title: Препоръка (ЕС) 2020/648 на Комисията от 13 май 2020 година за предлагането на ваучери на пътниците и туристите като алтернатива на възстановяването на сумите, заплатени за отменени пакетни туристически и транспортни услуги в контекста на пандемията от COVID-19

text:
               14.5.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 151/10

      ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2020/648 НА КОМИСИЯТА
      от 13 май 2020 година
      за предлагането на ваучери на пътниците и туристите като алтернатива на възстановяването на сумите, заплатени за отменени пакетни туристически и транспортни услуги в контекста на пандемията от COVID-19
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 30 януари 2020 г. Световната здравна организация обяви избухването на COVID-19 за „извънредна ситуация за общественото здраве в световен мащаб“, а на 11 март 2020 г. я определи като пандемия (1). Сериозните последици върху международните и вътрешните пътувания — както делови, така и за развлечение, оказаха широко въздействие в Европа и в останалата част на света от 1 март 2020 г. насам.

                  (2)

                  В резултат от пандемията от COVID-19 бяха наложени национални забрани за пътуване, както и предупреждения или ограничения по границите. Това доведе до голям брой отменени полети и много граждани не бяха в състояние да пътуват. Съществуващите към момента безпрецедентни ограничения за пътуване в световен мащаб (2) доведоха почти до пълен застой на пътуванията в Европа и много други части на света. Това оказва сериозно въздействие върху превозвачите, организаторите на туристически пакети („организатори“) и доставчиците на други туристически услуги като част от пакетните туристически пътувания.

                  (3)

                  Същевременно много пътници и туристи са засегнати от икономическото въздействие на кризата и техните доходи са намалели в резултат на свиването на стопанските дейности, което оказва въздействие върху бъдещето както на работодателите, така и на работниците (3).

                  (4)

                  Секторите на пътуванията и туризма в Съюза докладват спад на резервациите от порядъка на 60—90 % в сравнение със същия период на миналата година. Исканията за възстановяване на суми на пътници в резултат на отменени полети многократно надхвърлят новите резервации. Според предварителните оценки на Европейската асоциация на туристическите агенции и туроператори (ECTAA), пандемията от COVID-19 може да доведе до загуба от 30 млрд. евро (- 60 %) през първото тримесечие на 2020 г. и 46 млрд. евро (- 90 %) през второто тримесечие, в сравнение с очаквания оборот въз основа на предходни години.

                  (5)

                  Превозвачите във всички видове транспорт са изправени пред рязък спад в стопанската си дейност и почти пълен застой на дейностите им. Това води до намаляване на паричните потоци в резултат на пандемията от COVID-19 (4).

                  (6)

                  Условията и критериите, при които мерките за ограничаване на разпространението могат да бъдат вдигнати, зависят до голяма степен от данни, които се променят във времето, и наред с другото — от епидемиологични данни. Следователно все още няма ясни срокове за излизане от изолацията, които да позволят пълното възобновяване на транспортните услуги и туризма (5).

                  (7)

                  В регламенти (ЕО) № 261/2004 (6) , (ЕО) № 1371/2007 (7), (ЕС) № 1177/2010 (8) и (ЕС) № 181/2011 (9) на Европейския парламент и на Съвета („регламентите за правата на пътниците в Съюза“) се предвиждат правата на пътниците в случай на отмяна. При отмяна от страна на превозвача пътниците имат право да избират между възстановяване на заплатената сума и премаршрутизиране, които превозвачът е длъжен да предложи (10). Тъй като премаршрутизирането едва ли е приложимо при сегашните обстоятелства, действителният избор е между различните възможности за възстановяване на сумите.

                  (8)

                  Възстановяването на пълната стойност на билета е дължимо в срок от 7 дни от искането на пътника при пътувания по въздух, по море и по вътрешни водни пътища, 14 дни от отправеното предложение или полученото искане на пътника при пътувания с автобусен транспорт, и 1 месец след отправеното искане при пътувания с железопътен транспорт. Съгласно правото на Съюза възстановяването може да бъде в пари или под формата на ваучер. Възстановяването с ваучер обаче е възможно само ако пътникът се съгласи (11).

                  (9)

                  В Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета (12) („Директивата за пакетните туристически пътувания“) е предвидено, че ако пакетно пътуване бъде отложено поради „непредотвратими и извънредни обстоятелства“, пътуващите имат право да получат пълно възстановяване на всички плащания по пакета, без необосновано забавяне и при всички случаи в срок от 14 дни от прекратяването на договора. В този контекст организаторът може да предложи на пътуващия възстановяване под формата на ваучер. Тази възможност обаче не лишава пътниците от правото да им бъдат възстановени пари.

                  (10)

                  Също така, когато бъдат предложени промени по договор за пакетно туристическо пътуване (например отлагане) или пакет заместител (13), и когато тези промени или пакетът заместител водят до това пътуващият да приеме пакет с по-ниско качество или стойност (14), или да прекрати договора (15), организаторът може да предложи и ваучер, при условие че пътниците не са лишени от правото да им бъдат възстановени пари.

                  (11)

                  На 18 март 2020 г. Комисията прие тълкувателни насоки относно регламентите за правата на пътниците в ЕС в контекста на развиващата се ситуация с COVID-19 (16). Комисията припомни, че пътниците имат избор между възстановяване на пари и възстановяване под формата на ваучер.

                  (12)

                  На 19 март 2020 г. на уебсайта на Комисията (17) бяха публикувани неофициални насоки за прилагането на Директивата за пакетните туристически пътувания във връзка с COVID-19, в които беше потвърдено правото на пътуващия да получи пълно възстановяване на сумите, но се заявяваше също така, че е възможно пътуващият да приеме ваучер.

                  (13)

                  Многобройните анулирания вследствие на пандемията от COVID-19 доведоха до неустойчиво състояние на паричните потоци и приходите за секторите на транспорта и пътуванията. Проблемите с ликвидността на организаторите се задълбочават и поради факта, че те трябва да възстановят пълната цена на пакета на пътника, докато самите те не винаги получават своевременно възстановяване на предплатени услуги, които съставят част от пакета. Фактически това може да доведе до несправедливо поделяне на тежестта между операторите в сектора на пътуванията.

                  (14)

                  При несъстоятелност на организаторите или превозвачите съществува риск много пътници и туристи да не получат обратно заплатените от тях суми, тъй като техните искове срещу организаторите и превозвачите не са защитени. Същият проблем може да възникне в контекста на отношенията между предприятията, когато организаторите получат ваучер за възстановяване на предплатени услуги от превозвачи, които впоследствие обявят несъстоятелност.

                  (15)

                  Ако ваучерите бъдат направени по-привлекателни като алтернатива на възстановяването на пари, повече пътници и туристи ще бъдат склонни да ги приемат. Това ще спомогне за облекчаване на проблемите с ликвидността на превозвачите и организаторите и в крайна сметка би могло да доведе до по-добра защита на интересите на пътниците и туристите.

                  (16)

                  За целта ваучерите следва да бъдат защитени срещу неплатежоспособност на превозвача или организатора. Подобна защита може да се създаде от частния или публичния сектор и следва да бъде достатъчно ефективна и стабилна. Тя следва да обхваща най-малко онези ваучери, които имат описаните в настоящата препоръка характеристики.

                  (17)

                  Тези характеристики следва да се отнасят по-специално за минималния срок на валидност, за периода от време, след чието изтичане пътниците или туристите имат право на възстановяване, ако желаят (за ваучери със срок на валидност над минималния), и за условията за възстановяване на неосребрени ваучери. Те следва да се отнасят и до гамата от услуги, за които ваучерът може да се използва, времето, в което може да бъде използван, и неговата прехвърляемост. Могат да бъдат взети предвид и допълнителни характеристики, които да направят ваучерите още по-привлекателни.

                  (18)

                  Издаването на ваучер паралелно с възстановяването на суми по кредитни карти в крайна сметка би могло да доведе до форма на двойно възстановяване. Следователно ако пътникът или туристът избере ваучер, превозвачът следва да предаде тази информация на организатора, туристическия агент или друг посредник.

                  (19)

                  С цел да се повиши привлекателността на ваучерите за пътници или туристи, държавите членки биха могли да обмислят приемането на схеми за подкрепа на оператори в сектора на пътуванията и транспорта в съответствие с правилата на Съюза за държавната помощ. Например те биха могли да създадат специални гаранционни схеми за ваучери, пряко основани на член 107, параграф 3, буква б) от Договора. Освен това държавите членки биха могли да подкрепят операторите в секторите на пътуванията и транспорта, като предоставят помощ de minimis в съответствие с Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (18).

                  (20)

                  Държавите членки, които предоставят подкрепа на операторите в секторите на пътуванията и транспорта, за да гарантират, че исканията за възстановяване в резултат от пандемията от COVID-19 са удовлетворени, следва да гарантират също, че такива схеми се прилагат за всички пътници или туристи, обхванати от Директивата за пакетните туристически пътувания или от съответните регламенти за правата на пътниците в Съюза, независимо кой е техният доставчик на услуги.

                  (21)

                  Що се отнася до евентуални допълнителни нужди от ликвидност на операторите в секторите на пътуванията и транспорта, на 19 март 2020 г. Комисията прие Временна рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния взрив от COVID-19 (19) въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от Договора с цел преодоляване на сериозни затруднения в икономиките на държавите членки. Временната рамка беше изменена, за да обхване допълнителни мерки за помощ, както на 3 април (20), така и на 8 май 2020 г. (21)

                  (22)

                  Временната рамка се прилага по принцип за всички сектори и предприятия, включително транспортни предприятия и предприятия в туризма и отчита, че транспортът и пътуванията са сред най-засегнатите сектори. Целта ѝ е да отстрани недостига на ликвидни средства, пред който са изправени предприятията, като позволи например преки безвъзмездни средства, данъчни облекчения, държавни гаранции за заеми и субсидирани публични заеми. За да бъдат удовлетворени бързо спешните нужди от ликвидност, по-специално на малките и средните предприятия, държавите членки могат да дават заеми с нулева лихва до номиналната стойност от 800 000 EUR на дружество, гаранции по кредити в размер на 100 % от риска, или да предоставят собствен капитал. Освен това временната рамка предвижда възможности помощта да покрива нужди от ликвидност, надхвърлящи 800 000 EUR на дружество под формата на гаранции и лихвени субсидии при спазване, наред с другото, на минималните ценови условия. В този контекст държавите членки могат да вземат решения за подкрепа на операторите в секторите на пътуванията и транспорта, за да гарантират, че исканията за възстановяване по причина на пандемията от COVID-19, се удовлетворяват с оглед осигуряване на защита на правата на пътниците и потребителите и равното третиране на пътниците и туристите.

                  (23)

                  В създалата се обстановка Комисията ще вземе предвид решенията за предоставяне на помощ на сектора на въздухоплаването, които държавите членки вече са взели, за да гарантира, че допълнителната помощ за едни и същи бенефициери няма да доведе до свръхкомпенсация в ущърб на справедливите условия на конкуренция на вътрешния пазар.

                  (24)

                  На последно място, държавите членки могат да решат да поемат исканията за възстановяване на пътници или туристи, ако превозвач или организатор обяви несъстоятелност. Подобно покриване на исканията за възстановяване би било от полза единствено за пътниците или туристите, но не и за дружествата. Следователно то не представлява държавна помощ и може да бъде приложено от държавите членки без предварително одобрение от Комисията.

                  (25)

                  Комисията е готова да предостави помощ и съвети на държавите членки по въпросите на държавната помощ при разработването на такива мерки.

                  (26)

                  Държавите членки и операторите следва да бъдат насърчавани да обмислят използването на наличните схеми на Съюза за подкрепа на дейността и нуждите от ликвидност на дружествата.

                  (27)

                  За да се увеличи максимално въздействието на настоящата препоръка, всички заинтересовани страни следва да бъдат информирани за нея и насърчавани да я прилагат,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

         ПРЕДМЕТ

                  1.

                  Настоящата препоръка се отнася до ваучери, които превозвачите или организаторите могат да предлагат на пътниците като алтернатива на възстановяването на парични средства единствено с доброволното съгласие на пътника, при следните обстоятелства:

                              а)

                              в случай на анулиране от страна на превозвача или организатора, считано от 1 март 2020 г. поради причини, свързани с пандемията от COVID-19 в контекста на следните разпоредби:

                                          1)

                                          Член 8, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004;

                                          2)

                                          Член 16, буква а) във връзка с член 17, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1371/2007;

                                          3)

                                          Член 19, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1177/2010;

                                          4)

                                          Член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 181/2011;

                                          5)

                                          Член 12, параграфи 3 и 4 от Директива (ЕС) 2015/2302.

                              б)

                              в случай на промени или прекратяване на договора, настъпили от 1 март 2020 г. нататък поради причини, свързани с пандемията от COVID-19, в контекста на член 11, параграфи 4 и 5 от Директива (ЕС) 2015/2302.

         ЗАЩИТА СРЕЩУ НЕСЪСТОЯТЕЛНОСТ

                  2.

                  За да се допринесе за превръщането на ваучерите в привлекателна и надеждна алтернатива на възстановяването на пари, поне ваучерите с характеристиките, описани в точки 3—12, следва да бъдат защитени достатъчно ефективно и стабилно срещу неплатежоспособност на превозвача или организатора.

         ПРЕПОРЪЧИТЕЛНИ ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ВАУЧЕРИТЕ

                  3.

                  Ваучерите следва да бъдат с минимален срок на валидност от 12 месеца.
                  Като спазват разпоредбите на точка 5, превозвачите и организаторите следва автоматично да възстановяват сумата на съответния ваучер на пътника или туриста най-късно 14 дни след изтичане на срока му на валидност, ако ваучерът не е бил осребрен. Същото се отнася и за възстановяването на остатъка от сумата по съответния ваучер в случай на предишно частично осребряване.

                  4.

                  Ако срокът на валидност на ваучерите е по-дълъг от 12 месеца, пътниците и туристите следва да имат право да поискат възстановяване в пари не по-късно от 12 месеца след издаването на съответния ваучер. Те следва да имат същото право по всяко време след това при спазване на приложимите законови разпоредби относно давностните срокове.
                  Превозвачите и организаторите могат да определят срок за възстановяване на ваучерите преди посочените 12 месеца след издаването на съответния ваучер, ако пътникът или туристът поиска това.

                  5.

                  Пътниците и туристите следва да могат да използват ваучери за плащания за всички нови резервации, направени преди изтичането на техния срок на валидност, дори ако плащането или услугата се извършва след тази дата.

                  6.

                  Пътниците и туристите следва да могат да използват ваучерите за заплащане на всякакви транспортни услуги или пакетни туристически пътувания, предлагани от превозвача или организатора (22).

                  7.

                  Според наличността и независимо от всяка тарифа или ценова разлика,

                              —

                              превозвачите следва да гарантират, че ваучерите дават възможност на пътниците да пътуват по същия маршрут при същите условия на обслужване, както при първоначалната резервация;

                              —

                              организаторите следва да гарантират, че ваучерите позволяват на туристите да резервират пакетно туристическо пътуване със същия вид услуги или с равностойно качество като прекратеното пакетно пътуване.

                  8.

                  Превозвачите и организаторите следва да обмислят разширяване на възможността за използване на ваучери за резервации чрез други предприятия, които са част от една и съща група от дружества.

                  9.

                  Ако отменената транспортна услуга или пакетното туристическо пътуване са били резервирани чрез пътническа агенция или друг посредник, превозвачите и организаторите следва да позволят ваучерите да се използват за нови резервации през същата пътническа агенция или друг посредник.

                  10.

                  Ваучерите за транспортни услуги следва да могат да се прехвърлят на друг пътник без допълнителни разходи. Ваучерите за пакетни туристически пътувания следва също да могат да се прехвърлят на друг турист без допълнителни разходи, ако доставчиците на услугите, включени в пакета, се съгласят на прехвърлянето без допълнителни разходи.

                  11.

                  За да станат ваучерите по-привлекателни, организаторите и превозвачите биха могли да обмислят да издават ваучери с по-висока стойност от сумата на всички плащания, направени за първоначално резервираните пакетно туристическо пътуване или транспортна услуга, например чрез допълнителна еднократна сума или допълнителни елементи на услугата.

                  12.

                  На ваучерите следва да е посочен периодът им на валидност и да са указани всички свързани с тях права. Те следва да се издават на траен носител (23), например електронна поща или хартия.

         СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

                  13.

                  Ако пътникът е резервирал транспортната услуга чрез пътническа агенция или друг посредник или ако транспортната услуга е била част от пакетно пътуване, превозвачът следва да информира пътническата агенция, посредника или организатора, когато пътникът или туристът избере ваучер.

                  14.

                  Различните икономически оператори във веригата на стойност в транспорта и пътуванията следва да си сътрудничат добросъвестно и да се стремят към справедливо поделяне на тежестта, предизвикана от пандемията от COVID-19.

         МЕРКИ ЗА ПОДКРЕПА

         Държавна помощ

                  15.

                  Държавите членки могат да решават дали да въведат специални схеми за предоставяне на подкрепа на операторите в секторите на транспорта и пътуванията, за да гарантират, че исканията за възстановяване по причина на пандемията от COVID-19 се удовлетворяват, и могат да вземат решения за сроковете и видовете мерки, които желаят да въведат. При разработването на такива схеми държавите членки следва да гарантират, че те са от полза за всички пътници или туристи, независимо от техния доставчик на услуги.

                  16.

                  С оглед ограничаването на отрицателното въздействие върху пътниците или туристите по време на пандемията от COVID-19, държавите членки следва активно да обмислят създаването на гаранционни схеми за ваучери, за да обезпечат възстановяването на сумите на пътниците или туристите в случай на несъстоятелност на дружеството, издало ваучера.
                  Доколкото такива гаранционни схеми намаляват финансовия риск за пътниците или туристите при приемането на ваучери и увеличават вероятността те да ги предпочетат пред възстановяването на пари, като по този начин ще се подобри ликвидността на операторите, мерките предоставят предимство на съответните оператори под формата на облекчение на ликвидността и представляват държавна помощ.
                  Подобни мерки няма да попадат в обхвата на Временната рамка, но могат да бъдат съобщавани от държавите членки пряко по силата на член 107, параграф 3, буква б) от Договора и да бъдат предмет на индивидуална оценка. В тази оценка Комисията приема, че държавната гаранция покрива 100 % от стойността на ваучерите, за да се осигури пълна защита на всички пътници и туристи, като същевременно се вземат предвид други приложими разпоредби на раздел 3.2 от Временната рамка (24), за да се гарантира пропорционалността на помощта.

                  17.

                  Ако операторите в секторите на транспорта и пътуванията се нуждаят от обща подкрепа на ликвидността, държавите членки могат също така да решат да въведат схеми за предоставянето на подкрепа на ликвидността. Ако подобна подкрепа не се предоставя при пазарни условия, тя може да включва държавна помощ и следва да бъде съобщена на Комисията.
                  Временната рамка предоставя основа за съвместимост на такава подкрепа на ликвидността, която да дава възможност на операторите в секторите на пътуванията и транспорта наред с другото да получават подпомагане под формата на публични гаранции или субсидирани заеми за покриване на действителните си нужди от ликвидност за периоди от 18 месеца за МСП и 12 месеца за големите предприятия (при надлежна обосновка) (25).

                  18.

                  Държавите членки могат да решат да поемат исканията за възстановяване, отправени от пътници или туристи, ако превозвач или организатор обяви несъстоятелност.
                  Доколкото възстановяването се извършва след процеса на ликвидация, поради което не осигурява облекчение на ликвидността на оператора на транспортната или туристическата услуга, който вече не осъществява стопанска дейност, а е от полза по-скоро само за пътниците или туристите, подобно възстановяване не включва държавна помощ. Така схемите от този тип могат да се прилагат от държавите членки без предварително одобрение от Комисията.

         Подпомагане за МСП по линия на Европейския инвестиционен фонд

                  19.

                  Комисията препоръчва на държавите членки да насърчават финансовите посредници да разгледат възможността за използване на подкрепа на COVID-19 по линия на механизма за гарантиране на заеми по COSME, стартиран от Европейския инвестиционен фонд и Европейската комисия, както и други подобни схеми на групата на Европейската инвестиционна банка. По тези схеми могат да се използват специални линии за ликвидност и оборотен капитал за МСП/дружества със средна капитализация с цел посрещане на нуждите от ликвидност на дружествата в резултат от пандемията от COVID-19, включително възстановяване на отменени билети.

         Инвестиционната инициатива в отговор на коронавируса

                  20.

                  Комисията препоръчва на държавите членки да обмислят използването на подкрепата за оборотния капитал за МСП в отрасъла на пътуванията и транспорта в контекста на допълнителната гъвкавост, предвидена по линия на кохезионната политика на Съюза чрез Инвестиционната инициатива в отговор на коронавируса. В този контекст оборотният капитал на МСП може да се използва за посрещане на нуждите от ликвидност на предприятията в резултат на пандемията от COVID-19, включително за разходите, свързани с анулирания.

         НАСЪРЧАВАНЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА

                  21.

                  Организациите на потребители и пътници на равнището на Съюза и на национално равнище следва да насърчават пътниците вместо възстановяване на платените суми, да приемат ваучери с посочените характеристики и да се възползват от защитата при несъстоятелност, описана в настоящата препоръка.

                  22.

                  Потребителските, пътническите и стопанските организации на равнището на Съюза и на национално равнище, както и органите на държавите членки, включително техните национални правоприлагащи органи, следва да дадат приноса си за информирането на всички заинтересовани страни за настоящата препоръка и да си сътрудничат за нейното изпълнение.

         Съставено в Брюксел на 13 май 2020 година.

               За Комисията

            Adina VĂLEAN

               Член на Комисията

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Според UNWTO 96 % от глобалните туристически дестинации налагат ограничения за пътуване (вж. UNWTO, „Свързани с COVID-19 ограничения за пътуване — глобален преглед на туризма“, първи доклад от 16 април 2020 г.).

         (3)  През април 2020 г. показателят за икономическото доверие отбеляза най-резкия си регистриран досега месечен спад (от 1985 г.), като достигна 67,0 и 65,8 за Еврозоната и съответно за Съюза. През април 2020 г. показателят за очакваната заетост стигна най-ниското си регистрирано до момента равнище (63,7 в Еврозоната и 63,3 в Съюза). Вж. https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  Например, близо -90 % от въздушното движение в сравнение с преди една година (Източник: Евроконтрол), -85 % от железопътния превоз на пътници на далечни разстояния, -80 % от регионалния железопътен превоз на пътници (включително крайградски райони), почти пълен застой на международни железопътни услуги за превоз на пътници (Източник: CER); над -90 % за корабите за круизи и пътническите кораби в средата на април в сравнение с преди една година (Източник: EMSA).

         (5)  Вж. Съвместна европейска пътна карта за вдигане на противоепидемичните мерки във връзка с COVID-19 от 15 април 2020 г., https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_en

         (6)  Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 17.2.2004 г., стр. 1).

         (7)  Регламент (ЕО) № 1371/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно правата и задълженията на пътниците, използващи железопътен транспорт (ОВ L 315, 3.12.2007 г., стр. 14).

         (8)  Регламент (ЕС) № 1177/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно правата на пътниците, пътуващи по море или по вътрешни водни пътища, и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 (ОВ L 334, 17.12.2010 г., стр. 1).

         (9)  Регламент (ЕС) № 181/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. относно правата на пътниците в автобусния транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 1).

         (10)  Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004; Член 16, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1371/2007; Член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1177/2010; Член 19, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 181/2011.

         (11)  Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004; Член 16, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1371/2007; Член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1177/2010; Член 19, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 181/2011.

         (12)  Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО на Съвета (ОВ L 326, 11.12.2015 г., стр. 1).

         (13)  Вж. член 11 от Директивата за пакетните туристически пътувания.

         (14)  Вж. член 11, параграф 4 от Директивата за пакетните туристически пътувания.

         (15)  Вж. член 11, параграф 5 от Директивата за пакетните туристически пътувания.

         (16)  ОВ C 89I , 18.3.2020 г., стр. 1..

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf, публикуван на уебсайта на Комисията относно мерките в отговор на COVID-19 https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_en

         (18)  Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията от 18 декември 2013 г. относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis (ОВ L 352, 24.12.2013 г., стр. 1).

         (19)  Съобщение на Комисията — Временна рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19 (OВ C 91I, 20.3.2020 г., стр. 1).

         (20)  Съобщение на Комисията — Изменение на Временната рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19 (OВ C 112I, 4.4.2020 г., стр. 1).

         (21)  Съобщение на Комисията — Изменение на Временната рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19 (ОВ C 164, 13.5.2020 г., стр. 3).

         (22)  Напомняме, че правата, задължителни по силата на член 16, буква а) във връзка с член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1371/2007 и член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1177/2010, са в сила във всички случаи.

         (23)  Определението за „траен носител“ се съдържа в член 3, точка 11 от Директивата за пакетните туристически пътувания и гласи „всеки инструмент, даващ възможност на страните да съхраняват информация, изпратена лично до тях, по начин, който позволява бъдещото ѝ използване за период от време, съответстващ на целите, за които е предназначена информацията, и който позволява идентичното възпроизвеждане на съхранената информация“.

         (24)  Раздел 3.2 от Временната рамка дава възможност за предоставяне на публични гаранции по заеми за ограничен период от време.

         (25)  Точки 25.г и 27.г от Временната рамка.


title: Препоръка на Съвета от 5 април 2022 година относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз (текст от значение за еип) 2022/C 157/01

text:
               11.4.2022

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 157/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 5 април 2022 година
      относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз
      (текст от значение за еип)
      (2022/C 157/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 165 и 166 от него,
      като взе предвид предложението на Европейската комисия,
      като има предвид, че:

                  1.

                  На 15 септември 2021 г. председателят на Европейската комисия обяви в речта си за състоянието на Европейския Съюз (1), че Европейската комисия ще предложи 2022 г. за Европейска година на младежта — „година, посветена на стойността на младите хора, които са посветили толкова много на другите“. Наред с другото, Европейската година на младежта има за цел „подпомагане на младите хора да придобият по-добро разбиране, и активно популяризиране на различните възможности, които са им предоставени от публичните политики на равнището на Съюза, на национално, регионално и местно равнище с цел подпомагане на тяхното личностно, социално, икономическо и професионално развитие в един екологосъобразен, цифров и приобщаващ свят, като същевременно се цели премахване на оставащите пред това пречки“ (2).

                  2.

                  Както се подчертава в Резолюцията на Европейския парламент относно последствията от COVID-19 за младежта и спорта (2020/2864 (RSP) (3), младите хора са в основата на мотивирани от солидарност дейности в отговор на потребностите на техните общности в контекста на пандемията от COVID-19, като се започне от водещи кампании за повишаване на осведомеността и се стигне до работа на първа линия като част от Европейския корпус за солидарност, както и други доброволчески инициативи.

                  3.

                  Чрез доброволческите си дейности в рамките на Европейския корпус за солидарност и други схеми младите хора осъществяват на практика преамбюла на Договора за Европейския съюз (ДЕС), в който се подчертава желанието на подписалите го държави да задълбочат солидарността между народите на Европа, член 2 от ДЕС, в който солидарността се посочва като една от ценностите, общи за държавите членки, и член 3 от ДЕС, в който се посочва, че Съюзът има за цел да насърчава мира, ценностите си и благоденствието на своите народи. Доброволческите им дейности в областта на хуманитарната помощ допринасят за насърчаването на мира в Европа и по света и за зачитането на човешкото достойнство и правата на човека.

                  4.

                  Опитът с Европейската доброволческа служба (1996—2018 г.) и Европейския корпус за солидарност, макар и успешен, показа, че е необходимо да се способства допълнително за транснационалното доброволчество, особено за младите хора с по-малко възможности. В този контекст Съветът призова за преразглеждане на Препоръката на Съвета от 20 ноември 2008 г. относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз („Препоръката на Съвета от 2008 г.“), за да се укрепи потенциалът на европейските младежки програми да достигат до младите хора и да подпомагат изграждането на общност (4). Това е посочено по-специално в приложение 4 към Работния план за Стратегията на ЕС за младежта за периода 2019—2027 г. Освен това в Доклада на Комисията относно изпълнението на Стратегията на ЕС за младежта от 14 октомври 2021 г. (5) се прави позоваване на прегледа на Препоръката на Съвета от 2008 г.

                  5.

                  Повечето от въпросите, визирани в Препоръката на Съвета от 2008 г., все още са от много голямо значение и продължават да присъстват и в настоящото предложение. Актуализирането на Препоръката на Съвета от 2008 г. се налага поради няколко промени, настъпили от 2008 г. насам. Една такава важна промяна е стартирането на Европейския корпус за солидарност през 2016 г. и създаването на нови национални доброволчески схеми и дейности, също имащи транснационални елементи (6), които понякога предлагат много сходни възможности за младите хора. Със Стратегията на Европейския съюз за младежта за периода 2019—2027 г (7). държавите членки и Комисията се приканват, в рамките на съответните им области на компетентност, „да търсят взаимно допълване и полезни взаимодействия между инструментите на ЕС за финансиране и националните, регионалните и местните схеми“.

                  6.

                  В оценката на Стратегията на ЕС за младежта и Препоръката на Съвета от 2008 г (8). необходимостта от приобщаване на хората в неравностойно положение се определя като по-неотложен въпрос през 2015 г. в сравнение с 2008 г. Други потребности, които са установени, но не са разгледани в Препоръката от 2008 г., включват осигуряването на качеството на доброволческите проекти, възможностите за изграждане на капацитет на организациите и по-добрия мониторинг на изпълнението на препоръката. Експертна група представи допълнителни препоръки за политиката (9), обхващащи също така обмена на знания и изграждането на мрежи, достъпа до доброволчество, административните пречки, осведомеността, признаването, цифровото доброволчество и екологичния контекст, които послужиха за основа на предложената препоръка.

                  7.

                  От 2008 г. насам последиците от кризите, например тези, които нарушават транснационалната физическа мобилност на доброволците, са тежки. Пандемията от COVID-19 подчерта колко е важно да се гарантират сигурността, безопасността и физическото и психичното здраве на всички участници по всяко време, включително да се предвидят разпоредби за справяне с потенциалното въздействие на непредвидени обстоятелства. Освен това от дълго време понятието „транснационално доброволчество“ на практика се отнася изключително само до дейности, свързани с физическата мобилност на доброволците. С развитието на технологиите и под влиянието на пандемията от COVID-19 обаче се появиха нови тенденции в доброволчеството. Цифровото доброволчество разкри своя потенциал да допълва физическата мобилност или да бъде факултативна форма на доброволчество за младите хора, които не са в състояние да пътуват физически. Междупоколенческото измерение на доброволчеството ясно показа значението му за посрещането на демографските предизвикателства пред нашето общество. Загрижеността за околната среда и изменението на климата заема челно място в политическия дневен ред на ЕС и трябва да бъде отразена в дейностите, които включват транснационална мобилност.

                  8.

                  В Съобщението на Европейската комисия относно постигането на европейското пространство за образование до 2025 г (10). се подчертава значението на приобщаването, качеството и признаването на трансграничния опит в рамките на Европейския корпус за солидарност. Гаранциите за качеството на наличните възможности и осигуряването на подходяща подкрепа за участниците на всеки етап от техния доброволчески опит са предпоставка за това доброволческите дейности да са от полза както за общностите, така и за младите доброволци.

                  9.

                  В Резолюцията на Съвета относно стратегическа рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението с оглед на европейското пространство за образование и отвъд него (2021—2030 г.) Съветът потвърди като конкретен въпрос за действие в приоритетна област 1 от тази стратегическа рамка насърчаването, оценяването и признаването на неформалното учене, включително доброволческата дейност, и повишаването на приобщаващия характер, качеството и признаването на трансграничните дейности за солидарност.

                  10.

                  Една от първите трудности, с които се сблъскват младите хора, интересуващи се от придобиването на транснационален доброволчески опит, е достъпът до лесна за ползване информация относно техния статут и права като доброволци на специално създаден за целта национален уебсайт, така че да могат да започнат своята транснационална доброволческа дейност, бидейки изцяло запознати с последиците от нея за социалноосигурителните си права в приемащата държава членка, както и в държавата членка на обичайното им местопребиваване (11). Съгласно Регламент (ЕС) 2018/1724 на Европейския парламент и на Съвета от 2 октомври 2018 г. за създаване на единна цифрова платформа за предоставяне на достъп до информация, до процедури и до услуги за оказване на помощ и решаване на проблеми Комисията и държавите членки вече са задължени да предоставят на гражданите на ЕС лесна за ползване онлайн информация относно правата, задълженията и правилата, установени в правото на Съюза и в националното право в областта на доброволчеството в друга държава членка (12).

                  11.

                  Много въпроси, свързани с транснационалната мобилност, не могат да бъдат решени само на национално равнище, тъй като в дейностите участват както изпращащите, така и приемащите държави членки. Административните и правните рамки в областта на доброволчеството могат да се различават в отделните държави членки. Съобразената с нуждите на младежта всеобхватна информация, която се отнася до националните правни и административни правила, уреждащи доброволчеството, и по-специално информацията относно социалното осигуряване както в изпращащите, така и в приемащите държави членки, е много важна за младите хора, които желаят да се включат в транснационална доброволческа дейност.

                  12.

                  В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „План за действие относно интеграцията и приобщаването за периода 2021—2027 г.“ (13) се признава ролята на доброволчеството за интеграцията и приобщаването на хората с по-малко възможности. За много от тях доброволческите дейности могат да представляват най-достъпната възможност за участие в трансгранична мобилност, особено под формата на краткосрочно доброволчество или доброволчество в групи или екипи.

                  13.

                  Гражданите на трети държави могат да срещнат административни и практически пречки пред трансграничното доброволчество, ако трябва да кандидатстват за виза за краткосрочно или дългосрочно пребиваване или за разрешение за пребиваване за целите на доброволческа дейност в друга държава членка. Директива (ЕС) 2016/801 урежда условията за получаване на виза за дългосрочно пребиваване или на разрешение за пребиваване, за да бъде лицето прието в държава — членка на ЕС, за целите на доброволческа дейност. Тя обаче не съдържа разпоредби относно мобилността в рамките на ЕС на доброволците от трети държави.

                  14.

                  Доброволческият опит предоставя на доброволците учебни резултати, които повишават тяхната пригодност за заетост. Съществуват национални рамки или рамки на ЕС (а именно Youthpass (14) и Европас (15)), които подпомагат установяването, документирането и валидирането на учебните резултати от доброволчески дейности. В Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (16) работодателите, младежките организации и организациите на гражданското общество бяха приканени да насърчават и улесняват установяването и документирането на резултатите от ученето, постигнати на работното място или при доброволчески дейности. В оценката (17) на Препоръката на Съвета от 2012 г. бяха набелязани областите, в които са необходими допълнителни действия за постигане на целите на Препоръката на Съвета от 2012 г., за да се предостави на хората достъп до повече и по-добри възможности за валидиране, като им се даде възможност за достъп до по-нататъшно обучение и за пълноценно използване на техните умения в европейското общество и на пазара на труда. Доброволците са включени в Решението за Европас от 18 април 2018 г. сред неговите целеви групи.

                  15.

                  Настъпилите от 2008 г. насам промени, данните за пречките пред транснационалното доброволчество и изготвените от експертна група препоръки за политиката във връзка с насърчаването на мобилността на младите доброволци дават основание за нова препоръка на Съвета относно доброволчеството с цел улесняване на транснационалната младежка доброволческа дейност и повишаване на нейното качество, както и насърчаване на взаимното обучение, изграждането на мрежи и синергиите между доброволческите схеми и дейности в държавите членки и Европейския корпус за солидарност.

                  16.

                  Настоящата препоръка е в пълно съответствие с принципите на субсидиарност и на пропорционалност.

            ПРИЗНАВА, ЧЕ:

                  17.

                  За целите на настоящата препоръка се използва определението за „доброволчество“, установено в Регламент (ЕС) 2021/888 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 г. за създаване на програма „Европейски корпус за солидарност“, а именно „дейност за солидарност, която се извършва за срок до 12 месеца като доброволна неплатена (18) дейност, която допринася за постигането на общото благо“. Когато съществуващи в държавите членки транснационални схеми предвиждат дейности за солидарност с продължителност над 12 месеца, които иначе отговарят на определението за доброволчество, те следва да се считат за доброволчество за целите на настоящата препоръка и да бъдат включени в нейния обхват.

                  18.

                  Младежкото доброволчество съгласно настоящата препоръка обхваща доброволчеството в целия ЕС, извършвано от граждани на ЕС или граждани на трети държави, които пребивават в една държава членка и се преместват във втора държава членка с цел доброволческа дейност по линия на Европейския корпус за солидарност или на национална трансгранична доброволческа схема или дейност в държавите членки. Доколкото е възможно, действията, предприети от държавите членки и Комисията в отговор на настоящата препоръка, следва също така да вземат предвид доброволческите дейности между държавите членки и трети държави. Доброволческите дейности не следва да оказват неблагоприятно въздействие върху потенциална или съществуваща платена професионална дейност, нито да се разглеждат като заместител на такава дейност. Термините „младеж“ и „млад“ обхващат възрастовата група от 18 до 30 години.

                  19.

                  „Млади хора с по-малко възможности“ означава млади хора, срещащи трудности, които им пречат да имат ефективен достъп до възможности, поради причини от икономическо, социално, културно, географско или здравословно естество или поради мигрантския им произход, или поради увреждания и образователни затруднения, или поради всякакви други причини, включително причина, която би могла да доведе до дискриминация по член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (19).

            ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ:

                  20.

                  Обмисляне на мерки, допринасящи за или поддържащи адекватна и ясна законодателна уредба и рамка за нейното изпълнение във връзка със здравето, безопасността и сигурността на участниците в транснационални доброволчески дейности, като:

                              а)

                              се гарантира, че всички доброволци могат да ползват социално осигуряване в дадена държава членка в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социално осигуряване;

                              б)

                              на организаторите, участващи в осъществяването на доброволческите дейности, се осигурява подкрепа за това да гарантират, че са налице ясни и надеждни процедури за полагане на грижи и подпомагане на доброволците в случай на кризи, извънредни ситуации и други непредвидени обстоятелства.

                  21.

                  Предоставяне на достъпна информация и повишаване на осведомеността относно правата на доброволците, установени в специалната уредба, посочена по-горе, по-конкретно:

                              а)

                              гарантиране, че съществува национален уебсайт, който отговаря на изискванията на Директивата относно достъпността на уебсайтовете (20), за предоставяне на практическа, достъпна и изчерпателна информация за доброволците относно националните правни и административни норми, уреждащи доброволчеството, и последиците от доброволчеството в друга държава членка за съществуващите и бъдещите социалноосигурителни права (21) на доброволеца (както за приеманите, така и за изпращаните доброволци от ЕС);

                              б)

                              осигуряване на подкрепа за доставчиците на информация за младежта чрез насърчаване на обучението за разработване на достъпна за младите хора информация относно националните правни и административни правила, уреждащи доброволчеството;

                              в)

                              насърчаване на сътрудничеството с установени мрежи и услуги като ERYICA при разработването на такава информация;

                              г)

                              насърчаване на организаторите на съществуващи национални трансгранични доброволчески схеми и дейности да посочват съответните национални и европейски уебсайтове (22), на които се предоставя информация на доброволците за техните права, задължения и приложими правила по отношение на доброволчеството в друга държава членка.

                  22.

                  Повишаване на качеството на възможностите за доброволчество чрез подпомагане на организаторите на доброволчески дейности в усилията им за изграждане на капацитет. По-специално това може да бъде постигнато, като:

                              а)

                              се насърчават организаторите както в изпращащите, така и в приемащите държави членки да си сътрудничат, включително чрез предоставяне на достатъчно информация за доброволческата дейност, нейните организатори и доброволеца, така че да се даде възможност на двете страни да вземат информирано решение относно устойчивостта на дейността и да изпълнят всички правни изисквания;

                              б)

                              се насърчават организаторите на доброволчески дейности да поставят акцент върху качеството, наред с другото, като организират тези дейности въз основа на анализ, който отговаря на установими нужди и води до положителни резултати в местните общности;

                              в)

                              се насърчават организаторите на доброволчески дейности да поставят подходящ акцент върху учебното измерение на тези дейности, включително изучаването на езици при транснационално доброволчество;

                              г)

                              се подкрепят организаторите на доброволчески дейности с цел по-систематично и широко използване на съществуващите национални рамки или рамки на ЕС (т.е. Youthpass и Европас) в подкрепа на установяването, документирането и валидирането на учебните резултати от доброволчески дейности;

                              д)

                              се признава младежката работа като основен двигател на възможностите за доброволческа дейност за младите хора и като един от основните инструменти за качествено развитие на доброволческите дейности в ЕС и по този начин се допринася за изпълнението на Европейската програма за младежката работа (23);

                              е)

                              се насърчава трансграничната мобилност на работещите в областта на младежта и младежките организации;

                              ж)

                              се подкрепя обучението на младежките работници и на организаторите на доброволчески дейности чрез признаване на тяхната ключова роля за придружаването и насочването на младите доброволци чрез висококачествен доброволчески опит;

                              з)

                              се насърчават организаторите на транснационални доброволчески дейности да кандидатстват за знака за качество на Европейския корпус за солидарност;

                              и)

                              се разработват и популяризират общи стандарти за качество на доброволчеството, като същевременно се черпи вдъхновение от всеобхватната система от мерки за качество, подкрепа, приобщаване и сертифициране, съдържащи се в Регламент (ЕС) 2021/888 (24), когато това е осъществимо в национален контекст;

                              й)

                              се приемат мерки, за да се гарантира, че доброволческите дейности не водят до заместване на работни места.

                  23.

                  Гарантиране, че достъпът до транснационални доброволчески дейности е реалистична възможност за всички млади хора, в това число за тези с по-малко възможности, включително като:

                              а)

                              се подкрепя създаването и/или функционирането на национални портали и регионални и местни структури, като инфраструктури за работа с младежта и младежки информационни центрове, когато има такива, за предоставяне на информация и насоки относно съществуващите възможности за доброволчество във формати, които са достъпни за хората с увреждания, за младите потенциални доброволци, включително младите хора с по-малко възможности, организациите на гражданското общество/организациите за солидарност и други заинтересовани страни в областта. Тези структури могат да включват мрежи на бивши възпитаници (напр. програмата EuroPeers) и местни младежки работници, като използват техния капацитет за овластяване и подкрепа на потенциалните кандидати за доброволческа дейност и когато е уместно, биха могли да работят в съчетание с националните агенции, изпълняващи Европейския корпус за солидарност;

                              б)

                              се улеснява достъпът до транснационален доброволчески опит за младите хора с по-малко възможности чрез разпространение на целенасочена и достъпна информация и популяризиране от страна на съответните организации и мрежи (25), напр. Eurodesk и ERYICA, включително чрез повишаване на осведомеността относно значението на междукултурните компетентности и изучаването на чужди езици като трамплин към транснационалната мобилност;

                              в)

                              се гарантира, че организаторите на доброволчески дейности биват насърчавани да стимулират социалното приобщаване, включително чрез осигуряване на разумни и подходящи места за настаняване, достъпни за младите хора, особено за тези с увреждания;

                              г)

                              се подкрепят организаторите на доброволчески дейности за развиването на аспекти на приобщаване на младите хора с по-малко възможности за техните проекти (26), наред с другото чрез свързването им с експерти от службите, отговарящи за насърчаването на социалното приобщаване, които биха могли да ги подкрепят и обучават;

                              д)

                              се предоставя целенасочена подкрепа за развитието на доброволчески дейности, които насърчават специално приобщаването, равенството и овластяването на групи в неравностойно положение или групи, изложени на риск от дискриминация, и се стимулират младите доброволци от тези общности да участват в доброволчество и да действат като влиятелни фактори или даже като модели за подражание в собствената си общност;

                              е)

                              се подпомагат съответните организации и мрежи при популяризирането на доброволческите дейности на местно равнище (в т.ч. краткосрочни, при непълна заетост и в групов формат) като потенциална първа стъпка към участие в транснационални дейности и се предоставя допълнителна целенасочена подкрепа за развитието на възможности за доброволчество, предназначени за младите хора, които не могат да участват във физическа транснационална мобилност поради различни причини, напр. като се предлагат, наред с другото, цифрови възможности за доброволчество;

                              ж)

                              се популяризират допълнително съществуващите транснационални инструменти, които могат да улеснят младежката мобилност, като например карти за мобилност, и се насърчава тяхното използване във всички транснационални доброволчески дейности (27);

                              з)

                              се разрешат, когато е възможно и без да се засягат достиженията на правото от Шенген и правото на Съюза относно влизането и пребиваването на граждани на трети държави, административните и практическите въпроси, които създават трудности при получаването на визи и/или разрешения за пребиваване за граждани на трети държави с цел доброволческа дейност.

                  24.

                  Повишаване на осведомеността относно ползите от доброволческите дейности чрез мерки за информиране, ориентиране и популяризиране, в т.ч. чрез действия с участието на националните заинтересовани страни в секторите на образованието, обучението, заетостта, социалните услуги и младежта. Обръщане на особено внимание на това да се достигне по един справедлив начин до младите хора с по-малко възможности. Това включва популяризиране на факта, че:

                              а)

                              доброволческите дейности дават възможност на младите хора да допринасят по конкретен начин за преодоляване на обществените предизвикателства и да проявяват солидарност с хората в уязвимо положение;

                              б)

                              доброволческият опит дава тласък на личностното, образователното, социалното, гражданското и професионалното развитие на младите хора и им помага да развият компетентности, необходими и ценени на пазара на труда;

                              в)

                              съществуват рамки в подкрепа на установяването, документирането и валидирането на учебните резултати от доброволчески дейности (включително Youthpass и Европас).

                  25.

                  Подкрепа и насърчаване на дейности за изграждане на общности, свързани с доброволчеството. Това включва:

                              а)

                              окуражаване, на национално равнище, на функционирането на мрежи от доброволци, особено тези, които участват в дейности с дългосрочна визия, т.е. не са свързани със или ограничени от продължителността на отделните проекти;

                              б)

                              популяризиране на съществуващите европейски мрежи, свързани с доброволчеството, по-специално Европейската мрежа за солидарност и мрежата Europeers, както и други ресурси и платформи, достъпни чрез портала на Европейския корпус за солидарност на платформата на Европейския младежки портал;

                              в)

                              насърчаване на бившите доброволци да споделят своя опит чрез младежки мрежи, учебни заведения и семинари в ролята си на посланици или членове на мрежа и да обучават настоящи или бъдещи доброволци;

                              г)

                              насърчаване на организаторите на доброволчески дейности да подкрепят доброволците при интеграцията им в приемащата общност по време на тяхната дейност и в продължаването на участието им в доброволчески дейности след завръщането им у дома, със специален акцент върху подпомагането на младите хора с по-малко възможности.

                  26.

                  Проучване на нови тенденции и алтернативни измерения и формати на доброволчеството, включително чрез:

                              а)

                              насърчаване на тестването на формати и събирането на доказателства за цифровото доброволчество в транснационален контекст като допълнение към физическата мобилност или даже като самостоятелен формат на доброволческите дейности;

                              б)

                              признаване на стойността и насърчаване на междупоколенческото доброволчество като ценен принос за преодоляване на предизвикателствата, пред които е изправено застаряващото общество, както и като начин за ангажиране на младите хора в диалог между поколенията, способстващ за предаването на знания между поколенията и подобряването на социалното сближаване.

                  27.

                  Създаване на синергия, взаимно допълване и приемственост между доброволческите схеми и дейности, съществуващи на европейско равнище и на различни равнища в държавите членки. Това включва например:

                              а)

                              обмен на информация между държавите членки относно съществуващите доброволчески схеми, включително националните схеми за гражданска служба и дейности, когато съществуват такива, и предаване на тази информация на Европейската комисия с цел да се способства за публикуването ѝ на Европейския младежки портал и Youth Wiki и за разработването на най-добри практики;

                              б)

                              обмисляне на мерки, които биха насърчавали и подкрепяли предаването на най-добри практики между доброволческите схеми или дейности.

                  28.

                  Подкрепа за доброволчески дейности, които имат пълноценен принос за преодоляването на предизвикателствата, свързани с климата и околната среда, като:

                              а)

                              се насърчава интегрирането на екологични практики във всички доброволчески проекти и дейности, както и като се утвърждава екологично устойчиво и отговорно поведение сред участниците и участващите организации;

                              б)

                              се насърчава намаляването на екологичния отпечатък от доброволческите дейности, например чрез намаляване на отпадъците, рециклиране и — винаги когато е възможно, използване на устойчиви транспортни средства;

                              в)

                              се насърчава развитието на доброволчески дейности, занимаващи се с опазването на околната среда, устойчивостта, свързаните с климата цели и предотвратяването на бедствия и възстановяването от тях.

                  29.

                  Включване на информация относно напредъка в следването на настоящата препоръка в редовните актуализации, извършвани по линия на Стратегията на ЕС за младежта, по-специално като част от Youth Wiki.

            ПРИКАНВА КОМИСИЯТА:

                  30.

                  Да улеснява обмена на практики между държавите членки относно начините за преодоляване на препятствията, които могат да попречат на младите хора да участват в доброволческа дейност, например чрез дейности за партньорско обучение, експертни групи на Комисията или платформата на Стратегията на ЕС за младежта.

                  31.

                  Да подкрепя държавите членки в следването на настоящата препоръка чрез механизмите и инструментите за сътрудничество на Стратегията на ЕС за младежта, Европейската програма за младежката работа и програмите на ЕС за младежта, по-специално Европейския корпус за солидарност.

                  32.

                  Да способства за взаимното обучение и обмена между държавите членки и всички съответни заинтересовани страни на различните равнища чрез дейности като партньорско обучение, партньорски консултации, експертни групи, работа в мрежи и други структури за сътрудничество, включително с акцент върху синергията и взаимното допълване между схемите или дейностите на равнище ЕС и на национално равнище, включително националните схеми за гражданска служба, когато съществуват такива. За тази цел да се използват съществуващите пространства като Youth Wiki и Европейския младежки портал, където ресурсите и знанията могат да бъдат споделяни между държавите членки и неправителствените организации (НПО) на различните равнища.

                  33.

                  Да проучи новите тенденции и формати в областта на доброволчеството, които зачитат основните принципи за равни възможности и недискриминация, достъпност, приобщаване и високо качество на дейностите, чрез събиране на данни, разработване на най-добри практики и изготвяне на насоки и наръчници, по-специално по отношение на цифровото или смесеното доброволчество и междупоколенческото доброволчество.

                  34.

                  Да популяризира и разпространява информация за европейските възможности за младежко доброволчество, по-специално за хората с по-малко възможности, чрез Европейския младежки портал, чрез който е достъпен инструментът за регистрация за дейности за солидарност по линия на Европейския корпус за солидарност. В сътрудничество с държавите членки да включи в Европейския младежки портал хипервръзки към съответните национални уебсайтове (28).

                  35.

                  Да положи допълнителни усилия за развитието, насърчаването и предоставянето на подкрепа за използването на съществуващите инструменти на ЕС, които подпомагат валидирането на резултатите от неформалното и информалното учене, по-специално Youthpass и платформата „Европас“, включително чрез европейски цифрови удостоверения за учене.

                  36.

                  Да подкрепи научните изследвания и събирането на данни относно дългосрочното въздействие на доброволчеството и дейностите за солидарност за отделните лица и организациите, както и за обществото, включително извлечените поуки и отражението на пандемията от COVID-19 върху доброволческия сектор и неговата готовност за подобни кризи, чрез изследвания, проучвания, статистически данни, научни изследвания и анализ на данни.

                  37.

                  Да използва онлайн платформата Youth Wiki, за да събира информация за напредъка на държавите членки в следването на настоящата препоръка.

                  38.

                  Да докладва относно използването на Препоръката на Съвета в контекста на работата по изпълнението на Стратегията на ЕС за младежта и на Стратегическата рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението с оглед на постигането на европейското пространство за образование и по-нататък.

            Настоящата препоръка заменя Препоръката на Съвета от 20 ноември 2008 г. относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз.

         Съставено в Люксембург на 5 април 2022 година.

               За Съвета

               Председател

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_bg_0.pdf

         (2)  Решение (ЕС) 2021/2316 на Европейския парламент и на Съвета от 22 декември 2021 г. относно Европейска година на младежта (2022 г.) (OВ L 462, 28.12.2021 г., стр. 1).

         (3)  Приети текстове — Въздействието на COVID-19 върху младежта и спорта — сряда, 10 февруари 2021 г. (europa.eu)

         (4)  ОВ C 456, 18.12.2018 г., стр. 1.

         (5)  Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейскияикономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението на Стратегията на ЕС за младежта (за периода 2019—2021 г.) COM/2021/636 final.

         (6)  Регламент (ЕС) 2021/888 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 г. за създаване на програма „Европейски корпус за солидарност“. Доброволческите дейности могат да се провеждат в държави извън ЕС:
      – както се посочва в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2021/888, „доброволчеството по направление „Участие на млади хора в дейности за солидарност“ може да се извършва в държава, различна от държавата на пребиваване на участника (доброволчество зад граница) или в държавата на пребиваване на участника (доброволчество на национално равнище)“. Държава, различна от държавата на пребиваване на участника, може да бъде трета държава, асоциирана към програмата, или друга участваща държава;
      – както се посочва в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2021/888, „доброволчеството по линия на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ може да се извършва само в тези региони на трети държави, в които се провеждат дейности и операции за хуманитарна помощ и в които няма текущи международни или вътрешни въоръжени конфликти“.
      Освен това, както се посочва в член 2, точка 3, участието в програмата е отворено и за граждани на трети държави, „които пребивават законно в държава членка, в трета държава, асоциирана към Програмата, или в друга държава съгласно настоящия регламент“.

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/BG/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)

         (8)  Оценка на Стратегията на ЕС за младежта и Препоръката на Съвета относно мобилността на младите доброволци, 2016 г.

         (9)  Promoting the mobility of young volunteers and cross-border solidarity, a practical toolbox for actors and stakeholders in the field of youth and recommendations for policymakers (Насърчаване на мобилността на младите доброволци и трансграничната солидарност — практически инструментариум за участниците и заинтересованите страни в областта на младежта и препоръки за създателите на политики), разработен от експертната група, създадена от Европейската комисия в подкрепа на процеса на преразглеждане на Препоръката на Съвета от 2008 г. относно мобилността на младите доброволци, 2021 г. (работа, извършена между септември 2019 г. и септември 2020 г.).

         (10)  Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно постигането на европейското пространство за образование до 2025 г., COM(2020)625 final, достъпно в EUR-Lex — 52020DC0625 — BG — EUR-Lex (europa.eu).

         (11)  Следва да се припомни, че Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност урежда координацията в трансгранични ситуации на социалноосигурителните права, включително на обезщетенията за болест, и се прилага за доброволците, които се движат между държавите членки.

         (12)  ОВ L 295, 21.11.2018 г., стр. 32, приложение I, раздел Д. Изпълнено чрез портала „Вашата Европа“: Your Europe (europa.eu).

         (13)  COM (2020) 758 final.

         (14)  Youthpass е основният инструмент за признаване и валидиране, който е на разположение на всички участници в програмата „Еразъм +“ и Европейския корпус за солидарност, за да отразят своя учебен процес и да документират учебните си резултати в сертификата Youthpass.

         (15)  С Решение (ЕС) 2018/646 на Европейския парламент и на Съвета от 18 април 2018 г. относно обща рамка за предоставяне на по-добри услуги в областта на уменията и квалификациите („Европас“) и за отмяна на Решение № 2241/2004/ЕО (ОВ L 112, 2.5.2018 г., стр. 42) се установява европейска рамка за подпомагане на прозрачността и разбирането на уменията и квалификациите, придобити в среда на формално, неформално и самостоятелно учене, включително чрез практически опит, мобилност и доброволческа дейност.

         (16)  ОВ C 398, 22.12.2012 г., стр. 1.

         (17)  Оценка на Стратегията на ЕС за младежта и Препоръката на Съвета относно мобилността на младите доброволци (europa.eu), 2016 г.

         (18)  Доброволците не получават заплащане за времето си, но обикновено ограничени разходи за път, храна или настаняване и/или други малки лични разходи мога да бъдат покрити.

         (19)  Вж. същото определение в Регламент (ЕС) 2021/888, член 2, точка 4.

         (20)  Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ L 327, 2.12.2016 г.стр. 1).

         (21)  Включително информация относно процедурите за кандидатстване за Европейска здравноосигурителна карта (ЕЗОК) и подробна информация за това, което се покрива или не се покрива от националните системи за здравеопазване.

         (22)  Многоезичният портал „Вашата Европа“ съгласно Регламент (ЕС) 2018/1724, ОВ L 295, 21.11.2018 г., стр. 1.; разделът Youth Wiki на Европейския младежки портал; информацията на портала EUROPA, например за ЕЗОК: Подаване на заявление за карта — Заетост, социални въпроси и приобщаване — Европейска комисия (europa.eu).

         (23)  Резолюция на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно рамката за създаване на Европейска програма за младежката работа (2020/C 415/01).

         (24)  Регламент (ЕС) 2021/888 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 г. за създаване на програма „Европейски корпус за солидарност“ и за отмяна на регламенти (ЕС) 2018/1475 и (ЕС) № 375/2014 (ОВ L 202, 8.6.2021 г., стр. 32).

         (25)  Вж. „Стратегия за приобщаване и многообразие в рамките на програма „Еразъм+“ и Европейския корпус за солидарност“ за упътване как да се направи това: https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_en

         (26)  В съответствие със стратегиите на ЕС за равенство и рамките на политиката за приобщаване, предназначени за конкретни дискриминирани групи и групи в неравностойно положение, приети в периода 2020—2021 г.: План за действие на ЕС за борба с расизма за периода 2020—2025 г. (COM(2020) 565 final, 18 септември 2020 г.), Стратегическа рамка на ЕС за равенство, приобщаване и участие на ромите (COM(2020) 620 final, 7 октомври 2020 г.), Стратегия за равнопоставеност на ЛГБТИК (COM(2020) 698 final, 12 ноември 2020 г.), План за действие за интеграция и приобщаване (COM(2020) 758 final, 24 ноември 2020 г.), Стратегия за правата на хората с увреждания (COM(2021) 101 final, 3 март 2021 г.).

         (27)  Това съществуваше като добра практика още по времето на бившата Европейска доброволческа служба; сега Европейският корпус за солидарност осигурява безплатна Европейска младежка карта на всеки доброволец.

         (28)  С информацията, предвидена в точка 2, буква а) от настоящата препоръка, както и с информация за националните доброволчески схеми или дейности.


title: Препоръка на Комисията от 18 юни 2019 година по проекта на интегриран план в областта на енергетиката и климата на България за периода 2021—2030 г.

text:
               3.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 297/5

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
      от 18 юни 2019 година
      по проекта на интегриран план в областта на енергетиката и климата на България за периода 2021—2030 г.
      (2019/C 297/02)
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата, за изменение на регламенти (ЕО) № 663/2009 и (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета, директиви 94/22/ЕО, 98/70/ЕО, 2009/31/ЕО, 2009/73/ЕО, 2010/31/ЕС, 2012/27/ЕС и 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2009/119/ЕО и (ЕС) 2015/652 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  По силата на Регламент (ЕС) 2018/1999 всяка държава членка трябва да представи на Комисията проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, обхващащ периода от 2021 г. до 2030 г., съгласно член 3, параграф 1 и приложение I към посочения регламент. Първите проекти на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата трябваше да бъдат представени до 31 декември 2018 г.

                  (2)

                  България представи своя проект на национален план в областта на енергетиката и климата на 15 януари 2019 г. Представянето на този проектоплан представлява основата и първата стъпка от повтарящия се процес, протичащ между Комисията и държавите членки и предназначен за окончателното оформяне на плановете и тяхното последващо изпълнение.

                  (3)

                  По силата на Регламент (ЕС) 2018/1999 Комисията трябва да оцени проектите на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата. Комисията осъществи цялостна оценка на проекта на националния план в областта на енергетиката и климата на България, като взе предвид относимите елементи от Регламент (ЕС) 2018/1999. Тази оценка (2) се публикува заедно с настоящата препоръка. Представените по-долу препоръки са съставени въз основа на споменатата оценка. В частност, препоръките на Комисията може да се отнасят до: i) равнището на амбициозност на общите цели, конкретните цели и приноса с оглед на колективното постигане на целите на Енергийния съюз, и по-специално на целите на Съюза за възобновяемата енергия и енергийната ефективност за 2030 г., както и равнището на междусистемна електроенергийна свързаност, което държавата членка си е поставила като цел за 2030 г.; ii) политиките и мерките, отнасящи се до общи цели на равнището на Съюза и на държавите членки, и други политики и мерки с възможно презгранично значение; iii) всякакви допълнителни политики и мерки, които може да бъдат необходими в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата; iv) взаимодействията между и последователността на съществуващите и планираните политики и мерки, включени в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата в рамките на едно измерение, както и между различните измерения на Енергийния съюз.

                  (4)

                  При съставянето на препоръките Комисията взе предвид, от една страна, необходимостта да събере определен планиран количествен принос от всички държави членки, за да прецени равнището на амбициозност в рамките на Съюза, и от друга страна, необходимостта да се даде достатъчно време на съответната държава членка да отдели надлежно внимание на препоръките на Комисията преди окончателното оформяне на националния план.

                  (5)

                  Препоръките на Комисията по отношение на амбициите на държавите членки в областта на възобновяемата енергия следва да се основават на формула, определена в приложение II към Регламент (ЕС) 2018/1999, която се основава на обективни критерии.

                  (6)

                  По отношение на енергийната ефективност препоръките на Комисията се основават на оценката на националното равнище на амбициозност, предвидено в проекта на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, в сравнение с колективното равнище на усилията, което е необходимо за постигане на целите на Съюза, като в съответните случаи се отчита представената информация за особените национални обстоятелства. Крайният национален принос в областта на енергийната ефективност следва да отразява потенциала за разходоефективни икономии на енергия и да бъде подкрепен от надеждна дългосрочна стратегия за саниране на сградите и от мерки за изпълнение на задължението за икономия на енергия, произтичащо от член 7 от Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3). Държавите членки следва също така да покажат, че правилно са отчели принципа за поставяне на енергийната ефективност на първо място, в частност като обяснят по какъв начин енергийната ефективност допринася за разходоефективното постигане на националните цели за конкурентоспособна нисковъглеродна икономика, сигурност на снабдяването с енергия и преодоляване на енергийната бедност.

                  (7)

                  По силата на Регламента за управлението държавите членки трябва да представят общ преглед на инвестициите, необходими за постигане на общите цели, конкретните цели и приноса, определени в интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата, както и обща оценка на източниците на тези инвестиции. Националните планове в областта на енергетиката и климата следва да осигуряват прозрачност и предсказуемост на националните политики и мерки, за да бъде обезпечена сигурността на инвестициите.

                  (8)

                  Същевременно, като част от цикъла на европейския семестър за 2018—2019 г., Комисията отдели голямо внимание на инвестиционните потребности на държавите членки във връзка с енергетиката и климата. Това е отразено в Доклада за България за 2019 г. (4) и в Препоръката на Комисията за препоръка на Съвета към България (5), съставени в рамките на процеса на европейския семестър. Комисията взе предвид констатациите и препоръките от последния европейски семестър в своята оценка на проектите на интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата. Препоръките на Комисията допълват най-актуалните специфични за всяка държава препоръки, издадени в контекста на европейския семестър. Държавите членки следва също така да гарантират, че в техните интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата се вземат предвид най-актуалните специфични за всяка държава препоръки, издадени в контекста на европейския семестър.

                  (9)

                  Освен това по силата на Регламента за управлението всяка държава членка е длъжна надлежно да отчита всякакви препоръки от Комисията в своя проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, който трябва да бъде представен до 31 декември 2019 г., а ако съответната държава членка не се съобрази с дадена препоръка или съществена част от нея, тя следва да представи и оповести основанията си.

                  (10)

                  В съответните случаи държавите членки следва да представят в своите интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата и актуализираните им впоследствие версии същите данни, които представят пред Евростат или Европейската агенция за околната среда. Използването на един и същ източник и – когато има такива – на европейски статистически данни също е много важно за изчислението на базата за моделирането и прогнозирането. Употребата на европейски статистически данни ще осигури по-добра съпоставимост на данните и прогнозите, използвани в интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата.

                  (11)

                  В окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата трябва да бъдат включени всички елементи от приложение I към Регламент (ЕС) 2018/1999. В този контекст следва да бъдат оценени макроикономическите въздействия на планираните политики и мерки и – доколкото е възможно – въздействията им върху здравето, околната среда, заетостта, образованието, уменията и социалната сфера. Заинтересованите лица от публичния и другите сектори трябва да бъдат включени в изготвянето на окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата. Тези и други елементи са описани подробно в работния документ на службите, публикуван заедно с настоящата препоръка (6).

                  (12)

                  Интегрираните планове в областта на енергетиката и климата дават възможност за съгласувано определяне на дългосрочните политики и мерки, с отчитане на произтичащите взаимовръзки между измеренията от гледна точка на потенциалните полезни взаимодействия или рисковете. Макар че описаните в проектоплана политики и мерки, изглежда, отразяват някои взаимовръзки, оценката им за петте измерения следва да бъде допълнително подсилена в окончателния план. Анализът би могъл да включва количествени разчети и следва да обхваща и възможните отрицателни взаимодействия между политиките и мерките и да показва как България смята да ги преодолее. В частност, необходима е допълнителна оценка на полезните взаимодействия между декарбонизацията, енергийната сигурност и измеренията на вътрешния пазар, от една страна, и принципа за поставяне на енергийната ефективност на първо място, от друга. Също така следва да се разгледа по-задълбочено и ролята на енергийната ефективност за преодоляване на енергийната бедност. Важен елемент, който трябва да бъде оценен допълнително в окончателния план, в т.ч. от гледна точка на разходите и конкурентоспособността, е взаимодействието на планираното продължаване на производството на електроенергия от въглищни централи и засиленото използване на газ с измерението „Декарбонизация“. Друг елемент е въздействието на използването на биомаса върху отчитаните поглъщания в земеползването и горското стопанство. Връзката между производството на електроенергия и внедряването на нисковъглеродни технологии следва да бъде разгледана по-подробно в измерението „Научни изследвания, иновации и конкурентоспособност“.

                  (13)

                  Един цялостен анализ на сегашното положение на сектора на нисковъглеродните технологии на световния пазар, в т.ч. за декарбонизацията на енергийно и въглеродно интензивните промишлени отрасли, би бил от полза за окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата. От полза за плана би било също така да се подчертаят областите с конкурентно предимство и потенциални предизвикателства и да се определят общите цели, политиките и мерките, основаващи се на тях, като се направят подходящи връзки с политиката за предприятията и промишлеността. Би могло да се обърне повече внимание на взаимодействията с кръговата икономика, и в частност на значението ѝ за намалението на емисиите на парникови газове.

                  (14)

                  Препоръките на Комисията към България са подкрепени от оценката на нейния проект на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, публикувана заедно с настоящата препоръка (7),

            ПРЕПОРЪЧВА НА БЪЛГАРИЯ ДА ПРЕДПРИЕМЕ ДЕЙСТВИЯ СЪС СЛЕДНИТЕ ЦЕЛИ:

                  1.

                  Да повиши равнището на амбициозност за 2030 г., като предвиди дял на възобновяемата енергия от най-малко 27 % като принос на България за постигането на целта на Съюза за възобновяемата енергия за 2030 г., по формулата от приложение II към Регламент (ЕС) 2018/1999. Да включи индикативна крива в окончателния интегриран национален план в областта на енергетиката и климата, която да достига всички референтни стойности по член 4, буква а), подточка 2 от Регламент (ЕС) 2018/1999 в съответствие с този дял, с оглед на необходимостта от повишаване на равнището на усилията за колективно постигане на тази цел. Да предвиди политики и мерки, които са подкрепени с подробни количествени данни, съобразени са със задълженията по Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8) и дават възможност за навременно и разходоефективно осигуряване на този принос. Да повиши равнището на амбициозност в сектора на отоплението и охлаждането, за да постигне индикативната цел по член 23 от Директива (ЕС) 2018/2001, и да предвиди политики и мерки за постигането на целта за транспорта, заложена в проекта на интегриран национален план в областта на енергетиката и климата на България, и в съответствие с член 25 от Директива (ЕС) 2018/2001. Да представи още подробни данни и мерки за благоприятната рамка за потреблението на собствена електрическа енергия от възобновяеми източници и общностите за възобновяема енергия съгласно членове 21 и 22 от Директива (ЕС) 2018/2001, в т.ч. за опростяването на административните процедури.

                  2.

                  Да повиши амбициозността си във връзка с намалението на първичното и крайното енергийно потребление, с оглед на потребността да се повиши равнището на усилията за постигане на целта на Съюза за енергийната ефективност за 2030 г., и да я подкрепи с подходящи политики и мерки, които биха осигурили допълнителни икономии на енергия до 2030 г. Да подкрепи планираните политики и мерки с оценка на въздействието и по-подробни количествени данни за въздействието, под формата на очакваните икономии на енергия, както и с график за изпълнението. Да разгледа по-подробно възможностите за повишаване на ефективността на схемата си за задължения за икономии на енергия, така че да може да осигури очакваните резултати.

                  3.

                  Да установи надеждна стратегия за разнообразяване на доставките на газ, в т.ч. да предвиди необходимите инфраструктурни проекти и съответния им принос. Да представи подробни сведения за стратегията за дългосрочните доставки на ядрени материали и гориво, особено с оглед на предвиденото увеличаване на ядрените електроенергийни мощности на страната.

                  4.

                  Да определи перспективни общи и конкретни цели за интеграцията на пазара, в частност за мерките за развитие на конкурентни пазари на едро и дребно както чрез насърчаване на конкуренцията в страната, в т.ч. чрез преминаване към изцяло пазарни цени, така и чрез премахване на препятствията пред презграничната търговия.

                  5.

                  Да уточни допълнително националните общи и конкретни цели за финансирането в областта на научните изследвания, иновациите и конкурентоспособността, свързани специално с Енергийния съюз, които трябва да бъдат постигнати от днес до 2030 г., така че да бъдат лесно измерими и пригодни да подпомагат постигането на целите в другите измерения на интегрирания национален план в областта на енергетиката и климата. Да предвиди за постигането на тези общи цели конкретни и подходящи политики и мерки, в т.ч. тези, които трябва да бъдат разработени в сътрудничество с други държави членки, например Европейския стратегически план за енергийните технологии.

                  6.

                  Да засили регионалното сътрудничество със съседните държави членки и по линията на установените рамки за регионално сътрудничество, като Групата на високо равнище по енергопреносната свързаност между Централна и Югоизточна Европа (CESEC), в т.ч. в измеренията „Възобновяеми енергийни източници“, „Енергийна ефективност“ и „Научни изследвания, иновации и конкурентоспособност“, и отчитайки общите предизвикателства и споделените общи цели. Има съществени възможности за продължаване на сътрудничеството с оглед на очакваните промени в електроенергийния сектор, в т.ч. с оглед на потребността от приспособяване към по-високите дялове на възобновяемата енергия и екосъобразния транспорт, които биха могли да засегнат междусистемните електропреносни връзки и търговията в района.

                  7.

                  Да представи общ преглед на инвестициите, които са необходими за осъвременяване на икономиката чрез постигане на общите цели в областта на енергетиката и климата. Да представи обща оценка на източниците на инвестиции, в т.ч. подходящото финансиране на национално, регионално и съюзно равнище. Да разгледа също така разходоефективното прехвърляне на емисии към други държави членки по реда на Регламент (ЕС) 2018/842 на Европейския парламент и на Съвета (9) като източник на финансиране.

                  8.

                  Да посочи всички енергийни субсидии, в т.ч. субсидиите за изкопаеми горива, и всички предприети и планирани действия за прекратяването им.

                  9.

                  Да допълни анализа на взаимодействията с политиката за качеството на въздуха и емисиите във въздуха, като представи количествени данни за въздействието върху замърсяването на въздуха при различните сценарии, осигури подкрепяща информация и разгледа полезните взаимодействия и ефектите на взаимно компенсиране.

                  10.

                  Да отрази по-добре аспектите, свързани с честния и справедлив преход, в частност като представи по-подробни данни за въздействието върху социалната сфера, заетостта и уменията, което ще окажат планираните общи цели, политики и мерки, и особено като отчете въздействието на прехода за промишлените отрасли с по-високо равнище на използване на въглища и по-висока въглеродна интензивност. Да доразвие подхода за справяне с енергийната бедност, в т.ч. чрез определяне на оценката, изисквана по силата на Регламент (ЕС) 2018/1999.

         Съставено в Брюксел на 18 юни 2019 година.

               За Комисията

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Член на Комисията

         (1)  ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 1.

         (2)  SWD(2019) 225.

         (3)  Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (ОВ L 315, 14.11.2012 г., стр. 1).

         (4)  SWD (2019) 1001 final/2.

         (5)  COM (2019) 502 final от 5 юни 2019 г.

         (6)  SWD(2019) 225.

         (7)  SWD(2019) 225.

         (8)  Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 82).

         (9)  Регламент (ЕС) 2018/842 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 г. за задължителните годишни намаления на емисиите на парникови газове за държавите членки през периода 2021—2030 г., допринасящи за действията в областта на климата в изпълнение на задълженията, поети по Парижкото споразумение, и за изменение на Регламент (ЕС) № 525/2013 (ОВ L 156, 19.6.2018 г., стр. 26).