title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Румъния за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/135

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Румъния за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за 2019 г.
      (2019/C 301/23)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 21 ноември 2018 г. Комисията прие също Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Румъния ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед.

                  (2)

                  Докладът за Румъния за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Румъния в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (3), последващите действия във връзка с препоръките, приети през предходните години, и напредъкът на Румъния по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В него бе включен и задълбоченият преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Румъния са налице макроикономически дисбаланси. Уязвимостта е свързана по-специално с намаляването на разходната конкурентоспособност и увеличаването на дефицита по текущата сметка в условия на експанзионистична фискална политика и непредвидима бизнес среда. Наскоро предприетите законодателни инициативи създават риск за функционирането на финансовия сектор и могат да навредят на частните инвестиции.

                  (3)

                  Румъния представи националната си програма за реформи за 2019 г. на 9 май, а на 8 май същата година представи програмата си за конвергенция за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (4)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (5)

                  Спрямо Румъния понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2019 г. правителството планира номинален дефицит от 2,8 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2019 г. и неговото постепенно намаляване след това до 2,0 % от БВП през 2022 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (5) средносрочната бюджетна цел, определена при структурен дефицит от 1 % от БВП, не се планира да бъде постигната през програмния период. Според програмата за конвергенция съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да остане под 40 % към 2022 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е благоприятен. Освен това необходимите мерки в подкрепа на планираните цели за дефицита все още не са достатъчно конкретни.

                  (6)

                  На 22 юни 2018 г. Съветът установи, в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора, че през 2017 г. в Румъния е настъпило значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. С оглед на установеното значително отклонение, на 22 юни 2018 г. Съветът публикува препоръка (6), в която препоръча на Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) не надвишава 3,3 % през 2018 г. и 5,1 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,8 % от БВП за всяка година. На 4 декември 2018 г. Съветът прие Решение (ЕС) 2018/2020 (8), с което констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на неговата препоръка от 22 юни 2018 г., и издаде преработена препоръка (9). В препоръката от 4 декември 2018 г. Съветът поиска от Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи не превишава 4,5 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция в размер на 1,0 % от БВП. На 14 юни 2019 г. Съветът прие Решение (ЕС) 2019/1002 (10), с което констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 4 декември 2018 г. Освен това въз основа на данните за резултатите за 2018 г. за Румъния бе установено значително отклонение от препоръчаната корекция през 2018 г. Съгласно член 121, параграф 4 от Договора и член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на 5 юни 2019 г. Комисията отправи предупреждение към Румъния, че през 2018 г. е отбелязано значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. На 14 юни 2019 г. Съветът прие последваща препоръка (11), в която се потвърждава необходимостта Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 4,5 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция от 1,0 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. съществува риск от отклонение от посочената препоръка през 2019 г.

                  (7)

                  В своята препоръка от 14 юни 2019 г. Съветът препоръча на Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи не превишава 5,1 % през 2020 г., което съответства на годишна структурна корекция в размер на 0,75 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. при непроменени политики съществува риск от отклонение от това изискване през 2020 г. Освен това в прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. се предвижда дефицит по консолидирания държавен бюджет над заложената в Договора референтна стойност от 3 % от БВП през 2019 г. и 2020 г. Като цяло Съветът е на мнение, че ще са необходими значителни допълнителни мерки, считано от 2019 г., за да се спазят разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж, в светлината на силно влошаващата се фискална перспектива, в съответствие с препоръката на Съвета от 14 юни 2019 г., с цел коригиране на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел.

                  (8)

                  В бюджетното планиране на Румъния редовно не се отчитат разпоредбите на националната фискална уредба. Националното правило за структурен дефицит изисква спазване на или сближаване със средносрочната бюджетна цел за структурен дефицит от най-много 1 % от БВП. През 2016 г. Румъния се отклони от средносрочната бюджетна цел и продължава да се разминава с нея в нарушение на националното правило за дефицита. Двете изменения на бюджета за 2018 г., приети през есента на 2018 г., отново се отклониха от няколко допълнителни правила, които забраняват увеличения на дефицита и разходните тавани по време на текущата бюджетна година. Бюджетът за 2019 г., приет от правителството през февруари 2019 г. и одобрен от парламента през март, отново се отклони от множество фискални правила, включително правилото за структурния дефицит. Освен това, както и през предходни години, органите не са изпратили актуализация на средносрочната фискална стратегия на Парламента до месец август — задължителния краен срок, като по този начин се подкопава неговата водеща роля. Също така, както и през предходни години, органите не отговарят на изискването да подпишат декларация, че бюджетът за 2019 г. и фискалната стратегия спазват фискалните правила и принципите на фискалната отговорност.

                  (9)

                  Данъчното законодателство все още се спазва слабо. Що се отнася до данъка върху добавената стойност, разликата между теоретично очакваните и действително събраните приходи остава много висока. Големият дял на неформалната икономика представлява допълнително предизвикателство за спазване на данъчното законодателство, като високите равнища на недекларирания труд лишават държавния бюджет от значителни ресурси. Освен това, разпространеното използване на плащания в брой улеснява отклонението от данъчно облагане. През последната година Румъния постигна ограничен напредък по изпълнение на препоръката, включвана многократно в специфичната за държавата препоръка — да подобри спазването на данъчното законодателство и събирането на данъци. Въвеждането на електронни касови апарати, свързани с информационната технологична система на данъчната администрация, напредва доста бавно. Данъчната администрация е в процес на създаване на система за оценка на риска за одит на данъкоплатците.

                  (10)

                  След няколко години на непрекъснати усилия за консолидиране на финансовия сектор финансовата стабилност отново беше нарушена през 2018 г. чрез поредица от правителствени и парламентарни законодателни инициативи. Във връзка с данъка върху активите на банките, приет от правителството чрез извънредна наредба в края на декември 2018 г., без оценка на въздействието или консултация със заинтересованите страни, бяха изразени редица сериозни опасения, свързани с неговото отрицателно въздействие върху състоянието на банките от гледна точка на пруденциалните изисквания, провеждането на паричната политика и в крайна сметка — на инвестициите и икономическия растеж. Начинът на неговото приемане и неговите разпоредби са оказали значително неблагоприятно въздействие върху обменния курс, способността на правителството да взема заеми на пазара и, в крайна сметка, върху възприемането от страна на заинтересованите страни на операционните рискове. Въпреки че някои спорни аспекти на данъка бяха изменени през март 2019 г., промените бяха отново приети чрез извънредна правителствена наредба и без оценка на въздействието. Аспектите на данъка върху общите активи на банките, които създаваха най-големи трудности, бяха премахнати. При новата формулировка обаче данъкът може да доведе до нарушаване на кредитните стимули, което би могло да доведе до неправилно разпределение на кредита за икономиката. Следва да бъдат оценени потенциалните последици от тези промени за трансмисионния механизъм на паричната политика. Няколко законодателни инициативи, приети от парламента в края на 2018 г., въпреки че бяха обявени за противоконституционни от Конституционния съд през март 2019 г., оказаха допълнителен натиск върху банковия сектор и засилиха общото възприемане на непредсказуема правна рамка. Опитът от миналото показва, че подобни инициативи могат да бъдат предложени отново от законодателя.

                  (11)

                  Новият закон за пенсиите, приет от парламента през декември 2018 г., вероятно ще създаде рискове за устойчивостта на публичните финанси. Точките за пенсия, т.е. основният параметър, използван за индексирането на пенсиите, се очаква да се увеличат с 15 % през септември 2019 г. и с 40 % през септември 2020 г. Законът за пенсиите би променил няколко параметъра, използвани за изчисляване на пенсионните обезщетения. По-специално се очаква стойността на пенсионните точки да се повиши, тъй като коефициентът на индексиране на съществуващите пенсии вече няма да се определя спрямо цените, а ще продължи постоянно да се образува от заплати и цени. Освен това периодът с внесени осигурителни вноски, който се използва за изчисляването на пенсията на лицето, ще бъде съкратен, което ще доведе до по-високи разходи за пенсии за новите пенсии. Същевременно премахването на корекционния индекс за новите пенсии (който частично обвързваше първата пенсия със заплатите) ще намали общото увеличение на разходите за пенсии, причинено от другите параметри. Остават нерешени някои структурни предизвикателства, които засягат адекватността на пенсиите. Действителната средна възраст на пенсиониране е близка до средната за Съюза, но е различна за мъжете и жените. Наред с това периодът с внесени осигурителни вноски е по-кратък за жените. Това води до значителна разлика в пенсиите на мъжете и жените.

                  (12)

                  Реформата на пенсионната система, въведена през 2008 г., постепенно се отменя. След многократни отлагания на предвидените увеличения на вноските в пенсионните фондове от втория стълб, които трябваше да достигнат 6 % от брутните възнаграждения до 2016 г., вноските бяха намалени до 3,75 % от брутното възнаграждение, считано от 2018 г. Пенсионните фондове от втория стълб бяха допълнително отслабени от набора от мерки, приети от правителството чрез извънредна наредба в края на 2018 г. Вноските в тези фондове станаха незадължителни след минимален период с внесени осигурителни вноски от пет години. Минималните капиталови изисквания за дружества за управление на пенсионни фондове от втория стълб бяха значително увеличени, което доведе до риск дружествата за управление на фондове да напуснат румънския пазар. Административните такси върху брутния размер на вноските също бяха значително намалени, което потенциално се отрази на финансовите резултати на дружествата за управление на фондове и увеличи вероятността от напускане на пазара. Това би могло да има отрицателни последици за развитието на местния капиталов пазар и за институционалните инвеститори, както и за лишаването на икономиката от много необходимия източник на дългосрочни инвестиции. Освен това отслабването или прекратяването на действието на втория стълб ще доведе до по-малко диверсифицирани пенсионни доходи и ще изложи пенсиите на по-високи политически и демографски рискове. През март 2019 г. чрез извънредна наредба правителството запази новите минимални капиталови изисквания за дружествата за управление на фондове, но отложи крайния срок за плащане на целия допълнителен капитал до декември 2019 г. През май 2019 г. правителството значително намали минималните капиталови изисквания за дружествата за управление на пенсионни фондове, което частично компенсира увеличението, извършено през декември 2018 г. Другите разпоредби в извънредната наредба от декември 2018 г., които застрашават жизнеспособността на пенсионните фондове от втория стълб, остават непроменени.

                  (13)

                  Предизвикателствата, свързани с качеството и приобщаващия характер на образователната система и системата за обучение, оказват отрицателно въздействие върху потенциала за приобщаващ растеж на Румъния. Въпреки увеличението на бюджета през 2019 г. разходите за образование продължават да бъдат сред най-ниските в Съюза, особено на нивата на образование, които са от ключово значение за предотвратяване на преждевременното напускане на училище (което се запазва на високо равнище), като се гарантират равни възможности и се преодоляват неравенствата на по-късен етап от живота. Участието в качествено образование и грижи в ранна детска възраст остава под средното за Съюза, отчасти поради липса на съоръжения. Това има последици за участието на жените на пазара на труда, както и за ранното придобиване на умения. Модернизирането на училищната мрежа и оптимизирането за справяне с демографските тенденции изостават, като 10 % от училищата са с прекомерен брой ученици, а 58 % имат свръхкапацитет. Придобиването на основни и цифрови умения е изправено пред значителни предизвикателства. Способностите на учителите да прилагат подход, ориентиран към учащия, не са достатъчно развити. Продължават да съществуват различия между градските и селските райони и уязвимите групи, включително ромите, продължават да имат ограничен достъп до висококачествено приобщаващо образование.

                  (14)

                  Пазарът на труда е подложен на все по-голям натиск, тъй като равнището на безработица (4,2 % през 2018 г.) е много ниско, като същевременно работната сила намалява и продължава да се наблюдава недостиг на умения. Коефициентът на икономическа активност на жените, особено на младите и тези на средна възраст, е нисък. Това се дължи основно на личните и семейните отговорности и на слабото участие на децата на възраст 0—3 години в системата за професионални грижи за деца. Активните политики на пазара на труда предоставят ограничен отговор на нуждите на пазара на труда, като мерките са насочени основно върху финансовите стимули, а не върху индивидуализирани и всеобхватни подходи. Забавянето на планираната реформа на публичната служба по заетостта се запазва като съществена пречка за модернизираното предоставяне на услуги на работодателите и безработните. Повишаването на уменията и интегрираните услуги също е слабо. Уменията не се развиват в съответствие с нуждите на разширяващите се икономически сектори, като 81 % от работодателите срещат трудности при попълването на свободните работни места. Секторът на ИКТ се разраства, а между 2014 г. и 2016 г. броят на румънците на възраст 20—29 години, които притежават диплома по природни науки, технологии, инженерство или математика, намаля. Понастоящем не съществува глобална или секторна оценка на потребностите от умения и прогнозирането на уменията остава неизползвано, което възпрепятства адаптирането на системата на образованието и обучението към нуждите на пазара на труда. Започна внедряването на дуална система на професионално образование и обучение с цел да се преодолее недостигът на умения. Професионалното образование и обучение обаче все още се разглежда като второстепенно от учениците и родителите, а относително ниското равнище на заетост на наскоро завършилите професионално образование и обучение показва, че то не съответства на нуждите на пазара на труда. Висшето образование не е съобразено в достатъчна степен с пазара на труда. Въпреки че делът на завършилите висше образование се е удвоил през последните десет години, той остава нисък.

                  (15)

                  Въпреки неотдавнашните подобрения бедността и неравенството в доходите продължават да са високи, а регионалните различия се задълбочават. Един от всеки трима румънски граждани все още е изложен на риск от бедност и социално изключване, като определени групи като деца, роми, хора с увреждания и възрастни хора са засегнати в по-голяма степен. Социалните услуги не са с достатъчно качество и покритие, разпределени са географски неравномерно и не са свързани с конкретните потребности на общностите. Само около 20 % от административните териториални единици имат лицензирани социални услуги. Услугите обикновено са концентрирани в по-богатите и градските райони, докато нуждите са по-неотложни в по-бедните, селските райони и области. Ограничената интеграция на заетостта, образованието, здравеопазването и социалните услуги не позволява устойчивото приобщаване на различни групи в неравностойно положение. На хората с увреждания е предоставена само ограничена подкрепа за независим живот и достъп до работа. Положението на ромската общност показва много малък напредък. Делът на живеещите при лоши жилищни условия е сред най-високите в Съюза и оказва неблагоприятно въздействие върху социалното приобщаване. Политиките в областта на жилищното настаняване са децентрализирани, без стратегическа рамка, и бедните общности често не разполагат с финансови ресурси. Социалният референтен индекс, използван като основа за повечето социални обезщетения, не е актуализиран от 2008 г. насам и освен това се е обезценил значително по отношение на минималната работна заплата. В резултат на това процентът на бедност за хората с нисък и много нисък интензитет на икономическа активност се е увеличил с 50 % от 2010 г. насам. Освен това социалната сигурност на работниците с нетипична форма на заетост е неадекватна. Един на всеки трима нетипични работници е изложен на риск от тежки материални лишения. Дневните и сезонните работници нямат официален достъп до социалноосигурителни права, свързани с безработица, отпуск по майчинство, трудови злополуки и професионални увреждания. Прилагането на реформата относно минималния доход за приобщаване, започната през 2016 г., която би увеличила обхвата и адекватността на социалното подпомагане, беше отложена отново за 2021 г.

                  (16)

                  Социалният диалог се характеризира с ниско покритие на колективните трудови договори, по-специално на секторно равнище, което се дължи и на настоящото определение на секторите. Компетентните органи започнаха планове за преразглеждане на определенията за икономически сектори, но все още не е постигнато съгласие. Освен рамката на колективното договаряне, навременното и значимо участие на социалните партньори по въпроси и реформи на политиките е ограничено. По-голямата част от социалния диалог се провежда официално в рамките на Икономическия и социален съвет и Комитета за социален диалог. Въпреки установената рамка за диалог и консултации обаче стабилността и ролята на тези институции отслабнаха през последната година.

                  (17)

                  След години на умерен растеж на заплатите понастоящем в Румъния се наблюдава един от най-високите темпове на нарастване на заплатите в Съюза. Това се дължи на правителствените политики за увеличаване на заплатите в публичния сектор и минималното трудово възнаграждение, рекордно ниския процент на безработица и структурния недостиг на работна ръка. Минималната работна заплата продължава да се определя несистематично, без обективен механизъм. Последователните увеличения през годините са довели до това, че една трета от наетите лица са получавали минимална работна заплата през 2017 г. — четири пъти повече в сравнение с 2011 г.

                  (18)

                  Здравната система е изправена пред множество предизвикателства. Недостатъчното финансиране, неефективното използване на публичните ресурси и липсата на реформа ограничават ефективността на системата на здравеопазването. Продължаващата емиграция доведе до значителен недостиг на лекари и медицински сестри. Здравната инфраструктура и разпространението на неофициалните плащания продължават да будят безпокойство. Достъпът до здравни услуги за живеещите в селските райони и за уязвимите групи е ограничен. Тези фактори от своя страна имат отрицателно въздействие върху здравето на хората, което остава под средното за Съюза, въпреки неотдавнашните подобрения. Подобряването на грижите в общността е много необходимо, но се отлага. Пилотният проект за създаване на центрове за общностни грижи започна със закъснение, което се отрази на въвеждането на интегрирани услуги за полагане на грижи. Секторът за дългосрочни грижи не е готов да се справи с бързо застаряващото население. Услугите в домашни условия и амбулаторните услуги са много малко, като основно са съсредоточени в области с по-високи доходи. Покритието и публичните разходи за дългосрочни грижи са сред най-ниските в Съюза и достъпът до дългосрочни грижи, рехабилитация и палиативни грижи е недостатъчен.

                  (19)

                  Лошото качество на инфраструктурата, включително в секторите на транспорта, отпадъците и отпадъчните води, ограничава перспективите за растеж на Румъния. Въпреки значителните публични инвестиции след присъединяването на Румъния към Съюза, нейната физическа инфраструктура все още не е достатъчно развита. Общото състояние и надеждността на пътните и железопътните мрежи са много лоши. Инфраструктурата не е в крак с интензивността на трафика, генерирана от разширяващата се икономика. Пътната мрежа е сред най-слаборазвитите в ЕС и реформата на железопътния сектор изостава. Емисиите на парникови газове от автомобилния транспорт са се увеличили значително през последните пет години. Освен това големият недостиг на инвестиции в поддръжката намали скоростта на влаковете и се отрази на сроковете за доставка на товарния железопътен транспорт. Градският транспорт страда от хроничен недостиг на финансиране, слаба организация в сектора и слаб административен капацитет на местните доставчици. Освен това в енергетиката, отпадъците, водите и инфраструктурата за отпадъчни води и енергийните междусистемни връзки продължават да се наблюдават недостатъци. Системата за управление на отпадъците продължава да се характеризира с много ниска степен на рециклиране на битови отпадъци и много високи нива на депониране на отпадъци. Продължават да съществуват предизвикателства за постигане на целта за енергийна ефективност, и по-специално все още има широк резерв за подобряване на енергийната ефективност на сградите.

                  (20)

                  Общият капацитет на Румъния по отношение на иновациите продължава да бъде малък, а бъдещата ѝ конкурентоспособност е поставена под въпрос от голямата разлика в производителността и в областта на иновациите между предприятията, които са собственост на чуждестранни лица, и местните дружества. Инвестициите на Румъния в научноизследователската и развойната дейност са най-ниските в Съюза (0,5 % от БВП), а публичните разходи за научноизследователска и развойна дейност намаляха допълнително от 0,32 % от БВП през 2011 г. до 0,21 % от БВП през 2017 г., което пречи на изграждането на капацитет. В резултат на това качеството на публичната научна база продължава да бъде много ниско, а връзките между науката и бизнеса не са достатъчно развити. Тъй като броят на завършилите висше образование в областта на науката, технологиите, инженерството и математиката също е намалял допълнително, недостигът на умения представлява голямо предизвикателство за новаторския потенциал на румънската икономика. Цифровизацията е основно предизвикателство, за да могат румънските иновации и конкурентоспособност да се подобрят. Румъния е с незадоволителни резултати по отношение на много от компонентите на цифровата икономика и социалния индекс, включително цифровите обществени услуги, цифровите умения на общото население и цифровизацията на предприятията.

                  (21)

                  Румъния постигна ограничен напредък в отговор на специфичната за държавата препоръка да укрепи приоритизирането на проектите и подготовката на публичните инвестиции. Министерството на финансите отговаря за изготвянето на приоритетен списък с публични инвестиционни проекти на стойност над 100 милиона RON (21 милиона EUR) и за наблюдение на изпълнението им, но проектите се управляват от отрасловите министерства. Списъкът на приоритетните проекти понастоящем включва 136 проекта, най-вече в областта на транспорта. Повечето от тези приоритетни проекти биха могли да се съфинансират със средства от Съюза. Усвояването на средства от Съюза се задържа от фактори като ограничен административен капацитет за подготовка, подреждане по приоритети и изпълнение на големи инвестиционни проекти. Въпреки че наскоро големи инфраструктурни проекти се подготвят и изпращат за одобрение от Европейската комисия, все още липсват някои важни проекти, като например автомагистралата Sibiu-Pitești (като се гарантира свързаността с коридорите на трансевропейската транспортна мрежа „Рейнско — Дунавски“ и „Ориент — Източно Средиземноморие“), а изпълнението като цяло продължава да изостава. Освен това усвояването на средствата от Съюза досега е било движено от проекти, подготвени за предходния програмен период, докато все още предстои да бъде напълно разработен набор от нови проекти за текущия период.

                  (22)

                  Ефективното възлагане на обществени поръчки е от ключово значение за постигане на важни цели на политиката в Румъния, включително ефективни публични разходи, модернизация на публичната администрация и насърчаване на иновациите, устойчив и приобщаващ растеж. Румъния отбеляза ограничен напредък в изпълнението на специфичните за държавата препоръки за подобряване на прозрачността на обществените поръчки. Ефективността на обществените поръчки продължава да бъде проблем, докато необратимостта на някои мерки, особено рационализирането на предварителния контрол, е изложено на риск. В националната стратегия за обществените поръчки се подчертава значението на единния предварителен контрол, осъществяван от Националната агенция за обществени поръчки. Съществува риск повтарящи се законодателни инициативи да подкопаят постигането на целите на стратегията. Предвидимостта и стабилността на законодателството в областта на обществените поръчки продължават да бъдат важни предизвикателства и националната стратегия за обществените поръчки не се прилага изцяло.

                  (23)

                  Провеждането на публични политики стана все по-непредсказуемо, което оказва натиск върху бизнес средата. Неотдавнашен пример е приемането от правителството чрез извънредна наредба на набор от широкообхватни мерки, засягащи функционирането на банковия сектор, управителите на пенсионни фондове от втория стълб и дружествата за енергийни и телекомуникационни услуги, без да се консултират заинтересованите страни или да се направи оценка на въздействието. Оценките на въздействието на нормативната уредба си остават формалност, въпреки че качеството им и реалното използване се различават значително в отделните сектори. Контролът на качеството на регулаторните оценки на въздействието и на разработването на политиките е ограничен. Не е налице устойчив механизъм за наблюдение на политиките с прозрачна система за докладване и последващи оценки. Важни законодателни инициативи често се обявяват непосредствено преди приемането. Участието на заинтересованите страни в изготвянето и прилагането на реформите е слабо и рядко съществува истински диалог, въпреки че необходимите за това институционални структури са налични. Тромавите административни процедури засягат по-специално малките и средните предприятия. Например, тежките административни процедури за създаване на предприятия, както и регулаторните изисквания, наложени на доставчиците на услуги, включително на регулираните професии, възпрепятстват по-нататъшното развитие на пазара. Приемането на съответното законодателство относно управлението на човешките ресурси в публичната администрация все още се бави. Голямата разпокъсаност на отговорностите и ресурсите оказва влияние върху съгласуваността и достъпността на предоставяните обществени услуги, особено на местно равнище. Националните и регионалните стратегии за различните обществени услуги не намериха израз в интегрирани мерки на регионално и местно равнище. Финансирането на обществените услуги е неравномерно в различните части на страната и често не отговаря на местните нужди. Пренебрегват се фактори като единен стратегически подход за всеки вид услуга, съществуващи пропуски и необходимостта от разработване на нови услуги. На приходите на местните власти липсва стабилност и предвидимост. Бяха предприети ограничени действия за подобряване на баланса между децентрализирането на отговорностите и разпределянето на финансовите ресурси, за да се даде възможност на местните органи да предоставят качествени услуги. Необходими са допълнителни действия за повишаване на административния капацитет на местно равнище.

                  (24)

                  Държавните предприятия имат ключова роля в сектори с критична инфраструктура, като например енергетиката и железопътния транспорт. Техните икономически и финансови резултати напоследък се подобриха в условията на благоприятна макроикономическа среда. Въпреки това, прозрачността и оповестяването на финансовите и оперативните резултати не се подобриха и правилата за корпоративно управление продължават да се прилагат рядко. Конкретните примери включват многократното назначаване на временни управителни съвети, отклонявайки се от духа на закона, и неизползването на инструменти за правоприлагане, предвидени в националното законодателство за дружествата, които не спазват изискванията. Не са намалели рисковете от значително отслабване на законодателството относно държавните предприятия. Това представлява обръщане на хода на напредъка, постигнат по отношение на специфичните за всяка държава препоръки от 2015 г. и 2016 г. В резултат на това ключовите условия за насърчаване на ефективното използване на публичните ресурси са възпрепятствани и има възможност за деформиране на инвестиционните решения. Прехвърлянето на собствеността на няколко от по-големите държавни предприятия към новия държавен фонд за развитие и инвестиции ще изисква цялостно прилагане на строги правила за корпоративно управление както за фонда, така и за дружествата в неговия портфейл.

                  (25)

                  През изминалата година настъпиха промени, които породиха опасения по отношение на принципите на правовата държава и засилиха предишните сериозни опасения относно необратимостта и устойчивостта на напредъка, отбелязан по-рано от Румъния в реформата на съдебната система и борбата с корупцията по високите етажи на властта. Тези въпроси са предмет на мониторинг по механизма за сътрудничество и проверка. Понастоящем са в сила изменения на три законодателни акта в областта на правосъдието, които съдържат редица мерки за отслабване на правните гаранции за независимостта на съдебната власт. Те вероятно ще подкопаят както ефективността на ежедневната работа на съдиите и прокурорите, така и общественото доверие в съдебната система. Оказва се натиск върху съдебните институции и отделните магистрати, включително чрез създаването на специализирана секция по наказателно преследване за престъпления, за които се твърди, че са извършени от магистрати. Текущите стъпки за изменение на Наказателния кодекс и Наказателно-процесуалния кодекс биха оказали отрицателно въздействие върху ефективността на наказателните разследвания и съдебните процеси и също така биха намалили обхвата на корупцията като престъпление. Други опасения са свързани с процесите на освобождаване и назначаване на висши магистрати. Неотдавнашни съобщения навеждат на мисълта, че мерките, свързани с реформата на съдебната система, може да бъдат преразгледани.

                  (26)

                  В рамките на механизма за сътрудничество и проверка Комисията продължава да наблюдава съдебната реформа и борбата с корупцията в Румъния. Ето защо тези области не са включени в специфичните за държавата препоръки за Румъния, но са важни за развитието на положителна социално-икономическа среда в страната.

                  (27)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за справяне с някои от недостатъците, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще даде възможност на Румъния да използва по най-добрия начин тези фондове по отношение на определени сектори, като се отчетат регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (28)

                  В контекста на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Румъния и го публикува в доклада за страната за 2019 г. Тя извърши и оценка на програмата за конвергенция за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Румъния през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Румъния, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

                  (29)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция за 2019 г., като становището му (12) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

                  (30)

                  С оглед на задълбочения преглед на Комисията и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за конвергенция за 2019 г. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени по-специално в препоръки 1, 2, 3 и 5 по-долу. Фискалните политики, посочени в препоръка 1 по-долу, допринасят, наред с другото, за преодоляване на дисбалансите, свързани с конкурентоспособността и външната позиция.

            ПРЕПОРЪЧВА на Румъния да предприеме следните действия през 2019 г. и 2020 г.:

         1.

            Да гарантира спазването на препоръката на Съвета от 14 юни 2019 г. с оглед на коригирането на значителното отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. Да гарантира пълното прилагане на фискалната рамка. Да засили спазването на данъчното законодателство и събирането на данъци.

         2.

            Да запази финансовата стабилност и стабилността на банковия сектор. Да гарантира устойчивостта на държавната пенсионна система и дългосрочната жизнеспособност на пенсионните фондове от втория стълб.

         3.

            Да подобри качеството и приобщаващия характер на образованието, по-специално по отношение на ромите и другите групи в неравностойно положение. Да подобри уменията, включително цифровите, по-специално като повиши степента на съответствие на професионалното образование и обучение и на висшето образование спрямо нуждите на пазара на труда. Да увеличи обхвата и качеството на социалните услуги и да завърши реформата на минималния доход за приобщаване. Да подобри функционирането на социалния диалог. Да гарантира, че минималната работна заплата се определя въз основа на обективни критерии, които са съобразени със създаването на работни места и конкурентоспособността. Да подобри достъпа до здравно обслужване и неговата разходна ефективност, включително чрез преминаване към амбулаторно лечение.

         4.

            Да прилага икономическа политика, свързана с инвестициите, към сектора на транспорта, и по-специално по отношение на неговата устойчивост, енергията с ниски въглеродни емисии и енергийната ефективност, екологичната инфраструктура и иновациите, при отчитане на регионалните различия. Да подобри подготовката и подреждането по приоритети на големите проекти и да ускори тяхното изпълнение. Да подобри ефективността на обществените поръчки и да гарантира пълното и устойчиво прилагане на националната стратегия за обществените поръчки.

         5.

            Да гарантира, че законодателните инициативи не подкопават правната сигурност, като подобри качеството и предвидимостта на процеса на вземане на решения, включително чрез консултации със заинтересованите страни, ефективни оценки на въздействието и рационализирани административни процедури. Да укрепи корпоративното управление на държавните предприятия.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 98.

         (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията по общоприетата методика.

         (6)  Препоръка на Съвета от 22 юни 2018 г. с цел коригиране на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел в Румъния (ОВ C 223, 27.6.2018 г., стр. 3).

         (7)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от четири години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвиденото от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Решение (ЕС) 2018/2020 на Съвета от 4 декември 2018 г., с което се констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 22 юни 2018 г. (ОВ L 323, 19.12.2018 г., стр. 16).

         (9)  Препоръка на Съвета от 4 декември 2018 г. с оглед да се отстрани наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел в Румъния (ОВ C 460, 21.12.2018 г., стр. 1).

         (10)  Решение (ЕС) 2019/1002 на Съвета от 14 юни 2019 г., с което се констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 4 декември 2018 г. (ОВ L 163, 20.6.2019 г., стр. 62).

         (11)  Препоръка на Съвета от 14 юни 2019 г. с оглед коригиране на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел в Румъния (ОВ C 210, 21.6.2019 г., стр. 1).

         (12)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Словения за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/143

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Словения за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за 2019 г.
      (2019/C 301/24)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета на 21 ноември 2018 г. (2) Комисията прие също Доклад за механизма за предупреждение, в който Словения не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръката от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз Словения следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на Препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1—3 по-долу. По-специално намаляването на регулаторните ограничения ще подпомогне изпълнението на първата препоръка за еврозоната, що се отнася до устойчивите пазари на продукти и услуги, а съсредоточаването на свързаната с инвестициите икономическа политика в посочените области ще подпомогне изпълнението на втората препоръка за еврозоната, що се отнася до подкрепата на инвестициите.

                  (3)

                  Докладът за Словения за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Словения в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Словения през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  На 15 април 2019 г. Словения представи своята национална програма за реформи за 2019 г., а на 26 април 2019 г. — програмата си за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Спрямо Словения понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга. В програмата си за стабилност за 2019 г. правителството очаква номиналният излишък да нарасне на 0,9 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2019 г. и след това да достигне 1,2 % от БВП през 2022 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо средносрочната бюджетна цел, която беше променена от структурен излишък в размер на 0,25 % от БВП през 2019 г. на структурен дефицит в размер на 0,25 % от БВП от 2020 г. нататък, се планира да бъде постигната до 2021 г. (6) Според програмата за стабилност за 2019 г. се очаква съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да продължи да намалява до 65,4 % от БВП през 2019 г. и до 54,7 % от БВП през 2022 г. Макроикономическият сценарий, на който се основават тези бюджетни прогнози, е благоприятен.

                  (7)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Словения да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) не надвишава 3,1 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция в размер на 0,65 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. съществува риск от значително отклонение от препоръчания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2019 г.

                  (8)

                  През 2020 г. Словения би трябвало да постигне своята средносрочна бюджетна цел. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. това е съвместимо с максимален номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи в размер на 4,0 %, което съответства на структурна корекция в размер на 0,5 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., базираща се на допускането, че политиките ще останат непроменени, се очаква Словения да се доближи до средносрочната си бюджетна цел през 2020 г. Поради това настоящата оценка сочи, че има риск от известно отклонение през 2020 г. Въпреки че понастоящем очакваният номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи сочи, че съществува риск от известно отклонение от изискването през 2020 г., той сочи, че съществува риск от значително отклонение от изискването през 2019 г. и 2020 г., взети заедно. Ако вече не се очаква структурното салдо да бъде близко до средносрочната бюджетна цел, при извършването на бъдещи оценки цялостна оценка ще трябва да вземе предвид евентуално отклонение от изискването. Според прогнозите Словения ще спази правилото за дълга през 2019 г. и 2020 г. Като цяло Съветът е на мнение, че необходимите мерки трябва да бъдат предприети през 2019 г. и че Словения трябва да бъде готова да предприеме допълнителни мерки от 2020 г., за да бъдат спазени разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

                  (9)

                  Застаряването на населението ще натовари допълнително системите за здравеопазване и дългосрочни грижи на Словения. Финансирането за системата на здравеопазването не е пригодено да посрещне очакваното увеличение на разходите вследствие на застаряването на населението. До момента Словения не е приела всеобхватни мерки за гарантиране на качеството, достъпността и дългосрочната фискална устойчивост на здравеопазването в Словения. В рамките на стратегията на Словения за активен живот на възрастните хора се изготвя законопроект за дългосрочните грижи. Все още не е ясно обаче как предвидените мерки ще подобрят разходната ефективност, достъпността и качеството на грижите, с изключение на това, че се очаква да се увеличи разходната ефективност на обществените поръчки в областта на здравеопазването благодарение на подобрената координация. Инвестициите в структури и оборудване за здравеопазване и за дългосрочни грижи могат да спомогнат за облекчаване на бъдещия натиск върху системите за предоставяне на грижи.

                  (10)

                  Преодоляването на предизвикателствата във връзка с дългосрочната устойчивост и адекватност на пенсионната система става все по-неотложно, тъй като населението на Словения застарява по-бързо от това на повечето други държави членки. В документа „Отправни точки за модернизиране на системата за пенсионно осигуряване и осигуряване за нетрудоспособност в Република Словения“, приет през 2017 г. от Икономическия и социален съвет, социалните партньори и предходното правителство планираха да приемат до 2020 г. реформа, а в националната програма за реформи за периода 2019—2020 г. се споменава възможността за цялостна промяна на пенсионната система, за да се подпомогнат средносрочната и дългосрочната устойчивост на системата и подходящите равнища на пенсиите. В нея се определя също така целта да бъде удължен трудовият живот и да се предоставят по-добри възможности за използване на човешките ресурси на по-възрастните работници, но не се посочва по какъв начин и кога да бъде постигната тази цел. Коригирането на законоустановената пенсионна възраст в съответствие с нарасналата очаквана продължителност на живота и насърчаването на по-късното пенсиониране ще направят системата по-устойчива. Осигуряването на подходящи пенсии продължава да е предизвикателство, тъй като някои получатели на пенсия все още се намират на или под прага на бедността. Почти 70 % от всички самостоятелно заети лица в Словения избират да плащат социални осигуровки в минимален размер, което им дава право само на минималната пенсия за старост. Адекватността на пенсиите може да бъде допълнително подобрена чрез увеличаване на обхвата на схемите за допълнително пенсионно осигуряване, чрез надлежно отчитане на променящото се професионално развитие и чрез намаляване на рисковете от бедност в напреднала възраст.

                  (11)

                  През 2019 г. заетостта продължи да нараства, а безработицата намаля още повече. Същевременно дълготрайната безработица продължава да е над равнищата от периода преди кризата и все още обхваща почти половината от всички безработни. Предизвикателствата остават по-специално за нискоквалифицираните и по-възрастните работници, тъй като активността им и равнището им на заетост остават сред най-ниските в Съюза. Участието им в ученето за възрастни е много слабо. Оценката на политиките, имащи за цел да насърчават хората да работят или да се обучават, показва, че повечето съществуващи програми функционират добре. Разходите в тази област и участието на нискоквалифицираните и по-възрастните безработни в програмите остават обаче ограничени. Поради това са особено важни инвестициите в ефикасни мерки за повишаване на пригодността за заетост на нискоквалифицираните и по-възрастните работници, включително в областта на цифровите умения. Повишаването на равнището на заетост на по-възрастните работници ще допринесе също за намаляване на натиска върху пенсионната система. Въпреки че реформата на пазара на труда от 2013 г. определено помогна на някои уязвими групи да започнат работа, временната заетост продължава да бъде проблем. Процентът на лицата, изложени на риск от бедност или социално изключване, намаля, но остава на равнище над средното за Съюза за възрастните хора.

                  (12)

                  Признаци за недостиг на работна ръка започнаха да се появяват във все повече сектори на икономиката. Несъответствието между уменията, които младите хора придобиват по време на образованието си, и уменията, които работодателите търсят, изглежда допринася за този недостиг. Заедно със слабостите във функционирането на екосистемите за иновации този недостиг затруднява индустриалната трансформация в приоритетните области на стратегията за интелигентна специализация, определена в рамките на консултации със заинтересованите страни. Развиването на цифровите умения на бъдещата работна сила е от решаващо значение, за да се посрещнат нуждите на икономиката.

                  (13)

                  Приети са или ще бъдат приети мерки, целящи да подобрят възможностите за финансиране на предприятията в Словения и да им предоставят алтернативи на банковите кредити. При все това предприятията в Словения продължават да разчитат в много голяма степен на банковите кредити и на паричните потоци, за да посрещат нуждите си от финансиране. Достъпът до собствен капитал от частни пазари остава слаб. Предлагането на рисков капитал се увеличава, но стартира от много ниско равнище. Пазарната капитализация на фондовата борса в Любляна е ниска и продължава да намалява. Ограниченият и слабо развит капиталов пазар, съчетан с неблагоприятни рамкови условия, включително ниската финансова грамотност на по-малките предприятия, възпира притока на собствен капитал и рисков капитали в страната. Трудният достъп до собствен капитал представлява пречка пред растежа за иновативните предприятия, но и за установените предприятия, които могат да извлекат полза от промяна във финансирането.

                  (14)

                  Предприятията в Словения са възпрепятствани от все още високата регулаторна и административна тежест в страната. Тази тежест се счита за основен проблем пред извършването на стопанска дейност в Словения. Тя е свързана с проблеми като разрешителни, изисквания за докладване, данъчни процедури и често продължителни търговски съдебни производства. Трудностите при наказателното преследване на икономическите и финансовите престъпления също се отразяват на бизнес средата. Словения е създала инструменти за намаляване на административната тежест, включително портала SPOT (Slovenska poslovna točka) и „единния документ“, които премахват няколко от констатираните тежести. Много от мерките за намаляване на тежестта обаче все още не са приети, а въздействието на някои от въведените мерки е под очакванията. Словения проведе също няколко реформи за либерализиране на ограничителните професионални изисквания. Въпреки това някои части на препоръките на Комисията от 2017 г. все още не са изпълнени, по-специално що се отнася до адвокатите и агентите за недвижими имоти.

                  (15)

                  Въпреки известния напредък съществуват слабости по отношение на конкуренцията и прозрачността в областта на обществените поръчки в Словения, както е видно по-конкретно от високия процент на договорите, сключени чрез процедури на договаряне (без покана за представяне на предложения). Продължават да са слаби защитните мерки срещу корупцията и тайните споразумения между оференти, по-специално при възлагането на обществени поръчки от местните администрации и от държавните предприятия. Независимият надзор на обществените поръчки не разполага с достатъчни правни защитни мерки срещу външен натиск или намеса, особено що се отнася до дисциплинарните производства и предложението за назначаване на членове на Националната комисия по преразглежданията. Изпълнява се план за действие за повишаване на професионализацията на лицата, участващи в процедурите за възлагане на обществени поръчки, но професионализацията все още е слаба. Органите осъзнават, че икономическата престъпност и корупцията са причинили големи вреди през последните години, но някои реформи за борба с корупцията все още не са приети.

                  (16)

                  Въпреки частичната приватизация на „75 % минус една акция“ от акциите на най-голямата банка на Словения — Nova Ljubljanska Banka — държавното участие в икономиката все още е голямо, включително във финансовия сектор. Публикуваните вече планове за приватизация се изпълняват прекалено бавно. Процедурата по приватизация ще повиши жизнеспособността на предприятията в дългосрочен план и ще намали рисковете за публичните финанси и риска от нарушаване на конкуренцията и разпределението на ресурсите. Допълнителните продажби на акции на дружества, регистрирани на фондовата борса, също ще допринесе за развитието на капиталовия пазар в Словения.

                  (17)

                  Екосистемата за научни изследвания, развитие и иновации се нуждае от подобрения, за да започне да функционира изцяло, а мерките за подкрепа често не са съгласувани. Ограничената подкрепа за образованието по предприемачество и трансфера на технологии, както и — в по-общ план — слабото сътрудничество между науката и бизнеса затрудняват създаването и разрастването на иновативни предприятия. Повечето малки и средни предприятия в Словения имат малък капацитет за иновации, а делът на иновативните предприятия в Словения действително намалява и е под средната стойност за Съюза. Бавната цифрова трансформация на Словения ограничава растежа на производителността. Между източните и западните региони на Словения съществуват разлики по отношение на постигнатите резултати в областта на иновациите, които възпрепятстват сътрудничеството и създаването на контакти. Понастоящем Словения обръща напредъка, който е постигнала по изпълнението на целта за 2020 г., свързана с разходите за научноизследователска и развойна дейност, в момент, в който увеличаването на инвестициите в научни изследвания, развойна дейност и иновации ще засили потенциала на държавата за растеж. Словения привлича малък дял от международните студенти на всички равнища на образованието след средното образование, особено на равнище доктор, като същевременно международната мобилност на научните изследователи и мобилността между академичните среди и промишлеността остава ограничена.

                  (18)

                  За периода до 2030 г. Словения е определила цели по отношение на енергийната инфраструктура, енергийната ефективност и възобновяемите енергийни източници в своя проект на национален план в областта на енергетиката и климата, за чието постигане са необходими подходящи инвестиции. По-специално икономиката на Словения се характеризира с по-голяма въглеродна интензивност от средната стойност за Съюза, а делът на възобновяемите енергийни източници от общото производство на енергия не се променя. Разработването на възобновяеми енергийни източници, различни от дървесината и водноелектрическата енергия, е особено бавно. Дяловете на промишлеността, услугите и жилищния сектор от общото крайно потребление на енергия в Словения са над средната стойност за Съюза. Освен това съществуващият капацитет за съхраняване на енергия е слабо развит, поради което не задоволява нуждите, произтичащи от неинтегрираното местно производство на възобновяеми енергийни източници.

                  (19)

                  Транспортът се е превърнал в най-големият източник на емисии на CO2: делът му от общите емисии е над средния дял на този сектор в Съюза. Силната зависимост на Словения от автомобилния транспорт създава проблеми, изразяващи се във висока енергоемкост и висок въглероден интензитет, както и замърсяване на въздуха и пътнотранспортни произшествия. Железопътната инфраструктура, както и нисковъглеродната енергия и устойчивият транспорт като цяло могат да бъдат подобрени в голяма степен, което може да допринесе за намаляването на тези отрицателни последици. Продължава да съществува и значителен недостиг на инвестиции в областта на природните ресурси, имащи за цел да се гарантира по-устойчив модел на развитие. Икономиката на Словения зависи от нейната природна среда, която се влошава. Силната зависимост от вносни суровини, съчетана с ниски нива на рециклиране, затруднява прехода към кръгова икономика. Състоянието на системата за градски отпадъчни води, включително инфраструктурата за събиране и пречистване, не отговаря напълно на изискванията на Съюза. Големи части на икономиката на Словения са уязвими на природни бедствия, особено на наводнения.

                  (20)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за премахване на някои от пропуските, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за държавата за 2019 г. Това ще позволи на Словения да използва тези средства по най-добрия начин за идентифицираните сектори, като взема предвид регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (21)

                  В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Словения и го публикува в доклада за държавата за 2019 г. Освен това тя направи оценка на програмата за стабилност за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Словения през предходните години. Комисията взе предвид не само значението им за прилагането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Словения, но и съответствието им с правилата и насоките на Съюза. Това отразява необходимостта от укрепване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез оказване на принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на национално равнище.

                  (22)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището му (8) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

            ПРЕПОРЪЧВА на Словения да предприеме през 2019 г. и 2020 г. следните действия:

         1.

            Да постигне средносрочната бюджетна цел през 2020 г. Да приеме и проведе реформи в областта на здравеопазването и дългосрочните грижи, които гарантират качество, достъпност и дългосрочна фискална устойчивост. Да осигури дългосрочната устойчивост и адекватност на пенсионната система, включително чрез коригиране на законоустановената възраст за пенсиониране, ограничаване на ранното пенсиониране и други форми на ранно напускане на пазара на труда. Да увеличи пригодността за заетост на нискоквалифицираните и по-възрастните работници чрез повишаване на адекватността на образованието и обучението спрямо нуждите на пазара на труда и подобряване на ученето през целия живот и на мерките за активизиране, включително чрез по-добра цифрова грамотност.

         2.

            Да подкрепя развитието на капиталовите пазари. Да подобри бизнес средата, като намали регулаторните ограничения и административната тежест. Да подобри конкуренцията, професионализацията и независимия надзор в областта на обществените поръчки. Да извърши приватизацията в съответствие със съществуващите планове.

         3.

            Да съсредоточи свързаната с инвестициите икономическа политика върху научните изследвания и иновациите, ниските въглеродни емисии и енергийния преход, устойчивия транспорт, по-специално железопътния транспорт, и екологичната инфраструктура, като взема под внимание регионалните различия.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 103.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията по общоприетата методика.

         (7)  Нетните първични държавни разходи включват общите държавни разходи без разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от средства на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Бруто образуването на основен капитал, финансирано от държавата, се изглажда за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Словакия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словакия за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/148

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Словакия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словакия за 2019 г.
      (2019/C 301/25)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 21 ноември 2018 г. Комисията прие също Доклад за механизма за предупреждение, в който Словакия не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръка от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Словакия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 2—4 по-долу. По-специално, мерките за справяне с корупцията и за подобряване на съдебната система ще спомогнат за изпълнението на първата препоръка за еврозоната по отношение на качеството на институциите, съсредоточаването на свързаната с инвестициите икономическа политика в посочените области ще спомогне за изпълнението на втората препоръка за еврозоната по отношение на подкрепата за инвестициите, а мерките за подобряване на уменията ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната по отношение на функционирането на пазара на труда.

                  (3)

                  Докладът за Словакия за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Словакия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Словакия през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  На 25 април 2019 г. Словакия представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Спрямо Словакия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството очаква номиналното салдо да се подобри от дефицит в размер на 0,7 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2018 г. до балансиран бюджет през 2019 г. и да остане без промяна до 2022 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (6) средносрочната бюджетна цел, която беше променена от структурен дефицит от 0,5 % от БВП през 2019 г. до 1 % от БВП от 2020 г., се планира да бъде постигната през 2020 г. Според програмата за стабилност за 2019 г. съотношението на консолидирания държавен дълг спрямо БВП се очаква постепенно да намалее от 47,5 % през 2019 г. до 44,4 % към 2022 г. Макроикономическият сценарий, който стои в основата на тези предвиждания за бюджета, е реалистичен. Същевременно необходимите мерки в подкрепа на планираните цели за дефицита от 2019 г. нататък не са съвсем конкретни. Бюджетът включва неопределена категория разходи, наречени бюджетни резерви (на обща стойност 0,7 % от БВП), което намалява предсказуемостта при изпълнението на бюджета.

                  (7)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Словакия да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) не надвишава 4,1 % през 2019 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,5 % от БВП. С оглед на прогнозата на Комисията от есента на 2018 г., в която се предвиждаше позиция, по-близка до средносрочната цел през 2019 г. и съответстваща на правилата за размразяване на изискваната корекция, номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не следва да надвишава 4,6 %, което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,3 % през 2019 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. съществува риск от съществено отклонение от препоръчаната фискална корекция общо за 2018 г. и 2019 г.

                  (8)

                  През 2020 г. Словакия би трябвало да постигне своята средносрочна бюджетна цел. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. при непроменена политика това е съвместимо с максимален номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи в размер на 4,6 %, което съответства на корекция на структурното салдо от 0,3 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. при непроменена политика съществува риск от значително отклонение от това изискване през 2019 г. и 2020 г. взети заедно. Според прогнозите през 2019 г. и 2020 г. Словакия ще изпълни правилото за дълга. Като цяло Съветът е на мнение, че от 2019 г. трябва да се предприемат необходимите допълнителни мерки, за да се спазят разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

                  (9)

                  Публичните финанси на Словакия са изправени пред средни по тежест рискове за финансовата устойчивост в дългосрочен план. Според доклада на Комисията от 2018 г. относно фискалната устойчивост ще се изисква общо подобрение от 2,5 процентни пункта от БВП в структурното първично салдо, за да се стабилизира съотношението на дълга спрямо БВП в дългосрочен план спрямо сценария, при който няма промяна в политиката. Това се дължи на прогнозираното увеличение на разходите за пенсии и здравеопазване, което води до повишаване на разходите, свързани със застаряването (съвместен принос от 1,8 процентни пункта от БВП). Тъй като раждаемостта е ниска, а средната продължителност на живота в Словакия се очаква да се увеличи още повече, коефициентът на възрастова зависимост (сравняване на възрастните хора с активното население — делът на населението, което работи или учи) почти ще се утрои до 2060 г. Докато през 2016 г. на всеки десет наети на работа лица се падаха само около трима неактивни на възраст над 65 години, според прогнозите това съотношение ще се увеличи и ще достигне повече от седем на всеки десет наети лица до 2060 г. (коефициент на икономическа възрастова зависимост). Въвеждането на автоматични корекции на пенсионната възраст спрямо очакваната продължителност на живота постепенно подобри дългосрочната устойчивост на пенсионната система. Това се разглежда като важен инструмент за гарантиране на справедливостта между поколенията и дългосрочната устойчивост. Опасенията във връзка с дългосрочната фискална устойчивост на пенсионните системи се увеличиха след приемането от Парламента на 28 март 2019 г. на конституционно изменение за определяне на таван на възрастта за пенсиониране (64 години за мъжете и за жените без деца, с намаление от половин година за жените за всяко от първите три деца), което означава, че автоматичните корекции, свързани с очакваната продължителност на живота, ще престанат да се прилагат след достигането на тази възраст. Според фискалния съвет на Словакия таванът ще доведе до допълнително увеличение на разходите с 1,6 % от БВП, от 8,6 % през 2016 г. на 11,4 % през 2070 г. в сравнение с увеличението до 9,8 %, предвидено в доклада от 2018 г. относно застаряването на населението. Това значително ще увеличи рисковете за устойчивостта. Към сегашния момент не са представени мерки за компенсиране и не е изчислено въздействието върху доходите на възрастните хора и върху бедността.

                  (10)

                  Въпреки постигнатия известен напредък в борбата с данъчните измами спазването на данъчното законодателство продължава да бъде предизвикателство и разликата между потенциалните и действителните приходи от ДДС беше повече от два пъти по-висока от средната за Съюза през 2016 г. Очаква се мерките, планирани в рамките на Третия план за действие, да доведат до положителни резултати, но някои от тях все още не са изпълнени. Например въвеждането на електронни данъчни декларации може да намали административната тежест за данъкоплатците, но неизпълнението на всички планирани мерки рискува да намали цялостното въздействие. В същото време една структурирана рамка от мерки на политиката може да спомогне за намаляване на честите промени в данъчния кодекс и да насърчи опростяването му. И накрая, потенциалът за приходи от екологичното и имущественото данъчно облагане не се използва в достатъчна степен в сравнение с другите държави членки.

                  (11)

                  Положителното развитие на пазара на труда продължава, белязано от нарастваща заетост и исторически ниски нива на безработица. Добър напредък бе отбелязан при изпълнението на плана за действие за дългосрочно безработните, който спомогна за намаляване на броя на дългосрочно безработните с една трета в рамките на две години. Въпреки това коефициентът на дългосрочната безработица остава над средния за Съюза, като засяга особено нискоквалифицираните хора, младежите и ромите. Въпреки понижаващите се коефициенти на безработица недостигът на квалифицирана работна ръка се превърна в основен проблем. Продължават да се наблюдават сериозни регионални различия на пазара на труда — по-висока е безработицата в три региона в източната част на Словакия, а недостигът на работна ръка е концентриран в западната част на страната. Необходимо е да продължи изграждането на капацитет за работодателите и профсъюзите, за да се насърчи по-активното им участие.

                  (12)

                  Ограничени са спектърът и ефективността на политиките за подобряване на пригодността за заетост. Бяха засилени обучението и програмите за преквалификация, но те са все още недостатъчни и не са насочени изцяло към дългосрочно безработните и групите в неравностойно положение. Образователната система не допринася в достатъчна степен за социално-икономическото развитие и е недостатъчно финансирана на всички равнища. Качеството на образователните резултати, участието на ромите в приобщаващото общо образование от ранна детска възраст и ефективната интеграция на учениците от среда в неравностойно социално-икономическо положение в образованието и обучението (предвид растящия дял на преждевременно напускащите училище) са неотложни предизвикателства. Образователните резултати и равнището на основните умения остават слаби по международните стандарти и върху тях силно въздействие оказва социално-икономическото положение на учащите. Предизвикателство е гарантирането на това, че на словашкото население се предоставя по-добър набор от умения за променящата се икономика и общество. Въпреки постепенното увеличение на заплатите до 2020 г. учителската професия продължава да бъде непривлекателна и е изправена пред нарастващ недостиг на кадри. Освен това качеството и релевантността на първоначалното обучение и възможностите за професионално развитие на учителите са ограничени. Текущите мерки за насърчаване на равнопоставеността и приобщаващото образование засега не отговарят на очакванията и не се наблюдава действителен напредък по отношение на десегрегацията на учениците от ромски произход. Правителството прие „национален план за реформи в областта на образованието и възпитанието“ (2018—2027 г.) и първия план за действие (2018—2019 г.) (заедно с прогнозен бюджет), както и ново законодателство за осигуряване на качеството на висшето образование. От решаващо значение ще бъде тези мерки да бъдат ефективно прилагани и наблюдавани, за да се установи дали те водят до очакваните резултати.

                  (13)

                  Ниският дял на заетост сред жените отразява факта, че дългият родителски отпуск рядко се ползва от мъжете, и върху него допълнително се отразяват ограниченият достъп и слабото наличие на детски заведения и до заведения за дългосрочни грижи, които са на достъпни цени. Особено за деца на възраст под три години общите проценти на записване в детските заведения са изключително ниски. Правителството прие ново решение относно задължителното участие в образованието и грижите в ранна детска възраст от пет годишна възраст, считано от 2020 г. Въпреки това са необходими допълнителни инвестиции и насърчаване на присъствието в детските заведения и заведенията за предучилищно образование.

                  (14)

                  Въпреки че делът на хората, изложени на риск от бедност или социално изключване, е по-нисък от средния за Съюза, нивата са значително по-високи в редица области в Южна и Източна Словакия. Съществува значителна пречка пред достъпа до висококачествено и приобщаващо образование, при което регионалните различия се изразяват в особено големия дял на преждевременно напускащите училище. Други пречки се отнасят до достъпа на групите в неравностойно положение, по-специално ромите, както и на хората с увреждания и хората, които страдат от бездомничество и изключване от жилищно настаняване, до здравеопазване, дългосрочни грижи, социално жилищно настаняване и други основни услуги. Прилагането на интегриран подход е от съществено значение, за да се насърчи социалното приобщаване на тези групи.

                  (15)

                  Набират скорост реформите, насочени към подобряване на разходната ефективност на системата на здравеопазването, въпреки че степента на изпълнение варира в различните сфери на полагане на грижи. Мерките на политиката, предприети в контекста на прегледа на разходите за здравеопазване, постигнаха някои положителни резултати, главно след поредица от мерки за ограничаване на разходите в областта на фармацевтичните продукти и медицинските изделия. Все още обаче трябва да се повиши ефективността и да се предоставят по-добри грижи чрез стратегическо преразпределение на ресурсите между сферите на грижи. Предоставянето на здравни услуги продължава да зависи в прекомерна степен от болниците, които, въпреки редовното опрощаване на дълга, продължават да натрупват дългове и трудно да намират финансиране на инвестициите, необходими за подобряване на ефективността и качеството на грижите. Укрепването на първичната медицинска помощ е от ключово значение за намаляване на използването на болнични услуги, които могат да бъдат избегнати, но малкият брой общопрактикуващи лекари и ограниченият обхват на услугите, предлагани в сферата на първичната медицинска помощ, са пречка за подобряване на ефективността на системата на здравеопазването. Тъй като правителството предприе мерки за справяне с недостига на здравни работници, ще бъде важно тези усилия да се вместят в дългосрочна стратегия, насочена към постепенно децентрализиране на услугите по активно лечение, укрепване на първичните грижи и засилване на превантивните услуги.

                  (16)

                  Фрагментираната система за научни изследвания подкопава ефективността на публичните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност (НИРД) за повишаване на качеството на научните изследвания и не привлича частно финансиране. Политиката за научни изследвания и иновации страда от неефективна координация между министерствата и другите участници, което води до забавяния и неуспехи на важните реформи. Неоптималният процес на преобразуване на словашката академия на науките породи опасения относно непрекъснатостта на дейностите ѝ, което доведе до срива на целия процес. Липсата или неуспехът на целенасочените мерки, заедно с ограничената ангажираност от страна на научноизследователските институции и ограничения научноизследователски капацитет, всички заедно допринасят за ниските частни разходи за НИРД. Като цяло НИРД продължава да бъде една от най-ниските в Съюза и е съсредоточена върху средно- и високотехнологичното производство — области, в които доминират многонационални дружества. Мерките за насърчаване на трансфера на знания, за засилване на капацитетите за иновации в промишлеността, както и за подобряване на сътрудничеството между предприятията и академичните среди, напредват бавно.

                  (17)

                  За да се увеличи производителността на Словакия и да се запази процесът на конвергенция, са необходими постоянни усилия за инвестиции и в цифровата и транспортната инфраструктура, както и в енергийната ефективност. Необходимо е да се подобрят основните фиксирани широколентови връзки и покритието на 4G, както и използването на свръхбърз широколентов достъп. Инвестирането в енергийна ефективност, по-специално в сектора на сградите и в екологичните технологии, може да бъде източник на „зелен“ растеж и ще спомогне за опазването на оскъдните екологични ресурси. Освен това, за да се даде възможност на по-слабо развитите региони да наваксат и да станат по-основани на знанието, конкурентоспособни и продуктивни, са необходими повече стратегически инвестиции, за да се отстранят недостатъците в инфраструктурата и да се подобрят транспортните мрежи. Словакия изостава по отношение на завършването на основната пътна и железопътна мрежа в рамките на трансевропейската транспортна мрежа, като например в коридора Рейн–Дунав. Слабостите в транспортната мрежа биха могли да бъдат преодолени чрез подобряване на взаимосвързаността, мултимодалността и оперативната съвместимост на съществуващата обществена и градска транспортна мрежа, както и чрез насърчаване на устойчиви видове транспорт.

                  (18)

                  Тежките административни и регулаторни тежести могат да окажат отрицателно въздействие върху инвестициите и иновациите, особено за малките и средните предприятия (МСП). Въпреки усилията на правителството административната тежест не се намалява в достатъчна степен, а бизнес средата в Словакия губи позиции при сравнения в международен план. Качеството на законодателството и липсата на предсказуемост са повод за загриженост на предприятията. Тези предизвикателства следва да бъдат преодолени чрез пълното разгръщане на стратегията на Словакия за по-добро регулиране (RIA2020) и укрепването на словашкия център за по-добро регулиране и на аналитичните способности на държавната администрация. Секторът на професионалните услуги в Словакия продължава да бъде силно регулиран. Рестриктивността на регулирането е над средно претеглената стойност за Съюза за адвокатите, представителите по индустриална собственост, строителните инженери, архитектите, счетоводителите, екскурзоводите и агентите по недвижими имоти.

                  (19)

                  Правителството значително реформира практиките в областта на обществените поръчки чрез преразглеждане на правната рамка, за да се опростят процедурите и да се намалят разходите по сделките. Приветства се поставянето на нов акцент върху професионализацията; общите ползите обаче се проявяват бавно. В контекста на недоверие към публичните институции публичните купувачи трябва да положат повече усилия, за да си възвърнат доверието от страна на предприятията, медиите и широката общественост. Това възпрепятства въвеждането на така необходимите новаторски практики. Усилията за увеличаване на използването на качествени критерии трябва да бъдат засилени, за да се постигне по-добро съотношение между качество и цена и да се подобри стратегическото използване на обществените поръчки.

                  (20)

                  Словашката публична администрация все още страда от неефективност и затруднения, причинени най-вече от неефективното сътрудничество между правителствените служби. Липсата на капацитет и стратегическо планиране, както и административната неефективност възпрепятстват гладкото изпълнение на ЕСИ фондовете. В резултат на това Словакия загуби финансиране в размер на 120 милиона евро за периода 2014—2020 г., като същевременно остава ниско разпределянето на средствата за крайните бенефициери. Освен това неоптималното изготвяне на проекти, финансирани от ЕСИ фондовете, доведе до забавяне на инвестициите и до много кратки срокове за процедурите за възлагане на обществени поръчки, което увеличи риска от нередности.

                  (21)

                  Корупцията продължава да представлява предизвикателство и е налице само ограничена решимост при преследването на случаи на корупция по високите етажи. Усилията за борба с корупцията се възпрепятстват от организационните и процедурните слабости на полицията и прокуратурата, както и от слабата защита на лицата, подаващи сигнали за нередности. Освен това продължава да бъде предизвикателство подобряването на ефективността на съдебната система, включително на нейната независимост. Въпреки някои подобрения по отношение на ефикасността и качеството продължават да съществуват опасения относно независимостта на съдебната система и забавянето на процеса на назначаване на съдии в конституционния съд би могло да засегне функционирането на съдебната система.

                  (22)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, посочени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще позволи на Словакия да използва по най-добрия начин тези фондове по отношение на набелязаните сектори, като се вземат предвид регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на Словакия за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (23)

                  В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Словакия и го публикува в доклада за страната от 2019 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Словакия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Словакия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите национални решения.

                  (24)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището му (8) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

            ПРЕПОРЪЧВА на Словакия да предприеме следните действия през 2019 г. и 2020 г.:

         1.

            Да постигне средносрочната бюджетна цел през 2020 г. Да запази дългосрочната устойчивост на публичните финанси, по-специално на здравните и пенсионните системи.

         2.

            Да подобри качеството и приобщаващия характер на образованието на всички равнища и да насърчава уменията в съответствие с потребностите на пазара на труда. Да подобри достъпа до финансово достъпни и качествени грижи за децата и дългосрочни грижи. Да насърчи интеграцията на групите в неравностойно положение, по-специално ромите.

         3.

            Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към областта на здравеопазването, научните изследвания и иновациите, транспорта, по-специално по отношение на устойчивостта му, цифровата инфраструктура, енергийната ефективност, конкурентоспособността на МСП и социалното жилищно настаняване, като отчита регионалните различия. Да увеличава използването на критерии, свързани с качеството и разходите през жизнения цикъл, при възлагането на обществени поръчки.

         4.

            Да продължи да подобрява ефективността на съдебната система, като се съсредоточава върху укрепването на независимостта ѝ, включително по отношение на назначенията в съдебната система. Да увеличава усилията за откриване и наказателно преследване на корупцията, по-специално при мащабни случаи на корупция.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 107.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията с помощта на общоприетата методика.

         (7)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.