title: Препоръка на Комисията от 18 юни 2019 година по проекта на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата на Полша за периода 2021—2030 г.

text:
               3.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/80

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
      от 18 юни 2019 година
      по проекта на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата на Полша за периода 2021—2030 г.
      (2019/C 297/21)
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата, за изменение на регламенти (ЕО) № 663/2009 и (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета, директиви 94/22/ЕО, 98/70/ЕО, 2009/31/ЕО, 2009/73/ЕО, 2010/31/ЕС, 2012/27/ЕС и 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2009/119/ЕО и (ЕС) 2015/652 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  По силата на Регламент (ЕС) 2018/1999 всяка държава членка трябва да представи на Комисията проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, обхващащ периода от 2021 г. до 2030 г., съгласно член 3, параграф 1 и приложение I към посочения регламент. Първите проекти на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата трябваше да бъдат представени до 31 декември 2018 г.

                  (2)

                  Полша представи своя проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата на 9 януари 2019 г. Представянето на този проектоплан представлява основата и първата стъпка от повтарящия се процес, протичащ между Комисията и държавите членки и предназначен за окончателното оформяне на плановете и тяхното последващо изпълнение.

                  (3)

                  По силата на Регламент (ЕС) 2018/1999 Комисията трябва да оцени проектите на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата. Комисията извърши цялостна оценка на проекта на интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата на Полша, като взе предвид относимите елементи от Регламент (ЕС) 2018/1999. Тази оценка (2) се публикува заедно с настоящата препоръка. Представените по-долу препоръки са съставени въз основа на споменатата оценка.

                  (4)

                  В частност, препоръките на Комисията може да се отнасят до: i) равнището на амбициозност на общите цели, конкретните цели и приноса с оглед на колективното постигане на целите на Енергийния съюз, и по-специално на целите на Съюза за енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност за 2030 г., както и равнището на междусистемната електроенергийна свързаност, което държавата членка си е поставила като цел за 2030 г.; ii) политиките и мерките, отнасящи се до общи цели на равнището на Съюза и на държавите членки, и други политики и мерки с възможно презгранично значение; iii) всякакви допълнителни политики и мерки, които може да бъдат необходими в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата; iv) взаимодействията между и последователността на съществуващите и планираните политики и мерки, включени в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата в рамките на едно измерение, както и между различните измерения на Енергийния съюз.

                  (5)

                  При съставянето на препоръките Комисията взе предвид, от една страна, необходимостта да събере определен количествен планиран принос от всички държави членки, за да прецени равнището на амбициозност на равнище Съюз, и от друга страна, необходимостта да се даде достатъчно време на съответната държава членка да отдели нужното внимание на препоръките на Комисията преди окончателното оформяне на националния план.

                  (6)

                  Препоръките на Комисията по отношение на амбициите на държавите членки в областта на възобновяемата енергия следва да се основават на формула, определена в приложение II към Регламент (ЕС) 2018/1999, която се основава на обективни критерии.

                  (7)

                  По отношение на енергийната ефективност препоръките на Комисията се основават на оценката на националното равнище на амбициозност, предвидено в проекта на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, в сравнение с колективното равнище на усилията, което е необходимо за постигане на целите на Съюза, като в съответните случаи се отчита представената информация за особените национални обстоятелства. Крайният национален принос в областта на енергийната ефективност следва да отразява потенциала за разходноефективни икономии на енергия и да бъде подкрепен от надеждна дългосрочна стратегия за саниране на сградите и от мерки за изпълнение на задължението за икономия на енергия, произтичащо от член 7 от Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3). Държавите членки следва също така да покажат, че са взели предвид по подобаващ начин принципа за поставяне на енергийната ефективност на първо място, в частност като обяснят по какъв начин енергийната ефективност допринася за разходноефективното постигане на националните цели за конкурентоспособна нисковъглеродна икономика, сигурност на енергийните доставки и преодоляване на енергийната бедност.

                  (8)

                  По силата на Регламента за управлението държавите членки трябва да представят общ преглед на инвестициите, необходими за постигане на общите цели, конкретните цели и приноса, определени в интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата, както и обща оценка на източниците на тези инвестиции. Националните планове в областта на енергетиката и климата следва да осигуряват прозрачност и предсказуемост на националните политики и мерки, за да бъде обезпечена сигурността на инвестициите.

                  (9)

                  Същевременно, като част от цикъла на европейския семестър за 2018—2019 г., Комисията отдели голямо внимание на инвестиционните потребности на държавите членки във връзка с енергетиката и климата. Това е отразено в Доклада за Полша за 2019 г. (4) и в Препоръката на Комисията за препоръка на Съвета към Полша (5), съставени в рамките на процеса на европейския семестър. Комисията взе предвид констатациите и препоръките от последния европейски семестър в своята оценка на проектите на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата. Препоръките на Комисията допълват най-актуалните специфични за всяка държава препоръки, издадени в контекста на европейския семестър. Държавите членки следва също така да гарантират, че в техните интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата се вземат предвид най-актуалните специфични за всяка държава препоръки, издадени в контекста на европейския семестър.

                  (10)

                  Освен това по силата на Регламента за управлението всяка държава членка е длъжна надлежно да вземе предвид всякакви препоръки от Комисията в своя проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, който трябва да бъде представен до 31 декември 2019 г., а ако съответната държава членка не се съобрази с дадена препоръка или съществена част от нея, тя следва да представи и оповести основанията си.

                  (11)

                  В съответните случаи държавите членки следва да представят в своите интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата и актуализираните им впоследствие версии същите данни, които представят пред Евростат или Европейската агенция за околната среда. Използването на един и същ източник и – когато има такива – на европейски статистически данни е много важно също за изчисляването на база за моделирането и прогнозирането. Употребата на европейски статистически данни ще осигури по-добра съпоставимост на данните и прогнозите, използвани в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата.

                  (12)

                  В окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата трябва да бъдат включени всички елементи от приложение I към Регламент (ЕС) 2018/1999. В този контекст следва да бъдат оценени макроикономическите въздействия на планираните политики и мерки и – доколкото е възможно – въздействията им върху здравето, околната среда, заетостта, образованието, уменията и социалната сфера. Заинтересованите лица от публичния и другите сектори трябва да бъдат включени в изготвянето на окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата. Тези и други елементи са описани подробно в работния документ на службите, публикуван заедно с настоящата препоръка (6).

                  (13)

                  Като се има предвид ограничената информация относно взаимодействията между различните измерения на Енергийния съюз, очертани в проектплана, в окончателния план би могло да се определят основните взаимодействия между тези измерения по отношение както на националните равнища на амбициозност, така и на временните, планираните, допълнителните и съществуващите инструменти на политиката. В окончателния план биха могли да бъдат разгледани по-конкретно взаимодействия между измеренията на декарбонизацията, енергийната ефективност и енергийната сигурност. Това би могло да бъде подкрепено чрез разширяване на предоставената широкообхватна оценка на въздействието, например за количествено определяне на въздействието на устойчивите доставки на биомаса за производството на енергия върху отчитаните емисии и поглъщанията, дължащи се на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, както и чрез разглеждане на рисковете за енергийната сигурност, породени от изменението на климата. Освен това, надграждайки върху добрата основа, положена с определянето на инвестиционните нужди и разходите в секторите за производство на електричество и енергия, окончателният план би могъл да приложи този подход и в областта енергопотреблението и на неенергийните сектори за всички измерения на Енергийния съюз. Аналогично, целите в рамките на измерението на научните изследвания, иновациите и конкурентоспособността трябва да са в основата на усилията, планирани по други измерения на Енергийния съюз.

                  (14)

                  От полза за окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата би било в него да се представи цялостен анализ на сегашното положение на сектора на нисковъглеродните технологии на световния пазар, в който се изтъкват областите на конкурентни предимства и потенциални предизвикателства и се посочат измерими цели за бъдещото развитие, както и политики и мерки за тяхното постигане, осъществяващи подходящи връзки с политиката за предприятията, промишлеността и образованието. От полза би било също едно по-добро взаимодействие с кръговата икономика, подчертаващо нейния потенциал за намаляване на емисиите на парникови газове.

                  (15)

                  Препоръките на Комисията към Полша са подкрепени с оценката на нейния проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, публикувана заедно с настоящата препоръка (7),

            ПРЕПОРЪЧВА НА ПОЛША ДА ПРЕДПРИЕМЕ ДЕЙСТВИЯ СЪС СЛЕДНИТЕ ЦЕЛИ:

                  1.

                  Да предостави повече информация относно планираните политики и мерки за преодоляване на прогнозираното значително разминаване с целта на Полша за намаляване на емисиите на парникови газове до 2030 г. със 7 % спрямо 2005 г. в секторите извън системата на ЕС за търговия с емисии. Това включва повече яснота относно мерките в областта на транспорта и повече подробности относно допълнителните мерки, по-специално в строителството, земеделието и земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, както и прилагането на правилата за отчитане, определени в Регламент (ЕС) 2018/841 на Европейския парламент и на Съвета (8).

                  2.

                  Да повиши равнището на амбициозност за 2030 г., като предвиди дял на енергията от възобновяеми източници най-малко 25 % като принос на Полша към целта на Съюза за 2030 г., съгласно формулата, определена в приложение II към Регламент (ЕС) 2018/1999. Да включи индикативна крива в окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, която да достига всички референтни стойности по член 4, буква а), подточка 2) от Регламент (ЕС) 2018/1999 в съответствие с този дял, с оглед на необходимостта от повишаване на равнището на усилията за колективно постигане на тази цел. Да представи подробни политики и мерки, подкрепени с подробни количествени данни, които са съобразени със задълженията по Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета (9), за навременното и разходноефективно осигуряване на този принос. Да гарантира, че целта за 2020 г. за енергията от възобновяеми източници, определена в приложение I към Директива № 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), е изцяло изпълнена и от 2021 г. нататък ще се използва като базова стойност, и да обясни как този базов дял ще бъде постигнат и поддържан. Да повиши равнището на амбициозност в сектора на отоплението и охлаждането, за да постигне индикативната цел по член 23 от Директива (ЕС) 2018/2001, и да представи подробни мерки за постигане на целта в сектора на транспорта, определена в проекта на интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата, в съответствие с член 25 от Директива (ЕС) 2018/2001. Да представи допълнителни подробности и мерки за опростяването на административните процедури, за благоприятните рамки за потреблението на собствена електрическа енергия от възобновяеми източници и за общностите за енергия от възобновяеми източници, съгласно членове 21 и 22 от Директива (ЕС) 2018/2001.

                  3.

                  Да преразгледа своя принос и да определи допълнителни политики и мерки, които биха донесли допълнителни икономии на енергия с оглед на необходимостта да се повиши равнището на усилията за постигане на целта на Съюза относно енергийна ефективност до 2030 г. Предложеното равнище на амбициозност, предвиждащо намаляване на крайния принос, следва да бъде по-добре обосновано и подкрепено от подходящи и количествено измерими икономии, в резултат на политиките и мерките. Да подкрепи политиките и мерките чрез оценка на въздействието и да предостави по-подробна информация за мащаба и графика на изпълнение. Да продължи да проучва политики и мерки в сектора на транспорта предвид очакваното нарастване на енергопотреблението в този сектор в бъдеще.

                  4.

                  Да определи мерките в подкрепа на целите за енергийна сигурност по отношение на диверсификацията и намаляването на енергийната зависимост, включително мерки за осигуряване на гъвкавост на енергийната система, така че да се отговори на очакваните промени в до 2030 г. и след това.

                  5.

                  Да определи перспективни общи и конкретни цели, свързани с интегрирането на пазара, и по-специално мерки за оценка на въздействието на задълженията за обществени услуги, в частност регулирането на хранилищата и цените на газ, върху функционирането на пазара и да уточни как ще бъдат смекчени отрицателните последици. Да изготви стратегия и график за постигането на напълно пазарни цени.

                  6.

                  Да уточни националните общи цели и конкретни цели за финансирането в областта на научните изследвания, иновациите и конкурентоспособността, свързани специално с Енергийния съюз, които трябва да бъдат постигнати в периода до 2030 г., така че да бъдат лесно измерими и пригодни да подпомагат постигането на целите в другите измерения на интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата. Да предвиди за постигането на тези общи цели конкретни и подходящи политики и мерки, включително тези, които трябва да бъдат разработени в сътрудничество с други държави членки, например Стратегическия план за енергийните технологии.

                  7.

                  Да продължи и разшири консултациите със съседните държави членки и регионалното сътрудничество в рамките на Вишеградската група (Чехия, Унгария, Полша и Словакия), както и в съответните групи на високо равнище. Акцентът при регионалните форми на обмен би могъл да бъде върху по-нататъшната интеграция във вътрешния енергиен пазар, оценката на адекватността на системата с оглед на планираното продължаване на даден пазар за капацитет, въпросите на справедливия преход, декарбонизацията и разгръщането на възобновяемите източници, както и въздействието върху енергийната система и презграничната търговия с електроенергия.

                  8.

                  Да посочи всички енергийни субсидии, като включи по-специално тези за изкопаеми горива, както и предприетите действия и планове за прекратяването им.

                  9.

                  Да допълни анализа на взаимодействията с политиката в областта на качеството на въздуха и емисиите във въздуха, включително от количествена гледна точка, и да представи данни за въздействието върху замърсяването на въздуха при различните сценарии.

                  10.

                  Да интегрира по-добре аспектите, свързани със справедливостта и честността на прехода, по-специално като предостави повече информация за въздействието на планираните цели, политики и мерки. Окончателният интегриран национален план в областта на енергетиката и климата следва по-специално да разгледа въздействието на прехода върху населението, живеещо в райони с интензивно използване на въглища, като засили връзката със съществуващата инициатива за районите с интензивно използване на въглища, намиращи се в процес на преход, и със съответните национални и регионални планове за преход, както и в районите, засегнати от промени в други енергоемки сектори. Да доразвие подхода за справяне с енергийната бедност, включително като определи целите и търсените въздействия на планираните политики и мерки, както се изисква от Регламент (ЕС) 2018/1999.

         Съставено в Брюксел на 18 юни 2019 година.

               За Комисията

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Член на Комисията

         (1)  ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 1.

         (2)  SWD(2019) 281.

         (3)  Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (ОВ L 315, 14.11.2012 г., стр. 1).

         (4)  SWD (2019) 1020 final.

         (5)  COM (2019) 521 final от 5 юни 2019 г.

         (6)  SWD(2019) 281.

         (7)  SWD(2019) 281.

         (8)  Регламент (ЕС) 2018/841 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 г. за включването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от земеползването, промените в земеползването и горското стопанство в рамката в областта на климата и енергетиката до 2030 г. и за изменение на Регламент (ЕС) № 525/2013 и Решение № 529/2013/ЕС (ОВ L 156, 19.6.2018 г., стр. 1).

         (9)  Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 82).

         (10)  Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 16).


title: Препоръка на Съвета от 8 ноември 2019 година относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка2019/C 385/01

text:
               13.11.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 385/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 8 ноември 2019 година
      относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка
      (2019/C 385/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 283, параграф 2 и член 139, параграф 2 от него,
      като взе предвид Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 11.2 от него,
      ПРЕПОРЪЧВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ:
      Да се назначи г-жа Isabel SCHNABEL за член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка с осемгодишен мандат, считано от 1 януари 2020 г.

         Съставено в Брюксел на 8 ноември 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ


               27.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 28/121

      P8_TA(2018)0256
      Преговори във връзка с осъвременяването на Споразумението за асоцииране между ЕС и Чили
      Препоръка на Европейския парламент от 13 юни 2018 г. до Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност относно преговорите във връзка с осъвременяването на Споразумението за асоцииране между ЕС и Чили (2018/2018(INI))
      (2020/C 28/15)

         Европейският парламент,

                  —

                  като взе предвид членове 2 и 3 и дял V, и по-специално членове 21 и 36, от Договора за Европейския съюз (ДЕС), както и част пета от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС),

                  —

                  като взе предвид член 218 от ДФЕС,

                  —

                  като взе предвид действащото Споразумение за асоцииране между Република Чили и Европейския съюз,

                  —

                  като взе предвид започването на преговорите между Европейския съюз и Чили на 16 ноември 2017 г. с цел сключване на осъвременено споразумение за асоцииране,

                  —

                  като взе предвид приемането от Съвета на указанията за водене на преговори по това споразумение на 13 ноември 2017 г.,

                  —

                  като взе предвид съвместната декларация от 25-ото заседание на Съвместния парламентарен комитет ЕС — Чили от 22 януари 2018 г.,

                  —

                  като взе предвид своята препоръка от 14 септември 2017 г. до Съвета, Комисията и Европейската служба за външна дейност относно преговорите във връзка с модернизирането на търговския стълб на споразумението за асоцииране между ЕС и Чили (1),

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 13 септември 2017 г. относно политическите отношения между ЕС и Латинска Америка (2),

                  —

                  като взе предвид декларацията на Форума на гражданското общество ЕС — Общност на латиноамериканските и карибските държави (CELAC) от 11 май 2015 г., озаглавена „Равенство, права и демократично участие на народите на Европа и Латинска Америка и Карибския басейн“,

                  —

                  като взе предвид член 108, параграф 4 и член 52 от своя Правилник за дейността,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по външни работи (A8-0158/2018),

                  А.

                  като има предвид, че Чили и ЕС са обединени от споделени ценности и близки културни, икономически и политически връзки;

                  Б.

                  като има предвид, че Чили и ЕС са близки партньори в борбата с регионалните и глобалните предизвикателства, като например изменението на климата, международната сигурност, устойчивото развитие и глобалното управление;

                  В.

                  като има предвид, че Чили е твърд защитник на демокрацията и правата на човека, свободната и отворена търговия и многостранното сътрудничество; като има предвид, че Чили също така е и ключов член на Тихоокеанския алианс, Организацията на американските държави (ОАД) и Съюза на южноамериканските нации (UNASUR), и държава с високи доходи и член на ОИСР;

                  Г.

                  като има предвид, че Чили играе важна роля в регионалните въпроси, например като държава гарант в мирния процес в Колумбия и преговорите в Санто Доминго между венесуелското правителство и опозицията; като има предвид, че Чили се оттегли от преговорите във Венесуела, тъй като не бяха постигнати минималните условия за демократични президентски избори и за нормализиране на институциите;

                  Д.

                  като има предвид, че рамковото споразумение за участието на Чили в операциите на ЕС за управление на кризи е в сила от януари 2014 г.; като има предвид, че Чили участва в EUFOR ALTHEA в Босна и Херцеговина, както и в редица мироопазващи операции на ООН, което отразява чилийския ангажимент за постигането на световен мир и сигурност;

                  Е.

                  като има предвид, че последните парламентарни и президентски избори още веднъж доказаха устойчивостта и зрелостта на чилийската демокрация; като има предвид, че Чили се ползва със силен икономически растеж и е една от най-бързо разрастващите се икономики в Южна Америка през последните десетилетия; като има предвид, че усилията за реформи в страната все още са в ход;

                  Ж.

                  като има предвид, че скорошната декриминализация на абортите при определени обстоятелства показва по-голяма отвореност на чилийското общество по отношение на овластяването на жените и момичетата;

                  З.

                  като има предвид, че в Индекса на човешкото развитие за 2016 г. Чили е поставена в категорията на държавите с много висок индекс на човешко развитие и се нарежда на първо място в Латинска Америка и на 38-о в света, изпреварвайки седем държави – членки на ЕС;

                  И.

                  като има предвид, че действащото споразумение за асоцииране допринесе за задълбочаването на политическите отношения между ЕС и Чили и за значителното увеличаване на търговските и инвестиционните потоци; като има предвид, че постоянното спазване на принципите на правовата държава и на стабилна правна и политическа рамка дава възможност на Чили и на ЕС да упражняват свободно предприемачество и създава подходяща среда за инвестиции, включваща гаранции за принципа на правна сигурност;

                  Й.

                  като има предвид, че през последните години ЕС и Чили сключиха по-амбициозни и всеобхватни споразумения с други партньори; като има предвид, че следователно осъвременяването на Споразумението за асоцииране между ЕС и Чили има потенциала да задълбочи значително съществуващата връзка, включително отношенията в областта на външните работи и сигурността;

                  К.

                  като има предвид, че бъдещото споразумение за асоцииране между ЕС и Чили трябва напълно да отразява преобразуващия характер на Програмата до 2030 г. за устойчиво развитие и ролята на международното сътрудничество за развитие за постигането на целите за устойчиво развитие (ЦУР);

                  Л.

                  като има предвид, че актуализирано споразумение за асоцииране, заедно със споразуменията с Мексико и Меркосур, които понастоящем се (пре)договарят, ще засили ролята на ЕС като ключов съюзник на Латинска Америка в момент, когато други участници се опитват да се сдобият с все по-голямо влияние в региона, като например Китай и Русия;

                  М.

                  като има предвид, че Съвместният парламентарен комитет (СПК) ЕС — Чили многократно е изразявал подкрепата си за осъвременяването на споразумението за асоцииране, последно в съвместната декларация, приета на 25-ото му заседание на 22 януари 2018 г.;

                  1.

                  препоръчва следното на Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност:

                        Общи принципи

                              а)

                              да укрепят значително сътрудничеството между Чили и ЕС, двама единомислещи партньори в среда на нова несигурност в международните отношения, въз основа на споделените ни ценности и принципите на демокрацията, да се борят срещу изменението на климата, като гарантират равенството между половете, принципите на правовата държава, доброто управление, спазването на правата на човека и основните свободи;

                              б)

                              да гарантират, че осъвремененото споразумение с Чили е амбициозно, всеобхватно и балансирано, и предоставя осезаеми ползи за гражданите и за предприятията и икономиките от двете страни; да гарантират, че то има водеща роля сред най-напредничавите споразумения, които ЕС е сключвал с трети държави;

                              в)

                              да засилят свързаните с правата на човека аспекти на сътрудничеството между ЕС и Чили в светлината на Стратегията за правата на човека между ЕС и Чили за периода 2016—2020 г.; да включат съвместен ангажимент за защитата и насърчаването на правата на човека, основните свободи, равенството между половете и правата на малцинствата като общността на ЛГБТИ и коренните народи, с приложими механизми за мониторинг, редовно отчитане и уреждане на спорове; да насърчават Чили да намери разрешение на въпросите, свързани с местния народ мапуче и другото коренно население; да продължат практиката на включване на клауза за правата на човека във всички бъдещи споразумения за асоцииране; да продължат редовния диалог между ЕС и Чили по правата на човека, с цел укрепване на институционалната рамка и публични политики, които да насърчават правата на човека, включително чрез многостранно сътрудничество;

                              г)

                              да насърчават Чили да гарантира надлежно провеждане на съдебния процес и справедливо съдебно производство в пълно съответствие с международните стандарти;

                              д)

                              да се стремят да насърчават устойчиво социално-икономическо развитие, да се борят с бедността и да намалят нивата на неравенство с оглед на ангажимента на Чили да постигне ЦУР съгласно Програмата до 2030 г.;

                              е)

                              да подкрепят Чили в подобряването на образователните стандарти и на образователните програми, като гарантират, че лицата с най-ниски доходи имат пълен достъп до висше образование; да укрепят връзката между университетите и пазара на труда, като се преодолеят несъответствията в уменията и се насърчи младежката заетост;

                              ж)

                              да насърчат защитата на социалните и екологичните права и да гарантират ефективно изпълнение на конвенциите на Международната организация на труда, както и премахването на принудителния и детския труд;

                        Многостранно сътрудничество и регионално и международно сътрудничество

                              з)

                              да укрепят диалога и сътрудничеството по регионални и глобални предизвикателства, като например организираната престъпност, трафика на наркотици, подема на неравенството, миграцията, тероризма и изменението на климата, включително изпълнението на Програмата до 2030 г.; да подкрепят сътрудничеството между ЕС и Чили по управлението на миграцията и да установят механизми за обратно приемане, включително за лица без гражданство и за граждани на трети държави;

                              и)

                              да припомнят значението на многостранните отношения и факта, че двустранните преговори не трябва да подкопават стремежа за постигане на напредък на многостранно равнище;

                              й)

                              да допринесат за укрепването на многостранното сътрудничество и международното сътрудничество, за да насърчат международната сигурност и да се справят ефективно с глобалните предизвикателства; да подобрят координацията по заеманите от двете страни позиции в международни организации и форуми;

                              к)

                              да насърчават Чили да продължи да подкрепя схемите за регионална интеграция и сътрудничество, най-вече Тихоокеанския алианс, с оглед на неговите окуражаващи резултати като реален и активен двигател на икономическата интеграция между членовете на региона, но също и UNASUR и Общността на латиноамериканските и карибските държави (CELAC); да разгледат възможността ЕС да получи статут на наблюдател в Тихоокеанския алианс;

                        Политически диалог и сътрудничество

                              л)

                              да осигурят съдържателен редовен диалог по всички въпроси от значение, като надграждат и разширяват съществуващите формати; да мобилизират наличните ресурси чрез Инструмента за партньорство (ИП) с оглед на постигането на стратегически цели;

                              м)

                              да осигурят тясно сътрудничество в областта на сигурността и отбраната, особено по отношение на предотвратяването на конфликти, управлението на кризи, морската сигурност, разоръжаването и неразпространението на ядреното оръжие; да позволят засилено участие на Чили в мисиите и операциите на ЕС по линия на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО);

                              н)

                              да осигурят възможности за засилване на сътрудничеството в борбата срещу тероризма, организираната престъпност и киберпрестъпността, и за предотвратяването на радикализацията и трансграничната престъпност, без да се подкопават гражданските свободи и основните права; да предприемат действия в контекста на световната борба срещу тероризма чрез засилване на механизмите, мерките и органите за глобално и регионално сътрудничество в съответствие с международното право и с принципите на Устава на Организацията на обединените нации;

                              о)

                              да подобрят сътрудничеството в борбата срещу корупцията, изпирането на пари и данъчните измами; да включат разпоредби относно доброто данъчно управление и стандарти за прозрачност, които да потвърдят отново ангажимента на страните да прилагат международните стандарти в борбата срещу избягването на данъци и данъчните измами;

                              п)

                              да припомнят, че корупцията накърнява правата на човека, равенството, социалната справедливост, търговията и лоялната конкуренция, с което възпрепятства икономическия растеж; да включат специални раздели, в които да се очертаят ясни и силни ангажименти и мерки за борба с корупцията във всичките ѝ форми, и да прилагат международните стандарти и многостранните конвенции за борба с корупцията;

                              р)

                              да улеснят мобилността между ЕС и Чили; да подобрят младежкия и студентския обмен, програмите за стипендии и обучителните курсове, включително посредством програмата „Еразъм+“; да положат още усилия за пълното взаимно признаване на академични квалификации и за модернизацията, достъпността и интернационализацията на висшето образование;

                              с)

                              да насърчават трансфера на научни и технологични знания и да засилят сътрудничеството в областта на научните изследвания и сътрудничеството, като използват пълноценно съществуващите програми, като например „Хоризонт 2020“;

                              т)

                              да насърчават и укрепват връзките в областта на международното сътрудничество въз основа на Меморандума за разбирателство относно международното сътрудничество, подписан през 2015 г.; да създадат иновативни механизми за разширяване и засилване на тристранното сътрудничество и регионалното сътрудничество с трети страни в рамките на и извън Латинска Америка чрез програми като EUROsociAL+ и Euroclima+, както и сътрудничеството във връзка с политики за борба с наркотиците, като например COPOLAD;

                              у)

                              да разработят методология за показване на въздействието от осъвремененото споразумение за мъжете и жените и да използват резултатите като основа за проектирането на политики с цел постигане на равновесие между половете;

                              ф)

                              да потвърдят отново съвместния ангажимент към Парижкото споразумение за климата и към Програмата до 2030 г. и да осигурят тясно сътрудничество между ЕС и Чили за опазването на околната среда и борбата с изменението на климата; да укрепят партньорството по отношение на техническото и политическото сътрудничество в ключови области на околната среда, включително емисиите на CO2 в международния транспорт, опазването на биологичното разнообразие и устойчивото производство и потребление; да насърчават засилено сътрудничество в областта на кръговата икономика с цел подобряване на ресурсната ефективност, устойчивото използване на природните ресурси, екоиновациите и управлението на водите; да увеличат подкрепата за проекти с цел смекчаване на последиците от изменението на климата;

                              х)

                              да укрепят сътрудничеството в областта на научноизследователската и развойната дейност и във връзка с използването на програмата на ЕС „Коперник“в областта на данните за спътниково наблюдение на Земята за екологични цели;

                              ц)

                              да насърчават културното сътрудничество и да подкрепят диаспората в Чили и в ЕС, с цел да се подкрепят чуждестранните инвестиции в ЕС и в Чили;

                              ч)

                              да потвърдят отново достъпа до водоснабдяване като човешко право;

                        Институционални разпоредби

                              ш)

                              да гарантират, че споразумението за асоцииране се основава на силно парламентарно участие, което засилва настоящите разпоредби и механизми за сътрудничество, за да позволи по-голямо участие в и контрол над изпълнението му, главно посредством съществуващия междупарламентарен формат на СПК; да осигурят възможността СПК да изисква необходимата информация за изпълнението на споразумението за асоцииране;

                              щ)

                              да гарантират надлежното участие на гражданското общество както по време на преговорите, така и в етапа на изпълнение на споразумението за асоцииране, включително, но не само, Съвместния консултативен комитет; подчертава необходимостта от създаване на институционализиран механизъм за политически диалог на организациите на гражданското общество в двата региона;

                              аа)

                              да информират Парламента незабавно и изчерпателно на всички етапи от преговорите съгласно член 218, параграф 10 от ДФЕС; това включва предоставяне на Парламента на преговорните текстове и протоколи от всеки кръг на преговорите; приветства в това отношение решението на Съвета от 22 януари 2018 г. да публикува мандата за водене на преговори, даден на Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност през ноември 2017 г.;

                              аб)

                              да вземат неотдавнашното публикуване на указанията за водене на преговори като важен прецедент и да се ангажират да публикуват в бъдеще всички указания за водене на преговори за международни споразумения;

                              ав)

                              да ускорят преговорите по споразумението за асоцииране, с оглед да се даде възможност за ратифицирането му от Парламента преди края на настоящия европейски законодателен мандат;

                              аг)

                              да зачитат на всички равнища дългогодишната практика да не се прилага временно новото споразумение, докато Парламентът не даде одобрението си;

                  2.

                  възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, на Комисията и на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, както и на президента, правителството и парламента на Република Чили.

         (1)  Приети текстове, P8_TA(2017)0354.

         (2)  Приети текстове, P8_TA(2017)0345.


title: Препоръка на Европейската централна банка от 17 януари 2020 година относно политиките за разпределяне на дивиденти (ЕЦБ/2020/1)2020/C 30/01

text:
               29.1.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
      от 17 януари 2020 година
      относно политиките за разпределяне на дивиденти
      (ЕЦБ/2020/1)
      (2020/C 30/01)
      УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
      като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (2),
      като има предвид, че:
      Необходимо е кредитните институции да продължат да се подготвят за своевременното и пълно прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и да се подготвят за изтичането на преходния период, предвиден в Регламент (ЕС) 2017/2395 на Европейския парламент и на Съвета (5), за да се смекчи потенциално значимото отрицателно въздействие върху базовия собствен капитал от първи ред, което произтича от отчитането на очакваните кредитни загуби съгласно МСФО 9, в условията на макроикономически и финансови предизвикателства, които оказват натиск върху печалбите на кредитните институции и в резултат от това — върху способността им да изградят капиталовата си база. Освен това, макар че е необходимо кредитните институции да финансират икономиката, наличието на консервативна политика за разпределяне на дивидентите е част от адекватното управление на риска и от добре функциониращата банкова система. Следва да бъде прилаган същият метод, който беше установен с Препоръка ЕЦБ/2019/1 на Европейската централна банка (6),
      ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

         I.

                  1.

                  Кредитните институции следва да приемат политики по отношение на дивидентите, като използват консервативни и пруденциални предположения, за да могат, след разпределянето на дивидентите, да изпълнят приложимите капиталови изисквания и да се съобразят с резултатите от процеса по надзорен преглед и оценка (ПНПО).

                              a)

                              Кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват приложимите минимални капиталови изисквания (изискванията по първи стълб). Тук се включват съотношение на базовия собствен капитал от първи ред 4,5 %, съотношение на капитала от първи ред 6 % и съотношение на обща капиталова адекватност 8 %, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                              б)

                              Освен това кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват капиталовите изисквания, които са им наложени с решението в резултат от ПНПО в изпълнение на член 16, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и които надхвърлят изискванията по първи стълб (изискванията по втори стълб).

                              в)

                              Кредитните институции са длъжни също така да изпълняват комбинираното изискване за буфер, определено в член 128, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС.

                              г)

                              До съответната дата за цялостно поетапно въвеждане на изискванията кредитните институции са длъжни да достигнат и максималното изискуемо равнище (7) на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на обща капиталова адекватност. Това се отнася за пълното прилагане на горепосочените съотношения след изпълнението на преходните разпоредби и комбинираното изискване за буфер, определено в член 128, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС. Преходните разпоредби се съдържат в дял XI от Директива 2013/36/ЕС и в десета част от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                              д)

                              Кредитните институции, които са решили да прилагат мерките съгласно Регламент (ЕС) 2017/2395 по време на преходния период, са длъжни също да достигнат и максималното изискуемо равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред до края на преходния период, предвиден в посочения регламент.

                        Тези изисквания трябва да бъдат спазени на консолидирано равнище и, ако е приложимо, на подконсолидирано равнище, както и на индивидуална основа, освен ако е налице освобождаване от прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална основа, както е предвидено в членове 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                  2.

                  По отношение на кредитните институции, които ще изплатят през 2020 г. дивиденти (8) за финансовата 2019 година, ЕЦБ препоръчва:

                              a)

                              Категория 1: кредитните институции, които i) са изпълнили приложимите капиталови изисквания, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), и ii) към 31 декември 2019 г. вече са достигнали максималното равнище на съотношенията, посочени в параграф 1, букви г) и д) – според случая, следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания и да се съобразяват с резултатите от ПНПО дори в случай на влошени икономически и финансови условия;

                              б)

                              Категория 2: кредитните институции, които към 31 декември 2019 г. са изпълнили приложимите капиталови изисквания, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), но към 31 декември 2019 г. не са достигнали максималното равнище на съотношенията, посочени в параграф 1, букви г) и д) – според случая, следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания и да се съобразяват с резултатите от ПНПО дори в случай на влошени икономически и финансови условия. Освен това те по принцип следва да изплащат дивиденти единствено дотолкова, доколкото са изпълнили и изискванията по параграф 1, буква г) и поддържат поне линейна права (9) към изискуемото максимално равнище на капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква д), и към резултатите от ПНПО;

                              в)

                              Категория 3: кредитните институции, които нарушават изискванията, посочени в параграф 1, буква а), б) или в), следва по принцип да не разпределят дивиденти.

                        Кредитните институции, които не могат да се съобразят с настоящата препоръка, тъй като считат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, следва да се свържат незабавно със съвместния си надзорен екип.
                  От кредитните институции в категории 1, 2 и 3, посочени в параграф 2, букви а), б) и в), се очаква да изпълняват и насоките по втори стълб. Ако кредитна институция извършва дейност под насоките по втори стълб или очаква, че ще извършва дейност под тях, тя следва да се свърже незабавно със съвместния си надзорен екип. ЕЦБ ще разгледа причините, които са довели или се очаква да доведат до понижаването на капиталовото равнище на кредитната институция, и ще обмисли предприемането на подходящи, пропорционални и специфични за институцията мерки.
                  От институциите също така се очаква в своята политика за дивиденти и управление на капитала да вземат предвид потенциалното въздействие върху капиталовите изисквания, дължащо се на бъдещи промени в правната, регулаторната и счетоводната рамка на Съюза. При липсата на конкретна информация за противното бъдещите изисквания по втори стълб и насоките по втори стълб, използвани при капиталово планиране, се очаква да бъдат поне толкова високи, колкото са настоящите равнища.

         II.

      Адресати на настоящата препоръка са значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 16 и 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).

         III.

      Адресати на настоящата препоръка са и националните компетентни органи и определените на национално равнище органи по отношение на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 7 и 23 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). От националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи се очаква да прилагат по целесъобразност настоящата препоръка спрямо тези лица и групи (10).

         Съставено във Франкфурт на Майн на 17 януари 2020 година.

               Председател на ЕЦБ

            Christine LAGARDE

         (1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

         (2)  OВ L 141, 14.5.2014 г, стр. 1.

         (3)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).

         (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

         (5)  Регламент (ЕС) 2017/2395 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2017 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 575/2013 по отношение на преходните мерки за смекчаване на въздействието от въвеждането на МСФО 9 спрямо собствения капитал и за третирането като големи експозиции на някои експозиции в публичния сектор, деноминирани в местната валута на която и да е държава членка (ОВ L 345, 27.12.2017 г., стр. 27).

         (6)  Препоръка ЕЦБ/2019/1 на Европейската централна банка от 7 януари 2019 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти (ОВ C 11, 11.1.2019 г., стр. 1).

         (7)  Всички буфери на максималното изискуемо равнище.

         (8)  Кредитните институции могат да имат различна правна форма, като например дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, и неакционерни дружества, като например взаимоспомагателни дружества, кооперации или спестовни институции. В настоящата препоръка терминът „дивидент“ означава всеки вид парично плащане, което подлежи на одобрение от общото събрание.

         (9)  На практика това означава, че за остатъка от преходния период кредитните институции по принцип следва да поддържат поне пропорционалната разлика на година до достигането на максималното равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на общата капиталова адекватност, както са посочени те в параграф 1, буква д).

         (10)  В случай че настоящата препоръка се прилага спрямо по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи, които считат, че не могат да се съобразят с нея, тъй като смятат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, те следва да се свържат незабавно с националните си компетентни органи.


title: Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 година относно националната програма за реформи на Белгия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Белгия за 2020 г. 2020/C 282/01

text:
               26.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 20 юли 2020 година
      относно националната програма за реформи на Белгия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Белгия за 2020 г.
      (2020/C 282/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 17 декември 2019 г. Комисията прие също Доклада за механизма за предупреждение, в който Белгия не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

                  (2)

                  Докладът за Белгия за 2020 г. беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Белгия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г. (3) (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2019 г.“), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени през предходните години, както и напредъкът на Белгия по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (3)

                  На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има сериозни последици в Съюза. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение, в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

                  (4)

                  Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

                  (5)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (4), общата клауза за дерогация улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В съобщението си от 20 март 2020 г. Комисията изложи своето становище, че предвид очаквания сериозен икономически спад вследствие на пандемията от COVID-19 са изпълнени условията за активирането на общата клауза за дерогация, и предложи на Съвета да одобри това заключение. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Те изразиха съгласие, че сериозният икономически спад изисква решителни, амбициозни и координирани ответни мерки. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

                  (6)

                  Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията от COVID-19, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици от пандемията чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата, както и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими за връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, като се интегрират, наред с другото, екологичният преход и цифровата трансформация и се извадят поуки от кризата.

                  (7)

                  Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага вътрешният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на вътрешния пазар, следва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор. Подобрени стратегии за покупки, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи са сред елементите от изключително значение за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

                  (8)

                  Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби посредством регламенти (ЕС) 2020/460 (5) и (ЕС) 2020/558 (6) на Европейския парламент и на Съвета, предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната 2020—2021 година държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Белгия се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на най-засегнатите лица и сектори.

                  (9)

                  Възможно е разпространението на социално-икономическите последици от пандемията от COVID-19 да бъде неравномерно в различните региони поради различните модели на специализация. Това води до значителен риск от разширяване на вътрешнорегионалните и междурегионалните различия на територията на Белгия. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

                  (10)

                  На 30 април 2020 г. Белгия представи своята национална програма за реформи за 2020 г. и своята програма за стабилност за 2020 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (11)

                  Спрямо Белгия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

                  (12)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Белгия да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) не надвишава 1,8 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,6 % от брутния вътрешен продукт (БВП). Тъй като беше преценено, че Белгия отговаря на условията за поисканото временно отклонение от 0,5 % от БВП съгласно клаузата за структурна реформа, изискваната структурна корекция за 2019 г. беше намалена до 0,1 % от БВП, което съответства на номинален темп на растеж на нетните първични разходи, който не надвишава 2,8 % през 2019 г. В цялостната оценка на Комисията се потвърждава наличието на значително отклонение от препоръчаната корекция за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2019 г. и през 2018 и 2019 г., взети заедно. Това е посочено като действащ фактор в доклада на Комисията, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, за оценяване на спазването на критерия за дълга от страна на Белгия през 2019 г.

                  (13)

                  В своята програма за стабилност за 2020 г. федералното правителство планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от дефицит в размер на 1,9 % от БВП през 2019 г. към дефицит от 7,5 % от БВП през 2020 г. След намалението, достигнало 98,6 % от БВП през 2019 г., съгласно програмата за стабилност за 2020 г. се очаква през 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне до около 115 %. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с висока степен на несигурност поради пандемията от COVID-19.

                  (14)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Белгия прие своевременни бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, за ограничаване на пандемията и за облекчаване на положението на засегнатите в особена степен лица и сектори. Съгласно програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 2,3 % от БВП. Мерките включват федерална схема за обезщетения при временна безработица, заместващ доход за самостоятелно заети лица, федерални средства за покриване на свързани с кризата разходи, различни регионални помощи за предприятията или физическите лица и за секторно субсидиране. Количественото изражение на мерките, които увеличават дефицита, съвпада до голяма степен с прогнозите на Комисията, след като се вземе предвид различното третиране на разходите за автоматични стабилизатори. Освен това Белгия обяви мерки, които, макар и да нямат пряко отражение върху бюджета, ще допринесат за предоставяне на подкрепа за ликвидността на предприятията. Тези мерки се отнасят както до федерални, така и до регионални гаранции по заеми, предназначени за предприятията и за самостоятелно заетите лица, които според програмата за стабилност за 2020 г. се оценяват на 11,8 % от БВП. Беше приложено също така отсрочване, по-специално по отношение на данъците върху доходите на физическите лица, корпоративното подоходно облагане и вноските за социално осигуряване, но в програмата за стабилност за 2020 г. не е представено тяхното количествено изражение. Като цяло предприетите от Белгия мерки са в съответствие с насоките, изложени в съобщението на Комисията от 13 март 2020 г. Цялостното прилагане на спешните мерки и фискалните мерки за подкрепа, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, когато икономическите условия позволят това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (15)

                  Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непроменени политики се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет на Белгия да бъде -8,9 % от БВП през 2020 г. и -4,2 % от БВП през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 113,8 % от БВП през 2020 г.

                  (16)

                  На 20 май 2020 г. Комисията публикува доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, поради неспазването от Белгия на правилото за дълга през 2019 г. и планираното нарушение на прага от 3 % от БВП за дефицита през 2020 г. Като цяло анализът на Комисията сочи, че критериите за дефицита и дълга, определени в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/97, не са изпълнени.

                  (17)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 белгийските органи приеха цялостен пакет от мерки за смекчаване на социалното и икономическото въздействие от резкия икономически спад. Въведена е схема за гарантиране на стойност 50 милиарда евро за нов краткосрочен кредит, отпускан на жизнеспособни предприятия. Регионите и общностите въведоха също гаранции за мостови и редовни бизнес заеми, подкрепа за ликвидността на предприятията под формата на преки заеми и мерки за финансово подпомагане на предприятията, които са най-силно засегнати от кризата с COVID-19. Срокът за изплащане на съществуващи ипотечни и бизнес заеми може да бъде удължен. Силно засегнатите предприятия разполагат с възможност за временен мораториум върху процедурите по несъстоятелност. Въведени са различни стимули за насърчаване на оставането или връщането на повече работници на работа, за да се гарантира непрекъснатост на дейността. Плащанията на социалноосигурителните вноски и данъците, като например данъка върху добавената стойност, корпоративните подоходни данъци и данъците върху доходите на физическите лица, могат в някои случаи да бъдат отложени или да се ползват с освобождаване. Федералното правителство предостави на разположение на предприятията, засегнати от кризата с COVID-19, схемата при временна безработица в резултат на форсмажорни обстоятелства с по-високи обезщетения. Самостоятелно заетите лица, чиято дейност е била прекъсната в продължение на най-малко седем последователни дни, разполагат с месечен заместващ доход. Постепенното намаляване на обезщетенията за безработица е временно замразено. Федералното правителство подготвя също така допълнителен набор от мерки за справяне с несъстоятелността на предприятията, като например освобождаване от корпоративен подоходен данък и от данък върху доходите на физическите лица за 2020 финансова година.

                  (18)

                  Белгийската здравна система работи добре що се отнася до осигуряването на активно лечение в болниците. Въпреки това пандемията от COVID-19 подчерта редица недостатъци на устойчивостта на здравната система, когато е изправена пред тежка криза, засягаща общественото здраве. Тези недостатъци са индикация за това, че Белгия е изправена пред структурен недостиг на здравни работници, за преодоляването на който трябва да се вземат мерки. В близко бъдеще ще продължи да бъде от съществено значение осигуряването на достатъчно медицински изделия от критично значение, включително предпазни средства, по-специално за здравните работници и работещите в други професии, които са изложени на риск. За да се гарантира ефективното управление на кризи, засягащи общественото здраве, като пандемията от COVID-19, в краткосрочен и средносрочен план ще продължи да бъде особено важно наличието на стратегия за общественото здраве, която е координирана изцяло с политиките за превенция и дългосрочни грижи. Важен градивен елемент в този контекст е безпроблемното прилагане на постигнатото от Конференцията на министрите в областта на общественото здравеопазване споразумение персоналът и инфраструктурата на болниците (компетентност на федерално ниво) да бъдат временно на разположение на заведенията за дългосрочни грижи (компетентност на ниво общност) по време на кризата с COVID-19.

                  (19)

                  След като през 2019 г. и в началото на 2020 г. страната достигна рекордно високи равнища на заетост, кризата, свързана с COVID-19, преустанови внезапно растежа на заетостта в Белгия. Съществуващите в Белгия схеми за публично подпомагане на доходите, като например схемата за временна безработица за служителите и временното право за самостоятелно заетите лица, компенсират частично загубите на доходи заради намалено работно време. Тези режими на работа при непълно работно време играят важна роля за намаляването на въздействието на пониженото производство върху равнищата на заетост. Въпреки това се очаква безработицата да нарасне до 7 % през 2020 г. и в известна степен да намалее до 6,6 % през 2021 г. За да се предотврати превръщането на увеличението на безработицата в структурен проблем, ще е необходимо да се положат допълнителни усилия, за да се повиши ефективността на съществуващите активни политики по отношение на пазара на труда, която продължава да е ниска, тъй като са налице едновременно висок дял безработни, участващи в активни мерки на пазара на труда, и слаба степен на преход от безработица към заетост. Особено внимание следва да се обърне на осигуряването на всеобхватен подход към хората, които са най-отдалечени от пазара на труда и за които има вероятност да са най-силно засегнати от отрицателните социално-икономически последици от кризата с COVID-19. Уязвимите групи включват по-специално нискоквалифицираните работници, хората с мигрантски произход и хората с увреждания. Освен това средно данъчната тежест върху трудовите доходи продължава да бъде висока за всички равнища на заплащане, с изключение на много ниските заплати (50 % от средната работна заплата). Това е важен фактор за относително високите разходи за труд, който може да повлияе отрицателно на търсенето на работна ръка, по-специално при професиите с ниска производителност.

                  (20)

                  Следва да се насърчава трудовата мобилност към секторите, в които има голям недостиг, включително сектора на здравеопазването, информационните и комуникационните технологии и техническите и професионалните дейности. Това ще бъде съпроводено от съществени нужди от преквалификация и повишаване на квалификацията и ще изисква повишаване на нивото на участие на възрастните в образование и обучение, включително чрез използване на периоди на намалено работно време. Има опасения, че съществуващите схеми за стимулиране на обучението не достигат до тези, за които биха били от най-голяма полза, като например нискоквалифицираните лица, по-възрастните работници и хората с мигрантски произход. Слабите езикови умения са основна пречка, особено на пазара на труда в двуезичния Брюксел. Общностите предприемат действия за увеличаване на броя на учащите се в областта на науката, технологиите, инженерните науки и математиката, но има възможност за по-всеобхватни стратегии, за да се отговори на бъдещото търсене на пазара на труда. Общото равнище на уменията в областта на цифровите технологии е добро, но се задържа на едно и също ниво. Сред младите хора, и по-специално сред тези с ниско образование, равнището на цифровите умения е по-ниско от средното за Съюза и през последните години то се влошава. Наличието на подходящо оборудване и интернет връзка за всички учащи се, придружено от необходимите схеми за обучение и наставничество на преподавателите, е от съществено значение, за да се гарантира достъпът до дистанционно обучение. Това е необходимо и за да се гарантира, че съществуващите неравенства в образователната система не се обострят поради кризата с COVID-19.

                  (21)

                  Белгия е приела редица схеми за подпомагане на ликвидността на предприятията, включително държавна схема за гаранции за заеми и няколко регионални схеми, нотифицирани по временната рамка за мерки за държавна помощ за подпомагане на икономиката при настоящата пандемия от COVID-19. Ефикасното и ефективно прилагане на такива схеми, включително чрез посредници, е от ключово значение, за да се гарантира, че предприятията, и по-специално малките и средните предприятия (МСП) и самостоятелно заетите лица, се възползват от тях, за да може те да бъдат защитени и за да се осигури възможност за по-бързо възстановяване. При разработването и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор, включително на посредниците.

                  (22)

                  Въпреки усилията на правителството административната тежест върху предприятията е в размер на около 7 милиарда евро годишно (1,6 % от БВП), като по-голямата част от нея се дължи на спазването на данъчното и трудовото законодателство. Данъчната система е сложна поради различни данъчни разходи. Управлението на платежната ведомост на дадено предприятие е сложно, по-специално за тези от тях, които трябва да боравят с различните регионални системи. Предприятията се сблъскват с все повече закъснения на плащанията от страна на публичните органи, които допринасят за техните фалити и за влошаването на бизнес климата. Има големи закъснения при издаването на разрешителни за строеж, електроснабдяване и водоснабдяване. Процедурата за прехвърляне на собственост е сред най-бавните и най-скъпите в Съюза. Съществуват съществени различия в изискванията за навлизане в сферата на занаятчийските/строителните услуги на регионално ниво. Кумулативният ефект от силното регулиране, високите разходи за заплати и липсата на гъвкавост на пазара на труда влияе отрицателно върху резултатите на сектора на търговията на дребно. Правилата за работното време на магазините, промоционалните разпродажби, отстъпките и дистрибуторските вериги за лекарства без лекарско предписание се отразяват отрицателно на оперативната среда на търговците на дребно. Въвеждането на 5G би могло да се възпрепятства наред с другото от строгите стандарти в областта на екологията и здравеопазването, отнасящи се до радиационната защита (по-специално в Брюксел), които се различават в отделните региони, от високите такси за антените в Брюксел и от дългия срок за издаване на разрешителни за разполагане на антени. В областта на несъстоятелността не съществува специална опростена процедура за извънсъдебно уреждане на спорове за МСП и само длъжниците могат да започват процедури по несъстоятелност. Въпреки постепенните подобрения недостатъчната цифровизация и липсата на ресурси продължават да представляват предизвикателство за съдебната система. Дългата продължителност на производствата в областта на административното правосъдие е причина за значително забавяне на делата във връзка с процедури за възлагане на обществени поръчки и с издаване на разрешителни за строеж. Основните правоприлагащи органи в областта на надзора на пазара, конкуренцията и железопътния транспорт не разполагат с достатъчно персонал, за да изпълняват своите задачи.

                  (23)

                  За да се стимулира икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти, както и да се стимулират частните инвестиции, включително чрез съответни реформи, чрез което ще се подпомогне и промишленият преход. Както е посочено в нейния Национален план в областта на енергетиката и климата за периода 2021—2030 г., Белгия се нуждае от значителни инвестиции в областта на устойчивия транспорт, по-специално за решаване на въпросите със задръстванията и електрическата мобилност. Преди кризата, свързана с COVID-19, белгийските региони бяха обявили големи многогодишни планове за транспортната инфраструктура. Правят се сериозни инвестиции за крайградски железопътни линии около Брюксел, сигнализация, пристанищни и трансгранични железопътни връзки. В ход са също така значителни инвестиции в инфраструктурата на метрото и трамвайната и автобусната инфраструктура в Брюксел. В Националния план в областта на енергетиката и климата се установяват също така значителни нужди от инвестиции за гъвкаво производство на енергия от възобновяеми източници, междусистемни връзки, интелигентни мрежи, съхранение и енергийна ефективност за постигане на европейските цели в областта на енергетиката и климата, за изпълнение на правния ангажимент на Белгия за пълно постепенно извеждане от експлоатация на източниците на ядрена енергия до 2025 г. и за саниране на 80 % от сградния фонд, изграден преди въвеждането на енергийните норми. За разлика от относително високия интензитет на частната научноизследователска и развойна дейност (НИРД), този на публичната е малко под НИРД на повечето държави членки с подобно ниво на икономическо развитие. Белгия рискува да изостане при внедряването на 5G, тъй като не планира разпределянето на първите ленти от радиочестотния спектър за нуждите на 5G в сроковете, предвидени в законодателството на Съюза. Като временно решение през март 2020 г. белгийските органи предприеха обществено допитване за временни национални лицензи за 200 MHz от наличния радиочестотен спектър в лентата 3,6—3,8 GHz. Програмирането на Фонда за справедлив преход, който е предмет на предложение на Комисията, за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Белгия за посрещането на някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2020 г. Това ще позволи на Белгия да използва този фонд по най-добрия начин.

                  (24)

                  Докато специфичните за държавата препоръки, съдържащи се в настоящата препоръка (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2020 г.“), са насочени към преодоляване на социално-икономическите последици от пандемията от COVID-19 и улесняване на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г. обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Специфичните за държавата препоръки за 2019 г. продължават да бъдат актуални и ще продължат да бъдат наблюдавани през следващия годишен цикъл на европейския семестър. Това се отнася и за специфичните за държавата препоръки за 2019 г. относно свързаните с инвестициите икономически политики. Всички специфични за държавата препоръки за 2019 г. следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за премахване на мерките, свързани с настоящата криза.

                  (25)

                  Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. В своите национални програми за реформи за 2020 г. държавите членки направиха преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР). Гарантирайки цялостното изпълнение на специфичните за държавата препоръки за 2020 г., Белгия ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

                  (26)

                  Тясната координация между икономиките в Икономическия и паричен съюз е от основно значение за постигането на бързо възстановяване от икономическото въздействие на пандемията от COVID-19. Като държава членка, чиято парична единица е еврото, Белгия следва да гарантира, че нейните политики са в съответствие с препоръките за еврозоната за 2020 г. и са координирани с тези на останалите държави членки, чиято парична единица е еврото, като същевременно се вземат предвид политическите насоки на Еврогрупата.

                  (27)

                  В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Белгия и го публикува в доклада за страната от 2020 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2020 г., на националната програма за реформи за 2020 г. и на последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Белгия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Белгия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (28)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му (8) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

            ПРЕПОРЪЧВА на Белгия да предприеме следните действия през 2020 г. и 2021 г.:

                  1.

                  Да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на благоразумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на обслужването на дълга, като същевременно засили инвестициите. Да укрепи цялостната устойчивост на здравната система и да осигури доставката на важни медицински изделия.

                  2.

                  Да смекчи въздействието на кризата с COVID-19 върху заетостта и в социалната сфера, по-специално чрез насърчаване на ефективни активни мерки по отношение на пазара на труда и чрез насърчаване на развитието на умения.

                  3.

                  Да гарантира ефективното прилагане на мерките за осигуряване на ликвидност, за да се подпомогнат МСП и самостоятелно заетите лица и да се подобри бизнес средата. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите в областта на екологичния и цифровия преход, по-специално в областта на инфраструктурата за устойчив транспорт, чистото и ефективно производство и използване на енергията, кръговата икономика, цифровата инфраструктура, като 5G и гигабитовите мрежи, и научните изследвания и иновациите.

         Съставено в Брюксел на 20 юли 2020 година.

               За Съвета

               Председател

            J. KLOECKNER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 1.

         (4)  Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (5)  Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5).

         (6)  Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

         (7)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи, с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от четири години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.