title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Словения за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/77

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Словения за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/23
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (3), като двата акта заедно представляват т.нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политиката по заетостта.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Словения за 2011 г. и даде становището си относно актуализираната програма за стабилност на Словения за периода 2011—2014 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварително и интегрирано координиране на политиката, залегнало в стратегията „Европа 2020“. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 14 февруари 2012 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Словения ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 1 декември 2011 г. Съветът прие заключения, в които Комитетът за социална закрила, в сътрудничество с Комитета по заетостта и с други комитети, се призовава да представи вижданията си относно действията, които се препоръчват в рамките на цикъла политики „Европа 2020“. Тези виждания се включват в становището на Комитета по заетостта.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцираната бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (9)

               На 26 април 2012 г. Словения представи своята програма за стабилност, която обхваща периода 2012—2015 г., а на 13 април 2012 г. — своята национална програма за реформи за 2012 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях. В задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията оцени също дали Словения е засегната от макроикономически дисбаланси. В своя задълбочен преглед Комисията заключи, че в Словения се отчитат вътрешни дисбаланси, които се отразяват най-вече върху счетоводните баланси в корпоративния сектор и банковата стабилност. Тези вътрешни дисбаланси и потенциалните външни дисбаланси следва да се следят внимателно и да се имат предвид при съображенията на икономическата политика, така че да се намали рискът от неблагоприятни последици за функционирането на икономиката. Рекапитализацията и продажбата на най-голямата банка и твърдият ангажимент за коригиране на прекомерния дефицит до 2013 г. са два важни и състоятелни елемента на подготвяната понастоящем ответна реакция. Рискът от прекомерни дисбаланси може да бъде сведен до минимум чрез бързото им и цялостно прилагане в тези области.

               (10)

               Въз основа на оценката на програмата за стабилност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета, Съветът счита, че макроикономическият сценарий, който е залегнал в основата на бюджетните прогнози на програмата за стабилност, изглежда оптимистичен в сравнение с прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност, е дефицитът по консолидирания държавен бюджет да се сведе под 3 % от БВП през 2013 г. — в срока, определен от Съвета — и след това Словения да се стреми към допълнително намаляване на дефицита, така че в общи линии да постигне средносрочната си бюджетна цел (СБЦ) до 2015 г. СБЦ представлява състояние на равновесие в структурно отношение, без изменение спрямо предишната програма за стабилност, но не може да се счита за подходяща съгласно разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж, тъй като спрямо настоящите политики и прогнози тя не гарантира достатъчно бърз напредък в постигането на дългосрочна устойчивост.
               Съществува риск резултатите за дефицита да се окажат по-лоши от предвиденото поради това, че i) предвидените по-специално за периода 2014—2015 г. мерки не са достатъчно конкретизирани; ii) има отчетен преразход на текущите първични разходи; iii) като се имат предвид сравнително оптимистичният макроикономически сценарий и несигурността по отношение на последиците от наскоро приетите данъчни мерки, приходите са по-ниски; и iv) може да се наложат допълнителни операции на капиталово подпомагане и да бъдат предявени искания за плащане по гаранции. Направено въз основа на (преизчисленото) структурно салдо (5), средногодишното бюджетно подобрение за периода 2010—2013 г. се предвижда да бъде почти 1 % от БВП, което е леко по-високо от препоръчаното от Съвета. Въпреки това, прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. налага извода, че за изпълнението на препоръката за целия период на коригиране ще трябва да се положат допълнителни усилия през 2013 г. След планираната корекция на прекомерния дефицит годишните темпове на напредък в постигане на СБЦ съгласно програмата за стабилност отговарят на целевия показател от 0,5 % за 2015 г., определен в Пакта за стабилност и растеж, но за 2014 г. са на по-ниско равнище, а темпът на нарастване на бюджетните разходи, при отчитане на дискреционните мерки по отношение на приходите, съответства на целевия показател за разходите от Пакта за стабилност и растеж и за двете години, така че като цяло в програмата до голяма степен се предвижда подходящ план за корекции за постигането на СБЦ. Като се вземат предвид горепосочените рискове, напредъкът по СБЦ може да се окаже по-бавен от необходимото и през двете години.
               От около 48 % от БВП през 2011 г. в програмата за стабилност се предвижда до 2013 г. брутният държавен дълг да достигне своята най-висока точка от 53 % (като по този начин остане под референтната стойност в Договора от 60 % от БВП), преди леко да намалее до края на периода на действие на програмата. Съществува риск прогнозите за дълга да се наложи да бъдат преразгледани в посока увеличаване поради възможността за по-високи дефицити, спомената по-горе, и по-големи корекции наличности—потоци. Средносрочната бюджетна рамка на Словения и правилото ѝ за разходите все още не са достатъчно стриктни и правилно насочени към постигане на СБЦ и осигуряване на дългосрочна устойчивост.

               (11)

               Досега правителството не можеше да извършва каквито и да било системни изменения на пенсионната система поради 12-месечния мораториум върху законодателството след отрицателния вот на референдума от юни 2011 г. относно предходната пенсионна реформа. Усилията за ограничаване на разходите в краткосрочен план обаче бяха продължени и станаха по-енергични през декември 2011 г. и май 2012 г. Подходящи и носещи полза в краткосрочен план, тези временни мерки очевидно не са достатъчни, за да бъдат решени дългосрочните предизвикателства. Правителството предвижда въвеждането в действие на новата пенсионна реформа да завърши до края на 2013 г., като тя ще се състои от многостълбова система и ще включва повишаване на действителната пенсионна възраст. Макар да не са предоставени допълнителни подробности, тези планове не изглеждат особено амбициозни. Предвид мащаба на предизвикателството, се препоръчва предприемането на цялостна реформа за решаването на следните въпроси: ниската законоустановена пенсионна възраст, разликата в законоустановената пенсионна възраст между мъжете и жените, широките възможности за ранно пенсиониране и щедрите договорености за индексиране на пенсиите. До този момент не са били предприети конкретни мерки за увеличаване на заетостта сред по-възрастните работници, въпреки че по-възрастните безработни лица са визирани като специфична целева група в насоките за изпълнение на активните мерки на пазара на труда за периода 2012—2015 г. и в плана за изпълнение на активните мерки в областта на политиката по заетост за 2012 г.

               (12)

               Положението в словенския банков сектор понастоящем изглежда дори по-сериозно отколкото в момента на оценката от 2011 г. Целогодишните загуби на сектора през 2011 г. бяха значителни и в перспектива забавянето на икономика ще доведе до допълнителни загуби по заемите, тъй като все повече фирми се борят с обслужването на дълговете си. Като се има предвид мащабът на предизвикателството, въведените или обявените досега мерки не са достатъчни. Спешната втора рекапитализация на най-голямата банка (NLB) все още е предмет на преговори с частни и международни инвеститори. Новото правителство обяви намерението си да намали акционерното си участие в основните банки до необходимото блокиращо малцинство. Необходимо е да се изясни връзката между този по-дългосрочен стремеж и незабавната и неотложна нужда от свеж капитал, при която държавата като мажоритарен собственик несъмнено носи голямата отговорност за окончателния анализ. Наличието на ясна приватизационната стратегия, подкрепяна чрез навременно вливане на капитал за покриване на загубите, както и на гаранции за добро управление и професионално, деполитизирано ръководство ще направят тази политика и евентуалната продажба на съответните банки заслужаващи по-голямо доверие.

               (13)

               През миналата година не бяха представени конкретни предложения за намаляване на различията между защитата, предоставена на работниците съответно по постоянни и срочни договори. Преговорите със социалните партньори по Закона за трудовите правоотношения започнаха през 2011 г., но не беше постигнато съгласие, нито бяха приети изменения. В националната програма за реформи се посочват някои мерки за увеличаване на гъвкавата сигурност и справяне със сегментирането на пазара, но не е предвиден график за тяхното приемане. С наскоро приетия Закон за уравновесяване на публичните финанси се въвеждат значително по-високи тежести (концесионни такси) върху „студентския труд“, за да се намали привлекателността на този вид правоотношения на пазара на труда, но понастоящем не се предвиждат допълнителни мерки.

               (14)

               Системата на образование и обучение не отговаря по подходящ начин на нуждите на пазара на труда, въпреки че понастоящем в целия образователен цикъл се въвеждат услуги за професионално ориентиране и се полагат усилия за предоставяне на информация за бъдещите кариери. Не бяха предприети конкретни стъпки за създаването на система за прогнозиране на търсенето на пазара на труда. Беше поставено началото на няколко проекта, съфинансирани от Европейския социален фонд, целящи насърчаването на професии с голямо търсене на пазара на труда. Тези мерки са състоятелни, но като цяло са недостатъчни с оглед мащаба на предизвикателствата. Външната експертна оценка на общата ефективност на публичната служба по заетостта в Словения все още не е на разположение, за да бъде анализирана.

               (15)

               Въпреки законодателните изменения от април 2011 г., с които считано от 1 януари 2012 г. Службата за защита на конкуренцията (СЗК) става независима агенция, тя все още не е такава, тъй като първо трябва да бъдат изпълнени няколко процедурни условия. Освен това, през 2011 г. ресурсите на СЗК бяха намалени. Това положение на нещата се отразява на способността ѝ да разгърне действията си по прилагане на законодателството и да придаде институционална тежест на усилията за реформи, насочени към засилване на конкуренцията. Наскоро приключи проучване за дерегулиране на професиите, но конкретните действия на политиката в тази област остават неопределени. По-общо казано, някои аспекти на правната рамка за установяването на доставчиците на услуги може да се окажат проблематични по отношение на съвместимостта им с Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декмеври 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (6). Общата икономическа среда се характеризира със слабости, които възпират националните и чуждестранните инвеститори и възпрепятстват бързото оздравяване на счетоводните баланси на банките, като например пряката и непряката намеса на държавата в икономиката и производствата по несъстоятелност в полза на длъжниците, които понякога се оказват проблематични. Накрая, поради нейната нарастваща значимост като транзитна страна за потоците на електроенергия, националната преносна мрежа започва да се пренасища.

               (16)

               Вследствие на голямото дискреционно увеличение през март 2010 г. минималната работна заплата като процент от средната заплата беше най-високата в ЕС за 2011 г., въпреки че минималната работна заплата е непосредствено под прага на бедността. Индексирането ѝ през следващите две години доведе до номинално увеличение от още 4 %. Това положение на нещата намалява конкурентоспособността на трудоемките промишлени отрасли и изостря структурната безработица.

               (17)

               Словения пое редица ангажименти в рамките на пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, поети през 2011 г., се отнасят до насърчаването на заетостта, повишаването на конкурентоспособността, подобряването на устойчивостта на публичните финанси и укрепването на финансовата стабилност. Комисията оцени изпълнението на ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Резултатите от тази оценка са взети предвид в препоръките.

               (18)

               В рамките на Европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Словения. Тя извърши оценка на програмата ѝ за стабилност и националната ѝ програма за реформи и представи задълбочен преглед. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Словения, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—7 по-долу.

               (19)

               От гледна точка на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност като становището (7) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (20)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програма за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръки 3, 6 и 7 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Словения да предприеме следните действия през периода 2012—2013 г.:

               1.

               Да изпълни бюджета за 2012 г. и да подкрепи бюджетната стратегия за 2013 г. с достатъчно конкретизирани структурни мерки, като има готовност да предприеме допълнителни мерки, за да осигури до 2013 г. коригиране по устойчив начин на прекомерния дефицит и извършване на структурната корекция, посочена в препоръките на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит. Впоследствие да направи адекватна структурна корекция, за да осъществи достатъчен напредък в постигането на подходяща средносрочна бюджетна цел по бюджетното салдо, включително спазването на целевия показател за разходите. Да укрепи средносрочната бюджетна рамка, включително правилото за разходите, като я направи по-стриктна и прозрачна.

               2.

               Да предприеме спешни мерки, за да гарантира дългосрочната устойчивост на пенсионната система, като в същото време се запази подходящият размер на пенсиите чрез: i) изравняване на законоустановената пенсионна възраст на мъжете и жените; ii) осигуряване на повишаването на реалната пенсионна възраст, включително чрез обвързване на законоустановената пенсионна възраст с очакваната продължителност на живота; iii) намаляване на възможностите за ранно пенсиониране; и iv) преразглеждане на системата за индексиране на пенсиите. Да увеличи равнището на заетост на по-възрастните работници чрез по-нататъшно развиване на активни политики на пазара на труда и мерки за учене през целия живот.

               3.

               Да предприеме необходимите мерки за създаването на достатъчни капиталови буфери в банковия сектор и силно да насърчи оздравяването на счетоводните баланси, така че да може да се възобнови нормалното отпускане на заеми за производствени дейности. Да получи за системно значимите банки действителна проверка от трета страна на приблизителната оценка на загубите от заеми, извършена в рамките на стрес тестове.

               4.

               В консултация със социалните партньори и в съответствие с националните практики да измени законодателството за защита на заетостта по отношение на постоянните договори, за да намали сегментирането на пазара на труда. Да продължи усилията за справяне с паралелния пазар на труда, създаден от студентския труд.

               5.

               Да подобри постигането на съответствие между професионалните квалификации и търсенето на пазара на труда, особено тези на нискоквалифицираните работници и завършващите висше образование, и да продължи реформите в професионалното образование и обучение.

               6.

               Да предприеме по-нататъшни стъпки в подкрепа на отварянето на пазара и да ускори реорганизирането на професионалните услуги. Да подобри икономическата средата чрез: i) привеждането в действие на реформата на Службата за защита на конкуренцията, ii) създаването на рамка, гарантираща на държавните предприятия независимо ръководство и високи стандарти за корпоративно управление и iii) подобряване на производствата по несъстоятелност, по-специално по отношение на своевременността и ефективността им.

               7.

               След консултация със социалните партньори и в съответствие с националната практика да гарантира, че нарастването на заплатите, включително адаптирането на минималната работна заплата, благоприятства конкурентоспособността и създаването на работни места.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2012 г. с Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (4)  ОВ C 217, 23.7.2011 г., стр. 1.

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията въз основа на информацията в програмата и с помощта на общоприетата методология.

      (6)  ОВ L 376, 27.12.2006 г., стр. 36.

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


				|

		52012DC0306

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Австрия за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за периода 2011—2016 г. /* COM/2012/0306 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Австрия за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Австрия за
периода 2011—2016 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид Договора
за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
становището
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие
решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Австрия за
2011 г. и
представи
своето становище
относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Австрия за
2011—2014 г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. На 14
февруари 2012 г.
Комисията на
основата на
Регламент (EС) № 1176/2011
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[5], в който
Австрия не
беше
посочена
сред държавите
членки, за
които се
налага
провеждането
на
по-задълбочен
анализ.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 24
април 2012 г.
Австрия
представи
своята
програма за
стабилност
за 2012 г., която
обхваща
периода 2011—2016 г.,
а на 25 април
2012 г. — своята
национална
програма за
реформи за 2012 г.
Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
за 2012 г. Съветът
е на мнение, че
макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните прогнози
в програмата,
за 2012 г. и 2013 г. е
предпазлив.
За 2014—2016 г.
сценарият е
по-оптимистичен
и съдържа
прогноза за
среден ръст
на БВП от 2,1 %,
като
неговото
равнище
систематично
надхвърля
сегашните
прогнози за
потенциалния
растеж. Целта
на
бюджетната
стратегия,
описана в програмата,
е
прекомерният
дефицит да
бъде коригиран
до 2013 г., а
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) да бъде
постигната
до 2016 г. Докато преди
СБЦ беше за
балансиран в
структурно отношение
бюджет, в
програмата
тя е
променена на
структурен
дефицит от 0,45 %
от БВП, което
отразява
адекватно
изискванията,
заложени в
Пакта за
стабилност и
растеж.
Предвидената
корекция на
прекомерния
дефицит е
съобразена с
крайния срок,
определен в
препоръката на
Съвета,
публикувана
в контекста
на процедурата
при
прекомерен
дефицит през
декември 2009 г.
Въпреки това
въз основа на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно
салдо[6]
прогнозата
за
средногодишно
подобряване
на
състоянието
на бюджета от
0,5 % от БВП за периода
2011—2013 г. е под
равнището,
препоръчано
от Съвета, от 0,75
% от БВП.
Според
прогнозите
напредъкът в
структурно
отношение по
отношение на
постигането
на СБЦ е
достатъчен
през 2015 г., но е
под целевия
показател от
0,5 % от БВП,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж, през
2014 г. и 2016 г.
Въпреки това
през периода
2014—2015 г.
прогнозата
за темпа на
нарастване
на
държавните
разходи с
отчитане на
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите
съответства
на целевия
показател за
разходите,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж.
Въпреки това
съществуват
рискове,
свързани с
бюджетните
цели, както
по отношение
на приходите,
така и по
отношение на
разходите.
Така
например представянето
в цифрово
изражение на
бюджетния
ефект на
някои мерки
поражда
трудности, тъй
като то
зависи от
тяхното
индивидуално
въздействие.
Понеже все
още
законодателството
не е прието,
не са
известни
подробности
относно
данъка върху
финансовите
сделки. Не са
уточнени
предвидените
намаления в
разходите на
поднационално
равнище. В програмата
се предвижда
съотношението
на дълга към
БВП, което в
края на 2011 г.
възлизаше на
72,2 %, да достигне
максимална
стойност от
75,3 % през 2013 г. и
след това
постепенно
да намалее до
70,6 % през 2016 г. По
отношение на
целевия
показател за намаление
на дълга,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж, през
2014—2016 г. Австрия
ще бъде в
преходен
период и
предвиденото
в програмата
ще гарантира
достатъчен
напредък по
отношение на
изпълнението
на целевия
показател за
намаление на
дълга. Тази
прогноза
обаче крие
известни
рискове,
свързани с
нарастващата
задлъжнялост
на
държавните
предприятия,
класифицирани
извън
сектора
държавно управление,
и възможните
допълнителни
тежести,
произтичащи
от
държавната
подкрепа за
банковия
сектор.
(9)       С
приемането
на последния
пакет за
бюджетна
консолидация
Австрия пое
по пътя на
по-устойчивите
публични
финанси. Въпреки
това мерките,
включени в
пакета, не предвиждат
значително
рационализиране
на
бюджетните
отношения
между
управлението
на федерално,
регионално и
местно равнище,
което се
смята за
важен
източник на
потенциални икономии.
Принципно
съгласие
беше постигнато
между
федералното
правителство
и правителствата
на
провинциите
относно централизирането
на
финансирането
в здравеопазването,
но
договарянето
на подробностите
все още предстои.

(10)     С цел
да повиши
действителната
пенсионна възраст,
Австрия
проведе
реформи,
които имат за
основна цел
да ограничат
достъпа до схемата
за
пенсиониране
по
инвалидност.
Не бяха
предприети
мерки по
отношение на
хармонизирането
на
законоустановената
пенсионна
възраст при
мъжете и
жените, което
понастоящем
е предвидено
за 2024—2033 г. Трябва
да бъдат
подобрени
още повече
пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници и
културата на
активен
живот на
възрастните
хора в
предприятията.
Предложените
мерки може да
не са
достатъчно
амбициозни за
постигането
на
съществено
нарастване на
действителната
пенсионна
възраст.
(11)     Резултатите,
постигнати
на
австрийския
пазар на
труда, са
много добри,
което се доказва
и от
регистрираното
в Австрия
най-ниско равнище
на
безработицата
в ЕС през 2010 г. и 2011
г. Въпреки
това според
прогнозата
потенциалът
на работната
ръка на
страната
след 2020 г. ще намалява.
Следователно
Австрия
трябва да се
стреми да се
възползва в
пълна степен
от потенциала
на
населението
в работоспособна
възраст, като
се справи с
проблемите,
свързани с
ниския процент
на заетостта
сред
по-възрастните
работници и
широкото
прилагане на
схемите за
ранно
пенсиониране
и
пенсиониране
по инвалидност,
високата
данъчна и
социалноосигурителна
тежест върху
трудовите
доходи и сравнително
голямото
съсредоточаване
на жените на
нископлатените
работни
места и на работни
места на
непълно
работно
време. Освен
това
потенциалът
на хората с
миграционен
произход не
се използва в
пълна степен
поради
тяхното
ниско
образователно
равнище и
трудностите,
свързани с
признаването
на знания и
умения,
придобити в
чужбина.
Постиженията
в областта на
образованието,
отразени в резултатите
от
проучването
на PISA (Програма
на ОИСР за
международна
оценка на
учащите), са
под средните
за ЕС и
влиянието на
социалноикономическия
произход
върху постигнатите
образователни
резултати е
особено
голямо.
Основните
предизвикателства
продължават
да бъдат
непрекъснато
нарастващият
броя
студенти,
което се
дължи на високата
вътрешна
мобилност
(„масови
университети“),
и високият
дял на
преждевременно
напускащите
университетите
(около 40 %)
заедно със
значителния
недостиг на
финансиране.
(12)     Австрия
заема добра
позиция по
отношение на своята
конкурентоспособност
и
производителност.
Въпреки това
в някои
области
страната е изправена
пред
относителни
структурни
слабости,
които могат
да навредят
на нейния
дългосрочен
потенциал за
растеж.
Конкуренцията
в сектора на
услугите
нямаше
особено благоприятен
ефект върху
вътрешното
търсене. Не
бяха
засегнати
проблемите,
свързани с високите
цени на
достъпа до
мрежата и с
поведението на
традиционните
предприятия,
водещо до нарушаване
на
конкуренцията
(създаването на
пречки пред
навлизането
на пазара,
конкуренцията
и
иновациите).
Продължават
да съществуват
необосновани
ограничения
в сектора на свободните
професии:
според
информацията,
предоставена
на Комисията
от Австрия,
броят на
регулираните
професии е
много над средния
за ЕС. Нужна е
оценка на
обосноваността
и
пропорционалността
на
регулирането
в тези
професии. Не
беше
постигнат
видим напредък
по отношение
на
ангажимента
на Австрия да
укрепи своя
федерален
орган по
защита на конкуренцията.
Директивата
за услугите в
крайна
сметка беше
изпълнена
посредством
приемането
на
„хоризонтален“
закон и изменения
на
законодателството
на равнището на
провинциите
в
съответствие
с
препоръките
на Съвета от 2011
г.
(13)     Финансовият
сектор в
Австрия е
изправен пред
особени
предизвикателства,
свързани с
голямата
експозиция
на
австрийските
банки към
държавите от
централна,
източна и югоизточна
Европа, с
оглед на възможността
влошаването
на
качеството на
активите да
продължава в
някои от тези
икономики.
Преди да
бъдат взети
решения в областта
на
политиката,
които биха
имали трансграничен
ефект, е
необходим
обмен на информация
и
координиране
с надзорните
органи в приемащата
държава.
Компетентните
органи трябва
също така да
продължат да
наблюдават отблизо
и да
преструктурират
банките, които
се възползваха
от публично
подпомагане,
по-специално
национализираните
кредитни
институции.
(14)     Австрия
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и
изпълнението
на ангажиментите,
представени
през 2011 г.,
засягат
насърчаването
на заетостта,
увеличаването
на
конкурентоспособността
и подобряването
на
устойчивостта
на публичните
финанси.
Комисията
оцени изпълнението
на
ангажиментите
в рамките на
пакта „Евро
плюс“.
(15)                 В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Австрия. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи.
Комисията
взе предвид
не само
тяхното значение
за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Австрия, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на европейския
семестър са
изразени в
препоръки (1)―(7)
по-долу.
(16)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Австрия,
като
становището
му[7]
е изразено
по-специално
в препоръка (1)
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Австрия да
предприеме
следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
изпълни
бюджета за
2012 г., както е
предвидено, и
да укрепи и
щателно
изпълни
бюджетната стратегия
за 2013 г. и след
това. Да
определи достатъчно
подробни
мерки
(по-специално
на поднационално
равнище) за
осигуряване
на своевременно
коригиране
на
прекомерния
дефицит и
постигане на
средногодишна
структурна
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета в
контекста на
процедурата
при прекомерен
дефицит. Да
осигури
адекватна
структурна
корекция за
постигането
на
достатъчен
напредък по отношение
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ), в това
число по
отношение на
постигането
на целевия
показател за
разходите;
2.           Да
предприеме
по-нататъшни
мерки за
укрепване на
националната
бюджетна
рамка чрез хармонизиране
на
отговорностите
на федерално,
регионално и
местно
равнище на
управление,
по-специално
чрез
провеждането
на конкретни
реформи,
насочени към
подобряване
на
организацията,
финансирането
и ефективността
на
здравеопазването
и образованието;
3.           Да
постигне
напредък по
отношение на
хармонизирането
на
законоустановената
пенсионна
възраст при
мъжете и
жените; да
повиши
пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници и
следи
отблизо
изпълнението
на приетите
неотдавна
реформи за
ограничаване
на достъпа до
механизмите
за ранно пенсиониране,
за да се
гарантира, че
повишаването
на
законоустановената
и
действителната
пенсионна
възраст се
осъществява
паралелно с
нарастването
на
продължителността
на живот;
4.           Да
вземе мерки
за
намаляване
на ефективната
данъчна и
осигурителна
тежест за
работната
сила, особено
за лицата с
ниски доходи,
с цел
повишаване
на равнището
на заетост на
по-възрастните
хора и
жените, като
се има
предвид
нуждата да се
предприемат
мерки за
противодействие
на ефекта на
демографските
промени
върху
работещото
население; да
измести
данъчната
тежест върху
данъците
върху
недвижимото
имущество и
екологичните
данъци без
това да има
последици за бюджета;
да намали
големите
разлики в
заплащането
при мъжете и
жените и
подобри
възможностите
за заетост на
пълен
работен ден
за жените, а
именно чрез осигуряване
на
допълнителни
детски
заведения;
5.           Да
предприеме
допълнителни
мерки за подобряване
на
резултатите
в образованието,
особено сред
младите хора
в неравностойно
положение; да
предприеме мерки
за
намаляване
на броя на
студентите, напускащи
университетите
преждевременно;
6.           Да
предприеме
допълнителни
стъпки за насърчаване
на
конкуренцията
в секторите
на услугите
чрез
намаляване
на пречките
пред навлизането
на пазара в
сектора на
комуникациите
и транспорта
и на
енергийните
пазари на дребно;
да премахне
необоснованите
ограничения по
отношение на
достъпа до
свободните
професии; да
засили
правомощията
на органите
по защита на
конкуренцията
и ускори
провеждането
на реформата
на
законодателството
в областта на
конкуренцията;
7.           Да
ускори
преструктурирането
на банките, получили
публично
подпомагане, без
това да води
до намаляване
на техния
ливъридж; да
подобри още
повече
сътрудничеството
и
координацията
на националните
решения в
областта на
политиката с
надзорните
органи във
финансовия
сектор на
други
държави.
Съставено
в Брюксел на
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2012) 306
окончателен.
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047.
[4]               Решение
2012/238/EС на Съвета
от 26 април 2012 г.
[5]               COM(2012) 68 окончателен.
[6]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
данните в
програмата и с
помощта на
общоприетата
методика.
[7]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


title: 2010/133/ЕС: Препоръка на Комисията от 2 март 2010 година за предотвратяване и намаляване на наличието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове и за следене на съдържанието на етилкарбамат в тези напитки (Текст от значение за ЕИП)

text:
               3.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 52/53

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 2 март 2010 година
   за предотвратяване и намаляване на наличието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове и за следене на съдържанието на етилкарбамат в тези напитки
   (текст от значение за ЕИП)
   (2010/133/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 20 септември 2007 г. Експертната група по замърсителите в хранителната верига към Европейския орган по безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно наличието на етилкарбамат и циановодородна киселина в храни и напитки (1). В становището експертната група изведе гранични стойности на експозиция (ГСЕ) за етилкарбамат при различни сценарии на консумация на храни и напитки. Въз основа на тези ГСЕ експертната група стигна до заключението, че наличието на етилкарбамат в алкохолните напитки указва, че е налице рисков фактор за здравето, особено по отношение на спиртните напитки от костилкови плодове, и препоръча приемането на мерки за ограничаване на риска, за да се намали съдържанието на етилкарбамат в тези напитки. Тъй като циановодородната киселина е важен прекурсор за образуването на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове, научната група стигна до заключението, че подобни мерки следва да включат специално внимание по отношение на циановодородната киселина и другите прекурсори на етилкарбамат, за да се предотврати образуването на етилкарбамат през срока на годност на посочените продукти.

               (2)

               Максималното съдържание на циановодородна киселина в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове е установено в Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1576/89 на Съвета (2). В посочения регламент се предвижда, че максималното съдържание на циановодородна киселина в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове следва да е 7 g/hl при 100 об. % алкохол (70 mg/l).

               (3)

               Счита се, че подходящо средство за прилагане на препоръките на ЕОБХ е приемането на Кодекс на добрите практики за предотвратяване и намаляване на наличието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове. В посочения кодекс се препоръчват добри производствени практики (ДПП), за които е доказано, че прилагането им може да доведе до по-ниско съдържание на етилкарбамат. При прилагането на добри практики целта съдържанието на етилкарбамат в готова за консумация спиртна напитка да бъде 1 mg/l е реалистична и постижима.

               (4)

               Съдържанието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове следва да бъде следено в продължение на три години, а резултатите да бъдат използвани, за да бъдат оценени последиците от тригодишното прилагане на Кодекса на добрите практики. Освен това следва да се подложи на оценка възможността да се определи максимално съдържание,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се държавите-членки:

               1.

               Да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че съдържащият се в приложението към настоящата препоръка Кодекс на добрите практики за предотвратяване и намаляване на наличието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове се прилага от всички оператори, които участват в производството, бутилирането, транспорта, съхраняването и складирането на спиртни напитки от костилкови плодове и на спиртни напитки от джибри от костилкови плодове.

               2.

               Да гарантират приемането на всички подходящи мерки за достигането на възможно най-ниско съдържание на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове, като целта е да се достигне съдържание от 1 mg/l.

               3.

               Да следят съдържанието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове през 2010, 2011 и 2012 г., за да бъдат подложени на оценка последиците от Кодекса на добрите практики, който се съдържа в приложението към настоящата препоръка.

               4.

               До 1 юни всяка година да отчитат пред ЕОБХ данните от проведените през предходната година наблюдения, като тези данни съдържат сведенията и са в посочения от ЕОБХ формат.

               5.

               Да се придържат към процедурите за вземане на проби за целите на програмата за следене, описани в част Б от приложението към Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и бензо[a]пирен в храни (3).

               6.

               Да извършват анализ на етилкарбамат съгласно критериите, изложени в точки 1 и 2 от приложение III към Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (4).

      Съставено в Брюксел на 2 март 2010 година.

            За Комисията

         John DALLI

            Член на Комисията

      (1)  Становище на Експертна група по замърсителите в хранителната верига относно наличието на етилкарбамат и циановодородна киселина в храни и напитки, EFSA Journal (2007 г.), бр. 551, стр. 1. http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  ОВ L 39, 13.2.2008 г., стр. 16.

      (3)  ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29.

      (4)  ОВ L 165, 3.4.2004 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Кодекс на добрите практики за предотвратяване и намаляване на наличието на етилкарбамат в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове

      ВЪВЕДЕНИЕ

                  1.

                  Етилкарбамат е съставка, която се среща в естествен вид във ферментирали храни и алкохолни напитки, като хляб, кисело мляко, соев сос, вино, бира и особено в спиртни напитки от костилкови плодове и в спиртни напитки от джибри от костилкови плодове, главно в приготвените от череши, сини сливи, бели сливи и кайсии.

                  2.

                  Етилкарбамат може да се образува от различни присъщи на храните и напитките вещества, в това число от циановодород (или циановодородна киселина), карбамид, цитролин и други съединения на N-карбамил. В повечето случаи цианатът вероятно е последният прекурсор, който при реакция с етанола образува етилкарбамат.

                  3.

                  В дестилирани напитки от костилкови плодове (спиртни напитки от костилкови плодове и спиртни напитки от джибри от костилкови плодове) етилкарбамат може да се образува от цианогенни гликозиди, които са естествена съставка на костилките. При смачкването на плодовете костилките могат да се счупят и съдържащите се в тях цианогенни гликозиди могат да влязат в контакт с ензими от смачканите плодове. Впоследствие цианогенните гликозиди се разграждат до циановодородна киселина/цианиди. Циановодородна киселина може да се отдели и от цели костилки при по-продължително съхраняване на ферментиралата мъст. В процеса на дестилация може да се получи насищане с циановодородна киселина на всички фракции. Под влиянието на светлината цианидът се окислява до цианат, като при реакция с етанол образува етилкарбамат. След като започне, реакцията не може да бъде спряна.

                  4.

                  Значително намаляване на концентрацията на етилкарбамат може да се постигне посредством използването на два различни подхода: първо, посредством намаляването на концентрацията на главните прекурсорни вещества; второ, посредством намаляване на склонността на тези вещества да встъпват в реакции и да образуват цианат. Основните фактори, които оказват въздействие, са концентрацията на прекурсори (например циановодородна киселина и цианиди) и условията на съхранение, като излагането на слънчева светлина и температурата.

                  5.

                  Въпреки че досега не е установена тясна връзка между съдържанието на циановодородна киселина и това на етилкарбамат, очевидно е, че при определени условия високите концентрации на циановодородна киселина водят до по-високо съдържание на етилкабамат. Възможното образуване на повишени количества етилкарбамат се свързва със съдържание на циановодородна киселина в крайния дестилиран продукт, което е равно или по-голямо от 1 mg/l (1), (2).

                  6.

                  В част I е описан производственият процес. Част II съдържа специфични препоръки, основани на добрите производствени практики (ДПП).

            I.   ОПИСАНИЕ НА ПРОИЗВОДСТВЕНИЯ ПРОЦЕС

                  7.

                  Процесът на производство на плодови спиртни напитки и на спиртни напитки от плодови джибри обхваща смачкването и ферментацията на целия плод и последващата дестилация. Обичайно процесът протича през изброените по-долу етапи:

                              —

                              смачкване на целите зрели плодове;

                              —

                              ферментиране на мъстта от смачкани плодове в контейнери от неръждаема стомана или в други подходящи съдове за ферментация;

                              —

                              прехвърляне на ферментиралата мъст в съоръжението за дестилация, като това често е меден съд;

                              —

                              нагряване на ферментиралата мъст посредством подходящ метод за нагряване, така че алкохолът да се изпари бавно;

                              —

                              охлаждане на алкохолните пари в подходяща колона (например от неръждаема стомана), в която те кондензират и се събират;

                              —

                              разделяне на трите фракции на алкохола: „първоток“, „дестилат“ и „патоки“.

                  8.

                  При дестилация първо се изпарява първотокът. Той може обичайно да бъде разпознат по аромата си на разтворител или лак. Тази фракция по принцип е негодна за консумация и трябва да се унищожи.

                  9.

                  По средата на процеса на дестилация („дестилат“) се дестилира етилов алкохол (етанол), който е основният алкохол във всички спиртни напитки. Тази част от дестилата винаги се събира, като в нея съдържанието на различните от етанол летливи вещества е най-ниско и се усещат най-чистите плодови аромати.

                  10.

                  „Паточната“ фракция на дестилата съдържа оцетна киселина и фузелови масла, които често могат да бъдат усетени посредством неприятния мирис на оцет и растителни аромати. Тя също се унищожава, но може да бъде повторно дестилирана, тъй като паточната фракция неизменно съдържа известно количество етанол.

            II.   ПРЕПОРЪЧИТЕЛНИ ПРАКТИКИ, ОСНОВАНИ НА ДОБРИТЕ ПРОИЗВОДСТВЕНИ ПРАКТИКИ (ДПП)

         Суровини и подготовка на плодовата мъст

                  11.

                  Суровините и подготовката на плодовата мъст следва да са подходящи, така че да се избегне отделянето на циановодородна киселина.

                  12.

                  Костилковите плодове следва да са висококачествени, да не са механично увредени и да не са засегнати от микробиологични процеси на разваляне.

                  13.

                  За предпочитане е да се отделят костилките на плодовете.

                  14.

                  Ако костилките на плодовете не са отделени, те следва да се смачкват внимателно, за да се избегне счупването на костилките.

         Ферментация

                  15.

                  Към смачканите плодове следва да се прибавят селектирани щамове от мая за производството на алкохол, съгласно указанията за потребителите.

                  16.

                  Смачканите ферментирали плодове се обработват при спазването на високи хигиенни стандарти, като излагането на светлина се сведе до минимум. Ферментиралата плодова мъст се съхранява възможно най-кратко преди дестилацията, тъй като при по-продължително съхраняване на мъстта може да се отдели циановодородна киселина и от цели костилки.

         Дестилационно оборудване

                  17.

                  Дестилационното оборудване и процесът на дестилация следва да са подходящи, за да гарантират, че в дестилата не преминава циановодородна киселина.

                  18.

                  Дестилационното оборудване следва да включва автоматични съоръжения за изплакване и медни каталитични конвертори. Посредством съоръженията за автоматично изплакване аламбиците се поддържат чисти, а медните каталитични конвертори задържат циановодородната киселина преди тя да премине в дестилата.

                  19.

                  При периодична дестилация съоръженията за автоматично изплакване не са задължителни. Дестилационното оборудване следва да се почиства, като се подлага на редовни процедури за основно почистване.

                  20.

                  В определени случаи, когато не се използват медни каталитични конвертори или други съоръжения за разделянето на цианид, преди дестилацията към плодовата мъст следва да се добавят медни съединения. Тяхното предназначение е да задържат циановодородната киселина. Медните съединения се продават в специализирани магазини и следва да се използват много внимателно съгласно указанията на производителя.

         Процес на дестилация

                  21.

                  Съдържащите си във ферментиралата мъст костилки не трябва да се засмукват в съоръжението за дестилация.

                  22.

                  Дестилацията следва да се извършва по такъв начин, че алкохолът да се изпарява бавно (например посредством използването на пара, а не на открит пламък като източник на топлина).

                  23.

                  Първата фракция в дестилационния процес, наричана „първоток“, трябва да се отдели внимателно.

                  24.

                  След това средната фракция, наричана „дестилат“, следва да бъде събрана и да се съхранява на тъмно. Когато алкохолното съдържание в приемния съд достигне 50 об. %, се преминава към събирането на „паточната“ фракция, така че евентуално образувалият се етилкарбамат да бъде отделен в тази фракция.

                  25.

                  Отделената паточна фракция, която е възможно да съдържа етилкарбамат, следва да бъде събрана и, ако се използва за повторна дестилация, то тя следва да се извърши отделно.

         Контрол на дестилата, повторна дестилация и съхранение

         Циановодородна киселина

                  26.

                  Дестилатите следва редовно да се контролират, за да се определи съдържанието на циановодородна киселина в тях. Проверката се осъществява посредством подходящи тестове — посредством материал за бързо тестване на съдържанието на циановодородна киселина или, алтернативно, от специализирана лаборатория.

                  27.

                  В случай че концентрацията на циановодородна киселина в дестилата е над 1 mg/l, се препоръчва, когато е целесъобразно, да се направи повторна дестилация с каталитични конвертори или с медни съединения (вж. точки 18 и 20).

                  28.

                  Дестилати, в които съдържанието на циановодородна киселина е близко до 1 mg/l, следва в най-добрия случай също да бъдат повторно дестилирани, а ако това не е възможно, да се съхраняват в бутилки, които не пропускат светлина или са опаковани в кутии, като срокът на съхранение е възможно най-кратък, за да се избегне образуването на етилкарбамат по време на съхраняването им.

         Етилкарбамат

                  29.

                  Препоръчва се да се направи тест за етилкарбамат на дестилати, в които е възможно това съединение вече да се е образувало (например дестилати с неизвестна хронология на производство, с високо съдържание на цианид или съхранявани на светло). Тестовете за определяне на съдържанието на етилкарбамат могат да бъдат извършени само от специализирана лаборатория.

                  30.

                  Ако в дестилата се установи концентрация на етилкарбамат над поставеното за цел съдържание от 1 mg/l, той следва да бъде подложен на повторна дестилация, когато това е целесъобразно.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998 г., 11: стр. 9-13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1999 г., 1: стр. 5-13.


title: 2008/956/Евратом: Препоръка на Комисията от 4 декември 2008 година относно критериите за износ на радиоактивни отпадъци и отработено гориво за трети страни (нотифицирано под номер C(2008) 7570)

text:
               17.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 338/69

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 4 декември 2008 година
   относно критериите за износ на радиоактивни отпадъци и отработено гориво за трети страни
   (нотифицирано под номер C(2008) 7570)
   (2008/956/Евратом)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 33, втора алинея и член 124, второ тире от него,
   като взе предвид Директива 2006/117/Евратом на Съвета от 20 ноември 2006 г. относно надзор и контрол на превоза на радиоактивни отпадъци и отработено гориво (1), и по-специално член 16, параграф 2 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Принципите на радиационна защита, приети на международно ниво, са в основата на мерките, които осигуряват защита срещу опасността от йонизиращото лъчение, излъчвано от радиоактивни отпадъци или отработено гориво.

               (2)

               За да бъдат ефективни тези принципи, те трябва да са част от национална регулаторна система.

               (3)

               В съответствие с културата на безопасност, която преобладава в Общността, по отношение на дейности, свързани с радиоактивни вещества, се изисква ефективна независимост на ролите между регулаторните органи и операторите, за да се осигури подходящо управление на радиоактивните отпадъци или отработеното гориво.

               (4)

               Решението да се разреши превоз на радиоактивни отпадъци или отработено гориво за трети страни е отговорност на компетентните органи на държавата-членка износител.

               (5)

               Компетентните органи на държавата-членка износител следва да изготвят становище в съответствие с критериите, посочени в член 16, параграф 1, буква в) от Директива 2006/117/Евратом, относно административния и техническия капацитет на трети страни за безопасното управление на радиоактивни отпадъци и отработено гориво, както и относно годността на техните регулаторни структури.

               (6)

               Държавите-членки следва да приложат принцип на йерархия помежду си при изпълнение на тези критерии.

               (7)

               Единната конвенция за безопасност при управление на отработеното гориво и за безопасност при управление на радиоактивните отпадъци е основният приложим международен правен инструмент, който разглежда безопасността на управлението на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци.

               (8)

               За разрешаване на превоза на радиоактивни отпадъци или отработено гориво за трета страна могат да се вземат предвид, освен спазването на набора от критерии, и други съображения, като политически, икономически, социални, етически, научни въпроси и въпроси от областта на обществената сигурност.

               (9)

               Член 2 от Директива 2006/117/Евратом се занимава с правото на държава-членка или на предприятие в държавата-членка, в/на която ще бъдат доставени радиоактивни отпадъци за обработване или ще бъде доставен друг материал с цел извличане на радиоактивните отпадъци, след третиране да върне радиоактивните отпадъци в изпращащата страна. Той също предвижда, че Директива 2006/117/Евратом не засяга правото на държава-членка или на предприятие в държавата, на която ще бъде превозено горивото за допълнително обработване, да върне в изпращащата страна радиоактивни отпадъци, извлечени при операцията по допълнително обработване.

               (10)

               Критериите, установени с настоящата препоръка, са в съответствие със становището на Консултативния комитет, създаден съгласно член 21 от Директива 2006/117/Евратом,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               Основните изисквания по отношение на износа на радиоактивни отпадъци или отработено гориво за трети страни, посочени в член 16, параграф 1, буква в) от Директива 2006/117/Евратом, следва да бъдат:

                           а)

                           установяване и прилагане на подходящи национални разпоредби за радиологична защита за работниците и населението; съгласуване със съответните международно одобрени стандарти относно радиационната защита;

                           б)

                           определяне на последователна законодателна рамка за регламентиране на дейностите, свързани с опасност от радиоактивни вещества, включително радиоактивни отпадъци и отработено гориво;

                           в)

                           създаване на ефективни независими регулаторни органи, чиято компетенция включва издаване на лицензии, тяхното преразглеждане, оценяване на искания, и които са натоварени с функции за инспекция и санкции и разполагат с подходящи ресурси;

                           г)

                           предвиждане на ясно разпределение на отговорностите на органите, които участват в различните стъпки от управлението на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци, по-специално между операторите и регулаторните органи;

                           д)

                           система за докладване на, или упълномощаване от, такива органи за организации по управление на радиоактивни отпадъци или отработено гориво;

                           е)

                           уверението, че основната отговорност за безопасното управление на отработеното гориво или радиоактивните отпадъци е задължение на притежателя на съответната лицензия и че всеки такъв притежател на лицензия поема отговорностите, произтичащи от нея;

                           ж)

                           наличност на квалифициран персонал, необходим за дейности, свързани с безопасността по време на експлоатационния срок на съоръжение за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци; и на подходящи финансови ресурси, които да поддържат безопасността на съоръженията за управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци по време на експлоатационния им срок и за извеждане от експлоатация;

                           з)

                           установяването и налагането на подходящ национален режим за гражданска отговорност;

                           и)

                           съставянето и изпълнението на подходящи програми за осигуряване на качеството относно безопасността на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци;

                           й)

                           подходящи защитни и коригиращи мерки, които включват предоставяне на информация на засегнатите групи от населението и подготовката и тестването на планове за извънредни ситуации, които се прилагат в случай на радиационна опасност, за да се контролира освобождаването и да се ограничат последиците от нея.

               2.

               За да се прецени дали са изпълнени посочените по-горе изисквания за износ на радиоактивни отпадъци и отработено гориво за трети страни, държавите-членки трябва да вземат предвид дали третите страни спазват следните критерии:

                           а)

                           главни критерии:

                                       —

                                       членство в Международната агенция за атомна енергия и произтичащо от това придържане към съответните стандарти за безопасност на МААЕ,

                                       —

                                       подписване и ратификация на, и съответствие с Единната конвенция за безопасност при управление на отработеното гориво и за безопасност при управление на радиоактивните отпадъци, като по този начин се изрази готовност за изпълнение на задълженията, произтичащи от Единната конвенция, и се докаже съгласуваност със съответните техни разпоредби, които разглеждат безопасността на управлението на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци,

                                       —

                                       подписване и ратификация на Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и нейното изменение като израз на задължението за предотвратяване, разкриване и наказване на правонарушения, свързани с ядрен материал,

                                       —

                                       подписване и ратификация на, и съответствие с Конвенцията за ядрена безопасност (КЯБ) като най-важен правен инструмент в областта на ядрената безопасност, който също съдържа важни разпоредби относно подготвеност за извънредни ситуации и радиационна защита,

                                       —

                                       подчиняване на съоръженията за отработено гориво на споразумение на МААЕ относно предпазните мерки във връзка с подписването и ратификацията на Договора за неразпространение на ядрените оръжия (ДНЯО) и свързаните с него допълнителни протоколи, за да се докаже, че отработеното ядрено гориво не се отклонява от неговите мирни предназначения,

                                       —

                                       подписване и ратификация на, или съответствие с Виенската конвенция относно гражданската отговорност за ядрена вреда, протокола за изменение на Виенската конвенция относно гражданската отговорност за ядрена вреда, Конвенцията за допълнителна компенсация за ядрена вреда или Конвенцията от 29 юли 1960 г. за гражданската отговорност в областта на ядрената енергия, изменена с Допълнителен протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокол от 16 ноември 1982 г. („Парижката конвенция“), за да се докаже, че притежателят на лицензията носи главната отговорност в случай на ядрена вреда;

                           б)

                           допълнителни критерии:

                                       —

                                       подписване и ратификация на, и съответствие с Конвенцията за помощ в случай на ядрена авария или радиационна аварийна обстановка (КП) и Конвенцията за оперативно уведомяване при ядрена авария (КОУ), за да се докаже, че се предоставя подходяща информация на засегнатото население в случай на радиационна опасност и че се прилагат подходящи защитни и коригиращи мерки, които включват подготовката и тестването на планове за извънредни ситуации в случай на радиационна опасност, за да се контролира освобождаването и да се ограничат последиците от нея,

                                       —

                                       съответствие с международните инструменти относно безопасността на превоза на опасни стоки, особено Конвенцията SOLAS и Чикагската конвенция, за да се докаже, че се извършват ефективни проверки на морските и въздушните превози на опасни стоки.

               3.

               Без да се засяга параграф 1, други съображения, например касаещи политически, икономически, социални, етични, научни въпроси и въпроси от областта на обществената сигурност, могат да се вземат предвид от компетентните органи на държавите-членки, когато преценяват дали да разрешат превоза на радиоактивни отпадъци или отработено гориво за трети страни.

               4.

               Компетентните органи на държавите-членки си сътрудничат с оглед да се обмени информация относно приложението на настоящата препоръка.

      Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.
      Съставено в Брюксел на 4 декември 2008 година.

            За Комисията

         Andris PIEBALGS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 337, 5.12.2006 г., стр. 21.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
            ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                          Брюксел, 7.6.2011
                                          SEC(2011) 805 окончателен
                              Препоръка за
                       ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   относно националната програма за реформи на Финландия за 2011 г.
                и за представяне на становище на Съвета
относно актуализираната програма за стабилност на Финландия за периода
                              2011—2014 г.
                       {SEC(2011) 734 окончателeн}
 ---pagebreak---                                               Препоръка за
                                      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
          относно националната програма за реформи на Финландия за 2011 г.
                           и за представяне на становище на Съвета
       относно актуализираната програма за стабилност на Финландия за периода
                                             2011—2014 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на
   надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на
   икономическата политика1 и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия2,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:
   (1)    На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на
          Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни
          места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена
          координация на икономическата политика, която ще бъде съсредоточена върху
          ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за
          повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на
          Европа.
   (2)    На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за
          икономическата политика на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—
          2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиката
          на държавите-членки по заетостта3, като заедно двата акта представляват т. нар.
   1
          ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.
   2
          ОВ C, стр....
   3
          Остават валидни за 2011 г. съгласно Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г.
BG                                                  2                                         BG
 ---pagebreak---        „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с
       интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа
       политика и политика по заетостта.
   (3) На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което
       постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия
       европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката
       съгласно стратегията „Европа 2020“.
   (4) На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната
       консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на
       Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на
       растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде
       приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната
       устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и
       полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Съветът поиска от
       държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да
       бъдат включени в техните програми за стабилност или в програмите за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (5) На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки,
       участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно
       рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (6) На 6 април 2011 г. Финландия представи актуализираната си програма за
       стабилност за периода 2011—2014 г. и националната си програма за реформи за
       2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени
       взаимовръзките между тях.
   (7) В разгара на глобалната икономическа криза Финландия преживя много рязък
       спад на БВП, като се има предвид че финландската икономика е традиционно
       зависима от резултатите от износа на основните си отрасли. През 2009 г. БВП се
       понижи с 8,2 %, в резултат на изключително силен спад в износа (20 % спад в
       обема) и свързаното с него неблагоприятно въздействие на спада на доверието
       върху инвестициите. Равнището на безработица се повиши с 2 процентни
       пункта, от 6,4 % от работната сила през 2008 г. до 8,3 % през 2010 г.
       Икономическият подем беше силен, като през 2010 г. БВП се увеличи с 3,1 % и
       се поддържаше както от вътрешното търсене, така и от рязкото покачване на
       износа. След кратък спад през 2009 г. цените на недвижимите имоти и обемите
       на жилищното строителство бързо се покачиха над равнищата преди кризата,
       което породи известна загриженост за прекомерно разширяване на пазара на
       недвижими имоти. Финландия излезе от икономическата криза с дефицит по
       консолидирания държавен бюджет в размер на 2,5 % от БВП през 2010 г. и дълг
       в размер на 48,5 % от БВП.
   (8) Въз основа на оценката на актуализираната програма за стабилност в
       съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета, Съветът е на мнение, че
       макроикономическият сценарий в основата на програмата е реалистичен за
       периода 2011—2012 г., но е леко оптимистичен след това. За периода 2011—
       2012 г. макроикономическият сценарий е в съответствие с прогнозите на
BG                                        3                                           BG
 ---pagebreak---         службите на Комисията от пролетта. За периода 2013—2015 г. програмата
        предвижда растеж от около 2 % от БВП, което е малко над оценката за
        потенциален растеж от 1,5 % и следователно може да бъде предмет на риск от
        постигане на по-лоши от предвидените резултати. Целта на бюджетната
        стратегия е дефицитът да бъде сведен до 0,9 % от БВП през 2011 г. и до 0,7 %
        през 2012 г., което да отразява цикличното подобрение в икономиката и някои
        мерки за консолидация, за които вече е взето решение от предходното
        правителство. Актуализираната програма за стабилност обаче не предвижда по-
        нататъшна фискална консолидация през периода 2013—2015 г. Рисковете във
        връзка с постигането на бюджетните цели изглеждат балансирани. Най-
        забележимият рисков фактор произтича от глобалната макроикономическа
        среда, която традиционно оказва силно въздействие върху разчитащата на
        износа финландска икономика.
   (9)  Последната актуализирана програма не предвижда използването на
        прогнозираното подобрение на икономическите условия за бюджетна
        консолидация в средносрочен план. Въпреки че средносрочната бюджетна цел
        (СБЦ), определена от финландските власти като структурен излишък в размер на
        0,5 % от БВП, се очаква да бъде постигната през 2011 г., през следващите години
        структурното салдо се очаква да спадне под определената цел.
   (10) Предприемането на мерки за противодействие на последиците от застаряването
        на населението е един от приоритетите на поредни финландски правителства.
        Като отражение на тези усилия, Финландия изглежда е изложена на среден риск
        по отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Въпреки
        това страната е изправена пред значителни и непосредствени демографски
        промени и все още съществува забележимо отклонение на устойчивостта в
        публичните финанси. Това предизвикателство има отражение върху много
        области на политиката. Застаряването на населението ще доведе до значително
        нарастване на търсенето на услуги, свързани със застаряването, които в по-
        голямата си част се осигуряват от местните власти във Финландия. Различни
        проучвания показват, че подобряването на производителността на публичните
        услуги е слабо през последните няколко години. Финландските власти вече са
        извършили няколко реформи с оглед преустройството на публичните услуги и
        повишаването на производителността както на централно, така и на местно
        равнище на държавното управление. Относително големите инвестиции в
        информационни технологии в публичния сектор все още не са довели до видимо
        повишаване на производителността, което предполага, че инвестициите трябва
        да бъдат придружени от структурни и административни промени. Като цяло все
        още има възможност за допълнителни мерки за повишаване на
        производителността и за икономии на разходи при предоставянето на
        публичните услуги.
   (11) Настоящото нарастване на дългосрочната безработица е повод за безпокойство.
        Между 2005 г. и 2008 г. дългосрочната безработица спадна значително, но
        започна да се покачва отново през 2009 г. В края на март 2011 г. броят на
        безработните достигна 57 400, с 12 400 повече от предходната година. Много от
        дългосрочно безработните понастоящем са във възрастовата група 55—64 г.
        Поради моделите на пенсиониране най-голямо ще бъде увеличението на
        безработицата сред 45—54 годишните. Въпреки че процентът на дългосрочната
        безработица във Финландия е под средния за ЕС, въпросът следва да се
BG                                          4                                           BG
 ---pagebreak---         разглежда в контекста на осигуряването на предлагане на работна ръка в бъдеще
        и на социалното приобщаване. Опитът показва, че дългосрочната безработица, в
        частност, увеличава риска от изпадане в бедност и социално изключване.
        Въпреки, че финландските власти признават покачването на дългосрочната
        безработица за належащ проблем, до този момент не е разработена цялостна
        стратегия за борба с нея. По време на кризата Финландия ефикасно разшири
        мерките в рамките на активната политика по заетостта (АПЗ) с оглед на борбата
        с младежката безработица. Това допринесе за намаляване на младежката
        безработица в периода 2010—2011 г., но тя все още остава на равнище над
        средното за ЕС, което може да доведе до необходимост от нови мерки. По същия
        начин укрепването и по-доброто насочване на мерките по АПЗ би допринесло за
        обръщане на отрицателната тенденция по отношение на дългосрочната
        безработица.
   (12) С оглед на демографските промени увеличаването на равнището на заетост сред
        по-възрастните работници е важно за публичните финанси и е от решаващо
        значение за задоволяване на търсенето на работна ръка в бъдеще. Пенсионната
        система на Финландия бе реформирана през 2005 г. и пенсионните обезщетения
        бяха свързани през 2009 Като се има предвид непрекъснатото увеличаване на
        очакваната продължителност на живота, такова обвързване не само би
        допринесло за предлагането на работна ръка, но също така би съдействало и за
        осигуряване на адекватни пенсии. Схемите за ранно пенсиониране бяха
        ограничени през последните няколко години, но все още съществуват
        възможности за предприемане на по-нататъшни мерки с оглед усъвършенстване
        на стимулите за търсене на работа сред възрастните хора. Например,
        удълженият срок за обезщетение при безработица за възрастните хора като цяло
        функционира по същия начин, както и премахнатото пенсионно обезщетение
        при безработица. Въпреки подобрението, настъпило през последното
        десетилетие, равнището на заетостта сред по-възрастните работници и
        ефективната възраст за спиране на трудовата дейност са ниски с оглед на
        стандартите за северните държави. Инвалидността много често е причината за
        ранно пенсиониране. Увеличаването на ефективната възраст за пенсиониране
        изисква мерки, които да вземат предвид и качеството на професионалния живот,
        включително благополучието и здравето на служителите. Това е важно, особено
        с оглед на големия брой на хората с пенсии за инвалидност. От 2009 г.
        Финландия е изразходвала около 14 милиона евро за проекти с цел подобряване
        на работната среда. Въздействието на тези инициативи заслужава да бъде
        оценено. Степента на участието в програми за учене през целия живот по
        традиция е много висока във Финландия и ще продължи да бъде важна с оглед
        на появяващите се изисквания за нови умения и на демографските промени.
   (13) По-силната конкуренция, особено в сектора на услугите, става все по-важна за
        увеличаването на производителността и за засилването на потенциалния
        икономически растеж. Отдалечеността и слабата гъстота на населението на
        Финландия отслабват конкуренцията в бизнеса, което води до сравнително
        нисък ръст на производителността в секторите, които не са свързани с износа.
        Съществуващите бизнес структури понякога са с висока степен на
        концентрация, особено в хранително-вкусовата промишленост, или в търговията
        на едро и дребно. Това може да допринася за относително високото равнище на
        потребителските цени, въпреки че големите разстояния за превоз също могат да
BG                                         5                                          BG
 ---pagebreak---           оказват влияние. Цените на дребно са сред най-високите в ЕС. Въпреки известно
          неотдавнашно облекчаване, конкуренцията в търговията на дребно продължава
          да бъде частично възпрепятствана от законодателството, както и от бариерите за
          влизане и излизане от пазара пред чуждестранни и местни предприятия.
   (14)   В програмата за стабилност и в националната програма за реформи на
          Финландия не са изрично предвидени специфични ангажименти по пакта „Евро
          плюс“, но се очаква те да бъдат представени след съставянето на новото
          правителство.
   (15)   Комисията направи оценка на програмата за стабилност и на националната
          програма за реформи4, като взе предвид не само тяхното значение за
          провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика във
          Финландия, но също и степента, в която те спазват правилата и насоките на ЕС,
          предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление
          на Европейския съюз. Тя счита, че следва да бъдат набелязани мерки за
          консолидация в средносрочен план и че са необходими по-нататъшни действия
          за подобряване на устойчивостта на публичните финанси, включително чрез
          повишаване на производителността на публичния сектор. Необходими са също
          така допълнителни действия за увеличаване на стимулите за работа и за
          повишаване на ефективната възраст за излизане от трудовия пазар, както и за
          подобряване на производителността и конкуренцията на пазарите в сектора на
          услугите.
   (16)   В контекста на настоящата оценка и предвид препоръката на Съвета по член 126,
          параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз от 2 юни
          2010 г. Съветът разгледа актуализираната програма за стабилност на Финландия
          за 2011 г. и становището му5 е отразено по-специално в препоръките му под
          точка 1) и 2) по-долу. Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от
          25 март 2011 г., Съветът разгледа националната програма за реформи на
          Финландия,
   ПРЕПОРЪЧВА на Финландия да предприеме следните действия в периода 2011—
   2012 г.:
   (1)      Да продължи фискалната консолидация, като използва всички извънредни
            приходи за намаляване на дефицита и предприеме допълнителни мерки за
            поддържане на фискална позиция над средносрочната цел.
   (2)      Да    предприеме        по-нататъшни        мерки     с     оглед    повишаване на
            производителността и икономии на разходи при предоставянето на публичните
            услуги, включително структурни промени, за да отговори на
            предизвикателствата, породени от застаряването на населението.
   (3)      Да насочи по-добре активните мерки на трудовия пазар към дългосрочно
            безработните и младите хора.
   4
          SEC(2011) 734.
   5
          Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета.
BG                                                  6                                          BG
 ---pagebreak---    (4)    Да предприеме мерки за подобряване на пригодността за заетост на по-
          възрастните работници и на тяхното участие в програми за учене през целия
          живот. Да предприеме по-нататъшни стъпки за ограничаване на ранното
          излизане от трудовия пазар и за по-нататъшно обвързване на
          законноустановената възраст за пенсиониране с очакваната продължителност
          на живота.
   (5)    Да предприеме по-нататъшни мерки за по-широко отваряне на сектора      на
          услугите чрез преструктуриране на законодателството и премахване       на
          ограниченията с оглед улесняване на навлизането на нови участници      на
          пазарите в сектора на услугите, и по-специално в сектора на търговията на
          дребно.
   Съставено в Брюксел,
                                         За Съвета
                                         Председател
BG                                         7                                        BG


Препоръка за Становище на съвета в съответствие с параграф трети от член 5 на Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за стабилност на Ирландия, 2006-2009 г.