане на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР);

               аи)

               в стратегиите в областта на развитието да се включат оценката и управлението на намаляването на риска от бедствия, с цел да се защити животът и прехраната на населението;

               ай)

               да се подобри връзката между подпомагането при бедствия, възстановяването, намаляването на риска от бедствия и развитието и да се подобри координацията между действащите лица в областта на хуманитарната помощ и развитието, за да се гарантира непрекъснатостта на помощта и да се изгради устойчивост, необходимостта от които се подчертава от повтарящите се продоволствени кризи в региона Сахел и Африканския рог;

               ак)

               да се работи за пълното прилагане на резултатите от конференцията „Рио+20“, включително чрез насърчаване на устойчивото развитие като водещ принцип за дългосрочно развитие в световен мащаб; да се изпълни международният ангажимент на ЕС и държавите членки да отделят 0,7 % от БВП за помощ за развитие, независимо от последиците от финансовата и икономическата криза за ЕС27;

               ал)

               да се работи в сътрудничество за започването по график на дейността на Политическия форум на високо равнище за устойчивото развитие, с цел координиране на текущия мониторинг и оценка на напредъка към постигане на обявените цели;

               ам)

               да се подкрепи всеобщият достъп до вода и достъпните и устойчиви енергийни услуги, тъй като те са основни фактори за изкореняването на бедността и за приобщаващия растеж;

               ан)

               да се работи за осъществяване на програмата за ЦХР за периода след 2015 г. по последователен и съгласуван начин; да се договори единен набор от цели за устойчиво развитие, които имат глобален обхват и са ориентирани към действия и които са измерими, обвързани със срокове и лесни за оповестяване; стремежът да е насочен към цели, които включват устойчивост, справедливост и управление;

               ao)

               да се подкрепи инициативата на председателя на ОС на ООН да представи на гражданското общество програма за развитие за периода след 2015 г. чрез организиране на специално събитие, посветено на постигането на ЦХР в рамките на 68-та сесия на ОС на ООН през 2013 г., като важен етап от консултациите с гражданското общество, тъй като това събитие може да допринесе за обединяване на целите за устойчиво развитие и процеса за развитие в периода след 2015 г. в „обща писта“;

               ап)

               да се отправи призив новата рамка за сътрудничество за периода след 2015 г. да бъде придружена от програма за предсказуемо и реалистично финансиране в съответствие с договорените цели;

         Глобално сътрудничество между парламентите

               ар)

               да се подкрепи взаимодействието между правителствата и парламентите по световните проблеми; да се укрепи глобалното управление и да се даде възможност за по-голямо обществено и парламентарно участие в дейността на ООН;

         Общи съображения

               ас)

               да се засилят действията във връзка с препоръките, приети от Парламента, включително чрез приканване на Европейската служба за външна дейност да докладва ежегодно на Парламента относно резултатите от сесията на ОС на ООН;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, на заместник-председателя на Европейската комисия/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, и — за сведение — на Комисията.

      (1)  Съвет на Европейския съюз, 9820/1/12.

      (2)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/234.

      (3)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/226.

      (4)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/179.

      (5)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/175.

      (6)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/169.

      (7)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/97.

      (8)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/67/48.

      (9)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/65/276.

      (10)  Резолюция на Общото събрание на ООН A/RES/58/4.

      (11)  Приети текстове, P7_TA(2012)0240.

      (12)  Приети текстове, P7_TA(2013)0180.

      (13)  Приети текстове, P7_TA(2011)0229.

      (14)  Приети текстове, P7_TA(2011)0334.

      (15)  Приети текстове, P7_TA(2013)0055.

      (16)  Приети текстове, P7_TA(2013)0180.


				|

		52013DC0367

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Унгария за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Унгария за периода 2012—2016 г. /* COM/2013/0367 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Унгария за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
конвергенция
на Унгария за
периода 2012—2016 г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121, параграф 2
и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от
16 ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На
26 март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия ще
се
съсредоточи
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо да
се
предприемат
действия за
повишаване на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)       На
13 юли 2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на
21 октомври
2010 г. прие
решение относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[5], като
двата акта
заедно
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политики по
заетостта.
(3)       На
29 юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт
за растеж и
работни
места, с
който се предоставя
съгласувана
рамка за
действие на равнището
на отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се
използват
всички
възможни
лостове, инструменти
и политики.
Те взеха
решение относно
действията,
които да
бъдат
предприети
на равнище
държави
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На
6 юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на
Унгария за
2012 г. и даде
становището
си относно актуализираната
програма за
конвергенция
на Унгария за
периода 2011—2015 г.
(5)       На
28 ноември 2012 г.
Комисията
прие
Годишния обзор
на растежа[6], с
което
постави
началото на
Европейския
семестър за
координация
на
икономическите
политики за
2013 г. Също на
28 ноември 2012 г.
въз основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 Комисията
прие Доклада
за механизма
за предупреждение[7], в
който бе
посочено, че
Унгария е
една от държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)       На
14 март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на диференцирана
и
благоприятстваща
растежа бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми в
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)       На
10 април 2013 г.
Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед[8] за
Унгария,
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011. Анализът
на Комисията
дава
основание да
се заключи,
че в Унгария
са налице
макроикономически
дисбаланси,
които трябва
да бъдат следени
и които
изискват
решителни
политически
действия.
По-специално,
продължава
да е нужно да
се следи
внимателно
текущото
коригиране
на силно
отрицателната
нетна
международна
инвестиционна
позиция, дължащо
се в голяма
степен на
намаляването
на
задлъжнялостта
на частния
сектор в контекста
на високото
равнище на
консолидирания
държавен
дълг и
неблагоприятната
стопанска
среда, така
че да се
намалят
значителните
рискове от
неблагоприятни
последици за
функционирането
на
икономиката.
(8)       На
24 април 2013 г.
Унгария
представи
своята програма
за
конвергенция
за 2013 г.,
обхващаща периода
2012—2016 г., а на
22 април 2013 г. —
своята
национална
програма за
реформи за
2013 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)       Въз
основа на
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
конвергенция
за 2013 г.
(„програмата“)
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на бюджетните
прогнози в
програмата е
донякъде
оптимистичен.
Прогнозите
на унгарските
власти за
растежа за
2013 г. и 2014 г. — съответно
0,7 % и 1,9 % — са с
около
половин
процентен
пункт
по-високи в
сравнение с
прогнозата на
Комисията от
пролетта на
2013 г. Целта на
изложената в
програмата
бюджетна
стратегия е
да се
осигурят
устойчивото
коригиране на
прекомерния
дефицит до
крайния срок
— 2012 г., и
продължаващото
спазване на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ). Унгария
положи
значителни
усилия за
бюджетна
консолидация
през 2012 г. и с
постигнатия
резултат за
бюджетния
дефицит от 1,9 %
от БВП
преизпълни
препоръчаната
от Съвета цел
за дефицита
от 2,5 % от БВП,
отчасти
благодарение
на
допълнителни
еднократни
приходи в размер
на 0,2 % от БВП в
добавка към
вече взетите предвид
към момента
на отправяне
на препоръката
на Съвета.
Въпреки това
корективните
мерки за 2012 г. и
след това,
по-специално
обявените
през есента
на 2012 г., бяха съсредоточени
главно върху
приходната
част, с
основен
акцент върху
избрани
сектори, което
поставя под
въпрос
устойчивостта
на мерките за
консолидация.
Според
пролетната
прогноза на
Комисията от
2013 г., за да се
коригира
прекомерният
дефицит по
един устойчив
начин, са
нужни
допълнителни
мерки както
за 2013 г., така и
за 2014 г. След
публикуването
на
пролетната
прогноза
правителството
прие нов
пакет за
корекции и
съгласно актуализираната
оценка на
Комисията
дефицитът се
очаква да
остане под
прага от 3 % от
БВП с новите
мерки през
2013 г. и 2014 г. В
програма СБЦ
е променена
от
структурно
салдо от -1,5 % на
-1,7 % от БВП.
Новата СБЦ е
в
съответствие
с изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Унгария
отчете структурно
салдо от -0,7 % от
БВП през 2012 г.,
т.е. доста над
преразгледаната
СБЦ, и в
пролетната
прогноза на
Комисията за
2013 г. се
предвижда, че
структурното
салдо ще
продължи да е
в съответствие
със СБЦ през
прогнозния
период и ще
бъде -1,1 % през
2013 г. и -1,8 % през
2014 г. Въз
основа на
мерките,
приети след
пролетната
прогноза на
Комисията за
2013 г.,
структурното
салдо може да
остане над СБЦ
и през 2014 г.
Темпът на
нарастване
на държавните
разходи през
2013 г. и 2014 г., без
да се отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, до
голяма
степен ще е в
съответствие
с референтния
средносрочен
темп на
растеж на
потенциалния
БВП, но се
очаква
значително
да го надхвърли
през 2015 г. и 2016 г.
Следователно
целевият
показател за
разходите
няма да бъде
изпълнен
през тези две
години.
Според плановете
на
правителството
съотношението
на
публичният
дълг към БВП
постоянно ще
намалява
през
програмния
период: от 79,2 %
през 2012 г. до 77,2 %
през 2014 г. и до
73,4 % през 2016 г., т.е.
ще остане над
референтната
стойност от
60 % от БВП.
Пролетната
прогноза на
Комисията от
2013 г. пък,
отчитайки
рисковете за
плановете за
консолидация,
предвижда
само съвсем
малко
понижение до
78,9 % от БВП през
2014 г., като
с новите
корективни
мерки тази
стойност следва
да е с около
0,5 процентни
пункта
по-ниска. От
2013 г. Унгария
ще бъде в
преходен
период, що се
отнася до
спазването
на критерия
за дълга, и
според
пролетната
прогноза на Комисията
от 2013 г.
страната
отбелязва
достатъчен
напредък към
изпълнение
на критерия за
дълга през
2013 г. и 2014 г.
(10)     Средносрочната
бюджетна
рамка все още
е само
индикативна
и затова
перспективата
за бюджетно
планиране е
съсредоточена
единствено
върху
текущата
бюджетна
година. Освен
това, въпреки
осъществените
наскоро известни
подобрения, задълженията
и
аналитичните
ресурси на фискалния
съвет все още
не
съответстват
на безпрецедентното
му право на
вето и необходимостта
от системна
последваща
оценка на
спазването
на числово
изразените
бюджетни
правила.
Укрепването
на
средносрочната
бюджетна рамка
и
разширяването
на
задължителната
компетентност
на фискалния
съвет биха
спомогнали
за
увеличаване
на
стабилността
и надеждността
на наскоро
обновената
рамка за
бюджетно
управление.
(11)     Задлъжнялостта
във
финансовия
сектор на Унгария
намалява с
бързи
темпове,
отчасти
вследствие
на някои мерки
на
политиката,
които
оказаха
силно отрицателно
въздействие
върху
рентабилността
на банките и
допринасят
за строгите
условия за
кредитиране.
Справянето с
влошаващото
се качество
на кредитния
портфейл представлява
едно от
най-големите
предизвикателства
пред
финансовия
сектор,
свързано с
увеличаване
на броя на
необслужваните
кредити. През
последните
години
правителството
прие няколко
на брой мерки
за
подпомагане
на получателите
на кредити в
чуждестранна
валута, в няколко
от случаите
без
допитване до
заинтересованите
страни в
банковия
сектор. Тези
мерки обаче
не винаги
бяха
насочени към
изпитващите
затруднения
заемополучатели.
Приемането
на поредица
от мерки в
рамките на
един кратък
период може
да увеличи
моралния
риск сред
заемополучателите
заради
трайното очакване
за
по-нататъшно
подпомагане
от страна на
правителството.
Световната
финансова
криза показа
до каква
степен
съществуващата
банкова
система е в
състояние да принуди
националните
органи да
предприемат
действия, за
да
гарантират
финансовата
стабилност. В
първата
програма за
финансова
помощ за Унгария
бе
подкрепена
необходимостта
от въвеждане
на модерен
надзор,
включително
ефективни
правомощия
за
извънредни
случаи за
органа за
финансов
надзор, и
създаване на
оздравителен
механизъм.
Въпреки че
през последните
три години
правомощията
на Органа за финансов
надзор на
Унгария бяха
значително
увеличени,
законодателят
не му е
осигурил
достатъчно
правомощия
за
мониторинг.
(12)     Унгария
не изпълни
препоръката
от 2012 г. да установи
стабилна
рамка за
корпоративно
данъчно
облагане без
изкривяващ
ефект и увеличи
данъчната
тежест за
определени
корпоративни
сектори чрез
въвеждане на
допълнителни
постоянни
секторни
налози. Въпреки
че новият
данък за
малките
предприятия,
въведен като
елемент от
Закона за
защита на
работните места,
е
благоприятен
от гледна
точка на своя
замисъл,
съществуването
на няколко
различни
данъчни
ставки в
различните
корпоративни
сектори
пречи на
ефективното
разпределяне
на ресурси и
засяга
инвестициите
и кредитирането.
Въвеждането
на намалени
вноски за
социална
сигурност
съгласно
Закона за защита
на работните
места
представлява
стъпка в
правилната
посока за
намаляване на
данъчната
тежест върху
труда. Данъчната
тежест върху
лицата с
ниски трудови
доходи обаче
все още е
голяма и е
желателно
системата да
се
усъвършенства,
за да е в
по-голяма
степен
насочена към
тази група. Унгария
също така
планира
няколко на
брой мерки за
справяне с
неспазването
на данъчното
законодателство,
като
например
задължителното
свързване на
всички
касови апарати
със
системата на
данъчната
администрация.
Що се отнася
до данъчното
облагане на
енергията,
предприетите
мерки не
осигуряват
стимули за
намаляване
на потреблението
на енергия и
имат
изкривяващи
ефекти.
(13)     Ниският
коефициент
на заетост е
свързан с много
ниския
коефициент
на
икономическа
активност.
Младежката
безработица
се е увеличила
от 11 % през 2001 г.
на 28,1 % през 2012 г.
Схемата за
наемане на
работа в
публичния
сектор
използва
по-голямата
част от
бюджетните
средства, за
да осигури на
трайно
безработните
трудов доход
вместо
социални
помощи, като
дългосрочните
ползи от
схемата по отношение
на
пригодността
за заетост
тепърва
трябва да
бъдат
доказани.
Унгария засили
активните
политики по
заетостта, но
някои лица в
неравностойно
положение
следва да
имат по-голям
достъп до
тях, а
участието на
възрастните
в схеми за
учене през
целия живот е
сред
най-ниските в
ЕС. През
последните
пет години
коефициентът
на заетост
сред жените е
останал на
почти същото
ниско ниво. С
цел да
насърчи
участието на
жените на
пазара на
труда,
правителството
увеличи броя
на заведенията
за грижи за
деца и
способства
за въвеждане
на гъвкави
схеми на
работа. Социалната
ситуация
продължава
да се
влошава: 31 % от
населението
е застрашено
от бедност или
социално
изключване и
висок дял от
хората се
сблъскват с
тежки
материални
лишения.
Бедността
продължава
непропорционално
да засяга
териториите
и общностите
в неравностойно
положение,
особено
ромите.
(14)     Бизнес
средата в
Унгария
постоянно се
влошаваше
през
последните
три години
заради поредица
от мерки,
сред които
ограничения
за инвеститорите
и нестабилна
регулаторна
рамка,
особено в
сектора на
услугите.
Наложените
неотдавна
ограничения,
които
непропорционално
засягат
чуждестранните
инвеститори,
са съсредоточени
главно в
сектора на
услугите,
включително
търговията
на дребно.
Програмата
„Държава без
излишна
административна
тежест“ (Simple State Programme)
съдържаше
114 мерки за
намаляване
на
административната
тежест върху
предприятията
с около
500 милиарда HUF,
но
прилагането
ѝ в известна
степен се забави.
Въпреки
влизането в
сила на нов
закон на
1 януари 2012 г.
нивата на
конкуренция
при
обществените
поръчки
продължават
да са ниски.
Програмата
за борба с
корупцията е
централен
елемент от
програмата Magyary.
Въпреки това
в програмата
не се
разглежда нито
въпросът за
недостатъчното
правоприлагане
в тази
област, нито
по-строгия
контрол
върху
финансирането
на партиите,
което представлява
ключова
област на
загриженост.
Освен това
повечето от
обявените
мерки още не
са
предприети.
Липсата на
мониторинг по
отношение на
приложените
мерки също
продължава
да е проблем.
Събитията в
Унгария през
2012 г. и 2013 г.
засилиха
безпокойството
относно
независимостта
на съдебната
власт.
Сравнителният
анализ на
иновациите в
Съюза
класира
Унгария като
умерен
новатор. Двигател
за
инвестициите
на бизнеса в
научноизследователска
и развойна
дейност (НИРД)
са главно
предприятия,
които са
чуждестранна
собственост.
(15)     Унгария
успя да
намали броя
на
преждевременно
напускащите
училище. Тъй
като все още
са налице
големи
разлики на
регионално
равнище,
новите
елементи на
централизираната
обществена
образователна
система, ако
не бъдат
приложени
внимателно,
биха могли да
имат
отрицателно
въздействие и
да увеличат
неравенството
и сегрегацията.
Въпреки че
през
последните
години броят
на учащите,
влизащи в
системата на
висшето
образование,
значително е
нараснал, са
необходими
по-нататъшни
усилия, за да
се достигне
средното за
ЕС равнище и
да се постигне
националната
цел, заложена
в
стратегията „Европа 2020“.
Под въпрос е
дали
текущата
реформа на
висшето
образование
може да
подобри достъпа
за учениците
в
неравностойно
положение.
(16)     При
изпълнението
на мерките,
включени в плана
Szell Kalman, насочено
към подобряване
на
ефективността
на разходите
и
функционирането
на
обществения
транспорт,
често се
отчитат
значителни
забавяния, а
липсата на
цялостна
стратегия за
транспорта е
пречка пред
финансовата
устойчивост
на системата
на
транспорта.
Въпреки че
Унгария по
адекватен
начин
увеличи
междусистемните
връзки на
електроенергийната
мрежа със
съседните
държави
съгласно
препоръката
от 2012 г.,
липсата на
независимост
на енергийния
регулатор
при
определянето
на енергийните
тарифи, както
и високият
дял на регулираните
цени на
енергия все
още дават
повод за загриженост.
(17)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Унгария. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
конвергенция
и националната
ѝ програма за
реформи и представи
задълбочен
преглед.
Комисията взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Унгария, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки. Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
отразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(18)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
конвергенция
на Унгария,
като становището
му[9]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(19)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи и програмата
за
конвергенция.
Неговите
препоръки
съгласно
член 6 от Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
отразени в
препоръки 1, 2, 3,
4, 5 и 7 по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Унгария да
предприеме
следните
действия
през периода
2013—2014 г.:
1.           Да
приложи
надеждна и
благоприятстваща
растежа
фискална стратегия,
като посочи
необходимите
мерки, поставяйки
акцент върху
намаляването
на разходите,
и да запази
стабилна
фискална позиция
в
съответствие
със
средносрочната
цел през
програмния
период. Въз
основа на изложените
по-горе
стъпки да
предприеме мерки
за устойчиво
понижаване
на
съотношението
на
консолидирания
държавен
дълг към БВП,
включително
с цел
намаляване
на
натрупаните
макроикономически
дисбаланси.
Да укрепи
средносрочната
бюджетна
рамка, като я
направи
по-обвързваща
и тясно я
свърже с числово
изразени
правила. Да
разшири
обхвата на
задължителната
компетентност
на фискалния
съвет, включително
чрез
системен
последващ
контрол на
спазването
на числово
изразените бюджетни
правила,
както и
изготвянето
на редовни
макрофискални
прогнози и
оценки за
въздействието
върху
бюджета на
основните
предложения
за политики.
2.           Да
помогне за
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
преди всичко
като подобри
капацитета
за
натрупване
на капитал
във
финансовия
сектор,
включително
чрез намаляване
на
допълнителната
тежест, с
която той е
натоварен в
момента. Да
подобри
качеството
на кредитния
портфейл,
като
отстрани проблемните
активи от
счетоводните
баланси на
банките,
провежда
тесни
консултации със
заинтересованите
страни
относно новите
инициативи в
областта на
политиката и
гарантира, че
новите мерки
на
политиката
не увеличават
моралния
риск сред
заемополучателите.
Да подобри
финансовото
регулиране и
надзор,
по-специално
като
предостави
на Органа за
финансов
надзор на
Унгария
по-ефективни
правомощия
за
извънредни
случаи и
създаде режим
за
оздравяване
на банките;
3.           Да
осигури
стабилна,
по-балансирана
и предвидима
система за
корпоративно
данъчно облагане.
Да
рационализира
корпоративното
данъчно
облагане и да
сведе до
минимум изкривяванията
при разпределянето
на ресурсите,
дължащи се на
наличието на
различни
данъци за
отделните
сектори, за
да насърчи
растежа и
заетостта. Да
продължи да
предприема
мерки, чрез
които
данъчното
облагане на
труда да
стане по-благоприятно
за заетостта,
като
намалява данъчната
тежест върху
лицата с
ниски трудови
доходи,
включително
чрез
усъвършенстване
на
критериите
за
допустимост
за Закона за
защита на
работните
места, и
пренасочва данъчното
облагане към
екологичните
данъци. В
пълна степен
да приложи и
активизира вече
обявените
мерки за
подобряване
на данъчната
дисциплина и
намаляване
на разходите,
свързани със
спазването
на данъчното
законодателство;
4.           Да
предприеме
действия за
справяне с
младежката
безработица,
например
чрез схема за
гаранция за
младежта. Да
засили мерките
за активна
политика по
заетостта и
да подобри
системата за
профили на
клиентите на
обществената
служба по
заетостта. Да
намали
големия
превес на
схемата за
наемане на
работа в
публичния
сектор сред
мерките по
заетостта и
да засили
компонентите
ѝ за активизиране.
Да подсили
програмите
за обучение с
цел да
стимулира
участието в
схеми за
учене през
целия живот.
Да продължи
да увеличава
броя на
заведенията
за грижи за
деца, за да
насърчи
участието на
жените на
пазара на
труда. Да
гарантира, че
целта на Националната
стратегия за
социално
приобщаване
се интегрира
във всички
области на политиката
с цел да се
намали
бедността,
особено сред
децата и
ромите;
5.           Да
създаде
благоприятна
бизнес среда,
по-специално
да
възстанови
привлекателната
среда за
чуждестранните
преки
инвеститори,
като направи
регулаторната
рамка
по-стабилна и
насърчава
конкуренцията
на пазара. Да
гарантира
бързото изпълнение
на мерките,
предвидени с
цел намаляване
на
административната
тежест, да подобри
конкуренцията
при
обществените
поръчки и да
предприеме
адекватни
мерки за
борба с корупцията.
Да отговори
на
опасенията
относно
независимостта
на съдебната
власт. Да премахне
наскоро
въведените
пречки в сектора
на услугите,
включително
при услугите
на дребно. Да
предостави
целеви
стимули в подкрепа
на
иновативните
предприятия;
6.           Да
приложи
национална
стратегия
относно преждевременното
напускане на
училище и да
гарантира, че
образователната
система дава
на всички
млади хора
приложими на
пазара на
труда умения,
компетентности
и квалификации.
Да подобри
достъпа до
приобщаващо
общо образование,
особено за
ромите. Да
подкрепя
прехода
между
различните
етапи на
образованието
и към пазара
на труда. Да
извърши
реформа на
висшето
образование,
която дава
възможност
за
увеличаване
на броя на
завършилите
висше
образование,
особено сред
учащите се,
които са в
неравностойно
положение;
7.           Да
премахне
постепенно
регулираните
цели на
енергията,
като
същевременно
гарантира
ефективната
защита на
икономически
уязвимите
потребители.
Да
предприеме
по-нататъшни
стъпки за осигуряване
на
независимостта
на националния
регулаторен
орган. Да
гарантира
финансовата
устойчивост
на
държавните
предприятия
в сектора на
транспорта
чрез намаляване
на
оперативните
разходи и
увеличаване
на приходите.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209,
2.8.1997 г., стр. 1.
[2]               ОВ L 306,
23.11.2011 г., стр. 25.
[3]               COM(2013) 367 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[5]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от
22 април 2013 г.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 119 final.
[9]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.