title: Препоръка на Съвета от 8 март 2016 година oтносно икономическата политика на еврозоната

text:
               11.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 96/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 март 2016 година
   oтносно икономическата политика на еврозоната
   (2016/C 96/01)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съответствие с Икономическа прогноза на Комисията от есента на 2015 г., икономическото възстановяване в еврозоната продължава с умерен темп. За да се поддържа и ускори растежът на еврозоната, са необходими непрекъснати усилия на политиката за подкрепа на балансираните корекции в частния и публичния сектор, за подобряване на капацитета за приспособяване и за увеличаване на конкурентоспособността и потенциала на икономиката за растеж в средносрочен и дългосрочен план. Темпът на икономическо възстановяване в еврозоната е възпрепятстван от наследството от последната икономическа и финансова криза, в това число продължаващото външно преструктуриране, високото равнище на публичния и частния дълг, високата безработица, както и продължаващата липса на структурна гъвкавост на националните трудови и стокови пазари. Инвестициите продължават да са на ниско равнище поради тези фактори, но и заради други трудности, като например неблагоприятна бизнес среда, липса на ефективност на публичната администрация, както и пречки пред достъпа до финансиране.

               (2)

               Следва да се засили въвеждането на амбициозни структурни реформи за увеличаване на производителността и стимулиране на потенциала за растеж в съответствие с приоритетите на политиката, както се посочва в годишния обзор на растежа на Комисията за 2016 г. за всички държави — членки. Ако структурните реформи бъдат извършвани съвместно от държавите-членки, те, благодарение в частност на търговските и финансовите канали, които пренасят извън националните граници положителното въздействие, могат да доведат до полза за еврозоната като цяло. Въпреки известния напредък при реформите за подобряване на устойчивостта на пазара на труда, в еврозоната продължават да са налице значителни различия, особено що се отнася до равнището на дългосрочната и младежката безработица. Държавите-членки, които предприеха широкообхватни реформи на пазара на труда и в областта на социалната закрила преди кризата, са в състояние да окажат по-стабилна подкрепа на заетостта и да запазят справедливостта при икономически спад. Тези реформи обхващат гъвкави и надеждни договорни отношения, широкообхватни стратегии за учене през целия живот, ефективна и активна трудова политика и адекватни и устойчиви системи за социална закрила. Облекчаването на данъчната тежест върху труда, особено за лицата с ниски трудови доходи, както и гарантирането на справедливи данъчни системи също може да доведе до по-добри резултати.

               (3)

               Адекватното разработване и бързото прилагане на реформите могат да способстват за преодоляването на съществуващите дисбаланси в еврозоната и за предотвратяването на нови такива. Тематичните обсъждания в рамките на Еврогрупата с акцент върху сравнителния анализ, най-добрите практики и натиска от страна на партньорите може да бъде стимулиращ фактор за сближаване по отношение на постигането на най-добри резултати. В тази връзка Еврогрупата следва да задълбочи още повече тематичните обсъждания на реформите в областите от съществено значение за функционирането на Икономическия и паричен съюз (ИПС) и редовно да наблюдава прилагането на реформите от страна на държавите-членки от еврозоната, както и напредъка по отношение на коригирането на дисбаланси в рамките на процедурата при макроикономически дисбаланси.

               (4)

               Фискалните политики са въпрос от първостепенен общ интерес в ИПС. Изключително важно за подкрепата на обслужването на дълга, както и за функционирането на фискалните стабилизатори с оглед смекчаване на специфичните за дадена държава сътресения, е провеждането в национален мащаб на отговорна фискална политика при съблюдаване на общите фискални правила. Наред с това, от съществено значение е да се постигне и подходящата фискална позиция на равнището на еврозоната като цяло, която да отразява баланса между фискалната устойчивост в дългосрочен план и краткосрочното макроикономическо стабилизиране, както и да се избягват проциклични фискални политики. Необходимият фискален стимул варира в зависимост от съответните позиции на държавите-членки спрямо изискванията по Пакта за стабилност и растеж (ПСР), като държавите-членки следва също така да обмислят нуждите от стабилизиране и да вземат под внимание възможните ефекти на разпространение в еврозоната. Това изисква засилена координация на фискалните политики в рамките на еврозоната при пълно зачитане на (ПСР). В този контекст очакваната за 2016 г. до голяма степен неутрална обща фискална политика на равнището на еврозоната изглежда подходяща предвид общите макроикономически условия и рискове пред растежа. Що се отнася до 2017 г., въз основа на прогнозата за постепенно свиване на отклонението от потенциалния БВП, фискалните политики следва да не допускат процикличност и да водят до намаляване на публичния дълг, за да се възстанови фискалният резерв. Това следва да бъде отразено в подготовката на актуализираните програми за стабилност през пролетта на 2016 г., като се вземат предвид последните икономически и фискални тенденции. Съдържанието на фискалните стратегии все още не е достатъчно благоприятно за растежа. Както бе подчертано в препоръката на Съвета към държавите-членки от еврозоната, приета на 14 юли 2015 г. (3), държавите-членки от еврозоната следва да проведат тематични обсъждания относно подобрения в качеството и устойчивостта на публичните финанси.

               (5)

               Банковият съюз трябва да бъде изцяло приведен в действие. На първо място, Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) („Директива за възстановяване и преструктуриране на банките“) трябва да бъде изцяло транспонирана без по-нататъшно забавяне от всички държави-членки. На второ място, през преходния период ще бъде разработен данъчно неутрален общ механизъм за подкрепа на Единния фонд за преструктуриране (ЕФП), който ще започне да функционира изцяло до края на преходния период, както е посочено в Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато ресурсите на ЕФП подлежат изцяло на взаимно използване. Преглед на постигнатия напредък се извършва в кратки срокове след датата на влизане в сила на ЕФП. Общият механизъм за подкрепа ще бъде също данъчно неутрален в средносрочен план и ще осигурява еднакво третиране във всички участващи държави-членки, без да води до разходи за държавите-членки, които не участват в банковия съюз. След влизането в сила на ЕФП и след като участващите държави-членки ратифицират междуправителственото споразумение и транспонират изцяло Директивата за възстановяване и преструктуриране на банките, държавите-членки ще направят преглед на създаването на договорености за мостово финансиране и ще обмислят следващите стъпки и графика за работата по общия механизъм за подкрепа, за да се гарантира, че той ще започне да функционира изцяло до края на преходния период. През 2016 г. държавите-членки ще продължат да обмислят и мерките, необходими за по-нататъшното задълбочаване на банковия съюз. Накрая, като част от по-нататъшното развитие на банковия съюз, на 24 ноември 2015 г. Комисията публикува съобщението си „Към завършването на банковия съюз“.

               (6)

               Конюнктурата на финансовите пазари в еврозоната като цяло е благоприятна на фона на експанзионистичната парична политика. От друга страна, все още слабите икономически показатели и високата степен на задлъжнялост на частния сектор продължават да оказват натиск върху търсенето на банково кредитиране и оттам — на икономическия растеж. Върху счетоводните баланси на банките все още тежат високи равнища на необслужвани заеми, които затрудняват кредитната им дейност. Различните и понякога неподходящи режими за несъстоятелност в Съюза пречат на бързото намаляване на дълга на частния сектор, а оттам и на инвестициите.

               (7)

               Независимо от скорошните постижения по отношение на укрепването на структурата на ИПС, работата по завършването му трябва да продължи. Докладът на петимата председатели „Завършване на европейския икономически и паричен съюз“ от 22 юни 2015 г., подготвен от председателя на Европейската комисия в тясно сътрудничество с председателите на Европейския съвет, на Европейската централна банка, на Еврогрупата и на Европейския парламент, очертава бъдещите стъпки за завършването на ИПС до 2025 г. На 21 октомври 2015 г. Комисията прие съвместно с Европейския парламент, Съвета и Европейската централна банка „Съобщение относно стъпки към завършването на икономическия и паричния съюз“, което съдържа първия пакет от предложения за последващи действия във връзка с доклада на петимата председатели. Държавите-членки от еврозоната следва да поемат съвместна отговорност и да пристъпят своевременно и в условията на откритост и прозрачност към изпълнението на краткосрочните и средносрочните инициативи за завършването на ИПС. С цел да се стимулира сближаването в еврозоната предложенията включват мерки, чрез които измерението на еврозоната да залегне още повече в европейския семестър, като, наред с другото, по-ранното публикуване на препоръките на еврозоната, за да бъдат установени на ранен етап от процеса общите предизвикателства и да се допринесе за формулирането на специфични за всяка държава-членка от еврозоната препоръки, които трябва да се приемат по-късно през европейския семестър. Наред с това държавите-членки от еврозоната следва да работят по открит и прозрачен начин на основата на повече дългосрочни инициативи за завършването на ИПС,

         ПРЕПОРЪЧВА на държавите-членки от еврозоната да предприемат, заедно и поотделно в рамките на Еврогрупата, следните действия за периода 2016—2017 г.:

               1.

               Да провеждат политика в подкрепа на възстановяването, да засилят сближаването, да способстват за коригирането на макроикономическите дисбаланси и да подобрят капацитета на икономиката за приспособяване. За тази цел държавите-членки, особено тези с голям размер на частния и чуждестранния дълг, трябва да проведат реформи за увеличаване на производителността, насърчаване на създаването на работни места, повишаване на конкурентоспособността и подобряване на бизнес средата. Държавите-членки с големи излишъци по текущата си сметка трябва да прилагат като приоритет мерки, включително структурни реформи, които да спомогнат за стимулиране на вътрешното търсене и на потенциала им за растеж.

               2.

               Да проведат реформи, които съчетават мерки за: i) гъвкави и надеждни трудови договори, с които се насърчава плавният преход от една сфера на трудова дейност към друга и се избягва неравнопоставеността между различните трудови категории; ii) широкообхватни стратегии за обучение през целия живот; iii) ефективна политика за подпомагане на безработните да се завърнат на пазара на труда; iv) адекватни и устойчиви системи за социална закрила, които допринасят ефективно и ефикасно през целия жизнен цикъл за социалното приобщаване и интеграцията на пазара на труда; и v) отворени и конкурентоспособни пазари на стоки и услуги. Да намалят данъчната тежест върху труда, особено за лицата с ниски трудови доходи, по бюджетно неутрален начин, за да се насърчи създаването на работни места.

               3.

               Да следват фискална политика при пълно зачитане на ПСР. За 2016 г. целта за постигане на до голяма степен неутрална обща фискална позиция в еврозоната изглежда подходяща, за да се отрази балансът между дългосрочната фискална устойчивост и краткосрочното макроикономическо стабилизиране. За 2017 г. да намалят публичния дълг, за да се възстанови фискалният резерв и да се избегне процикличност. Да се диференцира фискалният стимул в отделните държави-членки в зависимост от съответната им позиция по отношение на изискванията в ПСР, като се отчитат и потребностите от стабилизиране, както и възможните ефекти на разпространение в държави-членки от еврозоната. За тази цел да правят преглед на фискалната позиция на еврозоната в контекста на програмите за стабилност и на проектите на бюджетни планове.

               4.

               Да съдействат за постепенното намаляване на необслужваните кредити на банките и да подобрят производството по обявяване в несъстоятелност за дружествата и домакинствата. Държавите-членки с голям размер на частния дълг да насърчават и системно да намаляват задлъжнялостта, включително като способстват за преструктурирането на потенциално несъбираемия частен дълг.

               5.

               Да работят за завършването на ИПС при пълно зачитане на правилата на вътрешния пазар и по открит и прозрачен начин, като продължат да проучват правните, икономическите и политическите аспекти на мерките с по-дългосрочен характер, съдържащи се в доклада на петимата председатели.

      Съставено в Брюксел на 8 март 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Препоръка на Съвета от 14 юли 2015 г. относно прилагането на общите насоки за икономическите политики на държавите членки, чиято парична единица е еврото (ОВ C 272, 18.8.2015 г., стр. 98).

      (4)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 12.6.2014 г., стр. 190).

      (5)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 г. за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 30.7.2014 г., стр. 1).


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2011 година относно Националната програма за реформи на Нидерландия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Нидерландия за периода 2011—2015 г.

text:
               19.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 212/13

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2011 година
   относно Националната програма за реформи на Нидерландия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Нидерландия за периода 2011—2015 г.
   2011/C 212/04
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1) и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките на държавите-членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики по заетостта.

               (3)

               На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката съгласно стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет одобри приоритетите за фискалната консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Съветът поиска от държавите-членки да отразят тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в техните програми за стабилност или програми за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (5)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти своевременно, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (6)

               На 29 април 2011 г. Нидерландия представи актуализация от 2011 г. на своята програма за стабилност, която обхваща периода 2011—2015 г., и националната си програма за реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (7)

               За разлика от демонстрираните в миналото добри резлутати, с разгръщането на кризата отворената в значителна степен нидерландска икономика понесе сериозни удари — през 2009 г. реалният БВП спадна с почти 4 %. Възстановяването започна през втората половина на 2009 г. благодарение на възобновеното външно търсене и продължи и през първата половина на 2010 г., което доведе до растеж от 1,8 %. Въздействието на кризата върху пазара на труда бе сравнително ограничено. Очаква се равнището на безработицата постепенно да намалее през следващите две години от 4,5 % през 2010 г. и да достигне 4 % през 2012 г. Кризата нанесе сериозни поражения на нидерландските публични финанси, като бюджетният дефицит се покачи на ниво от 5,5 % от БВП през 2009 г. и 5,4 % през 2010 г. Действията на правителството в подкрепа на финансовите институции и с цел стабилизиране на финансовите пазари доведоха до покачване на съотношението на държавния дълг спрямо БВП с 15 %, като през 2009 г. съотношението на дълга достигна 60,8 % от БВП.

               (8)

               Въз основа на оценката на актуализираната програма за стабилност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата е реалистичен. Програмата за стабилност се основава на малко по-предпазливи предвиждания за растежа през 2011 г. и 2012 г. в сравнение с прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2011 г. В програмата за стабилност се предвижда намаляване на бюджетния дефицит през 2012 г. на ниво под референтната стойност от 3 %, т.е. една година преди срока, поставен в рамките на процедурата при прекомерен дефицит. Въз основа на данните от програмата за стабилност средносрочната цел, т.е. структурен дефицит в размер 0,5 % от БВП, ще бъде почти постигната до края на периода на програмата за стабилност, тъй като изчисленото от Комисията структурно салдо е - 0,8 % от БВП през 2015 г. Бюджетната стратегия се придружава във всяко едно отношение от достатъчно конкретни мерки за периода до 2015 г., макар тяхното изпълнение да е изложено на някои рискове, по-специално по отношение на възможността за компенсиране на преразходите в областта на здравеопазването и за наблюдение на разходите на местните власти. Средното годишно фискално усилие е 0,75 % от БВП през периода 2011—2013 г. в съответствие с препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г. в рамките на процедурата при прекомерен дефицит. За годините след крайния срок за коригирането на прекомерния дефицит (2014 г. и 2015 г.) преизчисленото структурно салдо се подобрява с 0,25 % през 2014 г. и с 0,5 % през 2015 г., като по този начин леко изостава от подобрението на структурното салдо от 0,5 %, изисквано до постигането на средносрочната цел.

               (9)

               Планираната и извършена от нидерландските органи бюджетна консолидация до голяма степен разчита най-вече на структурни съкращения на разходите до края на периода на програмата за стабилност (2015 г.) в размер на около 3 % от БВП в сравнение с първоначалното положение. В съответния план за корекции се предвижда намаление на държавния дефицит от 3,8 % от БВП до 2,4 % от БВП през 2012 г., като в периода 2013—2015 г. допълнително се понижава с около 0,5 % годишно. Нидерландия е твърдо решена да постигне тези цели. Опазването от бюджетни съкращения на насърчаващите растежа области на политиката, като образованието например, ще спомогне да се избегне засягането на потенциала за икономически растеж в бъдеще и ще допринесе за постигането на устойчиво коригиране на прекомерния дефицит.

               (10)

               Освен краткосрочната консолидация, едно от главните предизвикателства е подобряването на дългосрочната устойчивост на публичните финанси, която бе неблагоприятно засегната от сериозното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението. Дългосрочните разходи, свързани със застаряването на населението, са значително над средното за ЕС равнище, най-вече за дългосрочно полагане на грижи и пенсии. Очакваното повишаване на разходите за дългосрочни грижи е най-високото в Европа, както се посочва в доклада на Комисията от 2009 г. за застаряването на населението. Основната причина за това е наличието на вече изградена цялостна регламентирана система за дългосрочни грижи (например обществена дългосрочна застраховка, покриваща персонални здравни грижи и обслужване, помощ, лечение и престой в институция), докато неформалните грижи са с по-ограничено значение в Нидерландия. Съгласно последната оценка на Комисията, рисковете по отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси са високи. Извън рамките на плановете за консолидиране нидерландското правителство представи в парламента мерки, които ще подпомогнат дългосрочната устойчивост, включително повишаване на законоустановената възраста за пенсиониране, които обаче все още не са приети.

               (11)

               Пазарът на труда в Нидерландия се характеризира с относително висок процент на участие, висока почасова производителност и ниска безработица. Главното предизвикателство обаче за пазара на труда в Нидерландия ще бъде да се увеличи използването на неоползотворения потенциал от работна ръка, по-специално с оглед компенсиране на очакваното намаляване на населението в трудоспособна възраст в резултат на застаряването на населението. Средният брой изработени часове на година е най-ниският в ЕС, както се потвърждава от най-новите данни. Малкият брой изработени часове се дължи на големия брой хора, особено жени, работещи на непълен работен ден, което отразява лични предпочитания, но също и наличието на възпиращи фактори от финансово естество за навлизане на пазара на труда или за увеличаване на изработените часове. Понастоящем един от основните демотивиращи фактори в Нидерландия за вторите работещи лица в домакинството да навлязат на пазара на труда или да работят повече часове е високото ниво на пределната данъчна ставка върху втория доход в домакинството, което може в някои случаи да достигне над 80 % и което се дължи, наред с други причини, на общия данъчен кредит и намаляването на обвързаните с доходите плащания, като например детските надбавки.

               (12)

               Активната политика по заетостта не е довела обаче до положителни резултати за нарастващата и разнородна група от дългосрочно безработни лица, които са с частични увреждания и са застрашени от структурна безработица. Гражданите на държави извън ЕС изпитват особени затруднения, което води до увеличаването на съществуващите разлики в нивата на безработицата и заетостта.

               (13)

               Системата на Нидерландия за научноизследователска и развойна дейност успява да поддържа иновационния си капацитет, но ниският дял на инвестициите на частния сектор в научноизследователска и развойна дейност може да има отрицателни последици за бъдещия икономически растеж и конкурентоспособността на нидерландската икономика. Правителството има за цел да създаде привлекателна среда за дружества, използващи в значителна степен научноизследователска дейност и иновации, включително дружества от чужбина, посредством данъчни стимули, възможности за предприемачите и върхови резултати на научноизследователската дейност. Поради необходимостта от бюджетна консолидация тази година, някои субсидии за дружествата обаче може да бъдат прекратени, а други да бъдат оптимизирани и насочени към икономически области с по-належащо значение и преобразувани под формата на по-общи данъчни инструменти.

               (14)

               Бизнес средата е неблагоприятно засегната от нивото на претоварване в пътния или железопътния транспорт. Това ниво на претоварване е сред най-високите в ЕС. В този контекст една сравнително неефективна транспортна инфраструктура има отрицателен ефект върху трудовата мобилност и по този начин върху потенциалния основан на производителността растеж. Работниците трябва да се справят с дълго придвижване до работното място, ненадеждни графици и високи поради претоварването разходи. При липса на промени в политиката се очаква тези разходи да се увеличат още повече до 2020 г. Подобренията в ефективното използване на инфраструктурата (например чрез системи за заплащане на пътни такси), ще допринесат за увеличаване на трудовата мобилност и производителността, а оттам и за потенциалния растеж.

               (15)

               На 4 април 2011 г. Нидерландия пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“. Те включват мерки, които увеличават конкурентоспособността (въвеждане на нова бизнес политика, основана на намаления от по-общ характер в данъчното облагане, както и на административната тежест) и заетостта (като системата за социална сигурност ще се стреми да насърчава активността и да намалява зависимостта от обезщетенията за безработица), които допълнително допринасят за устойчивостта на публичните финанси (включване на Пакта за стабилност и растеж в националното законодателство) и укрепват финансовата стабилност (повече правомощия за надзорните институции). Тези ангажименти се отнасят до всички сфери на пакта. Те са продължение на по-общите планове за реформа, описани в програмата за стабилност и националната програма за реформи. Въпреки това липсват подробности за графика и за мерките, които ще са необходими за прилагането им. Поетите ангажименти бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.

               (16)

               Комисията направи оценка на програмата за стабилност и националната програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Нидерландия, но също така и тяхното съответствие с насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнище ЕС към бъдещите национални решения. Комисията е на мнение, че подробната стратегия за консолидиране на бюджета на Нидерландия следва да бъде осъществена, както е предвидено, като същевременно се запази нивото на разходите в областите, благоприятстващи в най-голяма степен дългосрочния растеж. Следва да се предприемат по-нататъшни стъпки за подобряване на дългосрочната устойчивост на публичните финанси, особено в областта на пенсиите и дългосрочните грижи, както и за увеличаване на участието и интеграцията на пазара на труда и за намиране на решения на проблемите, свързани с претоварването в транспорта.

               (17)

               В контекста на настоящата оценка и предвид Препоръка на Съвета от 2 декември 2009 г. по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз Съветът разгледа актуализацията за 2011 г. на програмата за стабилност на Нидерландия, като становището му (3) е изразено по-специално в препоръки 1 и 2 по-долу. Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 25 март 2011 г., Съветът разгледа националната програма за реформи на Нидерландия,

         ПРЕПОРЪЧВА на Нидерландия да предприеме следните действия в периода 2011—2012 г.:

               1.

               Да прилага бюджетната стратегия за 2012 г., съответстваща на препоръките на Съвета за коригиране на прекомерния дефицит, насочена към намаляване на високите стойности на съотношението на публичния дълг. След това да продължи към постигането на средносрочната цел в съответстве с изискванията на пакта за стабилност и растеж, като отчита общите тавани на разходите и изискванията за консолидация, като гарантира при това , че коригирането на прекомерния дефицит е устойчиво и благоприятно за растежа, като запази разходите в областите с пряко отношение към растежа, като научноизследователската и развойната дейност, образованието и обучението.

               2.

               Да предприеме мерки за увеличаване на законоустановената пенсионна възраст като я обвърже с продължителността на живота и придружи тези мерки с други, за да увеличи реалната възраст на пенсиониране и дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Да изготви план за реформа на дългосрочните грижи с оглед на застаряването на населението.

               3.

               Да увеличи участието на пазара на труда посредством намаляването на възпиращите фактори от данъчно естество за вторите работещи лица в домакинството и да подготви мерки за оказването на подкрепа на най-уязвимите групи, за да се им се окаже съдействие за повторното им навлизане на пазара на труда.

               4.

               Да насърчава иновациите, частните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност и по-тесните връзки между научната област и бизнес средата чрез предоставянето на подходящи стимули в контекста на новата политика за предприятията („Naar de top“).

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г. относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 138, 26.5.2011 г., стр. 56).

      (3)  Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно националната програма за реформи на Швеция за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/132

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно националната програма за реформи на Швеция за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2014 г.
   2014/C 247/25
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на равнището на отделните държави, ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за държавите препоръки.

               (4)

               На 9 юли 2013 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Швеция за 2013 г. и даде становището си относно актуализираната програма за конвергенция на Швеция за 2012—2016 г.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2014 г. за координация на икономическите политики. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие, също на 13 ноември 2013 г., доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Швеция е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Швеция, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че в Швеция са налице макроикономически дисбаланси, които трябва да бъдат следени и за които са необходими политически действия. По-специално промените, свързани със задлъжнялостта на домакинствата, съчетано с липсата на ефективност на пазара на недвижими имоти, продължават да изискват внимание. Въпреки че големият излишък по текущата сметка не поражда рискове от рода на големи дефицити и е отчасти свързан с необходимостта от намаляване на задлъжнялостта, Комисията ще продължи да следи промените в текущата сметка на Швеция в контекста на европейския семестър.

               (8)

               На 16 април 2014 г. Швеция представи своята национална програма за реформи за 2014 г. и своята програма за конвергенция за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за конвергенция за 2014 г., е да се гарантира излишък по консолидирания държавен бюджет от средно 1 % от БВП за икономическия цикъл, както е предвидено от шведската фискална рамка. В програмата се потвърждава средносрочната бюджетна цел, заложена в предходната програма за конвергенция, за структурен дефицит от 1 % от БВП, което отразява изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Въз основа на (преизчисленото) структурно салдо в програмата за конвергенция се планира средносрочната бюджетна цел да бъде надхвърляна през целия период на програмата. Според програмата за конвергенция се предвижда държавният дълг, който продължава да бъде доста под референтната стойност от 60 % от БВП, да намалее от 41,5 % от БВП през 2014 г. на 35 % през 2017 г. Като цяло бюджетната стратегия, заложена в програмата, съответства на изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата за конвергенция е реалистичен. По отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси — голям дял от БВП се изразходва за дългосрочни грижи, като е предвидено и значително увеличение на разходите в дългосрочен план, за да се вземе предвид в достатъчна степен застаряването на населението, което ще доведе до 2060 г. до разходи в Швеция в размер на 6,4 % от БВП. Във връзка с това, за да се гарантира дългосрочна фискална устойчивост, Швеция би трябвало да осигури достатъчно първични излишъци, както и да ограничи по-нататъшното нарастване на разходите, свързани със застаряването на населението. Въз основа на своята оценка на програмата за конвергенция за 2014 г. и прогнозата на Комисията, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че програмата за конвергенция на Швеция е в съответствие с правилата на Пакта за стабилност и растеж и че рисковете за бюджетните цели са ограничени.

               (10)

               Високата задлъжнялост на частния сектор, и по-специално на шведските домакинства, продължава да буди безпокойство. Освен това експозицията на финансовия сектор по отношение на домакинствата, за разлика от корпоративния сектор, се увеличава в съответствие с дълга на сектора на домакинствата, който в момента възлиза на 83 % от БВП, или около 160 % от разполагаемия доход. Задлъжнялостта е поощрявана от продължаващия растеж на кредитите и бавния темп на ипотечните амортизации. В случай на увеличения на лихвения процент, спад на цените и/или на неблагоприятно макроикономическо развитие високата задлъжнялост на сектора на домакинствата ще бъде рисков фактор. Такива процеси биха засегнали домакинствата и техните модели на потребление. Това би могло да има последващо неблагоприятно въздействие върху банковия сектор чрез увеличаване на броя на необслужваните кредити и разходите за пазарно финансиране. Швеция не е обявила, нито е приела мерки за отстраняване от данъчното облагане на елементите, благоприятстващи задлъжнялостта при жилищната собственост, което би могло да бъде извършено в рамките на изместване на данъчната тежест без увеличаване на общата данъчна тежест. Швеция предприе обаче през май 2013 г. някои действия за насърчаване на предпазливото отпускане на заеми чрез въвеждане спрямо експозициите на ипотечни кредити на долна граница на рисковото тегло от 15 %, като бе обявено и допълнително увеличение. Въпреки това, практиките на амортизация остават облекчени с много дълги периоди на амортизация, когато съотношението кредит/обезпечение е под 75 %, без да са взети строги мерки в това отношение предвид доброволния характер на препоръката от октомври 2013 г. относно индивидуалните амортизационни планове. През март 2014 г. шведската банкова асоциация направи по-стриктна своята препоръка, като призовава за амортизация при съотношение на кредит/стойност на имота от 70 % или повече. Накрая, Швеция взе мерки относно благоприятстващите задлъжнялостта елементи в корпоративното данъчно облагане чрез допълнително засилване на ограниченията за приспадане на лихвата, като от януари 2013 г. разшири прилагането им върху всички видове вътрешногрупови заеми, и въвеждане на т.нар. „данъчно приспадане за инвеститори“, което би отслабило действието на благоприятстващите задлъжнялостта елементи в данъчното облагане. Корпоративният данък е също намален от 26,3 % на 22 %, считано от началото на 2013 г.

               (11)

               Шведският жилищен пазар, характеризиращ се с рязко увеличение на цените през последните две десетилетия, остава потенциален източник на нестабилност. Предлагането на жилища е все още неефективно, особено в резултат на сложните процедури на градоустройство, ограничената конкуренция в строителния сектор и високата степен на регулиране на наемите. Заедно с данъчното облагане, което стимулира задлъжнялостта, тази неефективност поражда тенденция за нарастване на цените на жилищата. Швеция предприе някои мерки на този пазар, но те изглеждат недостатъчни за решаването на основния структурен проблем, свързан със слабата гъвкавост на системата на наемане на жилища. В представената на 9 април 2014 г. пролетна законодателна програма на правителството не бяха включени никакви мерки по отношение на пазара на отдаване под наем. Швеция прие мерки за преодоляване на недостатъците на процедурите на зониране и градоустройство, както и общинския монопол в градоустройството, като изисква от общините при определянето на нуждите от жилищно настаняване да вземат предвид регионалната перспектива. Това са мерки в правилната посока; засега не всички от тях са изпълнени и не се предвиждат санкции за общините, които не се съобразят с тях.

               (12)

               Въпреки високите нива на финансиране, налице са данни според направените международните оценки на учениците, че учебните резултати в задължителното училище са по-лоши, отколкото в началото на 2000-те години, като отчетените стойности за Швеция сега са под средните за ЕС и ОИСР в трите области на проверка (четене, математика и точни науки). При това връзката между социално-икономическата среда и постигнатите резултати е станала по-изявена и разликите между училищата са се увеличили. Мерките, предложени от правителството, са стъпки в правилната насока, но изглежда, че ще са необходими по-радикални структурни промени. За тази цел Швеция ще направи преглед на ефективността на училищната система с оглед възстановяването на високите резултати.

               (13)

               Ролята на младите хора, на нискоквалифицираните и на тези с мигрантски произход на пазара на труда продължава да бъде незначителна. Младежката безработица остава на над средното равнище за ЕС. Макар че правителството е направило стъпки за решаването на тези въпроси, изглежда, че някои трудности може да са свързани с проблеми в областта на образованието, като образователната система не успява да осигури достатъчно млади хора с необходимите умения за успешна интеграция на пазара на труда. По отношение на интеграцията на пазара на труда и образованието и обучението Швеция е приела мерки за улесняване на прехода от училище към работа (реформа на чиракуването, включително „чирашка заплата“) и подпомагане на младите хора да придобият професионален опит („работно място за навлизане в професията“). Преходът de facto е укрепен чрез въвеждането на ранни мерки за тези, за които се смята, че са в най-голяма нужда. Налице е обаче все още слабо покритие и обхващане на нерегистрираните, които не участват във форма на заетост, образование или обучение. Швеция също така работи, за да се ускори интеграцията на лицата с мигрантски произход, но продължават да съществуват предизвикателства, по-специално във връзка с мигрантите от държави извън Съюза. Накрая, Швеция е в процес на извършване на оценка на ефективността на понастоящем намалената ставка на ДДС за ресторантите и кетъринг услугите по отношение на създаването на работни места. Окончателната оценка се очаква да бъде готова през януари 2016 г.

               (14)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Швеция. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на програмата за конвергенция. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Швеция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—4 по-долу.

               (15)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (5) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (16)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръки 2 и 3 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Швеция да предприеме следните действия през периода 2014—2015 г.:

               1.

               Да продължи да провежда благоприятстваща растежа фискална политика и да запази стабилна бюджетна позиция, като гарантира, че се придържа към средносрочната бюджетна цел през целия период, обхванат от програмата за конвергенция, с оглед също така на предизвикателствата за дългосрочната устойчивост на публичните финанси, свързани със застаряването на населението.

               2.

               Да ограничи нарастването на кредитирането на сектора на домакинствата и на частната задлъжнялост. За тази цел да намали последиците от благоприятстващото задлъжнялостта лично подоходно облагане чрез постепенно ограничаване на данъчните отчисления за лихвите по ипотеките и/или чрез увеличаване на постоянните данъци върху недвижимата собственост. Да предприеме допълнителни мерки за увеличаване на темповете на амортизация на ипотеките.

               3.

               Да повиши допълнително ефективността на жилищния пазар чрез продължаващи реформи на системата за определяне на наемите. По-специално, да позволи нива на наемите, съответстващи в по-голяма степен на пазара чрез постепенен отказ от системата на регулираните наеми и по-нататъшно либерализиране на някои сегменти на пазара на наемите, както и по-голяма свобода на договаряне между отделните наематели и наемодателите. Да намали продължителността и сложността на градоустройствените процедури и процедурите по обжалване чрез намаляване и сливане на административните изисквания, хармонизиране на изискванията и стандартите по отношение на сградите в отделните общини и увеличаване на прозрачността на процедурите на парцелиране. Да насърчи общините да предоставят своя поземлена собственост за строеж на нови жилища.

               4.

               Да предприеме подходящи мерки за подобряване на основните умения и улесняване на прехода от образование към пазара на труда, включително и чрез по-широкото използване на обучение на работното място и чиракуване. Да увеличи усилията си за по-ефективно насочване на пазара на труда и образователните мерки към нискообразованите млади хора и лицата с мигрантски произход. Да засили ранната намеса и приобщаването по отношение на младежите, които не са регистрирани в публичните служби.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. съгласно Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  ОВ C 217, 30.7.2013 г., стр. 86.

      (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2008/850/ЕО: Препоръка на Комисията от 15 октомври 2008 година относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (нотифицирано под номер C(2008) 5925) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               12.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 301/23

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 15 октомври 2008 година
   относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги
   (нотифицирано под номер C(2008) 5925)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/850/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (1), и по-специално член 19, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги националните регулаторни органи са длъжни да допринасят за развитието на вътрешния пазар посредством сътрудничество помежду си и с Комисията по прозрачен начин, за да се осигурят развитието на последователна регулаторна практика и последователното прилагане на директивите, съставляващи регулаторната рамка.

               (2)

               За да гарантират, че решенията на национално равнище нямат отрицателно въздействие върху единния пазар или върху целите на регулаторната рамка, националните регулаторни органи следва да уведомяват Комисията и другите национални регулаторни органи за проектомерките, предвидени в член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО.

               (3)

               Като допълнително изискване националните регулаторни органи следва да получат разрешение от Комисията за задълженията, посочени в член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (2), което представлява отделен процес.

               (4)

               Комисията ще даде възможност на националните регулаторни органи, ако желаят, да обсъдят всички проектомерки преди официалното уведомяване за такива мерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО и член 8, параграф 3 от Директива 2002/19/ЕО. Когато в съответствие с член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО Комисията е посочила на националния регулаторен орган, че смята, че проектомярката би създала бариера пред единния пазар, или когато Комисията има сериозни съмнения относно съвместимостта на мярката със законодателството на Общността, на въпросния национален регулаторен орган следва да бъде дадена възможност по-рано да изрази становището си относно въпросите, засегнати от Комисията.

               (5)

               В Директива 2002/21/ЕО са посочени определени задължителни срокове за разглеждане на уведомленията по член 7.

               (6)

               За да се осигури ефективността на сътрудничеството и механизма за консултации, определени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО, и да се гарантира правната сигурност, Препоръка 2003/561/ЕО на Комисията от 23 юли 2003 г. относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (3) създаде ясни правила за основните процедурни аспекти на уведомленията по член 7. Препоръка 2003/561/ЕО следва да бъде заменена от настоящата препоръка с оглед на по-нататъшното опростяване и подобряване на процеса на уведомяване.

               (7)

               За да се предоставят допълнителни насоки на националните регулаторни органи относно съдържанието на проектомерките и за да се повиши правната сигурност за пълнотата на уведомлението, следва да бъде предоставено определено минимално количество информация за това, какво следва да съдържа дадена проектомярка, за да може да бъде оценена по подходящ начин.

               (8)

               Следва да се вземе предвид необходимостта от осигуряване на ефективна оценка, от една страна, и от друга страна — от опростяване на административните действия във възможно най-голяма степен. В тази връзка механизмът за уведомяване не следва да води до ненужна административна тежест за националните регулаторни органи. Също така би било полезно да се разяснят предвидените процедури в контекста на член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО.

               (9)

               За да се опрости разглеждането на проектомярка, за която има уведомление, и за да се ускори процесът, националните регулаторни органи следва да използват стандартен формат за уведомяване.

               (10)

               За да се подобри ефикасността на механизма за уведомяване, да се повиши правната сигурност за националните регулаторни органи и пазарните субекти и да се осигури своевременното прилагане на регулаторните мерки, е желателно уведомлението от национален регулаторен орган, обхващащо анализ на пазара, да включва и корективните мерки, предложени от националния регулаторен орган за преодоляване на констатираната пазарна неефективност. Когато проектомярката се отнася за пазар, за който е установено, че е конкурентен и вече съществуват корективни мерки по отношение на този пазар, уведомлението следва да съдържа и предложенията за отмяна на тези задължения.

               (11)

               По принцип следва да се използва кратък формуляр за уведомяване при определени категории проектомерки с цел облекчаване на административната тежест за националните регулаторни органи и Комисията. Въпреки това уведомяването за тези категории проектомерки остава възможно чрез стандартната процедура на уведомяване.

               (12)

               Когато национален регулаторен орган възнамерява да отмени регулаторни задължения по отношение на пазари, които не са включени в Препоръка 2007/879/ЕО на Комисията от 17 декември 2007 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (4), уведомяването за такава проектомярка съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО следва да стане посредством краткия формуляр за уведомяване.

               (13)

               Когато национален регулаторен орган извърши преглед на пазар, за който в предишен преглед е установено, че е ефективно конкурентен, и отново установи, че този пазар е ефективно конкурентен, уведомяването следва да стане посредством краткия формуляр за уведомяване.

               (14)

               Националните регулаторни органи често изменят техническите данни на наложените корективни мерки, за да отразят промените в икономическите показатели (като оборудване, работна сила, инфлация, разход за капитал, размер на наемите за недвижимо имущество и др.) или да актуализират прогнози или предположения. За промените или актуализациите на данни, които не променят характера или общия обхват на корективните мерки (напр. удължаване на срока на задълженията за докладване, сведения за необходимото застрахователно покритие, размер на глобите или срокове за доставка), следва да се прави уведомяване посредством краткия формуляр. Единствено за съществените, имащи осезателно въздействие върху пазара промени в характера или обхвата на корективните мерки (като нива на цените, изменения в методиките за изчисляване на разходи или цени, определяне на планове за постепенно намаляване на цените) уведомяването следва да се извършва чрез стандартната процедура за уведомяване.

               (15)

               По отношение на определени пазари (по-конкретно — пазарите за терминиране на гласови повиквания) националните регулаторни органи могат да достигнат до същото заключение, както в по-ранен преглед, и да поискат да наложат на други оператори (т.е. новите участници на пазара), имащи сходна потребителска база или общ обем на продажбите с операторите, обект на по-ранния преглед, мерки, които не се различават по същество от проектомерки, за които вече е уведомено. За тези проектомерки следва да се използва краткият формуляр за уведомяване.

               (16)

               Проектомярка, за която е постъпило уведомление посредством кратък формуляр за уведомяване, по принцип не поражда забележки от Комисията до националния регулаторен орган в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО.

               (17)

               С цел да се повиши прозрачността на проектомярката, за която се уведомява, и да се улесни обмяната на информация за такива мерки между националните регулаторни органи, стандартният и краткият формуляр за уведомяване следва да съдържат обобщено описание на основните елементи на уведомяваната проектомярка.

               (18)

               Групата на европейските регулатори за електронни съобщителни мрежи и услуги, създадена с Решение 2002/627/ЕО на Комисията (5), отчете необходимостта от тези процедури.

               (19)

               За постигането на целите, определени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО, и по-специално необходимостта от осигуряване на последователност в регулаторната практика и последователно прилагане на споменатата директива, от голямо значение е пълното спазване на механизма за уведомяване, определен в член 7.

               (20)

               Комитетът за регулиране на съобщенията произнесе становището си в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               Термините, за които има определения в Директива 2002/21/ЕО и в специфичните директиви, се използват в настоящата препоръка със същите значения. Освен това:

                           а)

                           „препоръка относно релевантните пазари“ означава Препоръка 2007/879/ЕО, както и всяка следваща препоръка относно релевантните пазари;

                           б)

                           „уведомление“ означава уведомление, изпратено на Комисията от национален регулаторен орган относно проектомярка съгласно член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, или молба съгласно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО, придружени от стандартния формуляр за уведомяване или краткия формуляр за уведомяване, както е предвидено в настоящата препоръка (приложение I и приложение II).

               2.

               Уведомленията следва да се изпращат по електронна поща, като се изисква потвърждение за получаване.
               Приема се, че документите, изпратени по електронна поща, са получени от получателя в деня, в който са изпратени.
               Уведомленията се регистрират по реда на получаването си.

               3.

               Уведомленията влизат в сила на датата, на която Комисията ги регистрира („дата на регистриране“). Датата на регистриране е датата, на която Комисията получи пълно уведомление.
               Съобщение за датата на регистриране на уведомлението, за темата на уведомлението и за всички получени съпътстващи документи се помества на уебсайта на Комисията и се изпраща по електронен път до всички национални регулаторни органи.

               4.

               Уведомленията следва да бъдат изготвени на някой от официалните езици на Общността. Стандартният формуляр за уведомяване (приложение I) или краткият формуляр за уведомяване (приложение II) могат да бъдат изготвени на различен официален език от този, на който е изготвена проектомярката, за да се улесни консултацията с всички други национални регулаторни органи.
               Всички направени коментари или решения, приети от Комисията съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО, са на езика на проектомярката, за която е уведомено, и когато е възможно — преведени на езика, използван в стандартния формуляр за уведомяване.

               5.

               Проектомерките, за които е уведомено от страна на национален регулаторен орган, следва да бъдат придружени от документацията, необходима на Комисията за осъществяване на нейните задачи. За проектомерките, които спадат към точка 6 по-долу и за които е уведомено чрез кратък формуляр за уведомяване, Комисията по принцип не се нуждае от допълнителна документация, за да извърши задачите си.
               Проектомерките следва да бъдат надлежно обосновани.

               6.

               Следните проектомерки следва да бъдат предоставени на разположение на Комисията посредством краткия формуляр за уведомяване в приложение II:

                           а)

                           проектомерки за пазари, които са премахнати или не са били включени преди в препоръката относно релевантните пазари, когато националният регулаторен орган е установил, че пазарът е конкурентен, или когато смята, че трите кумулативни критерия, посочени в точка 2 от препоръката относно релевантните пазари за определяне на пазари, подлежащи на регулиране ex ante, вече не се изпълнени;

                           б)

                           проектомерки за пазари, за които в по-ранен преглед на пазара е установено, че са конкурентни, макар и включени в действащата препоръка относно релевантните пазари, и продължават да бъдат конкурентни;

                           в)

                           проектомерки, променящи техническите данни за по-рано наложени регулаторни мерки и нямащи осезателен ефект върху пазара (напр. годишни актуализации на разходите и предварителни оценки на счетоводните модели, сроковете за докладване, сроковете за доставка); както и

                           г)

                           проектомерки за релевантен пазар, който вече е анализиран и за който е уведомено във връзка с други предприятия, при които националните регулаторни органи налагат сходни корективни мерки на други предприятия, без по същество да променят принципите, приложени в предишното уведомление.

               7.

               Комисията, в тясно сътрудничество с националните регулаторни органи, ще следи за практическите последствия от кратката процедура на уведомяване с оглед на това да извършва допълнителни корекции според нуждите или да добавя други категории проектомерки, за които следва да има уведомяване посредством краткия формуляр.

               8.

               Проектомерките, които не попадат в обхвата на точка 6, следва да се свеждат до знанието на Комисията посредством стандартния формуляр за уведомяване, определен в приложение I. Проектомерките, за които е уведомено, следва да включват всеки от следните елементи, когато е уместно:

                           а)

                           релевантния пазар на продукти или услуги, и по-конкретно описание на продуктите и услугите, които следва да бъдат включени и изключени от релевантния пазар въз основа на заменяемостта от гледна точка на търсенето и предлагането;

                           б)

                           релевантния географски пазар, включително и обоснован анализ на конкурентните условия въз основа на заменяемостта от гледна точка на търсенето и предлагането;

                           в)

                           основните предприятия, които са активни на релевантния пазар;

                           г)

                           резултатите от анализа на релевантния пазар, и по-конкретно констатациите за наличие или липса на ефективна конкуренция, заедно с причините за това. За тази цел проектомярката следва да съдържа анализ на пазарните дялове на различните предприятия и позоваване на други уместни критерии в зависимост от нуждите, като например прагове на достъп, икономии от мащаба и обхват, вертикална интеграция, контрол върху инфраструктура, която не се възпроизвежда лесно, технологични преимущества или превъзходство, липса на или ниска компенсираща покупателна способност, улеснен или привилегирован достъп до капиталови пазари/финансови ресурси, цялостен размер на предприятието, разнообразяване на продукти/услуги, високоразвита мрежа за дистрибуция и продажби, липса на потенциална конкуренция и бариери пред разширяването;

                           д)

                           когато е уместно — предприятията, които следва да бъдат определени като притежаващи, заедно или поотделно, значителна пазарна мощ по смисъла на член 14 от Директива 2002/21/ЕО, както и мотивите, доказателствата и всяка друга подходяща фактическа информация в подкрепа на това определение;

                           е)

                           резултатите от предишното обществено обсъждане, проведено от националния регулаторен орган;

                           ж)

                           становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова;

                           з)

                           доказателства, че към момента на уведомяване на Комисията са били предприети подходящи действия за уведомяване на националните регулаторни органи във всички други държави-членки относно проектомерките;

                           и)

                           в случай на уведомление за проектомерки, които попадат в приложното поле на член 5 или 8 от Директива 2002/19/ЕО или член 16 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), специфичните регулаторни задължения, предложени за преодоляване на липсата на ефективна конкуренция на въпросния релевантен пазар, или в случаите, когато е установено, че даден релевантен пазар е ефективно конкурентен и такива задължения вече са били наложени по отношение на този пазар — предложените проектомерки за оттегляне на тези задължения.

               9.

               Когато за целите на пазарния анализ дадена проектомярка определя релевантен пазар, отличаващ се от тези в препоръката относно релевантните пазари, националните регулаторни органи следва да предоставят достатъчно мотиви за прилагането на критериите за такова определяне на пазар.

               10.

               Уведомленията, подадени съгласно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО, следва също така да съдържат достатъчна обосновка за това, че задължения, различни от изброените в членове 9—13 от директивата, следва да бъдат налагани на оператори със значителна пазарна мощ.

               11.

               Уведомленията, попадащи в приложното поле на член 8, параграф 5 от Директива 2002/19/ЕО, също следва да съдържат достатъчна обосновка за това, че планираните проектомерки е необходимо да бъдат в съответствие с международните ангажименти.

               12.

               Уведомления, направени посредством стандартната процедура на уведомяване, които включват приложимата информация по смисъла на точка 8, се смятат за пълни. Когато информацията, в това число и документите, съдържащи се в уведомлението, са непълни по същество в което и да е отношение, Комисията информира въпросния национален регулаторен орган в срок до пет работни дни и пояснява до каква степен според нея уведомлението е непълно. Уведомлението не се регистрира, докато въпросният национален регулаторен орган не предостави изискуемата информация. В такива случаи за целите на член 7 от Директива 2002/21/ЕО уведомлението влиза в сила на датата, на която Комисията е получила пълната информация.

               13.

               Без да се засяга точка 8 по-горе, след регистриране на уведомлението Комисията, действайки в съответствие с член 5, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО, може да поиска допълнителна информация или пояснения от въпросния национален регулаторен орган. Националните регулаторни органи следва да се опитат да предоставят исканата информация в срок до три работни дни, когато тя може да бъде намерена лесно.

               14.

               Комисията проверява дали проектомярката, за която е известена посредством кратък формуляр за уведомяване, попада в изброените в точка 6 категории. Когато Комисията прецени, че това не е така, тя информира въпросния национален регулаторен орган в срок до пет работни дни и приканва уведомяващия регулаторен орган да представи проектомярката чрез стандартна процедура на уведомяване.

               15.

               Когато Комисията прави забележки в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, тя уведомява въпросния национален регулаторен орган по електронен път и публикува тези забележки на уебсайта си.

               16.

               Когато национален регулаторен орган направи забележки в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, той предава тези забележки на Комисията и на другите национални регулаторни органи по електронен път.

               17.

               Когато при прилагане на член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО Комисията прецени, че дадена проектомярка би създала бариера пред единния пазар, или ако Комисията има сериозни съмнения относно съвместимостта на мярката със законодателството на Общността, и по-специално с целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО, или ако впоследствие Комисията оттегли възраженията си или приеме решение, с което от националния регулаторен орган се изисква да оттегли проектомярката, тя уведомява въпросния национален регулаторен орган по електронен път и публикува известие на своя уебсайт.

               18.

               По отношение на уведомленията съобразно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО Комисията, действайки в съответствие с член 14, параграф 2 от същата директива, обикновено взема решение, с което позволява на националния регулаторен орган или го възпрепятства да не приема предложената проектомярка, в срок до три месеца. Комисията може да реши да удължи този срок с още два месеца с оглед на срещаните затруднения.

               19.

               Националният регулаторен орган може да реши по всяко време да оттегли проектомярката, за която е уведомил, и в такъв случай мярката се премахва от регистъра. Комисията публикува известие за това на своя уебсайт.

               20.

               Когато национален регулаторен орган приеме проектомярката, след като е получил забележки от Комисията или от друг национален регулаторен орган в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, той осведомява Комисията и другите национални регулаторни органи за начина, по който е разгледал най-внимателно направените забележки.

               21.

               Когато национален регулаторен орган поиска това, Комисията неофициално обсъжда проектомярката преди уведомлението.

               22.

               В съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета (7) всеки срок, посочен в Директива 2002/21/ЕО или в настоящата препоръка, се изчислява, както следва:

                           а)

                           ако даден срок, изразен в дни, седмици или месеци, следва да се изчисли от момента, в който настъпва дадено събитие, денят, в който настъпи това събитие, не се включва в този срок;

                           б)

                           даден срок, изразен в седмици или месеци, завършва с изтичането на деня, който през последната седмица или месец е същият ден от седмицата или се пада на същата дата като деня, в който е настъпило събитието, от което следва да се отчита срокът. Когато в рамките на срок, изразен в месеци, денят, на който той следва да изтече, не настъпва през последния месец, срокът завършва с изтичането на последния ден от този месец;

                           в)

                           сроковете обхващат официалните празници, събота и неделя;

                           г)

                           работни дни са всички дни без официалните празници и/или неработните дни, събота и неделя.

                     Ако срокът изтича в събота, неделя или на официален празник, той се удължава до края на първия следващ работен ден. Списъкът с официалните празници се определя от Комисията и се публикува в Официален вестник на Европейския съюз преди началото на всяка година.

               23.

               Комисията съвместно с националните регулаторни органи оценява необходимостта от преразглеждане на настоящата препоръка, доколкото е подходящо, след датата, определена в прегледа на регулаторната рамка за транспониране в националното законодателство от държавите-членки.

               24.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 15 октомври 2008 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33.

      (2)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7.

      (3)  ОВ L 190, 30.7.2003 г., стр. 13.

      (4)  ОВ L 344, 28.12.2007 г., стр. 65.

      (5)  ОВ L 200, 30.7.2002 г., стр. 38.

      (6)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51.

      (7)  ОВ L 124, 8.6.1971 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      Стандартен формуляр за уведомления относно проектомерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО
      („Стандартен формуляр за уведомяване“)
      ВЪВЕДЕНИЕ
      В стандартния формуляр за уведомяване е определена обобщената информация, която следва да бъде предоставена на Комисията от националните регулаторни органи при уведомяване за проектомерки съгласно стандартната процедура за уведомяване в съответствие с член 7 от Директива 2002/21/ЕО.
      Комисията възнамерява да обсъжда с националните регулаторни органи въпросите, свързани с прилагането на член 7, особено по време на срещи преди представяне на уведомлението. Ето защо националните регулаторни органи се насърчават да се консултират с Комисията относно всички аспекти на стандартния формуляр за уведомяване, и по-конкретно относно вида информация, която е необходимо да предоставят, или обратно — относно възможността за освобождаване от задължението за предоставяне на определена информация във връзка с анализа на пазара, извършен съгласно членове 15 и 16 от Директива 2002/21/ЕО.
      ТОЧНОСТ И ПЪЛНОТА НА ИНФОРМАЦИЯТА
      Цялата информация, предоставена от националните регулаторни органи, следва да бъде точна, пълна и обобщена в стандартния формуляр за уведомяване, посочен по-долу. Целта на стандартния формуляр за уведомяване не е да замени проектомярката, за която е уведомено, а да даде възможност на Комисията и на националните регулаторни органи на другите държави-членки да проверят дали проектомярката, за която е уведомено, наистина съдържа, в съответствие с информацията в стандартния формуляр за уведомяване, цялата информация, необходима на Комисията за осъществяване на нейните задачи съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО в сроковете, определени в него.
      Необходимата информация следва да бъде посочена в разделите и параграфите на стандартния формуляр за уведомяване и следва да има препратки към основния текст на проектомярката, където се намира съответната информация.
      ЕЗИК
      Стандартният формуляр за уведомяване следва да бъде попълнен на един от официалните езици на Европейската общност, който може да се различава от езика, използван в проектомярката, за която е уведомено. Всички издадени становища или решения, взети от Комисията съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО, са на езика на проектомярката, за която е уведомено, и когато е възможно — преведени на езика, използван в стандартния формуляр за уведомяване.
      Раздел 1
      Определение на пазара
      Моля попълнете, където е уместно:

                  1.1.

                  Релевантен пазар на продукти/услуги. Споменат ли е този пазар в препоръката относно релевантните пазари?

                  1.2.

                  Релевантен географски пазар.

                  1.3.

                  Кратко резюме на становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова.

                  1.4.

                  Кратък преглед на резултатите от общественото обсъждане до настоящия момент относно предложеното определение на пазара (напр. колко коментара са получени, кои от отговорилите са били съгласни с предложеното определение на пазара, кои от отговорилите не са били съгласни с него).

                  1.5.

                  Когато релевантният пазар се различава от пазарите, изброени в препоръката относно релевантните пазари, направете резюме на основните причини, обосноваващи предложеното определение на пазара, с препратка към раздел 2 от Насоки на Комисията относно анализа на пазара и оценката на значителното влияние на пазара съгласно регулаторната рамка на Общността относно електронните съобщителни мрежи и услуги (1), както и към трите основни критерия, споменати в съображения 5—13 от препоръката относно релевантните пазари и раздел 2.2 от придружаващата обяснителна бележка (2).

            Раздел 2
      Определяне на предприятия със значителна пазарна мощ
      Моля попълнете, където е уместно:

                  2.1.

                  Наименование на предприятията, които са определени, заедно или поотделно, като имащи значителна пазарна мощ.
                  Където е уместно — наименование на предприятията, за които се смята, че вече нямат значителна пазарна мощ.

                  2.2.

                  Критерии, използвани за определяне на това, дали дадено предприятие има значителна пазарна мощ, заедно или поотделно, или няма такава.

                  2.3.

                  Наименование на главните предприятия (конкуренти), които са активни на релевантния пазар.

                  2.4.

                  Пазарни дялове на предприятията, посочени по-горе, и основа за изчисляване на пазарния дял (напр. общ обем на продажбите, брой абонати).
                  Моля направете кратко резюме на следното:

                  2.5.

                  Становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова.

                  2.6.

                  Резултатите от общественото обсъждане до настоящия момент относно предложеното определяне на предприятия за имащи значителна пазарна мощ (напр. общ брой на получените коментари, брой на съгласните/несъгласните).

            Раздел 3
      Регулаторни задължения
      Моля попълнете, където е уместно:

                  3.1.

                  Правно основание за налагане, поддържане, изменяне или отменяне на задълженията (членове 9—3 от Директива 2002/19/ЕО).

                  3.2.

                  Причините, поради които налагането, поддържането или изменянето на задълженията на предприятията се смята за пропорционално и обосновано с оглед на целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО. Друг вариант е да посочите параграфите, разделите или страниците на проектомярката, където може да се намери такава информация.

                  3.3.

                  Когато предложените корективни мерки се различават от тези, посочени в членове 9—13 от Директива 2002/19/ЕО, моля посочете кои „изключителни обстоятелства“ по смисъла на член 8, параграф 3 от споменатата директива оправдават налагането на такива мерки. Друг вариант е да посочите параграфите, разделите или страниците на проектомярката, където може да се намери такава информация.

            Раздел 4
      Спазване на международните задължения
      Във връзка с член 8, параграф 3, първа алинея, трето тире от Директива 2002/19/ЕО моля попълнете, където е уместно:

                  4.1.

                  Дали предложената проектомярка има за цел да наложи, измени или отмени задължения на пазарните субекти, както е предвидено в член 8, параграф 5 от Директива 2002/19/ЕО.

                  4.2.

                  Наименование на въпросните предприятия.

                  4.3.

                  Какви международни ангажименти, поети от Общността и държавите-членки, следва да бъдат изпълнени.

         (1)  ОВ C 165, 11.7.2002 г., стр. 6.

         (2)  Обяснителна бележка, придружаваща Препоръка 2007/789/ЕО на Комисията относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, C(2007) 5406, публикувана на адрес http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Кратък формуляр за уведомления относно проектомерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО
      („Кратък формуляр за уведомяване“)
      ВЪВЕДЕНИЕ
      В краткия формуляр за уведомяване е определена обобщената информация, която следва да бъде предоставена на Комисията от националните регулаторни органи при уведомяване за проектомерки съгласно кратката процедура за уведомяване в съответствие с член 7 от Директива 2002/21/ЕО.
      Не е необходимо да се предоставя екземпляр от регулаторната проектомярка или към краткия формуляр за уведомяване да се прилага друг документ. Необходимо е обаче в краткия формуляр за уведомяване да се посочи препратката към интернет, чрез която може да има достъп до проектомярката.