title: 2010/159/ЕС: Препоръка на Комисията от 11 март 2010 година относно мерките за самозащита и предотвратяване на пиратските действия и въоръжените нападения срещу кораби (Текст от значение за ЕИП)

text:
               17.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 67/13

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 11 март 2010 година
   относно мерките за самозащита и предотвратяване на пиратските действия и въоръжените нападения срещу кораби
   (текст от значение за ЕИП)
   (2010/159/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Предвид зачестилите пиратски действия край бреговете на Сомалия, Комитетът по морска безопасност на Международната морска организация (ММО) на своята 86-а сесия от 27 май до 5 юни 2009 г. прие пакет от мерки, изложени в няколко циркуляра, които или актуализират действащите общи препоръки относно мерките за борба срещу пиратските действия и въоръжените нападения срещу кораби, или определят специфични мерки в отговор на пиратските действия в Аденския залив и край бреговете на Сомалия.

               (2)

               Циркуляр MSC.1/Circ. 1334 от 23 юни 2009 година излага „Ръководни принципи за собствениците, операторите, капитаните и екипажите на кораби относно предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи срещу кораби“ (Guidance to shipowners and ship operators, shipmasters and crews on preventing and suppressing acts of piracy and armed robbery against ships). Същият циркуляр изброява изчерпателен списък с мерки, които могат да се приложат на борда на корабите при всякакви обстоятелства за предотвратяване на нападения или, в случай на такива, да се намали максимално рискът за екипажа и за кораба.

               (3)

               Циркуляр MSC.1/Circ. 1332 от 16 юни 2009 година включва мерките, определени като „най-добри практики в управлението“ за избягване, възпиране или забавяне на пиратските действия в Аденския залив и край бреговете на Сомалия („Best Management Practices to Avoid, Deter or Delay Acts of Piracy in the Gulf of Aden and off the Coast of Somalia“), които различните партньори от морския сектор разработиха доброволно, а подписалите страни подкрепиха и насърчиха поради извънредното положение, което създават опасностите край бреговете на Сомалия. Партньорите от морския сектор актуализираха тези мерки с втора версия на документа, която бе разпространена с циркуляр MSC.1/Circ. 1335 от 29 септември 2009 година.

               (4)

               Макар и мерките, изложени в циркулярите на ММО да нямат задължителен и обвързващ характер, безспорната необходимост от укрепване на морската сигурност подтиква към търсене на гаранции за корабите под флага, на която и да е от държавите-членки — да са подготвени по възможно най-добрия начин предвид данните, с които разполагаме към момента, когато плават в зони с повишен риск от пиратски действия или въоръжени нападения.

               (5)

               Пиратските действия и въоръжените нападения на кораби са по естество насилствени актове и представляват сериозна опасност в много точки на света и не само при създалото се положение край бреговете на Сомалия, Аденския залив и Индийския океан.

               (6)

               Статистиката за 2008 г. посочва, че пиратските действия са били най-многобройни от 1991 г. насам, когато Международното бюро по корабоплаване започва проследяването им — 293 нападения срещу кораби, 49 заловени кораби, 889 моряци, взети като заложници, 11 убити, 21 изчезнали и смятани за мъртви. От 2008 г. нападенията и отвличанията на кораби нараснаха с особени размери край бреговете на Сомалия, в Аденския залив и в Индийския океан. Пирати нападнаха и задържаха множество кораби, чиито екипажи са заложници и за чието освобождение пиратите очакват откупи. Времето, прекарано в плен — седмици и дори месеци, е не само недопустимо, но и изключително мъчително за задържаните моряци.

               (7)

               Бе констатирано нарастване на броя на нападенията в Индийския океан и Аденския залив от началото на 2009 г., въпреки относителното затишие през лятото вследствие на мусоните и трудните за пиратите условия за мореплаване. Същите са провели най-малко 164 нападения през 2009 г. като 48 от тях са довели до залавянето на кораб.

               (8)

               „Най-добрите практики за управление“, които препоръчват на корабоплавателните компании и на корабите да се регистрират предварително в интернет сайта на Центъра за сигурност на мореплаването в региона на Африканския рог (http://www.mschoa.org) преди да преминат през Аденския залив. Регистрираните кораби получават цялата налична информация за ситуацията в тази мореплавателна зона и биват следвани от силите на операция EU NAVFOR-ATALANTA, което намалява риска от нападения. Въпреки това повече от една трета от преминаващите кораби продължават да не се регистрират в Центъра за сигурност на мореплаването в региона на Африканския рог и не могат да се ползват от вече действащите мерки за осигуряване на преминаването им през тази зона.

               (9)

               На 15 юни 2009 г. Съветът на Европейския съюз реши да удължи с една година, считано от 13 декември 2009 г., военната мисия EU NAVFOR-ATALANTA на Европейския съюз, целяща възпиране, предотвратяване и потушаване на пиратските действия и въоръжените грабежи срещу кораби край бреговете на Сомалия. Посочената военна операция е първата морска операция в рамките на Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО). Съветът действително констатира, че пиратските действия край сомалийския бряг продължават да са сериозна заплаха за мореплаването в тази зона.

               (10)

               Предохранителните мерки, препоръчани в циркуляри MSC.1/Circ. 1334 и MSC.1/Circ. 1335 допълват действията на операция EU NAVFOR-ATALANTA и затова действителното им и съгласувано прилагане единствено ще допринесе за по-голяма резултатност на приетите от Съвета действия за защита на корабоплаването и за борба с пиратството край бреговете на Сомалия.

               (11)

               Ролята на държавите-членки е да приведат в действие мерките за укрепване на мореплавателната сигурност и да гарантират, че за постигането на тази цел са отпуснати и предоставени всички необходими средства,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   1.   Приканват се държавите-членки да следят за действителното и съгласувано прилагане на предохранителните мерки в отговор на опасностите, на които са изложени корабите при пиратски действия и при въоръжени нападения. Посочените мерки бяха подробно описани и определени и получиха широка подкрепа в рамките на Международната морска организация (ММО) и от страна на партньорите от морския сектор.
   2.   Общи мерки

               2.1.

               Държавите-членки се приканват да доведат до знанието на регистрираните у тях оператори циркуляр MSC.1/Circ. 1334, приет на 86-ата сесия на Комитета по морска безопасност на Международната морска организация (ММО), с който се определят и актуализират предохранителните мерки за самозащита, които корабите и корабоплавателните компании трябва да прилагат при борбата с пиратските действия и въоръжените нападения, където и да се случват те, съгласно разпоредбите на Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения (МК ISPS).

               2.2.

               Държавите-членки се приканват по-специално да проверяват надеждността на подготовката и броя на личния състав на корабите съгласно правило 4.28 от част Б на МК ISPS, станало задължително по силата на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета (1).

         3.   Мерки, съобразени специално с положението край бреговете на Сомалия

               3.1.

               Държавите-членки се приканват да доведат до знанието на регистрираните у тях оператори циркуляр MSC.1/Circ. 1332, приет на 86-ата сесия на Комитета по морска безопасност на Международната морска организация (ММО) и неговото допълнение — MSC.1/Circ. 1335, които подкрепят на международно равнище мерките, познати като „най-добри практики в управлението за избягване, възпиране или забавяне на пиратските действия в Аденския залив и край бреговете на Сомалия“, които партньорите от морската индустрия редовно публикуват и актуализират.

               3.2.

               Държавите-членки се приканват да вземат всички необходими мерки за разгласяване, разпращане на актуализирана информация и проверка на прилагането на изброените в приложението към настоящата препоръка най-добри практики на управление за възпиране на пиратските действия край бреговете на Сомалия.

      Съставено в Брюксел на 11 март 2010 година.

            За Комисията

         Siim KALLAS

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 129, 29.4.2004 г., стр. 6.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Най-добри практики в управлението за възпиране на пиратството в Аденския залив и край бреговете на Сомалия

         (Версия 2 — август 2009 г.)

      В опит да се противодейства на пиратството в Аденския залив и край бреговете на Сомалия тези най-добри практики в управлението са подкрепени от следните международни представители на отрасъла:

                  1.

                  Международно сдружение на независимите собственици на танкери (INTERTANKO)

                  2.

                  Международна камара по корабоплаването (ICS)

                  3.

                  Международен морски форум на нефтените дружества (OCIMF)

                  4.

                  Балтийски и международен морски комитет (BIMCO)

                  5.

                  Сдружение на международните оператори на газови танкери и терминали (SIGTTO)

                  6.

                  Международното сдружение на собственици на товарни плавателни съдове (INTERCARGO)

                  7.

                  Международна група на клубовете за защита и обезщетение (IGP&I)

                  8.

                  Международна асоциация на круизните линии (CLIA)

                  9.

                  Международен съюз за морско застраховане (IUMI)

                  10.

                  Съвместен комитет по войните (JWC) и Съвместен комитет по корпусите (JHC)

                  11.

                  Международно бюро по корабоплаване (IMB)

                  12.

                  Международна федерация на транспортните работници (ITF)

            Настоящите най-добри практики в управлението са подкрепени така също от:

                  13.

                  Център за сигурност на мореплаването в региона на Африканския рог (MSCHOA)

                  14.

                  Организация за морска търговия на Обединеното кралство (UKMTO Dubai)

                  15.

                  Морска служба за връзка (MARLO).

         Предложени практики за планиране и експлоатация за собствениците, операторите, мениджърите и капитаните на кораби, които преминават през аденския залив и край бреговете на Сомалия

         Цел

                  1.

                  Целта на настоящия документ е да предостави най-добри управленски практики (НУП), които да подпомогнат компаниите и корабите за избягване на пиратски нападения, за възпиране на нападения и забавяне на успешни нападения в Аденския залив и край бреговете на Сомалия. Организациите, с които са направени консултации за целите на настоящия документ, представляват голямата част от собствениците и операторите на кораби, които преминават през района.

                  2.

                  Тези организации ще насърчат своите членове да използват настоящите НУП и ще се стремят да ги разпространяват и сред други кръгове в корабоплаването като НУП за противодействие на пиратството в района. Настоящият документ допълва ръководните принципи, предоставени в циркуляра на Комитета по морска безопасност на Международната морска организация (ММО) MSC.1/Circ.1334.

         Характерни видове нападения и извлечени поуки

                  1.

                  През 2008 г. и първата половина на 2009 г. се наблюдава увеличение на броя на пиратските нападения върху търговски кораби в целия Аденски залив и край бреговете на Сомалия, както и в по-обширния район на Северозападния Индийски океан. По-голямата част от нападенията първоначално бяха съсредоточени около северната част на Аденския залив, но бяха проведени и нападения по-далеч от източния бряг на Сомалия.

                  2.

                  Анализът на успелите нападения сочи, че пиратите се възползват от следните често срещани особености, които правят корабите уязвими:

                              а)

                              ниска скорост;

                              б)

                              малка запасна височина;

                              в)

                              неподходящо планиране и процедури;

                              г)

                              забележимо занижена бдителност и/или липса на убедителни мерки за самозащита;

                              д)

                              когато е очевидна бавната реакция на кораба.

                  3.

                  Обикновено за нападение се използват две или повече малки високоскоростни (до 25 възела) открити лодки („скиф“), които често се приближават откъм скулата на левия борд и/или кърмата.

                  4.

                  Използването на пиратски „кораб майка“, което представлява по-голям кораб, който превозва персонал, оборудване, запаси и по-малки съдове за нападения, е дало възможност за предприемане на успешни нападения на по-голямо разстояние от брега.

                  5.

                  Бдителността трябва да е най-голяма на зазоряване и смрачаване, тъй като по-голямата част от нападенията са извършени по това време.

                  6.

                  Корабите с по-висока скорост (15 възела и нагоре) не трябва да се считат в безопасност от нападения, въпреки че скоростта е ефективна форма на защита. В района е използвано лекострелково оръжие и ръчни противотанкови гранатомети (РПГ), в опит за сплашване на капитаните на кораби, за да намалят скоростта. Поддържането на максимална експлоатационна скорост при такива обстоятелства се е доказало като ефективно.

                  7.

                  По-голямата част от опитите за отвличания са били отблъснати от екипажи на кораби, които предварително са планирали и преминали обучение за рейса и са предприели успешно пасивни контрамерки.

                  8.

                  Преобладаващите атмосферни и морски условия също в голяма степен влияят върху способността на атакуващите за действие. Сила на вятъра, надвишаваща 18 възела, и височина на вълните над 2 метра се смятат за достатъчни и осигуряват защита на всички освен на най-уязвимите кораби, особено когато капитаните изцяло се съобразяват с най-добрите управленски практики.

         Препоръчвани най-добри управленски практики

      1.   Въведение

      a)   Настоящият документ, посочващ най-добри практики, признава пълната свобода на капитана във всеки един момент да предприеме действия или да вземе целесъобразни мерки за избягване, възпиране или забавяне на пиратски нападения в този район и е същевременно предназначен за собствениците и операторите на кораби, капитаните и техните екипажи.
      б)   Не всички мерки, разглеждани в настоящия документ, са приложими към всеки кораб. Следователно, като част от анализа на риска, се препоръчва да се направи оценка, за да се определи кои от НУП ще са най-подходящи за кораба. Посочените по-долу обаче в повечето случаи са се доказали като ефективни:
      2.   Преди преминаване — Общо планиране

      а)   Общи

                  i)

                  UKMTO Dubai е първата точка за контакт за корабите в района. Ежедневната връзка между капитаните и военните се осъществява чрез UKMTO Dubai, които разговарят с корабите и се свързват пряко с MSCHOA и командирите на военноморските сили в морето. UKMTO Dubai изисква редовни актуализации на позицията и планирания курс на корабите. Те използват тази информация, за да подпомогнат военноморските отряди да поддържат точна картина на корабоплаването. (вж. речника в приложение А за допълнителна информация.)

                  ii)

                  Центърът за сигурност на мореплаването в региона на Африканския рог (MSCHOA) е органът по планиране и координация на силите на ЕС (EU NAVFOR) в Аденския залив и зоната край бреговете на Сомалия. (вж. речника в приложение А.)

                  iii)

                  Морската служба за връзка (MARLO) служи за обмен на информация между Съвместните военноморски сили (CMF) и всички търговски кораби в района. (вж. речника в приложение А.)

                  iv)

                  Преди преминаване през високорисковата зона собственикът и капитанът трябва да направят своя собствена оценка на риска въз основа на последната налична информация, за да оценят вероятността и последиците за кораба от пиратски нападения. В резултат на тази оценка на риска трябва да бъдат определени мерки за предотвратяване, смекчаване и възстановяване, което ще означава комбиниране на законовите изисквания с допълнителни мерки за противодействие на пиратството.

                  v)

                  Процедурите на компаниите за управление при кризи следва да включват адекватни мерки предвид заплахата от пиратство, като бъдат възприети практиките на ММО и други практики, препоръчани от отрасъла като подходящи, при отчитане на конкретните обстоятелства и вида на кораба.

                  vi)

                  Военноморските органи изискват предизвестие за планиран рейс на корабите, за да набележат пробойните в сигурността и да планират подходяща защита. Това се постига главно чрез:

                              1.

                              първоначален доклад до UKMTO Dubai (по електронна поща или факс);

                              2.

                              първоначален доклад до MARLO (по електронна поща или факс);

                              3.

                              допълнително, ако се планира преминаване през Аденския залив или плаване в зоната, ограничена между 12° N, 58° E и 10° S: регистриране на движението на кораба в MSCHOA (онлайн, по електронна поща или факс).

                  vii)

                  Въпреки необходимостта от мерки за предотвратяване качването на борда от страна на пиратите, безопасността на екипажа и пътниците е от първостепенно значение.

            б)   Фирмено планиране
      Строго препоръчително е мениджърите и/или отдел „Операции“ да се регистрират и да ползват страниците с ограничен достъп на интернет сайта на MSCHOA (www.mschoa.eu), да преглеждат съдържащата се там информация и да я разпространяват, по целесъобразност, в рамките на своята флотилия.

                  i)

                  осигуряване на „Регистрация за движение на кораб“ в MSCHOA (онлайн, по електронна поща или факс) 4—5 дни преди корабът да навлезе в Международния препоръчан за плаване транзитен коридор (IRTC) или в района, ограничен между 12° N, или 58° E или 10° S. Забележка: това може да бъде направено или от кораба, или от компанията;

                  ii)

                  извършване на преглед на Оценката на сигурността на кораба (SSA) и изпълнението на Корабния план за сигурност (SSP), както се изисква от Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищата (ISPS) с оглед противодействие на заплахата от пиратство;

                  iii)

                  офицерът по сигурността на компанията (CSO) се приканва да гарантира, че е изготвен план за действие при непредвидени ситуации за рейсове с висок риск, извършени са тренировки, проведен е инструктаж и той е обсъден с капитана и офицера по сигурността на кораба (SSO);

                  iv)

                  следене на оповестяваните морски райони с особено висок риск;

                  v)

                  предоставяне на капитана на притежавания кораб на насоки по отношение на предпочитаните и възможни начини за преминаване през района (групово преминаване, ескортирано групово преминаване, национален конвой и т.н.);

                  vi)

                  провеждане на периодични обучения за екипажа;

                  vii)

                  използването на допълнителни частни охранители се решава от компанията, но употребата на въоръжена охрана не се препоръчва;

                  viii)

                  обмисляне осигуряването на допълнителен персонал за увеличаване броя на вахтите;

                  ix)

                  обмисляне на възможността корабите да се оборудват с мерки за самозащита (SPM) преди преминаване през високорискови зони.

            в)   Планиране от капитана на кораба

                  i)

                  представяне на „Първоначален доклад“ на UKMTO Dubai и MARLO (по електронна поща или факс) при навлизане в подлежащата на докладване зона между Суец и 78° E и 10° S, вж. Карта за планиране на противодействието на пиратството Q6099;

                  ii)

                  осигуряване на „Регистрация за движение на кораб“ в MSCHOA (онлайн, по електронна поща или факс) 4—5 дни преди корабът да навлезе в IRTC или в зоната, ограничена между 12° N, 58° E или 10° S. Забележка: това може да бъде направено от кораба или от компанията. Ако регистрацията е попълнена от компанията, капитаните трябва да получат уверение от своите компании, че данните им са правилно регистрирани в MSCHOA;

                  iii)

                  препоръчва се преди преминаването през района екипажът да получи изчерпателен инструктаж;

                  iv)

                  планът за действие при извънредни ситуации за противодействие при пиратски действия е доказано, че дава най-добри резултати, когато предварително е обезпечено изпълнението му. Преди пристигане в зоната се провежда учение, планът се преглежда и целият персонал получава инструкции за своите задължения, включително познаване на алармения сигнал, означаващ пиратско нападение;

                  v)

                  на капитаните се препоръчва да подготвят също така и план за комуникация при извънредни случаи, който да включва всички важни спешни номера за контакт и предварително подготвени съобщения, които трябва да са на разположение или постоянно изложени в близост до пулта за връзка (например телефонни номера на MSCHOA, IMB PRC, CSO и т.н. — вж. Списък с контакти в приложение Б);

                  vi)

                  определяне политиката на кораба по AIS (система за автоматична идентификация): SOLAS (Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море) разрешава на капитана по негова преценка да изключи AIS, ако счита, че използването ѝ допълнително понижава степента на защитеност на кораба. Същевременно за да разполагат военноморските сили с информация за местоположението на съдовете в Аденския залив се препоръчва предаването по AIS да продължи, но да бъде ограничено до самоличността на кораба, неговото местоположение, курс, скорост, навигационен статус и информация, свързана с безопасността. Край бреговете на Сомалия решението също принадлежи на капитана, но понастоящем съветът на военноморските сили е AIS да се изключва напълно. При колебание може да се потърси потвърждение от MSCHOA.

            3.   Планиране преди преминаване

      а)   На корабите се препоръчва, докато се намират в района, да докладват на UKMTO Dubai и MARLO своето местоположение по обед, курс, скорост, очакван и действителен час на пристигане.
      б)   Корабите също така се приканват да докладват по-често, когато плават в зони, в които е известно, че съществува повишен риск от пиратски нападения и да докладват отново при преминаване през точки A или B в Аденския залив, както е показано на Картата за противодействие на пиратството Q6099.
      в)   В Аденския залив

                  i)

                  EUNAVFOR настоятелно препоръчва корабите да извършват своите рейсове в рамките на IRTC. Пътуващите на запад кораби следва да се придържат към северната част на коридора, а пътуващите на изток кораби — към южната част. Насоки за групово преминаване (GT) през Аденския залив, що се отнася до графици и скорости, са на разположение на интернет сайта на MSCHOA, в случай че се предвижда GT.

                  ii)

                  Корабите трябва да избягват навлизане в йеменските териториални води (YTWs) при своето преминаване. Причината за това е международното обичайно право, тъй като не е възможно международните военни сили (не йеменски) да защитават кораби, обект на нападение в йеменски териториални води.

                  iii)

                  Към корабите може да бъде отправено искане да направят корекции в плановете на рейсовете си, за да се съобразят със съветите на MSCHOA по отношение на маршрутите.

                  iv)

                  При GT корабите не трябва да очакват постоянен ескорт от военен кораб. Всички военни кораби в Аденския залив обаче, било те част от EUNAVFOR или в координация с тях, ще бъдат информирани за GT през Аденския залив и ще имат достъп до всички данни на уязвимите кораби.

                  v)

                  MSCHOA настоятелно препоръчва на капитаните да положат всички усилия и да планират периодите за преминаване през най-високо рисковите зони на Аденския залив за нощни рейсове (MSCHOA е на разположение на корабите за препоръки). Много малко нападения са били успешно осъществени нощно време.

            г)   Извън Аденския залив

                  i)

                  Корабите, плаващи край източния бряг на Сомалия, трябва да направят справка в интернет сайта на MSCHOA или UKMTO Dubai, за да се запознаят с последните препоръки по отношение на определянето на маршрутите.

                  ii)

                  Капитаните все пак трябва да изпращат по обичайния начин актуална информация на UKMTO Dubai, за курса и данните на своя кораб.

            д)   Приложение Б съдържа списък на полезни данни за контакт.
      4.   Преди преминаването — защитни мерки

      а)   Като се има предвид броя на екипажа, следва да се гарантира графиците на кораба да бъдат предварително адекватно съгласувани, така че екипажът на вахта да бъде добре отпочинал и добре инструктиран и да има на разположение достатъчен брой хора на вахта. Капитанът и офицерите на вахта следва да знаят как се отразяват зигзагообразните маневри на борда на техния кораб (при всякакви морски условия), и по-специално как тези маневри могат да доведат до понижаване на скоростта на кораба.
      б)   Следва да се разгледа свеждането до минимум на външните комуникации (радио и мобилни апарати и изпращането на AIS информация) единствено до съществено важната комуникация, свързана с безопасността и сигурността, и до информация по SOLAS по време на преминаване през Аденския залив и край бреговете на Сомалия.
      в)   Следва да се повиши готовността и резервните мощности, като допълнително бъде задействано спомагателното оборудване, включително генератори и рулевите електродвигатели.
      г)   Следва да се увеличат наблюдателните постове/екипажа на капитанския мостик.
      д)   Следва да е налице екипаж в машинното отделение.
      е)   Следва да се обезопаси и осигури контрол на достъпа до капитанския мостик, машинното отделение, залата с рулевото устройство, както и до всички битови (вътрешни помещения. На всички потенциални входове (врати, странични отвори, отдушници и т.н.) следва да се направи оценка на риска и да бъдат подходящо обезопасени, особено когато потенциалният вход изглежда достатъчно голям и през него може да проникне нападател. Достъпът до и от битовите помещения и вътрешните работни пространства трябва да бъде ограничен само до един вход по време на преминаването през високо рискови зони. Каквито и мерки да се предприемат аварийният ИЗХОД следва да остане достъпен откъм вътрешните пространства, но той трябва да се обезопаси срещу пиратско проникване отвън.
      ж)   При спешни случаи контакт с военните кораби може да се осъществи в метровия обхват (VHF) по канал 16 (резервен канал 08).
      з)   Следва да се провери дали всички стълби и извънбордно оборудване са прибрани или качени на палубата.
      и)   Следва да се провери дали мерките за самозащита, поставени предварително, все още са сигурно прикрепени и отговарят на предназначението си. Не бива да се забравя, че временните приспособления могат да се разхлабят и да не послужат достатъчно ефективно при защита.
      й)   Ако корабът има сравнително малка запасна височина, да се разгледа възможността за увеличаване ширината на фалшборда с цел да се предотврати закачване на абордажни куки. Интернет сайтът на MSCHOA предоставя примери за такива мерки.
      к)   Препоръчва се определянето на сборна точка или „укрепление“ за защита от пиратско нападение и да се упражнят процедурите по заключване, за да се забави овладяването на контрола на кораба и да се спечели време. В най-добрия случай мястото трябва да е далеч от външни прегради и илюминатори. Поради продължаващия дебат относно използването на укрепления и начина на използването им на капитаните се препоръчва да правят редовни справки в MSCHOA.
      л)   Следва да се обмисли използването на кукли манекени край перилата, които да симулират допълнителни наблюдателни постове. Ако конструкцията на кораба не позволява наблюдение в определен участък и оценката на сигурността установи този риск, тогава може да се наложи поставяне на наблюдатели на това място.
      м)   Препоръчва се пожарните помпи и/или маркучи да бъдат под налягане и готови за изпразване извън борда около кораба, особено в най-уязвимите точки.
      н)   Следва да се разгледа също така и възможността за създаване на водна завеса около кораба за допълнително възпиране на качването на борда.
      о)   Следва да се обмисли използването на режеща тел/физически бариери около кърмата/най-ниските точки на проникване, съобразени с безопасността и евакуацията на екипажа.
      п)   Следва да се разгледа възможността за използване на оборудване за пасивна защита.
      р)   Следва да се обмисли набавянето на оптически уреди за нощно виждане, които да се използват, когато е тъмно.
      с)   Следва да се използва система за охранително видеонаблюдение — CCTV (ако има инсталирана такава).
      5.   При преминаването — операции

      а)   Екипажът на кораба не трябва да се излага на ненужен риск, когато се използват мерки за самозащита (SPM).
      б)   На всички кораби в Аденския залив строго се препоръчва да използват IRTC и да следват инструкциите и графиците на MSCHOA за групово преминаване, публикувани на интернет сайта на MSCHOA.
      в)   На моряците се обръща внимание също така на циркуляр на ММО SN.1 Circ. 281 от 4 август 2009 г.: „Информация относно международно признатия транзитен коридор (IRTC) за кораби, преминаващи през Аденския залив“, в който се посочва, че IRTC подлежи на изменяне от страна на военните органи в съответствие с преобладаващите обстоятелства. Следователно моряците настойчиво се приканват да си набавят актуална информация от интернет сайта на MSCHOA: http://www.mschoa.org или от навигационните предупреждения (NAV-warnings), публикувани за тази зона.
      г)   Ако възнамерявате да се включите в групово преминаване (GT) по IRTC: движете се със скоростта за групово преминаване, но имайте предвид ограниченията на кораба. (Към момента е общоприето, ако максималната ви експлоатационна скорост по море е 16 възела, да се присъедините към групово транзитно преминаване с 14 възела и да запазите тези 2 възела в резерв.)
      д)   Ако не възнамерявате да се включите в групово преминаване по IRTC: поддържайте максимална експлоатационна скорост във високо рисковата зона. (Към момента е общоприето, ако максималната експлоатационна скорост на кораба по море е повече от 18 възела да не се бавите с групово преминаване. Вместо това поддържайте пълна експлоатационна скорост и се опитайте да преминете възможно най-голяма част от високо рисковата зона по тъмно.)
      е)   Корабите следва винаги да спазват Международните правила за предотвратяване сблъскванията по море. Капитаните следва да се стараят да не възпрепятстват безопасното плаване на други кораби, когато влизат или излизат от IRTC. Навигационните светлини не бива да се изключват през нощта. Следвайте инструкциите, дадени от органа на държавата, под чийто флаг плава корабът.
      ж)   На палубата следва да се осигури единствено необходимото за безопасността осветление. Осветлението в тъмните зони около корпуса на кораба може да разшири зрителното поле на наблюдателните постове, но само когато това е съобразено с изискванията за безопасно плаване. Когато има монтирани дистанционно управлявани светлини за търсене на кораби и възникне подходящ случай, следва да се помисли за незабавното им използване, ако е налице подозрителна активност около кораба, тъй като използването на светлини за търсене може да има стряскащ ефект и да възпре потенциално нападение. (Понастоящем съветът на военноморските сили е да се преминава единствено с навигационни светлини).
      з)   Снимките на пиратските „кораби майка“ следват да стоят на мостика и да се докладва незабавно, ако бъдат забелязани. Докладите за всички наблюдавани подозрителни кораби майка се изпращат до UKMTO Dubai и IMB PRC. (Вж. приложение В за пример на „Доклад за пиратско нападение“ при предаване на такава информация и докладване за всички други нападения или наблюдения.)
      и)   Капитанът следва да се опита да направи оценка на заплахата възможно най-рано. Веднага щом капитанът усети, че се задава заплаха, той трябва незабавно да се обади на UKMTO Dubai.
      й)   Необходима е бдителност и следене за подозрителни съдове чрез всички налични средства, особено откъм кърмата и всяка от кърмовите страни.
      к)   Екипажът следва да не се излага на ненужен риск. При преминаване през зони с висок риск на палубата трябва да се извършват единствено съществени дейности. Доколкото е възможно, капитаните трябва да държат членовете на екипажа далеч от външните части на палубата, когато навън е тъмно, като не забравят своето задължение да поддържат винаги пълно и адекватно наблюдение.
      л)   Светлина, алармени звънци и оживление сред екипажа следва да послужат, за да се съобщи на евентуалните пирати, че са били забелязани.
      м)   На разположение в търговската мрежа има множество други допълнителни, несмъртоносни защитни мерки, които биха могли да бъдат използвани. Техните качества обаче, както и специфичните характеристики и слабите страни на отделния кораб от гледна точка на сигурността, следва да са обект на оценка от страна на компаниите.
      6.   При нападение от пирати

      а)   Следва да се спазва предварително изготвения корабен план за действие при непредвидени ситуации.
      б)   Задейства се планът за комуникация при извънредни случаи и за нападението се докладва незабавно на единната основна точка за контакт в случай на нападение — UKMTO Dubai. (MSCHOA, в качеството си на непрекъснато действащ център за сигурност на мореплаването срещу пиратски нападения в района, ще продължи да действа като резервна точка за контакт в случай на нападение.)
      в)   Активира се алармената система за сигурност на кораба (SSAS), която ще извести вашия офицер по сигурността на компанията и държава на флага. Докладите след нападението трябва да се изпратят възможно най-бързо до всички съответни центрове за докладване на пиратство, както е посочено в раздел 9.
      г)   Ако капитанът е упражнил своето право да изключи автоматизираната система за идентифициране (AIS) при преминаване през пиратска зона, тя трябва да бъде включена незабавно при пиратско нападение срещу кораба.
      д)   Пуска се алармата за извънреден случай и се съобщава за „пиратско нападение “ (PA) в съответствие с корабния план при извънредни случаи.
      е)   Изпраща се сигнал за помощ („Mayday“) в метровия обхват (VHF), по канал 16 (и резервен канал 08, който се следи от военноморските отряди). Изпраща се съобщение за беда по системата DSC (цифров селективен разговор) и Inmarsat-C, според случая. Установява се телефонна връзка с UKMTO Dubai.
      ж)   Предотвратява се приближаването на скифове до кораба чрез промяна в курса и увеличаване на скоростта, когато е възможно (1). За пиратите е изключително трудно да се качат на борда на кораб, който:

                  i)

                  се движи с повече от 15 възела;

                  ii)

                  маневрира — препоръчва се възможно най-рано капитаните да започнат непрекъснати малки зигзагообразни маневри с цел допълнително възпиране на качването на борда, като в същото време скоростта се поддържа. При възможност пиратите се излагат на вятъра/вълните и се използва носовата вълна и килватера, за да се отнеме възможността на пиратския съд да застане успоредно на борда. Капитаните и офицерите на вахта (OOW) следва да познават управлението и маневрирането на кораба. Особено внимание трябва да се обърне върху ефекта от променящи се рулеви команди и въздействието им върху скоростта на кораба.

            з)   Активират се защитните мерки, свързани с пожарната помпа.
      и)   Възможно е включването на насочените напред светлини на палубата, за да привлечете вниманието към вашия кораб и да способствате пристигащите военни сили недвусмислено да ви разпознаят като нападнат кораб.
      й)   Целият останал екипаж се събира в съответствие с плана за действие при непредвидени ситуации.
      7.   При проникване на пирати на борда

      а)   Преди пиратите да достигнат до капитанския мостик, да се уведоми UKMTO Dubai и ако има време — компанията.
      б)   Да не се оказва съпротива — това може да доведе до ненужно насилие и нараняване на екипажа.
      в)   Ако капитанският мостик/машинното отделение трябва да се евакуира, то главният двигател да се изключи, да се убие ако е възможно инерцията на съда и той да бъде насочен далеч от други кораби.
      г)   Запазете спокойствие и оказвайте пълно съдействие на пиратите.
      д)   Уверете се, че целият екипаж, освен екипа на капитанския мостик, е събран на едно място.
      е)   Ако се намирате в заключеното „укрепление“, намерете вътрешна преграда, зад която да се прикриете в случай на опит за проникване от страна на пиратите. Стойте настрани от входове/врати и отвори/прозорци — не оказвайте съпротива на проникването. Използвайте комуникационните средства за спешни случаи в „укреплението“, за да осъществите контакт с органите.
      8.   При военни действия

      а)   На екипажа следва да се нареди в никой момент при провеждане на военни действия да НЕ използва фотоапарати със светкавица.
      б)   В случай на предприемане на действия от военните на борда на кораба, всички членове на персонала трябва да легнат на палубата, да покрият глава с двете си ръце, а ръцете да се виждат и да бъдат празни.
      в)   Бъдете подготвени да отговаряте на въпроси относно самоличност и ранг.
      г)   Следва да се има предвид, че английският език не е работният език на всички военноморски отряди в района.
      д)   Военните може първоначално да обезвредят всички срещнати лица. Това е стандартна практика. Инструктирайте и подгответе персонала на кораба да очаква това и да сътрудничи изцяло по време на първоначалните етапи от военната акция на борда.
      9.   Докладване след инцидент (препратка към приложение В)

      а)   След всяко пиратско нападение или подозрителни действия особено важно е да се изпрати подробен доклад за случая на MSCHOA, UKMTO DUBAI и IMB.
      б)   Това ще позволи да се направи пълен анализ и да се установят тенденциите в пиратската дейност, както и да се направи оценка на пиратските техники или промени в тактиката, освен че ще осигури изпращането на съответните предупреждения до други търговски кораби в района.
      в)   Капитаните следователно се приканват да попълнят стандартния формуляр на доклад за пиратско нападение, съдържащ се в приложение В.

         Актуализиране на най-добрите практики в управлението

                  1.

                  Предвидено е настоящите НУП да бъдат периодично актуализирани въз основа на оперативния опит и извлечените поуки. Страните по настоящия документ ще се стараят да се срещат редовно с цел актуализиране на настоящите НУП и разпространение на поправките сред техните членове и други заинтересовани организации.

                  2.

                  При колебание направете справка в интернет сайта на MSCHOA, където непрекъснато се публикува допълнителна информация по темата (но имайте предвид, че тя може да не е потвърдена от всички горепосочени организации).

         (1)  Печеленето на време до пристигането на военните сили често води до това, че пиратите прекратяват нападението си. Ето защо ранното регистриране в MSCHOA, използването на графиците за групово преминаване и актуализирането на вашето местоположение в UKMTO Dubai са крайно необходими: това повишава вероятността военноморските сили да са наблизо и да окажат помощ, ако пиратите извършат нападение.

         ПРИЛОЖЕНИЕ А

            РЕЧНИК

         Роли и взаимовръзки на ангажираните координационни органи.

            EUNAVFOR

         EUNAVFOR е координационният орган, който управлява Центъра за сигурност на мореплаването (Африкански рог). Цялата информация и данни за контакт са на разположение на интернет сайта на MSCHOA.

            MSC (HOA) — Център за сигурност на мореплаването (Африкански рог)

         MSCHOA беше създаден от Европейския съюз (ЕС) като част от инициатива за противодействие на пиратството в района на Африканския рог в рамките на Европейската политика за сигурност и отбрана. Това начинание стартира със създаването на EU NAVCO през септември 2008 г. Тази координационна структура, която работи в Брюксел, установи връзки с множество представители на мореплавателната общност и осигури координация със силите на ЕС, действащи в района. През ноември 2008 г. Съветът на Европейския съюз предприе важна стъпка напред, като взе решение за създаване на военноморска мисия — EU NAVFOR ATALANTA — с цел повишаване на сигурността на мореплаването край сомалийския бряг чрез предотвратяване и възпиране на пиратските нападения и подпомагане защитата на търговските кораби в района.

            UKMTO Dubai — Морски търговски операции (Обединено кралство) Дубай

         Офисът на Морски търговски операции на Обединеното кралство в Дубай (UKMTO Dubai) служи като точка за контакт на отрасъла със Съвместните военноморски сили (CMF). UKMTO Dubai управлява също така схемата за доброволно докладване, съгласно която търговските кораби се приканват да изпращат ежедневни доклади с тяхното местоположение и очакван час на пристигане (ETA) в следващото пристанище, докато преминават през района, ограничен от Суец, 78° E и 10° S. UKMTO Dubai след това проследява корабите и информацията за местоположението се предава на CMF и на седалището на ЕС. След това новата и важна информация, отнасяща се до търговския трафик, може да бъде предавана направо на корабите, а не през офисите на компаниите, като по този начин се ускорява реагирането при инцидент и се спестява време.
         За допълнителна информация или присъединяване към схемата за доброволно докладване, моля, свържете се с UKMTO Dubai: UKMTO@eim.ae

         ПРИЛОЖЕНИЕ Б

            Полезни данни за контакт

            UKMTO Dubai

                     Електронна поща

                     UKMTO@eim.ae

                     Телефон

                     + 971 505523215

                     Клетъчен телефон

                     Факс

                     + 971 43065710

                     Телекс

                     (51) 210473

            MSCHOA

                     чрез интернет сайт за докладване

                     www.mschoa.org

                     Телефон

                     + 44 (0) 1923958545

                     Факс

                     + 44 (0) 1923958520

                     Електронна поща

                     postmaster@mschoa.org

            IMB PRC

                     Електронна поща

                     piracy@icc-ccs.org

                     Телефон

                     + 60 320310014

                     Клетъчен телефон

                     Факс

                     + 60 320785769

                     Телекс

                     MA34199 IMBPC1

            MARLO

                     Електронна поща

                     Marlo.bahrain@me.navy.mil

                     Телефон

                     + 973 17853927

                     Клетъчен телефон

                     + 973 39442117

         ПРИЛОЖЕНИЕ В

            ДОКЛАД ЗА ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙСТВИЯ — ДОКЛАД ЗА ПИРАТСКО НАПАДЕНИЕ

            Допълнителни насоки към най-добрите практики в управлението за възпиране на пиратството в Аденския залив и край бреговете на сомалия за риболовни кораби

         I.   Препоръки към корабите в риболовни зони

                     1.

                     Несомалийски риболовни кораби следва да избягват дейност или преминаване в рамките на 200 nm от бреговете на Сомалия, без значение дали имат лиценз за това или не.

                     2.

                     Не започвайте риболовни дейности, когато радарът посочва наличие на неидентифицирани съдове.

                     3.

                     Ако забележите пластмасови скифове от тип, който обикновено се използва от пирати, трябва да се отдалечите от тях с максимална скорост, като плавате срещу вятъра и вълните, за да затрудните тяхното движение.

                     4.

                     Избягвайте да спирате през нощта, бъдете нащрек и поддържайте вахта на капитанския мостик, палубата и машинното отделение.

                     5.

                     По време на риболовна дейност, когато сигурността на кораба е занижена, бъдете нащрек и наблюдавайте радара, с цел максимално ранно известяване на органите в случай на нападение.

                     6.

                     При плаване през нощта използвайте само задължителните навигационни и сигнални светлини, така че светлините да не привлекат пиратите, които са понякога в лодки без радари и се крият в близост.

                     7.

                     Докато корабът дрейфира при риболов през нощта, поставете охрана на капитанския мостик на палубата и в машинното отделение. Използвайте единствено задължителните навигационни и сигнални светлини. Двигателят трябва да бъде готов за незабавно запалване.

                     8.

                     Стойте настрана от неидентифицирани кораби.

                     9.

                     Използвайте VHF възможно най-малко, за да не бъдете чути от пиратите и да затрудните определянето на местоположението ви.

                     10.

                     Активирайте AIS, когато в района има въздухоплавателно средство на морски патрул, с цел улесняване на идентифицирането и проследяването.

               II.   Идентифициране

                     1.

                     Строго препоръчително е мениджърите да регистрират своите риболовни кораби в MSCHOA за целия период на дейност край бреговете на Сомалия. Това включва съобщаване на пълния списък на членовете на екипажа на борда и какво плануват техните кораби, ако е възможно.

                     2.

                     Проведете обучение преди преминаване през зоната или извършването на риболов в нея.

                     3.

                     Когато риболовните кораби са оборудвани със система за проследяване на риболовните кораби (VMS), техните мениджъри трябва да предоставят на MSCHOA достъп до данните от VMS.

                     4.

                     Риболовните кораби трябва да избягват плаване през зони, за които са уведомени, че в тях са забелязани предполагаеми пиратски „кораби майка“ и трябва да използват всички средства за засичане, възможно най-рано, на всяко движение на големи или малки кораби, които могат да бъдат подозрителни.

                     5.

                     Риболовните кораби винаги трябва да се идентифицират при поискване от въздухоплавателни средства или кораби на операция ATALANTA или друга международна или национална операция за противодействие на пиратството.

                     6.

                     Военните, търговските и риболовните кораби следва да отговарят незабавно на всяко искане за идентификация, отправено от приближаван от тях риболовен кораб (за улесняване на бързи действия и осигуряване на възможност за бягство, особено ако корабът извършва риболов).

               III.   В случай на нападение

                     1.

                     В случай на нападение или забелязване на подозрителен кораб, предупредете органите (UKMTO и MSCHOA) и останалата част от флотилията.

                     2.

                     Съобщете данните за контакт с втория капитан на кораба (който е на сушата), чиито познания за кораба може да допринесат за успеха на потенциална военна намеса.

            Препоръки само за кораби, оборудвани с мрежи гъргър

                     3.

                     Евакуирайте целия персонал от палубата и наблюдателницата.

                     4.

                     Ако пиратите са овладели кораба и мрежата гъргър е разпъната, помолете пиратите за разрешение за прибиране на мрежите. Ако бъде разрешено прибирането на мрежата гъргър, следвайте инструкциите за нейното прибиране и обяснете функционирането на оборудването с цел избягване на недоразумения.


title: Препоръка на Съвета от 14 юли 2015 година относно националната програма за реформи на Белгия за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Белгия за 2015 г.

text:
               18.8.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/24

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2015 година
   относно националната програма за реформи на Белгия за 2015 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Белгия за 2015 г.
   (2015/C 272/07)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики. Стратегията се съсредоточава върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 14 юли 2015 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза, а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки (3). Заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“ и държавите членки бяха приканени да се съобразят с тях при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 8 юли 2014 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Белгия за 2014 г. и даде становището си относно актуализираната програма за стабилност на Белгия за 2014 г. На 28 ноември 2014 г., в съответствие с Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), Комисията представи становището си относно проекта за бюджетен план на Белгия за 2015 г.

               (4)

               На 28 ноември 2014 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2015 г. за координация на икономическите политики. На същия ден въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Белгия е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 18 декември 2014 г. Европейският съвет одобри приоритетите за насърчаване на инвестициите, засилване на структурните реформи и продължаване на фискалната консолидация, благоприятстваща растежа.

               (6)

               На 26 февруари 2015 г. Комисията публикува своя доклад от 2015 г. за Белгия. В доклада се оценява напредъкът в изпълнението на специфичните за Белгия препоръки, приети на 8 юли 2014 г. Докладът включва също резултатите от задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Белгия са налице макроикономически дисбаланси, които изискват политически действия и мониторинг. По-специално, промените в областта на външната конкурентоспособност на стоките продължават да пораждат рискове и заслужават внимание, а повторното влошаване би застрашило макроикономическата стабилност. По-нататъшните действия за сближаването на разходните параметри биха забавили спада на заетостта в търгуемите сектори, а осезаемият напредък към намаляване на разликата в разходите за минали периоди могат да бъдат подсилени чрез пренасочване на данъчното облагане към нетрудовите данъчни основи. Държавният дълг остава голям, но няколко фактора смекчават свързаните с него макроикономически рискове.

               (7)

               На 30 април 2015 г. Белгия представи своята Национална програма за реформи за 2015 г. и своята Програма за стабилност за 2015 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (8)

               Спрямо Белгия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и страната подлежи на преходно правило за дълга за периода 2014—2016 г. На 27 февруари 2015 г. Комисията публикува доклад по член 126, параграф 3 от ДФЕС, тъй като не се очакваше Белгия да постигне достатъчен напредък в спазването на правилото за дълга през 2014—2015 г. и референтната стойност на дефицита от 3 % от БВП през 2014 г. не бе спазена. Заключението от анализа е, че към въпросния момент критерият за дълга следва да се счита за спазен и че превишаването на дефицита е малко над референтната стойност, временно е и представлява изключение (поради промени в статистическата методика). Този анализ до голяма степен остава валиден. В своята Програма за стабилност за 2015 г. правителството планира да подобри постепенно структурното салдо, за да постигне балансирана бюджетна позиция в структурно изражение до 2018 г. Преизчисленото структурно салдо (6) обаче показва структурен дефицит от 0,3 % от БВП през 2018 г. Правителството не предвижда да постигне през програмния период средносрочната бюджетна цел — излишък от 0,75 % от БВП в структурно изражение. Съотношението дълг/БВП се очаква да достигне своя връх от 106,9 % през 2015 г. и постепенно да се понижи до 102 % през 2018 г. Макроикономическият сценарий, на който се основават бюджетните прогнози, е реалистичен. Въпреки това необходимите мерки в помощ на планираните цели за дефицита от 2016 г. нататък все още не са достатъчно конкретни. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г. се предвижда растежът на нетните разходи да спази целевия показател през 2015 г. Съществува обаче риск от известно отклонение през 2014—2015 г. главно в резултат на изоставането през 2014 г. Без промяна в политиката съществува също риск от значително отклонение от необходимата корекция за постигането на средносрочната цел през 2015—2016 г. По тази причина и за двете години ще са необходими допълнителни мерки. Въз основа на своята оценка на Програмата за стабилност и предвид на прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г. Съветът е на мнение, че съществува риск Белгия да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (9)

               На равнище федерално правителство бе постигнато съгласие за голяма реформа на пенсиите, целяща да бъде намалена разликата между действителната и законоустановената пенсионна възраст, като последната да бъде увеличена. След 2016 г. възрастта за ранно пенсиониране ще бъде повишена още — до 63 години през 2018 г., а изискването за минимален трудов стаж ще е 42 години от 2019 г. нататък. В по-дългосрочен план на равнище федерално правителство бе постигнато съгласие за увеличаване на законоустановената пенсионна възраст от 65 на 66 години през 2025 г. и на 67 години през 2030 г. Планира се постепенното въвеждане на пенсионна система, основаваща се на кредити, с механизми за корекция, които отговарят на демографските или икономическите тенденции като по-дългата продължителност на живота или промените в коефициента на икономическа зависимост. Успешната стратегия за консолидация, компенсираща въздействието на застаряващото население върху бюджета и запазваща устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план, зависи от бързото прилагане на тази пенсионна реформа. Предвид малкия брой стимули в подкрепа на пригодността за заетост на по-възрастните работници тези пенсионни реформи трябва да бъдат придружени от мерки в помощ на заетостта, както и от реформи на трудовия пазар, водещи до активен живот на възрастните хора.

               (10)

               Белгийската данъчна система се характеризира с висока цялостна тежест, относително високи ставки и тесни основи. Данъчната тежест натоварва особено силно труда. Това води до високи разходи за труд, които възпират разкриването на работни места, и до високи данъчни ставки, които допринася за създаването на „капани“ за безработица. Освен това отчасти с цел намаляване на високите данъчни ставки, данъчните основи като цяло се подкопават от множество специфични изключения, приспадания, намалени данъчни ставки и данъчни разходи, които водят до загуба на ефективност, нарушения и евентуални данъчни „вратички“. Някои характеристики на данъчната система са вредни за околната среда. Като се имат предвид тези слабости, на Белгия многократно е препоръчвано да опрости и видоизмени своята данъчна система с цел да уравновеси данъчната тежест, да затвори данъчните „вратички“ и да намали понякога вредната диференциация, създадена от данъчните ниши. Досега е постигнат ограничен напредък към цялостна данъчна реформа, включваща по-специално, преминаване от данъчно облагане на труда към по-малко вредни за растежа данъчни основи. Сред данъчните основи, които могат да бъдат разширени, са екологичните данъци и данъците върху потреблението, както и някои видове финансови приходи. Съчетаването на преход от облагане на труда с разширяване на данъчните основи (чрез преразглеждане на действащите данъчни разпоредби, субсидии, освобождавания и приспадания) би могло да подобри общия баланс и справедливостта на данъчната система, да подпомогне заетостта, конкурентоспособността и социалните и екологични цели, както и да противодейства на укриването на данъци и на агресивното данъчно планиране.

               (11)

               Структурните проблеми, характерни за белгийския пазар на труда, продължават да водят до хронично ниско използване на работната ръка и до ниски проценти на съвкупна заетост и активност. Слабостите са свързани главно със слабата връзка между заплатите и производителността, както и с финансовите фактори, възпиращи започването на работа. Белгия е изправена и пред недостиг на висококвалифицирани работници, както и пред несъответствие между търсените и предлаганите умения. В своите договорености и програми за реформи отделните правителства посочват необходимостта от по-тесни връзки между участниците в образованието, обучението и заетостта, за да се подобри езиковото и професионалното образование и обучение и да бъде разработено алтернативно обучение за студентите и безработните. Напредъкът обаче е бавен. Особено ясно изразено е въздействието на тези структурни фактори върху някои групи от пазара на труда, например младежите и възрастните безработни, както и върху лицата от мигрантски произход.

               (12)

               Слабата външна конкурентоспособност на Белгия продължава да поражда макроикономически рискове за икономиката ѝ. Икономиката се отличава с проблематично високи разходи за труд, които средно се увеличиха по-бързо от разходите в съседните държави. Необходимо е увеличението на заплатите да бъде обвързано по-тясно с производителността, а определянето на заплатите да стане по-гъвкаво с цел да нарасне потенциалът за приспособяване на икономиката. За конкретни групи бяха предприети някои целенасочени мерки за понижаване на разходите за труд, както и за намаляване на разликата между брутните и нетните възнаграждения в долната част на скалата на възнагражденията. За пълното премахване на разликата обаче ще са необходими допълнителни действия, които зависят от реформите в системата за определяне на заплатите. Натрупването на допълнителни разходи се съпровожда със загуба на работни места и в крайна сметка ще предизвика корекция, ако проблемът не бъде решен. Други ключови фактори, влияещи върху разходите на предприятията, са разходите за енергия и за междинни бизнес услуги, които са силно регулирани и защитени от конкуренция. Налице е също значителен потенциал за подобряване на неразходното измерение на външната конкурентоспособност. За да бъдат съхранени и повишени настоящите равнища на благосъстояние, ще трябва да бъде поставен по-силен акцент върху повишаването на производителността. За това са необходими постоянни усилия за преминаване към продукти и свързаните с тях услуги, които се намират по-високо по веригата за създаване на стойност, въз основа на по-добри резултати в областта на иновациите и остойностяването на научноизследователската и развойната дейност. Административните пречки следва да бъдат намалени, както и да бъдат взети мерки за насърчаване на предприемачеството и отключването на стопанския динамизъм. Скромният дял на новосъздадените предприятия показва, че бизнес климатът е неблагоприятен за нови дейности и за разрастване на дейността. Увеличаването на конкуренцията в търговията на дребно и в сектора на професионалните услуги също представлява предизвикателство. Отстраняването на проблемните участъци в обществената инфраструктура, подобряването на качеството и адекватността на акционерния капитал чрез допълнителни инвестиции, по-специално в областта на пътната и железопътната инфраструктура, също ще укрепят цялостната производителност на Белгия.

               (13)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Белгия и го публикува в доклада за страната от 2015 г. Тя оцени също Програмата за стабилност и Националната програма за реформи, както и последващите действия във връзка с препоръките към Белгия, отправени през предходните години. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Белгия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—4 по-долу.

               (14)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа Програмата за стабилност, като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (15)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа Националната програма за реформи и Програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръки 1—4 по-долу.

               (16)

               В контекста на европейския семестър Комисията направи също анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на този анализ Съветът отправи специфични препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (8). Като държава, чиято парична единица е еврото, Белгия следва също да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Белгия да предприеме следните действия през периода 2015—2016 г.:

               1.

               Да постигне фискална корекция от поне 0,6 % от БВП към средносрочната бюджетна цел през 2015 г. и през 2016 г. Да използва извънредните приходи, за да постави в подходяща низходяща тенденция съотношението държавен дълг/БВП. Да допълни пенсионната реформа, като обвърже законоустановената пенсионна възраст с очакваната продължителност на живота. Да бъде договорено задължително разпределение на бюджетните цели между всички равнища на управление.

               2.

               Да приеме и изпълни цялостната данъчна реформа, разширяваща данъчните основи, като измести данъчната тежест от труда и премахне неефективните данъчни разходи.

               3.

               Да подобри функционирането на пазара на труда, като намали възпиращите финансови фактори за започване на работа, да увеличи достъпа до пазара на труда за конкретни целеви групи и да се справи с недостига на умения и несъответствието между търсените и предлаганите умения.

               4.

               Да възстанови конкурентоспособността, като гарантира след консултации със социалните партньори и в съответствие с националните практики, че заплатите се променят в съответствие с производителността.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         P. GRAMEGNA

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат с Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 г. относно Националната програма за реформи на Белгия за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Белгия за 2014 г. (ОВ C 247, 29.7.2014 г., стр. 1).

      (5)  Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно общите разпоредби за мониторинг и оценка на проектите за бюджетни планове и за гарантиране на коригирането на прекомерния дефицит на държавите членки в еврозоната (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 11).

      (6)  Структурното салдо бе преизчислено от службите на Комисията по общоприетата методика въз основа на информацията в Програмата за стабилност.

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (8)  ОВ C 272, 18.8.2015 г., стр. 98.


title: 2009/384/ЕО: Препоръка на Комисията от 30 април 2009 година относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги (Текст от значение за ЕИП)

text:
               15.5.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 120/22

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 30 април 2009 година
   относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги
   (текст от значение за ЕИП)
   (2009/384/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211, второ тире от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Прекомерното поемане на риск в сектора на финансовите услуги, и по-специално в банките и инвестиционните дружества, допринесе за фалита на финансови предприятия и за системни проблеми в държавите-членки и в целия свят. Тези проблеми се разпространиха в останалата част от икономиката и доведоха до големи разходи за обществото.

               (2)

               Съществува широко разпространена нагласа, че макар неподходящите практики за възнаграждение в сектора на финансовите услуги да не са основната причина за финансовата криза, която се разви през 2007 и 2008 г., те също така причиниха прекомерно поемане на риск и по този начин допринесоха за значителните загуби на големи финансови предприятия.

               (3)

               Практиките за възнаграждение в голяма част от сектора на финансовите услуги влязоха в противоречие с ефективното и разумно управление на риска. При тези практики се проявяваше склонност да се възнаграждава печалбата в краткосрочен план и персоналът да се стимулира за извършване на прекомерно рискови дейности, които осигуряваха по-големи приходи в краткосрочен план, но същевременно излагаха финансовите предприятия на опасност от по-големи потенциални загуби в по-дългосрочна перспектива.

               (4)

               По принцип, ако системите за управление на риска и за контрол бяха солидни и високоефективни, предоставяните от практиките за възнаграждение стимули за поемане на риск щяха да са в съответствие с допустимия риск на финансовите предприятия. Всички системи за управление на риска и за контрол имат обаче своите ограничения и, както показа финансовата криза, е възможно да не успеят да се справят с рисковете, породени от неподходящи стимули, поради растящата сложност на рисковете и разнообразието от начини, по които могат да бъдат поети рискове. Вследствие на това, простото функционално разделение между звената, осъществяващи стопанска дейност, и персонала, отговарящ за системите за управление на риска и за контрол, е необходимо, но вече не е достатъчно.

               (5)

               Създаването на подходящи стимули в рамките на самата система за възнаграждения следва да намали натиска върху управлението на риска и да увеличи вероятността посочените системи да станат ефективни. Поради това съществува необходимост от установяване на принципи за разумна политика на възнаграждения.

               (6)

               Предвид на конкурентния натиск в сектора на финансовите услуги и фактът, че много финансови предприятия оперират трансгранично, е важно да се гарантира, че във всички държави-членки съгласувано се прилагат принципи за разумна политика на възнаграждения. Установено е обаче, че за по-голяма ефективност на принципите за разумна политика на възнаграждения е необходимо те да се прилагат глобално и по съгласуван начин.

               (7)

               В своето съобщение за пролетното заседание на Европейския съвет „Движеща сила за възстановяването на Европа“ (1) Комисията представи плана си за възстановяване и поддържане на стабилна и надеждна финансова система. Комисията обяви по-конкретно, че ще бъде представена нова препоръка относно възнагражденията в сектора на финансовите услуги, за да се подобри управлението на риска във финансови дружества и стимулите в заплащането да се обвържат с устойчивостта на постигнатите резултати.

               (8)

               В настоящата препоръка се формулират общи принципи за политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги, които следва да се прилагат във всички финансови предприятия, действащи в сектора на финансовите услуги.

               (9)

               Предвид на действащите регламенти и общоприетите практики в сектора на финансовите услуги посочените общи принципи може да са от по-голямо значение за някои категории финансови предприятия отколкото за други. Тези принципи следва да се прилагат успоредно с правилата или регламентите за управление на специфичен финансов сектор. По-специално, хонорарите и комисионите, получени от посредници или доставчици на външни услуги в случай на възложени на външен изпълнител дейности, следва да не се разглеждат, тъй като практиките за възнаграждение във връзка с тези хонорари и комисиони вече са обхванати частично от конкретни режими, и по-специално от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (2) и Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 г. относно застрахователното посредничество (3). Освен това настоящата препоръка не засяга правата, ако са приложими, на социалните партньори при колективното договаряне.

               (10)

               По отношение на финансови предприятия, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар по смисъла на Директива 2004/39/ЕО в една или повече държави-членки, настоящата препоръка се прилага в допълнение към и заедно с Препоръка 2004/913/ЕО на Комисията от 14 декември 2004 г. за насърчаване на подходящ режим за възнаграждение на директорите на дружества, които са допуснати за търговия на борсата (4), и Препоръка 2009/385/ЕО на Комисията от 30 април 2009 г. за допълнение на Препоръка 2004/913/ЕО и Препоръка 2005/162/ЕО по отношение на режима за възнагражденията на директорите на дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар (5).

               (11)

               Политиката на възнаграждения на конкретно финансово предприятие следва да е обвързана и с мащаба на въпросното финансово предприятие, както и с характера и сложността на неговите дейности.

               (12)

               Следва да се приеме съсредоточена върху риска политика на възнаграждения, която да е в подкрепа на ефективното управление на риска и да не води до прекомерно излагане на риск.

               (13)

               Политиката на възнаграждения следва да обхваща тези категории персонал, чиито професионални дейности оказват въздействие върху рисковия профил на финансовото предприятие. Следва да се приемат специални разпоредби във връзка с възнаграждението на тези категории персонал, за да се избегнат стимулите за прекомерно поемане на риск.

               (14)

               Политиката на възнаграждения следва да е насочена към обвързване на личните цели на членовете на персонала с дългосрочните интереси на съответното финансово предприятие. Оценката на основаващите се на получените резултати елементи на възнаграждението следва да се базира на дългосрочните резултати и да отчита оставащите рискове, свързани с дейността. Оценката на резултатите следва да се осъществява за многогодишен период от време — примерно от три до пет години, за да се гарантира, че процесът на оценяване се основава на дългосрочните резултати и че фактическото плащане на основаващите се на получените резултати елементи на възнаграждението е разпределено през бизнес цикъла на дружеството.

               (15)

               Финансовото предприятие следва да е в състояние да поиска възстановяването на променливите елементи на възнаграждението, които са били дадени за постигнати резултати въз основа на данни, оказали се впоследствие явно погрешни.

               (16)

               По принцип с договорно определените заплащания, свързани с преждевременно прекратяване на договор, не бива да се поощрява неуспехът. За директорите на финансови предприятия, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, следва да се прилагат специфични разпоредби за плащания при прекратяване на договори съгласно Препоръка 2009/385/ЕО.

               (17)

               За постигане на съответствие на политиката на възнаграждения с целите следва да се имат предвид стратегията за стопанска дейност, ценностите и дългосрочните интереси на финансовата институция, а също и други фактори освен финансовите резултати, като например съответствие със системите и контрола на финансовата институция, както и спазване на стандартите относно отношенията с клиенти и инвеститори.

               (18)

               Ефективното управление е необходимо условие за разумна политика на възнаграждения. Процесът на вземане на решения относно политиката на възнаграждения в дадено финансово предприятие следва да е вътрешно прозрачен и да е замислен по такъв начин, че да се избягват конфликти на интереси и да се гарантира независимостта на участващите лица.

               (19)

               Управителният орган на финансовото предприятие следва да носи крайната отговорност за определянето на политиката на възнаграждения за цялото финансово предприятие и за следене на нейното прилагане. В процеса следва да бъдат включени звена за контрол и по целесъобразност отдели и експерти по човешки ресурси, за да се осигури необходимата компетентност. По-специално, звената за контрол следва също да бъдат включени в разработването и преразглеждането на политиката на възнаграждения, както и да получават адекватно възнаграждение за дейността си, така че да привличат квалифицирани лица и да осигурят своята независимост от контролираните от тях стопански единици. Задължителният одитор следва в рамките на текущите си задължения за докладване да съобщава на управителния (или надзорния) съвет или на одиторския комитет за съществени слабости, установени при прегледа на прилагането на политиката на възнаграждения.

               (20)

               Контролът върху разработването и прилагането на политиката на възнаграждения ще бъде по-ефективен, ако заинтересованите страни от финансовото предприятие, включително представители на служителите, ако е приложимо, са добре информирани за процеса на въвеждане и следене на политиката на възнаграждения и са включени в него. За тази цел финансовите предприятия следва да оповестяват пред своите заинтересовани страни съответната информация.

               (21)

               Прилагането на принципите, формулирани в настоящата препоръка, следва да бъде подсилено чрез надзорен преглед на национално равнище. Поради това общата оценка на надзорния орган за стабилността на финансовото предприятие следва да включва оценка на съответствието на политиката на възнаграждения на финансовото предприятие с принципите, формулирани в настоящата препоръка.

               (22)

               Държавите-членки следва да гарантират, че спрямо клонове на финансови предприятия, чието седалище или централно управление е в трета държава и които действат на територията на държава-членка, се прилагат сходни принципи относно политиката на възнаграждения, каквито се прилагат спрямо финансови предприятия, чието седалище или централно управление е на територията на държава-членка.

               (23)

               Настоящата препоръка следва да се прилага, без да се засягат мерките, които може да бъдат приети от държави-членки по отношение на политиката на възнаграждения на финансови предприятия, получаващи държавна помощ.

               (24)

               Уведомлението за предприетите от държавите-членки мерки в съответствие с настоящата препоръка следва да включва ясно определен период от време, в който финансовите предприятия да приемат политика на възнаграждения съобразно принципите, формулирани в настоящата препоръка,

         ПРЕПОРЪЧВА:

      РАЗДЕЛ I

      Обхват и определения

   1.   Обхват

               1.1.

               Държавите-членки следва да гарантират, че формулираните в раздели II, III и IV принципи се прилагат спрямо всички финансови предприятия, чието седалище или централно управление е на тяхна територия.

               1.2.

               Държавите-членки следва да гарантират, че формулираните в раздели II, III и IV принципи се прилагат към възнаграждението на тези категории персонал, чиито професионални дейности оказват значително въздействие върху рисковия профил на финансовото предприятие.

               1.3.

               Когато вземат мерки за гарантиране прилагането от финансовите предприятия на посочените принципи, държавите-членки следва да вземат предвид характера, мащаба и конкретната съвкупност от дейности на съответните финансови предприятия.

               1.4.

               Държавите-членки следва да прилагат формулираните в раздели II, III и IV принципи спрямо финансовите предприятия на индивидуална основа и на консолидирана основа. Принципите за разумна политика на възнаграждения следва да се прилагат на групово равнище към предприятието майка и към неговите дъщерни предприятия, включително тези, установени в офшорни финансови центрове.

               1.5.

               Настоящата препоръка не се прилага за хонорари и комисиони, получени от посредници или доставчици на външни услуги в случай на дейности, възложени на външен изпълнител.

         2.   Определения за целите на настоящата препоръка

               2.1.

               „Финансово предприятие“ означава предприятие независимо от неговия правен статут и дали е регулирано или не, което извършва следните дейности на професионална основа:

                           а)

                           приема депозити и други средства, подлежащи на връщане;

                           б)

                           предоставя инвестиционни услуги и/или извършва инвестиционни дейности по смисъла на Директива 2004/39/ЕО;

                           в)

                           извършва застрахователна или презастрахователна дейност;

                           г)

                           извършва стопански дейности, сходни на посочените в буква а), б) или в).

                     Едно финансово предприятие включва, но не само, кредитни институции, инвестиционни дружества, застрахователни или презастрахователни предприятия, пенсионни фондове и схеми за колективно инвестиране.

               2.2.

               „Директор“ означава член на административното ръководство, управителния или надзорния съвет на финансови предприятия.

               2.3.

               „Звена за контрол“ означава звена за управление на риска, за вътрешен контрол и за други подобни дейности в рамките на финансово предприятие.

               2.4.

               „Променлив елемент на възнаграждение“ елемент на право на възнаграждение, който се дава въз основа на критерии за резултати, включително премии.

      РАЗДЕЛ II

      Политика на възнаграждения

   3.   Общи положения

               3.1.

               Държавите-членки следва да гарантират, че финансовите предприятия въвеждат, прилагат и поддържат политика на възнаграждения, която да е в съответствие с разумното и ефективно управление на риска, да насърчава такова управление и да не поражда прекомерно поемане на риск.

               3.2.

               Политиката на възнаграждения следва да е в съответствие със стратегията за стопанска дейност, целите, ценностите и дългосрочните интереси на финансовото предприятие, като например перспективи за устойчив растеж, и да е съобразена с принципите за защита на клиентите и инвеститорите при предоставянето на услуги.

         4.   Структура на политиката на възнаграждения

               4.1.

               Когато възнаграждението включва променлив елемент или премия, политиката на възнаграждения следва да предвижда подходящ баланс между фиксираните и променливите елементи на възнаграждението. Подходящият баланс между елементите на възнаграждението може да се различава за членовете на персонала съобразно пазарните условия и специфичния контекст, в който действа финансовото предприятие. Държавите-членки следва да гарантират, че политиката на възнаграждения на финансовите предприятия поставя лимит за максималния размер на променлив елемент.

               4.2.

               Фиксираният елемент на възнаграждението следва да представлява достатъчно голяма част от общото възнаграждение, позволяваща на финансовото предприятие да осъществява напълно гъвкава политика по отношение на премиите. По-специално, финансовото предприятие следва да е в състояние въобще да не дава премии или да прави това само отчасти, когато критериите за успех не са изпълнени от съответното лице, съответната стопанска единица или от финансовото предприятие. Финансовото предприятие следва да е в състояние да не дава премии също и при значително влошаване на положението и особено, ако вече не може да се счита, че то може или ще продължи да бъде в състояние да осъществява бизнеса си като действащо предприятие.

               4.3.

               Когато е дадена значителна премия, по-голямата част от премията следва да се изплаща с минимално забавяне. Размерът на отложената част на премията следва да бъде определен по отношение на общия размер на премията, който пък се определя съобразно общия размер на възнаграждението.

               4.4.

               Отложената част на премията следва да е съобразена с оставащите рискове, свързани с резултатите, за които се отнася премията, и може да се състои от акции, опции, пари в брой или други средства, изплащането на които е отложено за времетраенето на периода на отсрочване. Критериите за оценка на бъдещите резултати, с които е обвързана отложената част, следва да бъдат коригирани съобразно риска, както е посочено в точка 5.

               4.5.

               Заплащания, свързани с преждевременно прекратяване на договор, които се дават на договорна основа, следва да са обвързани с постигнатите с течение на времето резултати и да са определени по такъв начин, че да не се поощрява неуспехът.

               4.6.

               Държавите-членки следва да гарантират, че управителният (или надзорният) съвет на финансово предприятие може да изисква от членовете на персонала да върнат изцяло или отчасти премиите, с които са били възнаградени за постижения въз основа на данни, оказали се впоследствие явно погрешни.

               4.7.

               Структурата на политиката на възнаграждения следва да се актуализира с течение на времето, за да се гарантира нейното развитие съобразно променящата се ситуация за конкретното финансово предприятие.

         5.   Измерване на резултатите

               5.1.

               Когато възнаграждението е обвързано с резултати от дейността, неговият общ размер следва да се основава на съчетание от оценката за резултатите на отделното лице и на съответната стопанска единица, както и на общите резултати на финансовото предприятие.

               5.2.

               Оценката на резултатите следва да се осъществява за многогодишен период от време, за да се гарантира, че процесът на оценяване се основава на дългосрочните резултати и че фактическото плащане на премии е разпределено през бизнес цикъла на дружеството.

               5.3.

               Измерването на резултатите, служещо като основа за премии или премийни фондове, следва да включва корекция за настоящи и бъдещи рискове, свързани със съответните резултати, и да отчита направените капиталови разходи и изискваната ликвидност.

               5.4.

               Когато се определят индивидуалните резултати, следва да се вземат предвид нефинансови критерии, като например съответствие с вътрешни правила и процедури, както и спазване на стандартите относно отношенията с клиенти и инвеститори.

         6.   Управление

               6.1.

               Политиката на възнаграждения следва да включва мерки за избягване на конфликти на интереси. Процедурите за определяне на възнаграждението във финансовото предприятие следва да са ясни и документирани, както и вътрешно прозрачни.

               6.2.

               Управителният (или надзорният) съвет следва да определя възнаграждението на директорите. Освен това управителният (или надзорният) съвет следва да определя общите принципи на политиката на финансовото предприятие относно възнагражденията и да отговаря за нейното прилагане.

               6.3.

               В разработването на политиката на възнаграждения следва да бъдат включени и звена за контрол и, когато е уместно, отдели и експерти по човешки ресурси.

               6.4.

               Членовете на управителния (или надзорния) съвет, отговарящи за политиката на възнаграждения, членовете на комисии по възнагражденията и членовете на персонала, участващи в разработването и прилагането на политиката на възнаграждения, следва да притежават съответните експертни знания и да са функционално независими от контролираните от тях стопански единици, така че да са способни да направят независима преценка на целесъобразността на политиката на възнаграждения, включително на последиците за риска и управлението на риска.

               6.5.

               Без да се засяга общата отговорност на управителния (или надзорния) съвет, както е посочено в точка 6.2, прилагането на политиката на възнаграждения следва да бъде поне на годишна основа предмет на централен и независим вътрешен преглед от контролни звена по отношение на съответствието с политиките и процедурите, определени от управителния (или надзорния) съвет. Контролните звена следва да докладват резултатите от този преглед на управителния (или надзорния) съвет.

               6.6.

               Членовете на персонала, участващи в процедури на контрол, следва да са независими от надзираваните от тях стопански единици, да притежават достатъчно авторитет и да бъдат възнаградени в съответствие с постигането на целите, свързани с техните функции, независимо от резултатите на контролираните от тях области на стопанска дейност. По-специално при застрахователни или презастрахователни предприятия, отделът за актюерска дейност и главният актюер следва да бъдат възнаградени по начин, който да е пропорционален на съответната им роля в застрахователното или презастрахователното предприятие, а не на резултатите на самото предприятие.

               6.7.

               Общите принципи на политиката на възнаграждения следва да са известни на членовете на персонала, към които се прилагат те. Тези членове на персонала следва да са предварително информирани за критериите, които ще бъдат използвани за определяне на тяхното възнаграждение, и за процеса на оценяване. Процесът на оценяване и политиката на възнаграждения следва да са надлежно документирани и прозрачни за съответните отделни членове на персонала.

      РАЗДЕЛ III

      Оповестяване на информация

               7.

               Без да се засягат разпоредбите за поверителност и защита на данните, финансовите предприятия следва да оповестяват по ясен и лесно разбираем начин пред съответните заинтересовани страни съответната информация за посочената в раздел II политика на възнаграждения и за актуализации в случай на промени в политиката. Това оповестяване може да бъде под формата на самостоятелна декларация относно политиката на възнаграждения, периодично оповестяване в годишните финансови отчети или в друга форма.

               8.

               На оповестяване подлежи следната информация:

                           а)

                           информация относно процеса на вземане на решения, използван за определяне на политиката на възнаграждения, включително, ако е приложимо, информация относно състава и мандата на комисията по възнагражденията, името на външния консултант, чиито услуги са били използвани за определяне на политиката на възнаграждения, и ролята на съответните заинтересовани страни;

                           б)

                           информация за връзката между заплащането и постигнатите резултати;

                           в)

                           информация за критериите, използвани за измерване на резултатите и за корекция за риска;

                           г)

                           информация за критериите за успех, на които се основава правото за получаване на акции, опции и променливи елементи на възнаграждението;

                           д)

                           основните параметри и обосновка на схемата за евентуални годишни премии и всякакви други облаги, различни от пари в брой.

               9.

               При определяне на равнището на подлежащата на оповестяване информация държавите-членки следва да вземат предвид характера, мащаба и конкретната съвкупност от дейности на съответните финансови предприятия.

      РАЗДЕЛ IV

      Надзор

               10.

               Държавите-членки следва да гарантират, че компетентните органи вземат предвид мащаба на финансовите предприятия, характера и сложността на техните дейности, когато следят спазването на принципите, формулирани в раздели II и III.

               11.

               Държавите-членки следва да гарантират, че финансовите предприятия са в състояние да съобщават политиката на възнаграждения, която е предмет на настоящата препоръка, на техните компетентни органи, включително с посочване на съответствието с формулираните в настоящата препоръка принципи, под формата на декларация относно политиката на възнаграждения, която при необходимост подлежи на актуализация.

               12.

               Държавите-членки следва да гарантират, че компетентните органи могат да изискат и имат достъп до цялата информация, която им е необходима, за да оценят в каква степен се спазват принципите, формулирани в раздели II и III.

      РАЗДЕЛ V

      Заключителни разпоредби

               13.

               Държавите-членки се приканват да вземат необходимите мерки за подпомагане на прилагането на настоящата препоръка до 31 декември 2009 г. и да уведомят Комисията за мерките, предприети в съответствие с настоящата препоръка, за да дадат възможност на Комисията да следи отблизо положението и на тази основа да оценява нуждата от допълнителни мерки.

               14.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 април 2009 година.

            За Комисията

         Siim KALLAS

            Заместник-председател

      (1)  СОМ(2009) 114 окончателен.

      (2)  ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 9, 15.1.2003 г., стр. 3.

      (4)  ОВ L 385, 29.12.2004 г., стр. 55.

      (5)  Вж. страница 28 от настоящия брой на Официален вестник.