title: Препоръка на Европейския съвет за системен риск от 15 януари 2019 година за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ECCP/2019/1)

text:
               20.3.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 106/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК
      от 15 януари 2019 година
      за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика
      (ECCP/2019/1)
      (2019/C 106/01)
      ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3 и членове 16—18 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (2), и по-специално член 458, параграф 8 от него,
      като взе предвид Решение ЕССР/2011/1 на Европейския съвет за системен риск от 20 януари 2011 г. за приемане на процедурен правилник на Европейския съвет за системен риск (3), и по-специално членове 18—20 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  За да се гарантират ефективни и последователни национални мерки на макропруденциалната политика, е важно задължителната реципрочност, изискуема от правото на Съюза, да бъде допълнена с доброволна реципрочност.

                  (2)

                  С рамката на доброволна реципрочност за мерките на макропруденциалната политика, установена в Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск (4), се цели да се гарантира, че спрямо всички основани на експозиции мерки на макропруденциалната политика, активирани в една държава членка, е приложена реципрочност в другите държави членки.

                  (3)

                  На 24 юни 2016 г. съгласно Препоръка ЕССР/2016/4 на Европейския съвет за системен риск (5) Препоръка ЕССР/2015/2 беше изменена, за да се препоръча реципрочност на нивото на буфер за системен риск в размер на 1 %, приложим от Eesti Pank в съответствие с член 133 от Директива 2013/36/ЕС (6) спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония.

                  (4)

                  Впоследствие съгласно Препоръка ЕССР/2017/4 (7) Препоръка ЕССР/2015/2 беше изменена, за да се препоръча на съответния активиращ орган, когато представя на Европейския съвет за системен риск (ЕССР) искане за реципрочност, да предложи максимален праг на същественост, под който дадена експозиция на определен доставчик на финансови услуги към установения макропруденциален риск в юрисдикцията, където активиращият орган прилага мярката на макропруденциалната политика, може да се счита за несъществена. ЕССР обаче може да препоръча различен праг, ако счете за необходимо.

                  (5)

                  През април 2018 г. в съответствие с член 133, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС Eesti Pank преразгледа буфера за системен риск и коригира на 1 % нивото на буфера за системен риск, приложим спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония.

                  (6)

                  След искането, отправено от Eesti Pank към ЕССР, Генералният съвет на ЕССР взе решение да препоръча максимален праг на същественост от 250 милиона евро на експозиции, разположени в Естония, за регулиране на прилагането на принципа de minimis от държавите членки, прилагащи реципрочност на буфера за системен риск от 1 %, установен от Естония, за който е препоръчана реципрочност от ЕССР съгласно Препоръка ЕССР/2016/4.

                  (7)

                  Освен това от 31 декември 2018 г. по отношение на кредитните институции, лицензирани в Швеция и използващи Вътрешнорейтинговия подход за изчисляване на регулаторни капиталови изисквания, съгласно член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 се прилага специфична за кредитната институция долна граница в размер на 25 % за претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти.

                  (8)

                  След искането, отправено от Finansinspektionen към ЕССР съгласно член 458, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и за предотвратяване проявяването на отрицателни трансгранични ефекти под формата на изтичания и регулаторен арбитраж, които биха могли да произтекат от прилагането на мярката на макропруденциалната политика, приложена в Швеция в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013, Генералният съвет на ЕССР реши да включи тази мярка в списъка с мерките на макропруденциалната политика, за които се препоръчва да бъде приложена реципрочност съгласно Препоръка ЕССР/2015/2.

                  (9)

                  Генералният съвет на ЕССР също така реши да препоръча максимален праг на същественост от 5 милиарда шведски крони на експозиции към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, за регулиране на прилагането на принципа de minimis от държавите членки, прилагащи реципрочност.

                  (10)

                  Поради това Препоръка ЕССР/2015/2 трябва да бъде съответно изменена,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

         ИЗМЕНЕНИЯ

      Препоръка ЕССР/2015/2 се изменя, както следва:

                  1.

                  в Раздел 1, подпрепоръка В параграф 1 се заменя със следното:

                              „1.

                              На съответните органи се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо мерките на макропруденциалната политика, приети от други съответни органи, за които ЕССР е препоръчал реципрочност. Препоръчва се да бъде прилагана реципрочност спрямо следните мерки, допълнително описани в приложението:
                              Естония:

                                          —

                                          ниво на буфер за системен риск в размер на 1 %, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония;

                                    Финландия:

                                          —

                                          долна граница в размер на 15 % за средното рисково тегло по отношение на жилищни ипотечни кредити, обезпечени с жилища във Финландия, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на кредитни институции, лицензирани във Финландия и използващи вътрешнорейтинговия подход (ВРП) за изчисляване на регулаторните капиталови изисквания;

                                    Белгия:

                                          —

                                          надбавка от рисково тегло за експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на кредитни институции, лицензирани в Белгия и използващи ВРП за изчисляване на регулаторните капиталови изисквания, и съставена от:

                                                      а)

                                                      фиксирана надбавка от рисково тегло в размер на 5 процентни пункта; и

                                                      б)

                                                      пропорционална надбавка от рисково тегло, състояща се от 33 % от претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия;

                                    Франция:

                                          —

                                          ограничаване на максималния размер на големите експозиции, предвиден в член 395, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, приложим към експозиции към силно задлъжнели големи нефинансови предприятия със седалище във Франция до 5 % от приемливия капитал, прилаган в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на глобални системно значими институции (Г-СЗИ) и други системно значими институции (Д-СЗИ) на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър;

                                    Швеция:

                                          —

                                          специфична за кредитната институция долна граница в размер на 25 % за претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на кредитни институции, лицензирани в Швеция и използващи ВРП за изчисляване на регулаторните капиталови изисквания.“;

                  2.

                  Приложението се заменя с приложението към настоящата препоръка.

         Съставено във Франкфурт на Майн на 15 януари 2019 година.

            Francesco MAZZAFERRO

               Ръководител на секретариата на ЕССР

               от името на Генералния съвет на ЕССР

         (1)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1.

         (3)  ОВ C 58, 24.2.2011 г., стр. 4.

         (4)  Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск от 15 декември 2015 г. относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ОВ C 97, 12.3.2016 г., стр. 9).

         (5)  Препоръка ECCP/2016/4 на Европейския съвет за системен риск от 24 юни 2016 г. за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ОВ C 290, 10.8.2016 г., стр. 1).

         (6)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

         (7)  Препоръка ECCP/2017/4 на Европейския съвет за системен риск от 20 октомври 2017 г. за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ОВ C 431, 15.12.2017 г., стр. 1).

         ПРИЛОЖЕНИЕ
         Приложението към Препоръка ЕССР/2015/2 се заменя със следното:

                  „Приложение

                     Естония

                        Ниво на буфер за системен риск от 1 %, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония

                  I.   Описание на мярката

                              1.

                              Естонската мярка представлява ниво на буфер за системен риск от 1 %, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония.

                        II.   Реципрочност

                              2.

                              Когато държавите членки са въвели член 134 от Директива 2013/36/ЕС в националното си право, се препоръчва на съответните органи да прилагат реципрочност спрямо естонската мярка за експозиции, разположени в Естония, на вътрешно лицензирани кредитни институции в съответствие с член 134, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. За целите на настоящия параграф се прилага крайният срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              3.

                              Когато държавите членки не са въвели член 134 от Директива 2013/36/ЕС в националното си право, се препоръчва на съответните органи да приложат реципрочност спрямо естонската мярка за експозиции, разположени в Естония, на вътрешно лицензирани институции в съответствие с подпрепоръка В, параграф 2. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка в рамките на шест месеца.

                        III.   Праг на същественост

                              4.

                              Мярката е допълнена от специфичен за институцията праг на същественост от 250 милиона евро, прилаган към експозиции, разположени в Естония, за регулиране на потенциалното прилагане на принципа de minimis от съответните органи, прилагащи реципрочност на мярката.

                              5.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 съответните органи на засегнатата държава членка могат да освободят вътрешно лицензирани кредитни институции, имащи експозиции, разположени в Естония, които са под прага на същественост от 250 милиона евро. При прилагането на прага на същественост съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат естонската мярка към освободени преди това отделни вътрешно лицензирани кредитни институции, когато прагът на същественост от 250 милиона евро бъде надхвърлен.

                              6.

                              Когато не съществуват кредитни институции, лицензирани в засегнатите държави членки, с експозиции, разположени в Естония, в размер на 250 милиона евро или повече, съответните органи на засегнатите държави членки могат да решат да не прилагат реципрочност спрямо естонската мярка съгласно предвиденото в раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо естонската мярка, когато вътрешно лицензирана кредитна институция надхвърли прага от 250 милиона евро.

                              7.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 прагът на същественост от 250 милиона евро е препоръчано максимално ниво на прага. Съответните органи, прилагащи реципрочност, могат поради това вместо да прилагат препоръчания праг, да установяват по-нисък праг за своите юрисдикции, когато е подходящо, или да прилагат реципрочност спрямо мярката без праг на същественост.

                     Финландия

                        Специфична за кредитната институция долна граница в размер на 15 % за средното рисково тегло по отношение на кредити, обезпечени с ипотеки върху жилища във Финландия, приложима към кредитни институции, използващи вътрешнорейтинговия подход (ВРП) (наричани по-долу „кредитни институции с ВРП“) съгласно член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                  I.   Описание на мярката

                              1.

                              Финландската мярка, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се състои от специфична за кредитната институция долна граница на средното рисково тегло в размер на 15 % за кредитни институции с ВРП на равнище портфейл за жилищни ипотечни кредити, обезпечени с жилища във Финландия.

                        II.   Реципрочност

                              2.

                              В съответствие с член 458, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на съответните органи на засегнатите държави членки се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо финландската мярка и да я прилагат по отношение на портфейли на кредитни институции с ВРП от ипотечни кредити на дребно, обезпечени с жилища във Финландия, отпуснати от вътрешно лицензирани клонове, установени във Финландия. За целите на настоящия параграф се прилага крайният срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              3.

                              На съответните органи също така се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо финландската мярка и да я прилагат по отношение на портфейли на кредитни институции с ВРП от ипотечни кредити на дребно, обезпечени с жилища във Финландия, отпуснати пряко презгранично от кредитни институции, установени в съответните им юрисдикции. За целите на настоящия параграф се прилага крайният срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              4.

                              В съответствие с подпрепоръка В, параграф 2 се препоръчва на съответните органи да прилагат след консултация с ЕССР мярка на макропруденциалната политика на разположение в юрисдикцията им, която има ефект, най-близък до този на горепосочената мярка, за която е препоръчана реципрочност, включително като приемат надзорни мерки и правомощия, посочени в дял VII, глава 2, раздел IV от Директива 2013/36/ЕС. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка в рамките на четири месеца.

                        III.   Праг на същественост

                              5.

                              Мярката е допълнена с праг на същественост от 1 милиард евро експозиция на пазара на жилищни ипотечни кредити във Финландия за регулиране на потенциалното прилагане на принципа de minimis от държавите членки, прилагащи реципрочност.

                              6.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 съответните органи на засегнатата държава членка могат да освободят отделни кредитни институции с ВРП с несъществени портфейли от ипотечни кредити на дребно, обезпечени с жилища във Финландия, под прага на същественост от 1 милиард евро. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат реципрочност, когато кредитна институция с ВРП надхвърля прага от 1 милиард евро.

                              7.

                              Когато не съществуват кредитни институции с ВРП, лицензирани в други засегнати държави членки с клонове, установени във Финландия, или предоставящи финансови услуги пряко във Финландия, които имат експозиции в размер на 1 милиард евро или повече на финландския ипотечен пазар, съответните органи на засегнатите държави членки могат да решат да не прилагат реципрочност съгласно предвиденото в раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат реципрочност, когато кредитна институция с ВРП надхвърля прага от 1 милиард евро.

                     Белгия

                        Надбавка от рисково тегло за експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия, наложена по отношение на кредитни институции, лицензирани в Белгия и използващи ВРП, и приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013. Надбавката се състои от два компонента:

                              а)

                                    фиксирана надбавка от рисково тегло в размер на 5 процентни пункта; и

                              б)

                                    пропорционална надбавка от рисково тегло, състояща се от 33 % от претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия.

                        I.   Описание на мярката

                              1.

                              Белгийската мярка, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 и наложена по отношение на кредитни институции, лицензирани в Белгия и използващи ВРП, се състои от надбавка от рисково тегло за експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия, която е съставена от два компонента:

                                          а)

                                          Първият компонент се състои от увеличение от 5 процентни пункта на рисковото тегло за експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия, получено след изчисляване на втората част от надбавката от рисково тегло в съответствие с буква б).

                                          б)

                                          Вторият компонент се състои от увеличение на рисковото тегло в размер на 33 % от претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложено по отношение на портфейла експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия. Претеглената по експозиции средна стойност е средната стойност на рисковите тегла на отделните кредити, изчислена в съответствие с член 154 от Регламент (ЕС) № 575/2013, претеглена чрез съответната стойност на експозицията.

                        II.   Реципрочност

                              2.

                              В съответствие с член 458, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на съответните органи на засегнатите държави членки се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо белгийската мярка, като я прилагат към разположени в Белгия клонове на вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП, в рамките на крайния срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              3.

                              На съответните органи се препоръчва да приложат реципрочност спрямо белгийската мярка, като я прилагат към вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП, които имат преки експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти, разположени в Белгия. В съответствие с подпрепоръка В, параграф 2 на съответните органи се препоръчва да прилагат същата мярка като вече приложената в Белгия от активиращия орган в рамките на крайния срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              4.

                              Ако същата мярка на макропруденциалната политика не е на разположение в тяхната юрисдикция, на съответните органи се препоръчва да прилагат след консултация с ЕССР мярка на макропруденциалната политика на разположение в юрисдикцията им, която има ефект, най-близък до този на горепосочената мярка, за която е препоръчана реципрочност, включително като приемат надзорни мерки и правомощия, посочени в дял VII, глава 2, раздел IV от Директива 2013/36/ЕС. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка не по-късно от четири месеца след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз.

                        III.   Праг на същественост

                              5.

                              Мярката е допълнена от специфичен за институцията праг на същественост от 2 милиарда евро за регулиране на потенциалното прилагане на принципа de minimis от съответните органи, прилагащи реципрочност на мярката.

                              6.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 съответните органи на засегнатата държава членка могат да освободят отделни вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП и имащи несъществени експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти в Белгия, които са под прага на същественост от 2 милиарда евро. При прилагането на прага на същественост съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат белгийската мярка към освободени преди това отделни вътрешно лицензирани кредитни институции, когато прагът на същественост от 2 милиарда евро бъде нарушен.

                              7.

                              Когато липсват кредитни институции, лицензирани в засегнатите държави членки, с разположени в Белгия клонове или които имат преки експозиции на дребно, обезпечени с жилищни недвижими имоти в Белгия, които използват ВРП и които имат експозиции в размер на 2 милиарда евро или повече на белгийския пазар на жилищни недвижими имоти, съответните органи на засегнатите държави членки могат да решат съгласно раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 да не прилагат реципрочност спрямо белгийската мярка. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо белгийската мярка, когато кредитна институция с ВРП надхвърля прага от 2 милиарда евро.

                              8.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 прагът на същественост от 2 милиарда евро е препоръчано максимално ниво на прага. Съответните органи, прилагащи реципрочност, могат поради това вместо да прилагат препоръчания праг, да установяват по-нисък праг за своите юрисдикции, когато е подходящо, или да прилагат реципрочност спрямо мярката без праг на същественост.

                     Франция

                        Ограничаване на максималния размер на големите експозиции, предвиден в член 395, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, приложим към експозиции към силно задлъжнели големи нефинансови предприятия със седалище във Франция, до 5 % от приемливия капитал, прилаган в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на глобални системно значими институции (Г-СЗИ) и други системно значими институции (Д-СЗИ) на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър.

                  I.   Описание на мярката

                              1.

                              Френската мярка, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013 и наложена на Г-СЗИ и Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър (не на подконсолидирано равнище), се състои от ограничаване на максималния размер на големите експозиции до 5 % от приемливия им капитал, приложим към експозиции към силно задлъжнели големи нефинансови предприятия със седалище във Франция.

                              2.

                              Нефинансово предприятие се определя като физическо или юридическо лице съгласно частното право със седалище във Франция, което на своето равнище и на най-високото равнище на консолидация принадлежи на сектор „Нефинансови предприятия“ съгласно определението в точка 2.45 от приложение А към Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1).

                              3.

                              Мярката се прилага за експозиции към нефинансови предприятия със седалище във Франция и за експозиции към групи от свързани нефинансови предприятия, както следва:

                                          а)

                                          За нефинансови предприятия, които са част от група свързани нефинансови предприятия със седалище на най-високото равнище на консолидация във Франция, мярката се прилага спрямо сумата от нетните експозиции към групата и всички нейни свързани лица по смисъла член 4, параграф 1, точка 39 от Регламент (ЕС) № 575/2013;

                                          б)

                                          За нефинансови предприятия, които са част от група свързани нефинансови предприятия със седалище на най-високото равнище на консолидация извън Франция, мярката се прилага спрямо сумата от:

                                                      i)

                                                      експозициите към тези нефинансови предприятия със седалище във Франция;

                                                      ii)

                                                      експозициите към лицата във Франция или в чужбина, над които нефинансовите предприятия, посочени в подточка i), имат пряк или непряк контрол по смисъла на член 4, параграф 1, точка 39 от Регламент (ЕС) № 575/2013; и

                                                      iii)

                                                      експозициите към лицата във Франция или в чужбина, които са икономически зависими от нефинансовите предприятия, посочени в подточка i) по смисъла на член 4, параграф 1, точка 39 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                                    Нефинансови предприятия, които нямат седалище във Франция и които не са дъщерно предприятие или икономически зависимо предприятие на нефинансово предприятие със седалище във Франция и не са пряко или непряко контролирани от нефинансово предприятие със седалище във Франция, попадат извън обхвата на мярката.
                              В съответствие с член 395, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 мярката е приложима след отчитане на ефекта от техниките на редуциране на кредитния риск и изключенията в съответствие с членове 399—403 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                              4.

                              Г-СЗИ или Д-СЗИ трябва да счита нефинансово предприятие със седалище във Франция като голямо, ако неговата първоначална експозиция към нефинансовото предприятие или към групата от свързани нефинансови предприятия по смисъла на параграф 3 е равна на или по-голяма от 300 милиона евро. Стойността на първоначалната експозиция се изчислява в съответствие с членове 389 и 390 от Регламент (ЕС) № 575/2013 преди да се отчете ефектът от техниките на редуциране на кредитния риск и изключенията в съответствие с членове 399—403 от Регламент (ЕС) № 575/2013, съгласно отчетеното в съответствие с член 9 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014 на Комисията (2).

                              5.

                              Нефинансово предприятие се счита за силно задлъжняло, ако има отношение на ливъридж, което е по-голямо от 100 % и отношение на покритие на финансови тежести, което е под три, изчислени на най-високото равнище на консолидация на групата, както следва:

                                          а)

                                          Отношението на ливъридж е отношението между общия дълг нето от паричните средства и собствения капитал; и

                                          б)

                                          Отношението на покритие на финансови тежести е отношението между, от една страна, добавената стойност плюс оперативните субсидии, намалено със: i) заплати; ii) оперативни данъци и задължения; iii) други нетни обичайни оперативни разходи с изключение на нетни лихви и други подобни задължения; и iv) обезценяване и амортизация, и от друга страна, лихви и други подобни задължения.

                                    Отношенията се изчисляват на база на счетоводни агрегирани стойности, определени в приложимите стандарти, представени във финансовите отчети на нефинансовото предприятие, заверени от одитор, когато е приложимо.

                        II.   Реципрочност

                              6.

                              На съответните органи се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо френската мярка, като я прилагат към вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация в рамките на юрисдикцията на техния банков пруденциален периметър.

                              7.

                              Ако същата мярка на макропруденциалната политика не е на разположение в тяхната юрисдикция в съответствие с подпрепоръка В, параграф 2, на съответните органи се препоръчва да прилагат след консултация с ЕССР мярка на макропруденциалната политика на разположение в юрисдикцията им, която има ефект, най-близък до този на горепосочената мярка, за която е препоръчана реципрочност. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка не по-късно от шест месеца след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз.

                        III.   Праг на същественост

                              8.

                              Мярката е допълнена от комбиниран праг на същественост за регулиране на потенциалното прилагане на принципа de minimis от съответните органи, прилагащи реципрочност на мярката, който се състои от:

                                          а)

                                          праг от 2 милиарда евро за всички пруденциални експозиции на вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на банковия пруденциален периметър към френския сектор „Нефинансови предприятия“;

                                          б)

                                          праг от 300 милиона евро, приложим към вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ, които са достигнали или надхвърлили прага, посочен в буква а) за:

                                                      i)

                                                      единична първоначална експозиция към нефинансово предприятие със седалище във Франция;

                                                      ii)

                                                      сумата на първоначални експозиции към група от свързани нефинансови предприятия, която има седалище на най-високото равнище на консолидация във Франция, изчислена в съответствие с параграф 3, буква а);

                                                      iii)

                                                      сумата на първоначални експозиции към нефинансови предприятия със седалище във Франция, които са част от група свързани нефинансови предприятия със седалище на най-високото равнище на консолидация извън Франция, съгласно отчетеното в образци C 28.00 и C 29.00 от приложение VIII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014;

                                          в)

                                          Праг от 5 % от приемливия капитал на Г-СЗИ или Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация за експозиции, установени в буква б) след отчитане на ефекта от техниките на редуциране на кредитния риск и изключенията в съответствие с членове 399—403 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                                    Праговете, посочени в букви б) и в), следва да се прилагат независимо дали съответното лице или нефинансово предприятие е силно задлъжняло или не.
                              Стойността на първоначалната експозиция, посочена в букви а) и б), се изчислява в съответствие с членове 389 и 390 от Регламент (ЕС) № 575/2013 преди да се отчете ефектът от техниките на редуциране на кредитния риск и изключенията, установени в членове 399—403 от Регламент (ЕС) № 575/2013, съгласно отчетеното в съответствие с член 9 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014.

                              9.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 съответните органи на засегнатите държави членки могат да освободят вътрешно лицензирани Г-СЗИ или Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър, които не нарушават комбинирания праг на същественост, посочен в параграф 8. При прилагане на прага на същественост съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите на вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ към френския сектор „Нефинансови предприятия“, както и концентрацията на експозициите на вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ към големи нефинансови предприятия със седалище във Франция, като им се препоръчва да прилагат френската мярка към освободени преди това вътрешно лицензирани Г-СЗИ или Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър, когато е нарушен комбинираният праг на същественост, посочен в параграф 8. Съответните органите също така се насърчават да сигнализират за системни рискове, свързани с увеличен ливъридж на големи нефинансови предприятия със седалище във Франция, на други участници на пазара в тяхната юрисдикция.

                              10.

                              Когато липсват Г-СЗИ или Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на техния банков пруденциален периметър, които са лицензирани в засегнатите държави членки и които имат експозиции към френския сектор „Нефинансови предприятия“ над прага на същественост, посочен в параграф 8, съответните органи на засегнатите държави членки могат да решат съгласно раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 да не прилагат реципрочност спрямо френската мярка. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите на вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ към френския сектор „Нефинансови предприятия“, както и концентрацията на експозициите на вътрешно лицензирани Г-СЗИ и Д-СЗИ към големи нефинансови предприятия със седалище във Франция, като им се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо френската мярка, когато Г-СЗИ или Д-СЗИ на най-високото равнище на консолидация на своя банков пруденциален периметър надхвърли комбинирания праг на същественост, посочен в параграф 8. Съответните органите също така се насърчават да сигнализират за системни рискове, свързани с увеличен ливъридж на големи нефинансови предприятия със седалище във Франция, на други участници на пазара в тяхната юрисдикция.

                              11.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 комбинираният праг на същественост, посочен в параграф 8, е препоръчано максимално ниво на прага. Съответните органи, прилагащи реципрочност, могат поради това вместо да прилагат препоръчания праг, да установяват по-нисък праг за своите юрисдикции, когато е подходящо, или да прилагат реципрочност спрямо мярката без праг на същественост.

                     Швеция

                        Специфична за кредитната институция долна граница в размер на 25 % за претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на кредитни институции, лицензирани в Швеция и използващи ВРП за изчисляване на регулаторните капиталови изисквания.

                  I.   Описание на мярката

                              1.

                              Шведската мярка, приложена в съответствие с член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) Регламент (ЕО) № 575/2013 и наложена на кредитни институции, лицензирани в Швеция и използващи ВРП, се състои от специфична за кредитната институция долна граница в размер на 25 % за претеглената по експозиции средна стойност на рисковите тегла, приложена по отношение на портфейла експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти.

                              2.

                              Претеглената по експозиции средна стойност е средната стойност на рисковите тегла на отделните експозиции, изчислена в съответствие с член 154 от Регламент (ЕС) № 575/2013, претеглена чрез съответната стойност на експозицията.

                        II.   Реципрочност

                              3.

                              В съответствие с член 458, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на съответните органи на засегнатите държави членки се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо шведската мярка, като я прилагат към разположени в Швеция клонове на вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП, в рамките на крайния срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              4.

                              На съответните органи се препоръчва да приложат реципрочност спрямо шведската мярка, като я прилагат към вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП, които имат преки експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти. В съответствие с подпрепоръка В, параграф 2 на съответните органи се препоръчва да прилагат същата мярка като вече приложената в Швеция от активиращия орган в рамките на крайния срок, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                              5.

                              Ако същата мярка на макропруденциалната политика не е на разположение в тяхната юрисдикция, на съответните органи се препоръчва да прилагат след консултация с ЕССР мярка на макропруденциалната политика на разположение в юрисдикцията им, която има ефект, най-близък до този на горепосочената мярка, за която е препоръчана реципрочност. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка не по-късно от четири месеца след публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз.

                        III.   Праг на същественост

                              6.

                              Мярката е допълнена от специфичен за институцията праг на същественост от 5 милиарда шведски крони за регулиране на потенциалното прилагане на принципа de minimis от съответните органи, прилагащи реципрочност на мярката.

                              7.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 съответните органи на засегнатата държава членка могат да освободят отделни вътрешно лицензирани кредитни институции, използващи ВРП и имащи несъществени експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, които са под прага на същественост от 5 милиарда шведски крони. При прилагането на прага на същественост съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат шведската мярка към освободени преди това отделни вътрешно лицензирани кредитни институции, когато прагът на същественост от 5 милиарда шведски крони бъде надхвърлен.

                              8.

                              Когато липсват кредитни институции, които са лицензирани в засегнатите държави членки с разположени в Швеция клонове или които имат преки експозиции на дребно към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, които използват ВРП и които имат експозиции на дребно в размер на 5 милиарда шведски крони или повече към длъжници, пребиваващи в Швеция, обезпечени с недвижими имоти, съответните органи на засегнатите държави членки могат да решат съгласно раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 да не прилагат реципрочност спрямо шведската мярка. В този случай съответните органи следва да наблюдават съществеността на експозициите и им се препоръчва да прилагат реципрочност спрямо шведската мярка, когато кредитна институция с ВРП надхвърля прага от 5 милиарда шведски крони.

                              9.

                              В съответствие с раздел 2.2.1 от Препоръка ЕССР/2015/2 прагът на същественост от 5 милиарда шведски крони е препоръчано максимално ниво на прага. Съответните органи, прилагащи реципрочност, могат поради това вместо да прилагат препоръчания праг, да установяват по-нисък праг за своите юрисдикции, когато е подходящо, или да прилагат реципрочност спрямо мярката без праг на същественост.

            “

            (1)  Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно Европейската система от национални и регионални сметки в Европейския съюз (ОВ L 174, 26.6.2013 г., стр. 1).

            (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014 на Комисията от 16 април 2014 г. за определяне, в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, на техническите стандарти за изпълнение по отношение на предоставянето на информация от институциите на надзорните органи (ОВ L 191, 28.6.2014 г., стр. 1).


title: Препоръка на Съвета от 13 юли 2018 година относно националната програма за реформи на Литва за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2018 г.

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/64

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 13 юли 2018 година
      относно националната програма за реформи на Литва за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2018 г.
      (2018/C 320/14)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 22 ноември 2017 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2018 г. Тя надлежно взе предвид Европейския стълб на социалните права, прокламиран от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 22 март 2018 г. На 22 ноември 2017 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие също Доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Литва като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 22 март 2018 г. На 14 май 2018 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) (наричана по-долу „препоръката за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Литва следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръките по-долу, и по-специално препоръка 1).

                  (3)

                  Докладът за Литва за 2018 г. беше публикуван на 7 март 2018 г. В него беше оценен напредъкът на Литва в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 11 юли 2017 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, отправени към Литва през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  Литва представи националната си програма за реформи за 2018 г. на 26 април 2018 г., а програмата си за стабилност за 2018 г. — на 30 април 2018 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за страната препоръки бяха отразени при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове („ЕСИ фондове“) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на EСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Спрямо Литва понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В програмата си за стабилност за 2018 г. правителството предвижда поддържане на бюджетен излишък в номинално изражение в размер на 0,6 % от БВП в периода 2018 — 2020 г., преди прогнозирания му спад на 0,3 % от БВП през 2021 г. Планирано е средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит в размер на 1 % от БВП — да бъде изпълнявана през целия период на програмата. През 2016 г. и 2017 г. на Литва беше разрешено временно отклонение, свързано с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система и на структурните реформи. Тези отклонения са пренесени за следващ период от три години. Според програмата за стабилност за 2018 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне от 39,7 % от БВП през 2017 г. на 35,3 % през 2021 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. В същото време мерките, необходими за постигане на планираните цели за излишъка от 2019 г. нататък, все още не са достатъчно конкретни.

                  (7)

                  На 11 юли 2017 г. за 2017 г. Съветът препоръча Литва да запази своята средносрочна бюджетна цел през 2018 г., като се вземат предвид допуснатите отклонения, свързани с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система и структурните реформи, за които беше предоставено временно отклонение. Това е съвместимо с максималния номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (6) в размер на 6,4 % през 2018 г., което съответства на позволеното влошаване на структурното салдо с 0,6 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. структурният дефицит на Литва се предвижда да възлиза на 0,7 % от БВП през 2018 г. и на 0,6 % от БВП през 2019 г. Това означава, че структурното салдо се предвижда да се задържи над средносрочната бюджетна цел и през двете години. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Литва да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2018 и 2019 г.

                  (8)

                  Приходите от екологичните и периодичните данъци върху имотите продължават да бъдат под средното за Съюза. Литва е предприела реформа на своята система за данък върху недвижимите имоти, с която се въвежда елемент на прогресивност в системата, и премахна освобождаванията от акцизи за въглищата и кокса, използвани за отопление. Все още обаче може да се разшири данъчната основа, за да се включат източници, които са по-малко вредни за растежа. Въпреки че Литва отбеляза напредък през последните години за подобряване на събираемостта на данъците, несъответствието в приходите от ДДС в страната все още е сред най-високите в Съюза. Литва предприема допълнителни стъпки за борба с отклонението от данъчно облагане и наскоро приложените мерки показват положителни начални резултати. Допълнителното повишаване на спазването на данъчното законодателство ще увеличи бюджетните приходи и ще допринесе за повишаване на справедливостта на данъчната система.

                  (9)

                  С въвеждането на нова формула за индексация на пенсиите през 2018 г., която обвързва пенсиите към растежа на заплатите, делът на публичните разходи за пенсии в БВП се очаква да се запази на същото равнище до 2040 г. Това ще осигури фискалната устойчивост на пенсионната система на Литва. Това обаче до голяма степен се дължи на спад в съотношението на обезщетенията, тъй като общата сума за заплати се очаква да нарасне с по-бавно темпо от заплатите поради бързото намаляване на населението в трудоспособна възраст. Това поражда опасения за адекватността на пенсиите, които вече са сред най-ниските в Съюза. Също така не е ясно как тази реформа ще работи на практика, тъй като правителството е правно задължено да предложи мерки в случай на спад в коефициент на заместване. Ако коефициентът на заместване на дохода остане непроменен, общият размер на разходите за пенсии като дял от БВП ще нарасне с почти 45 % до края на 2040 г., оказвайки натиск върху публичните финанси. Поради това е важно да се изяснят правните неясноти относно законодателство в областта на пенсиите и да се гарантира дългосрочната фискална устойчивост на пенсионната система, като същевременно се преодолее ниската ѝ адекватност.

                  (10)

                  Затягането на пазара на труда е бързо в резултат на стабилния икономически растеж, но и поради неблагоприятното демографско развитие и емиграцията, които вече водят до недостиг на умения. Подобна ситуация изисква система за образование и обучение, които са в състояние да предоставят на всички съответните умения. Въпреки че започналите през миналата година реформи са стъпка в правилната посока, важно е Литва да ги осъществи с цел, за да се подобрят резултатите на системата ѝ на образование и обучение. Финансирането и правилата за акредитация на висшето образование в Литва помагат за увеличаване на броя на лицата с висше образование, но същевременно засилиха опасенията във връзка с качеството, разпокъсаността и приложимостта към пазара на труда. Продължаващата консолидация на университетите, ако бъде допълнена с промените в правилата за акредитация и финансиране, следва да спомогне за преодоляване на настоящите предизвикателства. Освен това трайният демографски натиск се отрази на ефективността на образователната система и направи още по-спешна необходимостта да се осигури равен достъп до качествено и приобщаващо образование. За справяне с по-ниските от средните резултати по основните умения на учениците в Литва са необходими реформи в първоначалното обучение на учителите, условията за кариера и условията на труд, допълнени с други реформи, целящи по-добро качество.

                  (11)

                  Слабото участие на възрастните в процеса на учене в Литва показва, че ученето за възрастни продължава да бъде недобре развито и не дава възможност на икономиката да се възползва от повишаване на уменията, иновации и по-добро интегриране на групите в неравностойно положение на пазара на труда (например по-възрастните, безработните или неактивните възрастни). Въпреки инвестициите в инфраструктура, съдържанието на професионалното образование и обучение често е остаряло, като привеждането в съответствие с нуждите на местните и регионалните пазари на труда може да бъде подобрено. Ученето в процеса на работа все още е в началния си етап и може да бъде разширено. Активните мерки на политиката на пазара на труда предлагат по-големи възможности за обучение, но те могат да бъдат засилени допълнително. Неотдавнашните реформи и мерки, предприети в тази област, не са дали значителни резултати до момента. В по-широк контекст укрепването на капацитета на социалните партньори е важно, за да се насърчи тяхната ангажираност.

                  (12)

                  Продължават да са налице предизвикателства, свързани с резултатите в областта на здравеопазването; те имат отрицателно въздействие върху производителността, конкурентоспособността на икономиката и качеството на живот. Предоставянето на здравни услуги остава твърде съсредоточено върху болниците, което оставя възможност за по-нататъшно засилване на първичната медицинска помощ. По-нататъшната рационализация на ресурсите заедно с мерки за подобряване на качеството на болничните, както и на първичните здравни грижи са от ключово значение за по-ефикасно здравеопазване. Политиките за профилактика на заболяванията и насърчаване на здравето следва да ограничават на рисковите поведения по-решително и бързо. При все това мащабът на тези политики остава малък, а междусекторното сътрудничество е слабо развито и отчетността за резултатите не е достатъчно интегрирана на общинско равнище. Високата зависимост на преките плащания от страна на пациентите, ниското равнище на разходите за здравеопазване и неефективното разпределение на ресурсите ограничават ефективността на системата за здравеопазване.

                  (13)

                  Големият дял на хората, изложени на риск от бедност или социално изключване, заедно с нарастващото неравенство по отношение на доходите, продължават да бъдат основни предизвикателства за Литва, които възпрепятстват перспективите ѝ за икономически растеж. Те застрашават също социалното сближаване и биха могли да стимулират емиграцията. Въпреки продължителния икономически растеж, възрастните хора, хората с увреждания, децата, домакинствата на самотни родители и безработните са изложени на най-голям риск от бедност и социално изключване. Корективните правомощия на данъчната система и системата за социална сигурност на Литва са сред най-ниските в Съюза. Въпреки че бяха предприети някои важни първоначални стъпки за борба срещу бедността и неравенството в доходите, страната все още има да извърви дълъг път, за да достигне средните стойности на Съюза по отношение на бедността и неравенството в доходите. Относително високата данъчна тежест върху лицата с ниски доходи може да ограничи мотивацията им за работа и да увеличи риска от бедност и неравенство. Равнищата на бедност и неравенство биха могли да бъдат намалени чрез стимулиране на участието на пазара на труда, по-специално сред лицата от уязвимите групи и хората с ниски доходи, и чрез увеличаване на корективните правомощия на данъчната система и системата за социална сигурност, подкрепяни от по-ефективно събиране на данъци. Подобни мерки могат също да увеличат социалната справедливост.

                  (14)

                  След спад от 2012 г. насам ръстът на производителността отново се повиши през 2017 г., като облекчи натиска върху разходната конкурентоспособност. Това подобряване обаче е до голяма степен резултат от частния сектор. Постигнат е само ограничен напредък в подобряването на ефективността на публичните инвестиции. По-специално ефективността на публичните разходи за научноизследователска и развойна дейност и сътрудничеството между предприятията и науката продължават да бъдат слаби. Нещо повече, публичните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност са намалели значително през 2016 г. Разпокъсаната координация и управление на политиката за научни изследвания и иновации водят до неефективност и не дават възможност на позволява на предприятията да се възползват напълно от различните схеми за подпомагане. По-нататъшният напредък в процеса на текущата реформа на организацията и финансирането на публичния научноизследователски сектор следва да допринесе за по-доброто използване на наличните ресурси.

                  (15)

                  Литва постигна напредък в укрепването на рамката за предотвратяване на корупцията, като прие законодателство относно лобирането и защитата на лицата, подаващи сигнали за нередности, от публичния, както и от частния сектор. Въпреки това прилагането на законодателството продължава да бъде предизвикателство. Корупцията в сектора на здравеопазването все още поражда загриженост въпреки похвалните резултати от правителствената програма „чисти ръце“.

                  (16)

                  В рамките на европейския семестър за 2018 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Литва и го публикува в доклада за страната за 2018 г. Тя извърши също така оценка на програмата за стабилност за 2018 г., на националната програма за реформи за 2018 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Литва през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Литва, но и доколко те съответстват на правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (17)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2018 г. и е на мнение (7), че Литва се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж,

            ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия в периода 2018—2019 г.:

                  1.

                  Подобряване на спазването на данъчното законодателство и да разшири данъчната основа към източници, които са по-малко вредни за растежа. Осигуряване на дългосрочната устойчивост на пенсионната система, като същевременно се обърне внимание на адекватността на пенсиите.

                  2.

                  Подобряване на качеството, ефикасността и приложимостта към пазара на труда на образованието и обучението, включително ученето за възрастни. Подобряване на работата на системата на здравеопазване чрез по-нататъшно преминаване от болнично лечение към амбулаторно лечение, засилване на мерките за профилактика на болестите, включително на местно равнище, и повишаване на качеството и достъпността на здравните грижи. Подобряване на структурата на данъчната и социално-осигурителната система с цел намаляване на бедността и неравенството в доходите.

                  3.

                  Стимулиране на растежа на производителността чрез подобряване на ефективността на публичните инвестиции, осигуряване на ефективна държавна координация на научноизследователската и иновационната политика и преодоляване на пропуските и липсата на ефективност на публичните мерки в подкрепа на сътрудничеството между науката и предприятията.

         Съставено в Брюксел на 13 юли 2018 година.

               За Съвета

               Председател

            H. LÖGER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 179, 25.5.2018 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 261, 9.8.2017 г., стр. 1.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Нетните първични държавни разходи включват общите държавни разходи без разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от средства на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Национално финансираното бруто образуване на основен капитал се изглажда в рамките на период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 13 юли 2018 година относно националната програма за реформи на Люксембург за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2018 г.

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/68

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 13 юли 2018 година
      относно националната програма за реформи на Люксембург за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2018 г.
      (2018/C 320/15)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 22 ноември 2017 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2018 г. Тя взе предвид европейския стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 22 март 2018 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 22 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 22 ноември 2017 г. Комисията също прие Доклада за механизма за предупреждение, в който Люксембург не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 22 март 2018 г. На 14 май 2018 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Люксембург следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1 и 2 по-долу.

                  (3)

                  Докладът за Люксембург за 2018 г. беше публикуван на 7 март 2018 г. В него се констатира известен напредък в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 11 юли 2017 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, както и напредъкът на Люксембург по отношение на националните цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (4)

                  На 30 април 2018 г. Люксембург представи своята национална програма за реформи за 2018 г. и своята програма за стабилност за 2018 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ) за периода 2014 — 2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИФ с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Понастоящем по отношение на Люксембург се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2018 г. правителството планира намаление на номиналния излишък от 1,5 % от БВП през 2017 г. до 1,1 % през 2018 г., последвано от почти постоянно нарастване, достигайки излишък от 2,4 % от БВП през 2022 г. Средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,5 % от БВП — продължава да се спазва с марж през целия период на програмата. Според програмата за стабилност за 2018 г. съотношението държавен дълг/БВП се очаква да остане доста под предвидената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е благоприятен за периода до 2020 г. и реалистичен след това. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 0,8 % от БВП през 2018 г. и 0,3 % от БВП през 2019 г., по-ниско особено за 2019 г. в сравнение с това в програмата за стабилност за 2018 г., но все още над средносрочната бюджетна цел. Като цяло Съветът е на мнение, че се очаква Люксембург да се съобрази с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2018 и 2019 г.

                  (7)

                  Икономиката на Люксембург продължава да бележи стабилен ръст и е постигнала по-добри резултати спрямо средното равнище за еврозоната след световната рецесия от 2009 г. Финансовият сектор продължава да бъде основна движеща сила за икономическия растеж и продължава да бъде стабилен и рентабилен. Това намира отражение в голям излишък в салдото в сферата на услугите и в общото салдо по текущата сметка. Относителният принос на външния сектор за растежа на реалния БВП представлява средно 61 % през периода 2013 — 2016 г., въпреки че периодично възниква отрицателен търговски баланс. Люксембург е нетен кредитор на останалата част от света и в края на 2016 г. брутните външни активи и пасиви достигнаха 10 500 милиарда евро. Освен това националните органи продължиха да прилагат макропруденциални мерки и мерки за надзор, а съответните финансови посредници се приспособяват към променящите се национални рамки и рамката на политиката на Съюза.

                  (8)

                  Както е посочено в препоръката за еврозоната, борбата срещу стратегиите за агресивно данъчно планиране е от съществено значение за предотвратяване на нарушаването на конкуренцията между предприятията, за осигуряване на справедливо третиране на данъкоплатците и за защита на публичните финанси. Разпространяването на отрицателните последици от стратегиите на данъкоплатците за агресивно планиране между държавите членки изисква координирани действия на националните политики за допълване на законодателството на Съюза. Независимо от размера на нейния финансов сектор, високият дял от БВП на плащанията на дивиденти, авторски и лицензионни възнаграждения и лихви показва, че данъчните правила на държавата се използват от дружества, които прибягват към агресивно данъчно планиране. Болшинството от преките чуждестранни инвестиции се държат от „дружества със специална цел“. Липсата на удържани при източника данъци върху изходящи (т.е. от пребиваващи в Съюза лица към такива, които пребивават в трети държави), лихви и авторски и лицензионни възнаграждения и освобождаването от удържани при източника данъци върху плащанията на дивиденти при някои обстоятелства би могло да доведе до избягване на данъчно облагане на тези плащания, ако те не подлежат на данъчно облагане и в юрисдикцията на получателя. Комисията отбелязва положителните стъпки, предприети от Люксембург (например приемането на данъчен режим от типа „патентна кутия“ в съответствие с международните правила). Въз основа на неотдавнашния обмен на мнения с люксембургските власти Комисията ще продължи своя конструктивен диалог за борба със стратегиите на данъкоплатците за агресивно данъчно планиране.

                  (9)

                  Люксембургските власти от няколко десетилетия активно се опитват да диверсифицират икономиката, като развиват определени сектори, включително отрасъла на информационните и комуникационните технологии и космическия сектор. Предвид високото равнище на разходите за труд в страната, дейности с по-висока добавена стойност предлагат потенциал за стимулиране на алтернативните източници на растеж. Успешната диверсификация на икономиката на Люксембург зависи в голяма степен от секторите, които са по-малко чувствителни към нивата на разходите за труд. Те до голяма степен се основават на научните изследвания и иновациите, които често изискват интензивно използване на технологии и знания. Тази стратегия напоследък бе засилена. За разработване на тези приоритетни сектори наред с други мерки в процес на изпълнение са големи публични инвестиционни проекти, включително уредбата на научноизследователската и развойна дейност и на пазара. Между 2000 и 2016 г. Люксембург е увеличил петкратно публичните си разходи за научноизследователска и развойна дейност, достигайки 0,60 % от БВП. Тези инвестиции са позволили Люксембург бързо да изгради добре функционираща публична система за научни изследвания. Въпреки това, докато публичните инвестиции за научноизследователска и развойна дейност са на равнище, което е над средното за еврозоната, частните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност и резултатите в областта на иновациите съгласно сравнителния доклад за европейските иновации, продължават да намаляват. Структурата на икономиката на Люксембург отчасти обяснява по-ниския стопански интензитет на научноизследователска и развойна дейност в сравнение с интензитета в международен план, като сектори, които съставляват по-голямата част от БВП на Люксембург, а именно услугите и особено финансовият сектор, традиционно инвестират по-малко в научноизследователска и развойна дейност. Тази тенденция обаче е по-силно изразена в Люксембург в сравнение със средното равнище за Съюза и стопанският интензитет на научноизследователската и развойната дейност е намалял до 0,64 % от БВП през 2016 г. от 1,5 % от БВП през 2000 г. Тенденцията към спад на частните инвестиции показва, че все още съществуват пречки в тази област. Това също така показва липсата на ефект от публичните усилия за научноизследователска и развойна дейност върху бизнес инвестициите. Следователно изграждането на публичен научноизследователски капацитет трябва да бъде по-добре интегрирано в цялостен подход по отношение на иновационната екосистема. През 2017 г. беше приет нов закон за подновяване на схемите за помощ за научни изследвания, развойна дейност и иновации, като се разшири обхватът на наличната публична помощ.

                  (10)

                  Очаква се Люксембург да не изпълни своята цел за 2020 г. за намаляване на емисиите на парникови газове. Замърсяването на въздуха и задръстванията в пиковите часове са големи проблеми за страната, които повишиха концентрациите на азотен диоксид и емисиите на парникови газове. През 2015 г. повече от половината от емисиите на парникови газове са причинени от транспортния сектор. Ниските равнища на данъчно облагане на транспортните горива, големият брой на служебните автомобили и високото равнище на цените на жилищата са сред основните фактори, които стимулират високите равнища на използване на автомобила от страна на гражданите и повишаване на броя на трансграничните работници. Данъчните ставки на транспортните горива са сред най-ниските в Съюза и предоставят стимул за повишено потребление на горива, включително за трансгранични продажби. Въпреки това, наскоро приетите мерки са насърчили развитието на по-устойчива мобилност, по-специално чрез данъчната реформа от 2016 г., но също и чрез значителни инвестиции в обществения транспорт. Най-спешните предизвикателства са по-конкретно завършването и модернизирането на железопътните инфраструктури.

                  (11)

                  Люксембург поддържа ангажимента си за намаляване на регулаторните ограничения в сектора на бизнес услугите. Неотдавнашните мерки бяха насочени по-специално към професиите архитект и инженер, и бяха обявени допълнителни реформи за по-нататъшно намаляване на ограниченията в тези две професии. В допълнение, с т.нар. закон „омнибус“, приет през март 2017 г., бяха въведени мерки за административно опростяване (т.е. те позволяват да се извърши хоризонтален преглед на административните процедури). Продължават обаче да съществуват значителни регулаторни пречки в сектора на бизнес услугите. При липсата на процедура за специфична оценка на еквивалентността на изискванията за професионално застраховане, която би позволила еквивалентно осигурително покритие от доставчиците на услуги от други държави членки, може да бъде източник на ограничения. Адвокатската професия е особено засегната от разпоредби, които са силно рестриктивни в сравнение със средното за равнище за Съюза. Широкият обхват на запазените дейности оказва въздействие върху предоставянето на правни консултации от адвокати или други доставчици на услуги, по-специално по отношение на онлайн услугите. Други ограничения включват правната форма и изискванията за капиталово участие, правилата за несъвместимост и мултидисциплинарните ограничения.

                  (12)

                  Все още има опасения във връзка с дългосрочната устойчивост на публичните финанси, дължащи се на прогнозираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението. За Люксембург се прогнозира голямо увеличение на дела на възрастните хора, които ще бъдат зависими към 2070 г. и според прогнозите от 2016 г. на Главна инспекция „Социално осигуряване“ оперативният бюджет на пенсионната система ще покаже дефицит към 2023 г. Независимо от това, спестени са минали и настоящи излишъци на пенсионната система и натрупаните резерви ще запазят жизнеспособността на системата за още 20 години. Според Доклада за застаряването за 2018 г. разходите, свързани със застаряването, се очаква да нараснат с 13 процентни пункта от БВП между 2016 и 2070 г., надхвърляйки праговете на устойчивост и особено под влияние на пенсиите (8,9 процентни пункта от БВП). Равнището на разходите за дългосрочни грижи като дял от БВП е едно от най-високите сред държавите членки. Въпреки реформата, приета през 2017 г., се предвижда до 2070 г. тези разходи да нараснат с около 3 процентни пункта спрямо сегашното равнище.

                  (13)

                  Равнището на заетост на възрастните хора остава особено ниско и са необходими допълнителни мерки за подобряване на пригодността им за заетост и възможностите на пазара на труда. Това също така е важно за гарантиране на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Схемите за ранно пенсиониране, които насърчават работниците да напуснат работа, все още са широко разпространени, като 59,2 % от наскоро предоставените пенсии са ранно отпуснати пенсии за възраст. През декември 2017 г. беше приет закон за премахване на една схема за ранно пенсиониране, но неговото нетно въздействие върху средната ефективна възраст за пенсиониране и върху разходите е несигурно, тъй като то облекчава условията за други схеми за ранно пенсиониране. Тези лоши резултати на пазара на труда може отчасти да се дължат на финансовите възпиращи фактори за започване на работа, които са сравнително високи за тази група. Насърчаването на заетостта на по-възрастните работници изисква всеобхватна стратегия, включително мерки за подпомагане на работниците за оставане на работа по-дълго. „Пактът за възрастта“ — проектозакон, внесен в парламента през април 2014 г., който има за цел да насърчи дружествата с над 150 служители да наемат и задържат по-възрастни работници посредством мерки за управление на фактора „възраст“, все още е в процес на разглеждане в парламента. По отношение на образованието, Люксембург трябва да обърне внимание на сериозните последици от социално-икономическия произход на учащите се върху техните образователни резултати. Това е важно и за да се отговори на голямото търсене на високо специализирани умения.

                  (14)

                  Цените на недвижимите имоти продължиха да растат. Това може да постави под въпрос способността на Люксембург да привлича и задържа квалифицирана работна сила, голяма част от която се състои от граждани на други държави. Основното несъответствие в търсенето и предлагането води до ценови натиск в жилищния сектор. Що се отнася до предлагането, недостатъчната наличност на земя и липсата на стимули за частните собственици да продават земя или сгради, изглежда представлява пречка пред новото жилищно строителство. Необходима е по-нататъшна работа за насърчаване на инвестициите за жилищно строителство, чрез увеличаване на стимулите за насърчаване на продажбите на недвижими имоти, подобряване на административните процедури за даване на разрешения за строителство и осигуряване на социални жилища на достъпни цени. Наскоро приетата реформа на данъка върху капиталовите печалби от продажби на недвижими имоти и актуализацията на програмата за социално жилищно настаняване е малко вероятно да увеличат предлагането на жилища, предвид продължаващата тенденция към повишение на цените. По отношение на търсенето, високият ръст на населението и на заетостта насърчават покачването на цените. Състоянието на жилищния пазар изостря и проблема със задръстванията и замърсяването на околната среда. Освен това увеличението на цените на жилищата има значително отражение върху задлъжнялостта на домакинствата, което поражда опасения относно устойчивостта на дълга на домакинствата. Задлъжнялостта на домакинствата бързо нарасна през последните 10 години и възлиза на около 165 % от разполагаемия доход през 2016 г., отразявайки инфлацията в сектора на недвижимите имоти, като около 80 % от дълга на домакинствата произтича от ипотечни заеми. Люксембург обаче вече е въвел съответните макропруденциални мерки за значително намаляване на потенциалните рискове за финансовата стабилност. Следвайки предложенията на националния комитет за макропруденциалния риск, наскоро правителството представи и проектозакон, в който се предвижда рамка за мерки, основани на вземането на заеми, за да се избегне повишаването на уязвимостта, свързана с жилищните нужди, въпреки че проектозаконът все още трябва да получи одобрение от парламента.

                  (15)

                  В рамките на европейския семестър за 2018 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург и го публикува в доклада за страната от 2018 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност за 2018 г., националната програма за реформи за 2018 г. и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Люксембург през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Люксембург, но и степента на тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза за бъдещите решения на държавите членки.

                  (16)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2018 г. и е на мнение (6), че Люксембург се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж,

            ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия през 2018 и 2019 г.:

                  1.

                  Да увеличи равнището на заетост на по-възрастните хора чрез укрепване на техните възможности за заетост и пригодността им за заетост, като същевременно допълнително ограничи ранното пенсиониране с оглед подобряването и на дългосрочната устойчивост на пенсионната система.

                  2.

                  Да намали допълнително регулаторните ограничения в сектора на бизнес услугите.

         Съставено в Брюксел на 13 юли 2018 година.

               За Съвета

               Председател

            H. LÖGER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 179, 25.5.2018 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 261, 9.8.2017 г., стр. 1.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 13 юли 2018 година относно националната програма за реформи на Дания за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Дания за 2018 г.

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/16

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 13 юли 2018 година
      относно националната програма за реформи на Дания за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Дания за 2018 г.
      (2018/C 320/04)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 22 ноември 2017 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2018 г. за координация на икономическите политики. Тя взе предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 22 март 2018 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 22 ноември 2017 г. Комисията прие също Доклад за механизма за предупреждение, в който Дания не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед.

                  (2)

                  Докладът за Дания за 2018 г. беше публикуван на 7 март 2018 г. В него бе оценен напредъкът на Дания в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 11 юли 2017 г. (3), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Дания през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (3)

                  На 24 април 2018 г. Дания представи своята национална програма за реформи за 2018 г. и своята програма за конвергенция за 2018 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (4)

                  Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014 — 2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (5)

                  Спрямо Дания понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2018 г. правителството планира да постигне номинален дефицит през 2018 г. от 0,7 % от БВП и да продължи да спазва средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,5 % от БВП — през целия програмен период до 2025 г. Според програмата за конвергенция за 2018 г. съотношението консолидиран държавен дълг/БВП се очаква да намалее до 35,6 % през 2018 г. и да продължи да спада до 34,2 % през 2020 г., преди да се покачи до малко под 40 % до 2025 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен през програмния период. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. структурното салдо се очаква да бъде в излишък от 0,3 % от БВП през 2018 г. и 0,9 % от БВП през 2019 г., което е малко над целта на програмата за конвергенция за 2018 г. и надвишава средносрочната бюджетна цел. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Дания да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2018 и 2019 г.

                  (6)

                  Осигуряването на предлагане на работна ръка в период на демографски промени и справянето с възникващия недостиг на работна ръка в някои сектори са предпоставка за устойчив растеж в Дания. Реформите за увеличаване на участието и успешното приключване на професионално образование и обучение и мерките за по-добро развитие на цифровите умения вероятно ще доведат до увеличаване на предлагането на квалифицирана работна ръка. Освен това в това отношение ще бъдат от полза мерки за по-добро приобщаване на пазара на труда на маргинализираните групи и групите в неравностойно положение. Това се отнася за младите хора с ниски образователни постижения, за хората с намалена работоспособност и с увреждания, както и за хората с мигрантски произход. Неотдавнашните мерки за работна интеграция започнаха бавно, но изглежда подобряват положението на наскоро пристигналите бежанци. Интеграцията на децата с мигрантски произход в образователната система продължава да е основно предизвикателство, което води до по-слаби средни постижения в образователната система в сравнение с останалите деца.

                  (7)

                  Високият ръст на производителността е от основно значение за подкрепата на икономическия растеж, за поддържането на сравнително високото равнище на благосъстояние в Дания и за гарантирането на конкурентоспособността на страната. Въпреки че равнището на производителност в Дания е високо в сравнение с други държави членки, ръстът на производителността дълго време намалява и са налице множество възможни препятствия пред ръста на производителността (което също бе посочено от Съвета по производителността и Органа за защита на конкуренцията на Дания). По-конкретно услугите, ориентирани към вътрешния пазар, се характеризират с бавен ръст на производителността, като правителството предприе само ограничени мерки през 2017 г. за увеличаване на конкуренцията, а някои области — като например ипотечните банки, не са изложени на чуждестранна конкуренция. Слабата конкуренция в някои сектори на услугите, ориентирани към вътрешния пазар (например в търговията на дребно, финансите, разпределението на комунални услуги, транспорта и продажбата на едро на фармацевтични продукти), все още тежи върху производителността, инвестициите и създаването на работни места.

                  (8)

                  След няколко години на значителни увеличения на цените на жилищата възникват рискове от надценяване, особено в основните градски райони. Европейският съвет за системен риск издаде предупреждение към осем държави от Съюза, сред които Дания, което показва слабости в средносрочен план в сектора на жилищните недвижими имоти поради повишаващите се цени на жилищата в съчетание с висока задлъжнялост на домакинствата. Домакинствата продължиха да намаляват задлъжнялостта си през 2017 г., но тя остава сред най-високите в Съюза (като процент от БВП) и е над равнището на основните икономически показатели и пруденциалните прагове съгласно оценките на Комисията. Освен това делът на ипотечните кредити с много висока стойност на заема спрямо доходите се е увеличил значително от 2013 г. насам, особено във и около Копенхаген. Датските органи приеха няколко нови макропруденциални мерки за допълнително ограничаване на рисковите заеми (в сила от 2018 и 2020 г.) и осъществиха данъчна реформа на недвижимото имущество (в сила от 2021 г.) с цел преодоляване на регионалните дисбаланси в цените на жилищата. Въпреки това съчетанието от много високи стойности на заемите спрямо доходите, висока задлъжнялост с висока лихвена чувствителност и потенциално надценени цени на жилищата увеличава риска от корекция на цените, която би могла да навреди на реалната икономика и банковия сектор.

                  (9)

                  В контекста на европейския семестър за 2018 г. Комисията изготви цялостен анализ на икономическата политика на Дания и го публикува в доклада за страната за 2018 г. Комисията оцени също програмата за конвергенция за 2018 г. и националната програма за реформи за 2018 г., както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките, отправени към Дания през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Дания, но и степента, до която съответстват на правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите национални решения.

                  (10)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция за 2018 г. и становището му е (5), че се очаква Дания да спази Пакта за стабилност и растеж,

            ПРЕПОРЪЧВА на Дания да предприеме следните действия през 2018 и 2019 г.:

                  1.

                  Да увеличи конкуренцията в сектори на услугите, ориентирани към вътрешния пазар, например разпределението на комунални услуги и финансовия сектор.

         Съставено в Брюксел на 13 юли 2018 година.

               За Съвета

               Председател

            H. LÖGER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 261, 9.8.2017 г., стp. 1.

         (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.