title: Препоръка на Съвета от 22 май 2017 година относно Европейската квалификационна рамка за учене през целия живот и за отмяна на препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот

text:
                  15.6.2017

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 189/15

            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 22 май 2017 година
      относно Европейската квалификационна рамка за учене през целия живот и за отмяна на препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот
      (2017/C 189/03)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 165 и 166 от него,
      като взе предвид предложението на Европейската комисия,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Квалификациите служат за различни цели. Те са носители на информация за работодателите за това какво по принцип знаят и могат да правят техните притежатели („резултати от ученето“). Те могат да бъдат предварително условие за достъп до определени регламентирани професии. Те помагат на органите и доставчиците на услуги за образование и обучение да определят нивото и съдържанието на обучението, получено от дадено лице. Те са от важно значение и за хората като израз на личните им достижения. Ето защо квалификациите играят важна роля за повишаване на пригодността за заетост и улесняване на мобилността и достъпа до по-нататъшно образование.

                  (2)

                  Квалификациите представляват официален резултат от процес на оценка и валидиране от страна на компетентен орган и обикновено са под формата на документи, като например удостоверения или дипломи. Чрез тях се определя, че дадено лице е постигнало резултати от ученето в съответствие с определени стандарти. Тези резултати от ученето могат да бъдат постигнати по различен начин в контекста на формално, неформално или самостоятелно учене както в национален, така и в международен контекст. Информацията относно резултатите от ученето следва да бъде леснодостъпна и прозрачна.

                  (3)

                  С Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот (1) беше създадена обща референтна рамка от осем квалификационни нива, изразени като резултати от ученето с нарастваща степен на овладяване. Те служат като преобразуващ механизъм между различните квалификационни системи и техните нива. Целта на Европейската квалификационна рамка за учене през целия живот (ЕКР) е да се повишат прозрачността, съпоставимостта и преносимостта на квалификациите на гражданите.

                  (4)

                  По-общите цели на тази препоръка са да допринесе за модернизиране на системите за образование и обучение и за повишаване на пригодността за заетост, мобилността и социалната интеграция на работещите и учещите. Освен това тя има за цел да се свържат по-добре формалното, неформалното и самостоятелното учене, както и да се подкрепи валидирането на резултатите от ученето, придобити в различен контекст.

                  (5)

                  Държавите членки са разработили или разработват национални квалификационни рамки, основани на резултатите от ученето, и ги свързват с ЕКР чрез процес на „съотнасяне“. Нивата по ЕКР и дескрипторите на резултатите от ученето допринасят за по-голямата прозрачност и съпоставимост на квалификациите на различни национални системи. Те допринасят също така за цялостното преориентиране към резултатите от образованието и обучението. Съотнасянето към ЕКР следва да се прави чрез националните квалификационни рамки или, в случай че няма такива, националните квалификационни системи (наричани по-нататък „национални квалификационни рамки или системи“).

                  (6)

                  Квалификациите са по-прозрачни и по-добре съпоставими, когато са представени в документи, които включват препратка към приложимото ниво по ЕКР и описание на постигнатите резултати от ученето.

                  (7)

                  За да бъде осигурена широка подкрепа за ЕКР, в нейното изпълнение на равнището на Съюза и на национално равнище следва да участват широк кръг от заинтересовани страни. Основните заинтересовани страни включват всички учещи, доставчиците на услуги за образование и обучение, органите в областта на квалификациите, органите по осигуряване на качеството, работодателите, профсъюзите, промишлените, търговските и занаятчийските камари, органите, участващи в признаването на академичните и професионалните квалификации, службите за заетостта и службите за интеграция на мигрантите.

                  (8)

                  В своя доклад до Европейския парламент и Съвета от 19 декември 2013 г. относно оценката на ЕКР Комисията стигна до заключението, че ЕКР е широко приета като еталон за разработване на национални квалификационни рамки, прилагане на подхода, основан на резултатите от ученето, и подобряване на прозрачността и признаването на уменията и компетентностите. В него се подчертава, че Съюзът следва да създаде възможности за учещите и работещите да направят своите умения и компетентности по-видими, независимо от това къде са ги придобили.

                  (9)

                  В този доклад Комисията също стига до заключението, че консултативната група за ЕКР е предоставила ефективни насоки за националните процеси за съотнасяне и е изградила доверие и разбирателство между участващите държави. Освен това Комисията е стигнала до заключението, че ефективността на националните координационни звена за ЕКР зависи до голяма степен от това колко тясно са свързани с националното управление на процеса за съотнасяне.

                  (10)

                  Предвид положителната оценка на тази група продължаването на работата на консултативната група за ЕКР е от основно значение за последователното, съгласувано, прозрачно и координирано прилагане на настоящата препоръка.

                  (11)

                  Прозрачността и признаването на уменията и квалификациите са сред новите приоритети съгласно съвместния доклад на Съвета и Комисията от 2015 г. относно прилагането на стратегическата рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението („Образование и обучение 2020“). В този доклад се подчертава, че ЕКР следва да бъде доразвита с цел повишаване на прозрачността и съпоставимостта на квалификациите. По отношение на новопристигналите мигранти в доклада също се изтъква, че съществуващите инструменти за прозрачност биха могли да спомогнат за по-доброто разбиране на чуждестранните квалификации в Съюза и съответно на европейските квалификации в трети страни.

                  (12)

                  ЕКР и съотнесените към нея национални квалификационни рамки или системи могат да подкрепят съществуващите практики за признаване на квалификациите благодарение на засиленото доверие, разбирането и съпоставимостта на квалификациите в тях. Това може да направи по-лесен процеса на признаване на квалификациите за целите на учене и работа. Всеобхватните квалификационни рамки като ЕКР биха могли да послужат като информационни средства за практиките за признаване, както е посочено в препоръката относно използването на квалификационните рамки при признаването на чуждестранните квалификации, приета съгласно Конвенцията за признаване на квалификациите, отнасящи се до висшето образование в Европейския регион.

                  (13)

                  С течение на времето националните квалификационни рамки и системи се променят, поради което съотнасянето към ЕКР следва да се преразглежда и актуализира, когато е целесъобразно.

                  (14)

                  Доверието в качеството и нивото на квалификации, които са част от националните квалификационни рамки или системи, съотнесени към ЕКР (наричани по нататък „квалификации с ниво по ЕКР“), е от решаващо значение, за да се подкрепи мобилността на учещите и работещите в рамките на отрасловите и географските граници и извън тях. Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот съдържа общи принципи за осигуряване на качеството на висшето и професионалното образование и обучение. Те зачитат отговорността на държавите членки за механизмите за осигуряване на качество на националните квалификации в съответствие с принципа на субсидиарност. Стандартите и насоките за осигуряване на качество в европейското пространство за висше образование и Европейската референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение създават основа за такива общи принципи.

                  (15)

                  Би могла да се проучи възможността за разработване на регистър, извън сферата на висшето образование, за органите, контролиращи системите за осигуряване на качество за квалификациите.

                  (16)

                  Системите за кредити могат да подпомогнат напредъка на лицата в ученето чрез улесняване на гъвкави модели за учене и на прехвърлянето между различните нива и видове образование и обучение, както и извън националните граници, като позволяват на учещите да натрупват и прехвърлят различни резултати от ученето, които са постигнати в различен учебен контекст, включително учене онлайн, неформално и самостоятелно учене. Подходът, основан на резултатите от ученето, може да улесни и разработването, предоставянето и оценяването на пълни квалификации или на елементи от квалификации.

                  (17)

                  Системите за кредити както на национално, така и на европейско равнище, функционират в институционален контекст като висшето образование или професионалното образование и обучение. На европейско равнище беше разработена Европейската система за трансфер и натрупване на кредити за висшето образование в европейското пространство за висше образование. По отношение на професионалното образование и обучение понастоящем се разработва Европейска система за кредити в професионалното образование и обучение в съответствие с препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. за създаване на Европейска система за кредити в професионалното образование и обучение (ECVET) (2). Когато е целесъобразно, биха могли да се насърчават връзките между националните квалификационни рамки и системите за кредити.

                  (18)

                  Въпреки че достиженията на правото на Съюза в областта на законната миграция и убежището предвиждат равно третиране с гражданите на страната по отношение на признаването на квалификациите и дори мерки за подкрепа по отношение на лицата, ползващи се от международна закрила, в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), при гражданите на трети страни с университетско образование продължават да се наблюдават високи равнища на свръхквалификация и непълна заетост. Сътрудничеството между ЕС и трети страни в областта на прозрачността на квалификациите може да насърчи интеграцията на мигрантите на пазара на труда в Съюза. Като се има предвид нарастването на миграционните потоци към и от Съюза, е необходимо по-добро разбиране и справедливо признаване на квалификациите, получавани извън Съюза.

                  (19)

                  Основните елементи на ЕКР, по-специално подходът ѝ, основан на резултатите от ученето, определянето на дескрипторите за нивата и установяването на критерии за съотнасяне, разработени от консултативната група за ЕКР, са вдъхновили разработването на национални и регионални квалификационни рамки по целия свят. Все по-голям брой трети държави и региони се стремят да задълбочат връзките между своята квалификационна рамка и ЕКР.

                  (20)

                  В Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвижда, че чрез делегиран акт на Комисията могат да бъдат създадени „общи рамки на обучението“ за регламентираните професии като общ набор от знания, умения и компетентности. Общите рамки на обучението трябва да се основават на нивата на ЕКР. Съотнасянето към нивата на квалификациите по ЕКР не трябва да засяга достъпа до пазара на труда, когато професионалните квалификации са признати в съответствие с Директива 2005/36/ЕО.

                  (21)

                  В квалификационната рамка на европейското пространство за висше образование се предвиждат дескриптори за краткия цикъл (който може да бъде свързан с първия цикъл или в рамките на първия цикъл) и за първия, втория и третия цикъл на висшето образование. В дескриптора на всеки цикъл се посочват постиженията и способностите, свързани с квалификациите, присъдени в края на този цикъл. ЕКР е съвместима с квалификационната рамка за европейското пространство за висше образование и дескрипторите на нейните цикли. Краткият цикъл (който може да бъде свързан с първия цикъл или в рамките на първия цикъл), първият, вторият и третият цикъл от квалификационната рамка за европейското пространство за висше образование съответстват на нива 5—8 по ЕКР.

                  (22)

                  Решение № 2241/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) помага на хората да представят по-добре своите умения, компетентности и квалификации.

                  (23)

                  Комисията понастоящем разработва Европейска класификация на уменията, компетентностите, квалификациите и професиите (ESCO). Използването ѝ на доброволна основа би могло да спомогне за подобряването на връзката между образованието и заетостта. Данните, разработени от държавите членки в контекста на ЕКР, биха могли да послужат като принос за тази класификация.

                  (24)

                  Информацията относно процеса на съотнасяне на националните квалификационни рамки или системи към ЕКР и относно квалификациите с ниво по ЕКР следва да бъде свободно достъпна за обществеността. Използването на общи структури и формати на данните би спомогнало за постигането на тази цел. Това ще улесни също и разбирането и използването на публикуваната информация относно квалификациите.

                  (25)

                  На национално равнище и на равнище ЕС следва да се осигурят съгласуваност, взаимно допълване и полезни взаимодействия между прилагането на ЕКР, националните квалификационни рамки или системи и инструментите за прозрачност и признаване на уменията, компетентностите и квалификациите, включително инструментите за осигуряване на качество, за натрупване и трансфер на кредити, както и инструментите, разработени в контекста на европейското пространство за висше образование, за прозрачност и признаване на уменията, компетентностите и квалификациите.

                  (26)

                  Развитието на ЕКР следва да бъде напълно съгласувано със съществуващото европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението съгласно стратегическата рамка „Образование и обучение 2020“ и бъдещите европейски стратегически рамки в областта на образованието и обучението.

                  (27)

                  Настоящата препоръка не замества, нито определя националните квалификационни рамки или системи. ЕКР не съдържа описание на конкретни квалификации или индивидуални компетентности и отделните квалификации следва да бъдат съотнесени към подходящото ниво на ЕКР чрез съответната национална квалификационна система.

                  (28)

                  Настоящата препоръка консолидира ЕКР като обща референтна рамка от осем нива, изразени чрез резултатите от ученето, която служи като механизъм за съпоставяне между различните квалификационни рамки или системи и техните нива.

                  (29)

                  Настоящата препоръка, предвид незадължителния си характер, отговаря на принципите на субсидиарност и пропорционалност, като подкрепя и допълва дейностите на държавите членки чрез улесняване на по-нататъшното сътрудничество между тях, за да се увеличи прозрачността, съпоставимостта и преносимостта на квалификациите на хората. Препоръката следва да се прилага в съответствие с националното право и практика,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ, В ЗАВИСИМОСТ ОТ НАЦИОНАЛНИТЕ ОБСТОЯТЕЛСТВА:

                  1.

                  Да използват ЕКР за съотнасяне на националните квалификационни рамки или системи и съпоставяне на всички видове и нива квалификации в Съюза, които са част от национални квалификационни рамки или системи, по-специално чрез съотнасяне на своите квалификационни нива към нивата на ЕКР, определени в приложение II, и чрез използване на критериите, определени в приложение III.

                  2.

                  Да преразглеждат и актуализират, по целесъобразност, съотнасянето на нивата на националните квалификационни рамки или системи към нивата на ЕКР, определени в приложение II, с помощта на критериите, посочени в приложение III, при надлежно отчитане на националния контекст.

                  3.

                  Да гарантират, че квалификациите с ниво по ЕКР са в съответствие с общите принципи за осигуряване на качество, определени в приложение IV, без да се засягат националните принципи за осигуряване на качество, които се прилагат за националните квалификации.

                  4.

                  Където е целесъобразно, да насърчават свързването на системите за кредити и националните квалификационни рамки или системи, при отчитане на общите принципи за системите за кредити, определени в приложение V, без да се засягат националните решения за i) използването на системи за кредити и ii) свързването им с националните квалификационни рамки или системи. Тези общи принципи няма да водят до автоматично признаване на квалификациите.

                  5.

                  По целесъобразност, да вземат мерки, за да гарантират, че всички издадени от компетентните органи нови документи за квалификация (напр. удостоверения, дипломи, приложения към удостоверения, приложения към дипломи) и/или регистри на квалификациите съдържат ясно посочване на съответното ниво по ЕКР.

                  6.

                  Да направят резултатите от процеса на съотнасяне публично достъпни на национално равнище и на равнище ЕС и когато е възможно, да гарантират, че информацията относно квалификациите и резултатите от ученето е достъпна и се публикува, като се използват полетата за данни в съответствие с приложение VI.

                  7.

                  Да насърчават използването на ЕКР от социалните партньори, публичните служби по заетостта, доставчиците на услуги за образование, органите по осигуряване на качеството и публичните органи, за да се подпомогнат съпоставянето на квалификациите и прозрачността на резултатите от ученето.

                  8.

                  Да гарантират продължаването и координацията на задачите, изпълнявани от националните координационни звена за ЕКР. Основните задачи на националните координационни звена за ЕКР са подпомагане на националните органи за съотнасянето на националните квалификационни рамки или системи към ЕКР и запознаване по-отблизо на лицата и организациите с ЕКР,

            ПРЕПОРЪЧВА НА КОМИСИЯТА, В СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ И ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ, В РАМКИТЕ НА КОНСУЛТАТИВНАТА ГРУПА ЗА ЕКР:

                  9.

                  Да подкрепя съгласуваността при по-нататъшното прилагане на ЕКР в отделните държави членки чрез сравняване и обсъждане на методиките, използвани за определяне на нивата на квалификации в националните квалификационни рамки или системи, при надлежно отчитане на националния контекст.

                  10.

                  При надлежно отчитане на националния контекст, да подкрепя разработването на методики за описание, използване и прилагане на резултатите от ученето с цел увеличаване на прозрачността, разбирането и съпоставимостта на квалификациите.

                  11.

                  Да подкрепя установяването на доброволни процедури за определяне на нивата на международните квалификации чрез националните квалификационни рамки или системи и обмен на информация и консултации между държавите членки относно тези процедури с цел гарантиране на съгласуваност.

                  12.

                  Да разработи насоки за предоставяне на информация относно ЕКР, по-специално за представяне на нивата по ЕКР върху новите удостоверения, дипломи и приложения, и/или регистри на квалификациите, в съответствие с националните системи и нормативната уредба в областта на удостоверенията и дипломите.

                  13.

                  Да проучи възможностите за разработване и прилагане на критерии и процедури, за да се даде възможност, в съответствие с международните споразумения, за сравнение на националните и регионалните квалификационни рамки на трети страни с ЕКР.

                  14.

                  Да организира взаимно обучение и обмен на най-добри практики между държавите членки, а където е подходящо да улеснява партньорските консултации по искане на държавите членки,

            ПРЕПОРЪЧВА НА КОМИСИЯТА:

                  15.

                  Да гарантира, че изпълнението на настоящата препоръка е подкрепено от действия, финансирани по линия на имащи отношение програми на Съюза.

                  16.

                  Да гарантира ефективно управление на прилагането на ЕКР чрез запазване и пълна подкрепа за създадената през 2009 г. Консултативна група за ЕКР, съставена от представители на държавите членки и други участващи държави, социалните партньори и при необходимост — други заинтересовани лица. Консултативната група за ЕКР следва да осигурява обща съгласуваност и да утвърждава прозрачността и доверието в процеса на съотнасяне на националните квалификационни рамки или системи към ЕКР.

                  17.

                  Да докладва относно напредъка вследствие на приемането на настоящата препоръка, по целесъобразност, в контекста на съответните рамки за образование, обучение и политиката за заетостта.

                  18.

                  Да оценява в сътрудничество с държавите членки и след консултация със съответните заинтересовани лица действията, предприети в отговор на настоящата препоръка, и до 2022 г. да докладва на Съвета за натрупания опит и произтичащите изводи с оглед на бъдещи стъпки, включително, ако е необходимо, евентуално преразглеждане и преработване на настоящата препоръка.

            Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Европейска квалификационна рамка за обучение през целия живот се отменя.

         Съставено в Брюксел на 22 май 2017 година.

               За Съвета

               Председател

            E. BARTOLO

         (1)  ОВ C 111, 6.5.2008 г., стр. 1.

         (2)  ОВ C 155, 8.7.2009 г., стр. 11.

         (3)  Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 20.12.2011 г., стр. 9).

         (4)  Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, 30.9.2005 г., стр. 22).

         (5)  Решение № 2241/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно единна рамка на Общността за прозрачност на професионалните квалификации и умения (Европас) (ОВ L 390, 31.12.2004 г., стр. 6).

         ПРИЛОЖЕНИЕ I
         Определения
         За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

                     а)

                        „квалификация“ означава официален резултат от процес на оценяване и валидиране, получен, когато компетентен орган определи, че дадено лице е постигнало резултати от ученето, съответстващи на определени стандарти;

                     б)

                        „национална квалификационна система“ означава всички аспекти на дейността на държава членка, свързани с признаването на ученето и други механизми, които свързват образованието и обучението с пазара на труда и гражданското общество. Това включва разработването и прилагането на институционални разпоредби и процеси, свързани с осигуряване на качеството, оценяване и присъждане на квалификации. Националната квалификационна система може да се състои от няколко подсистеми и да включва национална квалификационна рамка;

                     в)

                        „национална квалификационна рамка“ означава инструмент за класификация на квалификациите съгласно набор от критерии за достигнати конкретни нива в процеса на учене, чиято цел е да се обединят и съгласуват националните квалификационни подсистеми и да се подобрят прозрачността, достъпът, подредбата и качеството на квалификациите по отношение на пазара на труда и гражданското общество;

                     г)

                        „международна квалификация“ означава квалификация, присъдена от законно установен международен орган (сдружение, организация, сектор или дружество) или от национален орган, действащ от името на международен орган, която се използва в повече от една държава и която включва резултати от ученето, оценени въз основа на стандарти, установени от международен орган;

                     д)

                        „резултати от ученето“ означава констатациите за онова, което учещият знае, разбира и може да прави при завършване на учебния процес, които се определят въз основа на знания, умения и отговорност и самостоятелност;

                     е)

                        „знания“ означава резултатът от усвояване на информация в процеса на учене. Знанията са съвкупност от факти, принципи, теории и практики, които са свързани с определена сфера на работа или обучение. В контекста на ЕКР знанията се описват като теоретични и/или фактологични;

                     ж)

                        „умения“ означава способността за прилагане на знания и използване на ноу-хау при изпълнение на задачи и решаване на проблеми. В контекста на ЕКР уменията се описват като познавателни (включващи използване на логическо, интуитивно и творческо мислене) или практически (включващи сръчност и употреба на методи, материали, уреди и инструменти);

                     з)

                        „отговорност и самостоятелност“ означава способността на учещия да прилага знания и умения самостоятелно и отговорно;

                     и)

                        „компетентност“ означава доказаната способност за използване на знания, умения и личностни, социални и/или методологични способности в работни или учебни ситуации и в професионалното и личностното развитие;

                     й)

                        „валидиране на неформално и самостоятелно учене“ означава процесът на потвърждаване от компетентен орган, че дадено лице е получило резултати от ученето, придобити в контекста на неформално или самостоятелно учене, измервани спрямо съответен стандарт. Този процес се състои от следните четири отделни етапа: установяване чрез диалог на определен опит на лицето, документиране с цел опитът на лицето да стане видим, формална оценка на този опит и удостоверяване на резултатите от оценката, което може да доведе до частична или пълна квалификация;

                     к)

                        „официално признаване на резултати от ученето“ означава процесът на предоставяне от компетентен орган на официален статут на получени резултати от ученето за целите на по-нататъшно обучение или заетост чрез: i) присъждане на квалификации (удостоверения, диплома или звания), ii) валидиране на неформално и самостоятелно учене, iii) предоставяне на еквивалентен статут, кредит или освобождаване;

                     л)

                        „кредит“ означава потвърждението, че част от квалификацията, която се състои от съгласуван набор от резултати от ученето, е била оценена и валидирана от компетентен орган в съответствие с одобрен стандарт; кредитът се присъжда от компетентните органи, когато лицето е постигнало съответните резултати от ученето, което е доказано с подходящи оценки. Кредитът може да бъде изразен като количествена стойност (например кредити или кредитни точки), която показва предполагаемото работно натоварване, което обикновено е необходимо на дадено лице за постигане на сходни резултати от ученето;

                     м)

                        „системи за кредити“ означава инструмент за прозрачност за улесняване на признаването на кредит(и). Тези системи могат да включват, наред с другото, еквивалентни статути, освобождавания, единици/модули, които могат да бъдат натрупвани и прехвърляни, самостоятелност на доставчиците, които могат да предоставят персонализирани възможности за учене, както и валидиране на неформално и самостоятелно учене;

                     н)

                        „трансфер на кредити“ означава процесът, при който на лицата с натрупан кредит в един контекст се разрешава да получат оценка и признаване на този кредит в друг контекст.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
         Дескриптори, които описват нивата в Европейската квалификационна рамка (ЕКР)

                     Всяко от осемте нива се определя чрез набор от дескриптори, които показват резултатите от ученето, отговарящи на квалификациите за това ниво във всяка квалификационна система.

                     Знания

                     Умения

                     Отговорност и самостоятелност

                     В контекста на ЕКР знанията се описват като теоретични и/или фактологични.

                     В контекста на ЕКР уменията се описват като познавателни (включващи използване на логическо, интуитивно и творческо мислене) и практически (включващи сръчност и употреба на методи, материали, уреди и инструменти).

                     В контекста на ЕКР отговорността и самостоятелността се описва като способността на учещия да прилага знанията и уменията самостоятелно и отговорно

                     Ниво 1
                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 1

                     Основни общи знания

                     Основни умения, необходими за изпълнение на прости задачи

                     Работа или обучение под пряко наблюдение в структуриран контекст

                     Ниво 2
                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 2

                     Основни фактологични знания в определена сфера на работа или обучение

                     Основни познавателни и практически умения, необходими за използване на съответната информация за изпълнение на задачи и решаване на рутинни проблеми чрез използване на прости правила и инструменти

                     Работа или обучение под наблюдение и с известна степен на самостоятелност

                     Ниво 3
                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 3

                     Познаване на факти, принципи, процеси и общи понятия в определена сфера на работа или обучение

                     Набор от познавателни и практически умения, необходими за изпълнение на задачи и решаване на проблеми чрез подбор и прилагане на основни методи, инструменти, материали и информация

                     Поемане на отговорност за завършване на задачите в работата или обучението
                     Приспособяване на собственото поведение към обстоятелствата при решаване на проблеми

                     Ниво 4
                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 4

                     Фактологични и теоретични знания в широк контекст в определена сфера на работа или обучение

                     Набор от познавателни и практически умения, необходими за намиране на решения на конкретни проблеми в определена сфера на работа или обучение

                     Способност за самоуправление в рамките на насоките за работа или обучение, които обикновено са предвидими, но подлежат на промяна
                     Надзор на рутинната работа на други лица, като се поема известна отговорност за оценка и подобряване на работните или учебните дейности

                     Ниво 5 (*1)

                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 5

                     Всестранни, специализирани, фактологични и теоретични знания в рамките на определена сфера на работа или обучение и осъзнаване на границите на тези знания

                     Всеобхватен набор от познавателни и практически умения, необходими за разработване на творчески решения на абстрактни проблеми

                     Упражняване на управление и надзор в контекста на работни или учебни дейности, при които промените са непредвидими
                     Преглед и развитие на собствените постижения и постиженията на другите

                     Ниво 6 (*2)

                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 6

                     Задълбочени познания в определена сфера на работа или обучение, които включват критическо разбиране на теории и принципи

                     Напреднали умения, които показват овладяване и новаторство, необходими за решаване на сложни и непредвидими проблеми в специализирана сфера на работа или обучение

                     Управление на сложни технически или професионални дейности или проекти, поемане на отговорност за вземане на решения в непредвидим работен или учебен контекст
                     Поемане на отговорност за управление на професионалното развитие на лица и групи

                     Ниво 7 (*3)

                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 7

                     Високо специализирани знания, някои от които представляват най-новите познания в дадена сфера на работа или обучение, като основа за оригинално мислене и/или изследователска дейност
                     Критическо осмисляне на въпроси, свързани със знанията в определена сфера и допирните точки между различни сфери

                     Специализирани умения за решаване на проблеми, необходими в областта на научните изследвания и/или иновациите с цел да се развият нови знания и процедури и да се включат знания от различни сфери

                     Управление и трансформиране на работен или учебен контекст, който е сложен, непредвидим и изисква нови стратегически подходи
                     Поемане на отговорност с цел осигуряване на принос към професионални познания и практики и/или за анализ на стратегическите постижения на екипи

                     Ниво 8 (*4)

                     Резултати от ученето, отговарящи на ниво 8

                     Най-нови знания в определена сфера на работа или обучение и в допирните точки между сфери

                     Усъвършенствани и специализирани в най-висока степен умения и техники, включително синтез и оценка, необходими за решаване на ключови проблеми в сферата на научните изследвания и/или иновациите и за разширяване и дефиниране наново на съществуващи знания или професионални практики

                     Наличие на значителен авторитет, новаторство, самостоятелност, научна и професионална почтеност и непрекъсната ангажираност с разработването на нови идеи или процеси в авангарден работен или учебен контекст, включително научни изследвания

                     Квалификационната рамка за европейското пространство за висше образование предвижда дескриптори за три цикъла на висше образование, одобрени от министрите на висшето образование на срещата им в Берген през май 2005 г. в рамките на процеса от Болоня. Всеки дескриптор за образователен цикъл предлага общо изложение на обичайните очаквани постижения и умения, свързани с квалификации, които представляват завършек на този цикъл.

            (*1)  Дескрипторът за краткия цикъл, разработен от Съвместната инициатива за качество като част от процеса от Болоня (който може да бъде в рамките на или свързан с първия цикъл), съответства на резултатите от ученето за ниво 5 по ЕКР.

            (*2)  Дескрипторът за първия цикъл съответства на резултатите от ученето за ниво 6 по ЕКР.

            (*3)  Дескрипторът за втория цикъл съответства на резултатите от ученето за ниво 7 по ЕКР.

            (*4)  Дескрипторът за третия цикъл съответства на резултатите от ученето за ниво 8 по ЕКР.

         ПРИЛОЖЕНИЕ III
         Критерии и процедури за съотнасяне на национални квалификационни рамки или системи към Европейската квалификационна рамка (ЕКР)

                     1.

                     Отговорностите и/или правната компетентност на всички имащи отношение национални органи, участващи в процеса на съотнасяне, са ясно определени и публикувани от компетентните органи.

                     2.

                     Налице е ясна и доказуема връзка между квалификационните нива в националните квалификационни рамки или системи и дескрипторите за нивата на ЕКР.

                     3.

                     Националните квалификационни рамки или системи и квалификациите в тях се основават на принципа и целта на резултатите от ученето и са свързани с механизмите за валидиране на неформалното и самостоятелното учене и със системите за кредити, където е приложимо.

                     4.

                     Процедурите за включване на квалификациите в националната квалификационна рамка или за описание на мястото на квалификациите в националната квалификационна система са прозрачни.

                     5.

                     Националната(ите) система(и) за осигуряване на качеството за образованието и обучението се позовава(т) на националните квалификационни рамки или системи и е(са) в съответствие с принципите за осигуряване на качеството, както е посочено в приложение IV към настоящата препоръка.

                     6.

                     Процесът на съотнасяне включва съгласието на имащите отношение органи по осигуряване на качеството, че докладът за съотнасянето отговаря на съответните национални механизми, разпоредби и практики за осигуряване на качеството.

                     7.

                     Процесът на съотнасяне включва международни експерти и докладите за съотнасянето съдържат писмено изложение на поне двама международни експерти от две различни държави относно процеса на съотнасяне.

                     8.

                     Компетентният орган или органи удостоверява(т) съотнасянето на националните квалификационни рамки или системи към ЕКР. Компетентните органи, включително националните координационни звена за ЕКР, публикуват цялостен доклад, в който се описва съотнасянето, както и подкрепящите го данни, като в него се обръща внимание на всеки от критериите поотделно. Този доклад може да бъде използван за целите на самоудостоверяването съгласно квалификационната рамка за европейското пространство за висше образование в съответствие с нейните критерии за самоудостоверяване.

                     9.

                     В рамките на 6 месеца от съотнасянето или актуализирането на доклада за съотнасянето държавите членки и другите участващи държави го публикуват и предоставят на съответния европейски портал имаща отношение информация за целите на съпоставянето.

                     10.

                     След приключване на процеса на съотнасяне всички нови документи, свързани с квалификации, които са част от национални квалификационни рамки или системи (напр. удостоверения, дипломи, приложения към удостоверения, приложения към дипломи) и/или регистри на квалификациите, издадени от компетентните органи, следва да съдържат — посредством националните квалификационни рамки или системи — ясно посочване на съответното ниво по ЕКР.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IV
         Принципи за осигуряване на качеството за квалификации, които са част от националните квалификационни рамки или системи, съотнесени към Европейската квалификационна рамка (ЕКР)
         Качеството на всички квалификации с ниво по ЕКР следва да бъде гарантирано, за да се повиши доверието в тяхното качество и ниво.
         В зависимост от националните обстоятелства и като се вземат предвид разликите между различните сектори, осигуряването на качеството на квалификациите с ниво по ЕКР следва (1)
             (2):

                     1.

                     да отчита структурата на квалификациите и прилагането на подхода, основан на резултатите от ученето;

                     2.

                     да гарантира валидна и надеждна оценка съгласно договорени и прозрачни стандарти, основани на резултатите от ученето, и да отчита процеса на удостоверяване;

                     3.

                     да се състои от механизми и процедури за обратна връзка с цел непрекъснато подобряване;

                     4.

                     да включва всички имащи отношение заинтересовани страни на всички етапи от процеса;

                     5.

                     да се състои от съгласувани методи за оценка, които съчетават самооценка и външен преглед;

                     6.

                     да бъде неразделна част от вътрешното управление — включително на отдадените на подизпълнители дейности — на органите, издаващи квалификации с ниво по ЕКР;

                     7.

                     да се основава на ясни и измерими цели, стандарти и насоки;

                     8.

                     да бъде подкрепено с подходящи ресурси;

                     9.

                     да включва редовен преглед на съществуващите външни контролни органи или агенции, които следят за осигуряване на качеството;

                     10.

                     да включва електронен достъп до резултатите от оценката.

            (1)  Тези общи принципи са напълно съвместими с европейските стандарти и насоки (ЕСН) за осигуряване на качество в европейското пространство за висше образование и с европейското осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (EQAVET).

            (2)  В зависимост от националните обстоятелства тези принципи може да не се прилагат за общото образование.

         ПРИЛОЖЕНИЕ V
         Принципи за системите за кредити, които са свързани с националните квалификационни рамки или системи, съотнесени към Европейската квалификационна рамка (ЕКР) (1)

         Като използват подхода, основан на резултатите от ученето, ЕКР и националните квалификационни рамки или системи следва да осигуряват по-добра подкрепа на лицата в процеса на: i) преминаване между различни нива на образование и обучение, ii) движение в рамките на секторите на образование и обучение и между тях, iii) движение между образование и обучение и пазара на труда, и iv) движение в държавите и извън тях. Без да се засягат националните решения за i) използването на системи за кредити и ii) свързването им с национални квалификационни рамки или системи, различните системи за кредити, по целесъобразност, следва да работят заедно с националните квалификационни рамки или системи, за да подкрепят преходите и да улеснят напредването. За тази цел системите за кредити, свързани с националните квалификационни рамки или системи, според случая, следва да спазват следните принципи:

                     1.

                     Системите за кредити следва да бъдат в подкрепа на гъвкави модели за учение, в полза на отделните учещи.

                     2.

                     Когато се структурират и разработват квалификациите, следва системно да се използва подходът, основан на резултатите от ученето, за да се улеснят прехвърлянето на (елементи на) квалификации и напредването в ученето.

                     3.

                     Системите за кредити следва да улесняват прехвърлянето на резултатите от ученето и напредването на учещите през институционалните и националните граници.

                     4.

                     Системите за кредити следва да стъпват върху изрично и прозрачно осигуряване на качеството.

                     5.

                     Кредитът, придобит от дадено лице, следва да се документира, като се посочват получените резултати от ученето, наименованието на компетентната институция, присъждаща кредита и където е уместно — съответната кредитна стойност.

                     6.

                     Системите за трансфер и натрупване на кредити следва да се стремят към полезни взаимодействия с механизмите за валидиране на предходното учене, работейки заедно за улесняване и насърчаване на прехвърлянето и напредването.

                     7.

                     Системите за кредити следва да се разработват и подобряват чрез сътрудничество между заинтересованите страни на подходящото национално равнище и равнище на Съюза.

            (1)  Тези общи принципи са напълно съвместими с Европейската система за трансфер и натрупване на кредити (ECTS) и Европейската система за кредити в професионалното образование и обучение (ECVET).

         ПРИЛОЖЕНИЕ VI
         Елементи за полетата за данни за електронното публикуване на информация за квалификациите с ниво по ЕКР

                        ДАННИ

                        Задължително/Незадължително

                     Наименование на квалификацията

                     Задължително

                     Област (*1)

                     Задължително

                     Държава/Регион (код)

                     Задължително

                     Ниво по ЕКР

                     Задължително

                     Описание на квалификацията (*3)

                     или

                     Знания

                     Задължително

                     Умения

                     Задължително

                     Отговорност и самостоятелност

                     Задължително

                     или

                     Отворено текстово поле, в което се описва какво се очаква да знае, разбира или може да прави учещият

                     Задължително

                     Присъждащ орган или компетентен орган (*2)

                     Задължително

                     Кредитни точки/предполагаемо натоварване, необходимо за постигане на резултатите от ученето

                     Незадължително

                     Вътрешни процеси за осигуряване на качеството

                     Незадължително

                     Външно осигуряване на качеството/регулаторен орган

                     Незадължително

                     Допълнителна информация за квалификацията

                     Незадължително

                     Източник на информация

                     Незадължително

                     Връзка към съответните приложения

                     Незадължително

                     URL на квалификацията

                     Незадължително

                     Език на информацията (код)

                     Незадължително

                     Изисквания за прием

                     Незадължително

                     Дата на валидност (ако е приложимо)

                     Незадължително

                     Начини за придобиване на квалификацията

                     Незадължително

                     Връзка с професии или професионални области

                     Незадължително

            (*1)  Стандартна международна класификация на образованието (ISCED) – области на образование и обучение 2013 г.

            (*2)  Минималната необходима информация за присъждащия орган или компетентния орган има за цел да улесни намирането на информация за същия, което означава, че включва неговото наименование или, ако е приложимо, наименованието на групата присъждащи органи или компетентни органи, плюс URL или информация за контакт.

            (*3)  Описанието се състои от отворени текстови полета, без установена употреба на стандартна терминология и без задължение за държавите членки да превеждат описанието на други езици на ЕС.


				|

		52013DC0369

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Нидерландия за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Нидерландия за периода 2012—2017 г. /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Нидерландия
за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Нидерландия
за периода 2012—2017 г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като взе
предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121, параграф
2 и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
и растеж и
работни места
— Стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)       На
13 юли 2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно насоките
за
политиките
на държавите
членки по заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се
използват
всички
възможни
лостове,
инструменти и
политики. Те
взеха
решение
относно
действията,
които да
бъдат
предприети
на равнище
държави
членки, като
изразиха
пълната си ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На 6
юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Нидерландия
за 2012 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на
Нидерландия
за периода
2011—2015 г.
(5)       На 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие
Годишния обзор
на растежа[6], с
което
постави
началото на
третия
Европейски
семестър за
координация
на икономическите
политики. Въз
основа на
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011 относно
предотвратяването
и коригирането
на макроикономическите
дисбаланси
Комисията
прие също на 28
ноември 2012 г.
Доклада за
механизма за
предупреждение[7], в
който беше
посочено, че
Нидерландия
е една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(6)       На 14
март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите
за
осигуряването
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
подпомагане
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от провеждане
на
благоприятстваща
растежа
диференцирана
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми в
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)       На 10
април 2013 г.
Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед[8] за
Нидерландия,
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.
Анализът на
Комисията дава
основание да
се заключи,
че
Нидерландия е
засегната от
макроикономически
дисбаланси,
въпреки че те
не са
прекомерни.
(8)       На 29
април 2013 г.
Нидерландия
представи
своята програма
за
стабилност
за 2013 г.,
обхващаща
периода 2012—2017 г. и
националната
си програма
за реформи за
2013 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)       Въз
основа на
оценката на
актуализираната
програма за
стабилност
за 2013 г. в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че
Нидерландия
е приложила
значителни мерки
за
консолидация
в периода 2011—2013 г.,
обаче е вероятно
фискалното усилие
да не е
достатъчно
за корекция
на прекомерния
дефицит през
2013 г., главно в
светлината
на по-лошите
в сравнение с
очакваните икономически
развития.
Макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата
изглежда в
общи линии правдоподобен.
За 2013 и 2014 г. в
програмата
за стабилност
се предвижда
реален
икономически
растеж в
размер на -0,4 % и 1,1 %
съответно,
което е много
близко до
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2013 г., в която
съответно са
предвидени 0,8 %
и 0,9 %. Заявената
цел на
програмата е
да се намали
номиналния
дефицит до
под 3 % от БВП
след 2014 г. по един
устойчив
начин. В
програмата
не се съдържа
изрично
позоваване
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ), което
предполага,
че СБЦ в
размер на -0,5 % е
потвърдена,
както е
съобщено в
програмата
за стабилност
от
последната
година. СБЦ
отразява
адекватно
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. В
допълнение,
докато през 2015
г. в програмата
се планира
намаление на
структурния
баланс в
размер на 0,5 % от
БВП в структурно
отношение, в
съответствие
с минималното
структурно
годишно
подобрение, през
2016 г. се очаква
структурния
баланс да се
влоши с 0,4 % от
БВП и да се
подобри с 0,1 % от
БВП през 2017 г.,
като по този
начин не бъде
достигнат
плана за
корекции. Въз
основа на
прогнозата
на Комисията
от пролетта
средногодишното
фискално
усилие от около
0,7 % от БВП за
периода 2010—2013 г.
е в
съответствие
със
структурното
усилие от ¾ % от
БВП, препоръчана
от Съвета.
Бюджетната
корекция
през 2011 и 2012 г.
беше
преимуществено
насочена към
разходната
страна, докато
през 2013 г. тя се
основаваше в
голяма
степен на
мерки по
отношение на
приходите.
Планираният
номинален
дефицит,
установен в
програмата
за
стабилност, е
в
съответствие
с корекцията
на
прекомерния
дефицит до 2014 г.,
една година
след
установения
от Съвета краен
срок в
процедурата
за
прекомерния
дефицит в
края на 2009 г.
Съветът
счита, че
фискалното
усилие,
предвидено
от органите,
е несъвместимо
с актуалната
корекция на
прекомерния
дефицит през
2014 г.
Възможните
допълнителни
мерки за
консолидация,
конкретизирани
в програмата
за
стабилност,
са били
временно
оттеглени и
във всеки
случай не
биха били
достатъчни.
Нидерландия
трябва да
дефинира
допълнителни
мерки, за да
доведе
номиналния
общ
правителствен
дефицит под
прага от 3 % от
БВП през 2014 г. по
един
устойчив
начин. Съгласно
програмата
за
стабилност
за 2013 г. съотношението
дълг/БВП се
очаква да
нарасне
допълнително
през 2013 г. до 74 % от
БВП и да се
увеличи леко
допълнително
до 75 % от БВП
през 2014 г. По
този начин
прогнозата
за
съотношението
на дълга е, че
то ще
продължи да
бъде
значително
над референтната
стойност от 60%.
За 2015 г. в
програмата
се предвижда
съотношението
на дълга да
намалее до 71,4 %
от БВП, а след
това ще
намалее леко,
като
достигне 70,8 %
през 2017 г. Този
спад на
съотношението
на дълга след
2014 г., обаче, не е
в достатъчна
степен подкрепен
от мерки на
политиките.
(10)     С цел
да се увеличи
потенциала
за бъдещ растеж
на
Нидерландия,
от
първостепенно
значение е
чрез
необходимата
консолидация,
за да се
осигури
устойчиво
коригиране
на прекомерния
дефицит и
постигане на
СБЦ в краткосрочен
и
средносрочен
план, да се
запазят
разходите,
насърчаващи
растежа. В
частност
усилията за
насърчаване
на иновациите
и научните
изследвания,
включително
фундаменталните
научни
изследвания,
образованието
и обучението,
ще бъдат
ключа към
едно балансирано
регулиране.
Това не само
ще помогне да
се подкрепи
икономическото
възстановяване,
но също така
би
спомогнало
за поддържане
на
иновационния
и човешки
капитал, да се
подобри
конкуренцията
и
перспективите
за средносрочен
и
дългосрочен
растеж.
(11)     Ключовото
предизвикателство
се намира на
жилищния
пазар, където
липсата на
гъвкавост и
небалансираните
стимули
формираха в
продължение
на
десетилетия
облика на жилищното
финансиране
и на моделите
на
спестовност
в сектора.
Склонността
на
домакинствата
за финансиране
на общия
брутен
ипотечен
дълг спрямо
жилищното
имущество до
голяма
степен отразява
дългогодишни
фискални
стимули, по-специално
пълното
данъчно
приспадане
на лихвите по
ипотечни
кредити. От
април 2012 г.
досега са частично
изпълнени
серия от
мерки. Някои
от тях се
отнасят до
адаптиране
на данъчното
облагане на
жилищното финансиране.
Постепенното
преминаване
към ограничаване
на данъчно
приспадане
на лихвите по
ипотечни
кредити и
увеличаване
стимулите за
амортизации
е оправдано,
но постепенното
въвеждане на
тази мярка е
твърде бавно,
за да се
отрази в
значителна
степен на амортизационното
поведение.
Пазарът за
наемане на
жилища е
ограничен с
регламент и
от присъствието
на много
голям сектор
на социалното
жилищно
настаняване,
който също така
трябва да се
справя с
дълъг списък
на чакащи.
Въвеждането
на някакво
диференциране
на наемите в
сектора на
социалното
жилищно настаняване,
въз основа на
доходите,
представлява
стъпка в
правилната
посока, но
неговото
въздействие
е ограничено.
Следователно,
въпреки че
предложените
мерки са
стъпки в
правилната
посока,
общото темпо
на реформите е
бавно при
решаването
на основните
проблеми и
поради това
следва да се
засили, като в
същото време
се продължи
да се
гарантира, че
социалното
жилищно
настаняване
е достъпно за
гражданите в
неравностойно
положение,
които не
могат да
получат
жилища при пазарни
условия,
включително
в много
търсени места.
(12)     Дългосрочната
устойчивост
на пенсионната
система е
засилена
чрез
постепенното
увеличаване
на
законоустановената
пенсионна
възраст от 65
години през
2012 г. на 67 години
през 2023 г.
Следователно
Нидерландия
е напълно
спазила тази
част от
препоръката
от 2012 г.
относно
увеличаването
на законово
определената
възраст за
пенсиониране
и нейното
обвързване с
продължителността
на живота, за
първия и за
втория
пенсионен
стълб.
Продължават
да
съществуват
предизвикателства,
които
включват
подходящо
разпределение
на разходите
и рисковете в
рамките на
отделните
поколения и
между тях.
Освен това
едно
обновяване
на
управлението
на пенсионните
фондове от
втория стълб
е отдавна
необходимо,
за да се
помогне
поддържането
на
устойчивостта
спрямо
застаряването
на населението.
Изпълнението
на плановете
за реформа на
дългосрочните
грижи ще
помогне за
овладяване
на бързото
покачване на
разходите,
свързани със
застаряването
на населението,
като по този
начин се
подкрепи устойчивостта
на
публичните
финанси. В
това
отношение,
качеството и
достъпността
на дългосрочните
грижи трябва
да се
поддържат на
подходящо
ниво.
(13)     Реформите
на пазара на
труда,
предложени от
правителството,
имат за цел
да се увеличат
участието на
пазара на
труда и
мобилността
му. Реформата
на Акта за
участието
има
амбициозен
характер и е
подходяща за
насърчаване
на участието
в пазара на труда.
Въпреки това,
реформите
все още не са
регламентирани
чрез закон и
продължителността
на периода за
прилагане
изглежда твърде
малка. Освен
това са
необходими
допълнителни
мерки за
подобряване
на
пригодността
за заетост на
хората в
маргинално
положение на
пазара на
труда,
включително
жените,
хората с
миграционен
произход,
хората с увреждания
и
възрастните
хора.
Нидерландия
обяви
реформи
както на
режима за
обезщетенията
при
безработица,
така и на
относително
строгото си
законодателство
за защита на
заетостта.
Тези реформи,
в комбинация
с мобилния
данъчен
кредит („mobiliteitsbonus“) за
работодателите
да наемат
бенефициери
на системата
за социална
сигурност на
50-годишна или
по-голяма
възраст или
хора,
получили
увреждане в
процеса на
труда, са
добре
насочени към
най-нисшите
стъпала на
пазара на
труда. Въпреки
че тези мерки
са насочени в
правилната
посока, те
могат
единствено
да бъдат
оценени
изцяло след
като бъдат
приети. На последно
място,
ускореното
премахване
на оставащите
демотивиращи
фактори за
вторите
работещи
лица в
домакинството
за увеличаване
на броя на
изработените
часове, би имало
потенциал за
допълнителното
облекчаване
на бъдещия
недостиг на
работна ръка.

(14)     Значителен
напредък бе
постигнат
относно
препоръката
от 2012 г. за
иновациите и
науката/търговските
взаимоотношения.
Политиката
за
предприятията
„To the Top“ (До върха),
включително
нейния
отраслов
подход за
публично-частните
партньорства
в областта на
научните
изследвания,
иновациите и
образованието
(„приоритетните
сектори“),
сега е в етап
на
изпълнение.
Освен
секторните
политики в
областта на
иновациите е
важно да
продължат
хоризонтални
политики за
научни изследвания
и иновации и
да се запази
подходящо
ниво на
публично
финансиране
за
непланирани
фундаментални
научни
изследвания.
(15)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Нидерландия.
Тя извърши оценка
на програмата
ѝ за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи
задълбочен
преглед.
Комисията
взе предвид
не само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Нидерландия,
но и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
национално
ниво.
Препоръките
ѝ в рамките
на
Европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―4
по-долу.
(16)     Предвид
тази оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на
Нидерландия,
като
становището
му[9]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(17)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка,
Съветът разгледа
националната
програма за
реформи на Нидерландия
и програмата
за
стабилност. Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011 относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси
са отразени в
препоръка 2
по-долу.
(18)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
също така е
извършила
анализ на
икономическата
политика на
Еврозоната
като цяло. Въз
основа на
това Съветът
е издал
конкретни
препоръки,
отправени
към
държавите
членки, чиято
парична
единица е
еврото.
Нидерландия също
така следва
да гарантира
пълното и навременно
изпълнение
на тези
препоръки,
ПРЕПОРЪЧВА
на
Нидерландия
да
предприеме следните
действия в
периода 2013—2014 г.:
1.           Да
подсили и
приложи
бюджетната
стратегия,
подкрепена
от
достатъчно
конкретни
мерки, за 2014 г. и
по-нататък,
за да осигури
своевременното
коригиране
на
прекомерния
дефицит до 2014 г.
по устойчив
начин и да
извърши
структурната
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Да
защити
разходите в
области с
пряко
отношение
към растежа,
като
образованието,
иновациите и
научните
изследвания.
След
коригиране
на
прекомерния
дефицит, да
положи
усилия за
структурна
корекция,
която да
позволи на
Нидерландия
да достигне
средносрочната
цел до 2015 г.
2.           Да
увеличи
усилията за
постепенното
реформиране
на жилищния
пазар чрез
ускоряване
на планирано
намаление на
данъчното
приспадане
на лихви по ипотечни
кредити и
като се
осигури
повече пазарно
ориентиран
механизъм на
ценообразуване
на пазара за
наемане на
жилища, както
и чрез
допълнително
обвързване
на наемите с
доходите на
домакинството
при
социалното
жилищно
настаняване.
Да се
пренасочат
усилията на
предприятията
за социално
жилищно настаняване
в подкрепа на
домакинствата,
които имат
най-голяма
нужда от тях.
3.           Да
адаптира втория
пенсионен
стълб, след
консултации със
социалните
партньори, за
да се осигури
подходящо
разпределение
на разходите
и рисковете в
рамките на
отделните
поколения и
между тях. Да
подкрепи
постепенното
увеличаване
на
законоустановената
пенсионна
възраст с
мерки за
повишаване
на
пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници. Да
проведе
планираната
реформа на
системата за дългосрочни
грижи, за да
се гарантира
нейната
икономическа
ефективност
и да я допълни
с други мерки
за
овладяване
на нарастването
на разходите,
с цел да се
гарантира
устойчивостта
ѝ.
4.           Да
предприеме
допълнителни
мерки за увеличаване
на участието
в пазара на
труда, особено
на хората в
маргинално
положение на
пазара на
труда. Да
продължи
намаляването
на
демотивиращите
фактори от
данъчно
естество
върху труда,
включително
чрез ускорено
премахване
на
прехвърляеми
данъчни
кредити за
вторите
работещи
членове на
домакинството.
Да насърчи
преминаването
от едно
работно
място на
друго на
пазара на
труда и
преодолее
липсата на
гъвкавост на
него, включително
чрез
ускоряване
на реформата
на
законодателството
за защита на
заетостта и
системата за
обезщетения
при безработица.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.08.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2013) 369 final
[4]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[5]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от 22
април 2013 г.
[6]               COM(2012) 750 final
[7]               COM(2012) 751 final
[8]               SWD(2013) 121 final
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 7 януари 2014 година относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка

text:
               11.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 7 януари 2014 година
   относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка
   2014/C 8/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 283, параграф 2 от него,
   като взе предвид Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 11.2 от него,
   ПРЕПОРЪЧВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ:
   да назначи Sabine LAUTENSCHLÄGER за член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка с осемгодишен мандат.

      Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         D. KOURKOULAS


				|

		52012DC0327

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Словения за 2012 г.и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Словения за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Словения за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Словения
за периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид Договора
за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1],
и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2],
и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив растеж
и
конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[5],
като заедно
двата акта
представляват
т.нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политиката
по заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Словения за
2011 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Словения
за периода
2011—2014 г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория годишен
обзор на
растежа, с
което
постави началото
на втория
европейски
семестър за предварително
и
интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14 февруари
2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6],
в който беше
посочено, че
Словения ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцираната
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 26
април 2012 г.
Словения
представи
своята програма
за
стабилност,
която обхваща
периода 2012—2015 г.,
а на 13 април
2012 г. — своята
национална
програма за
реформи за
2012 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях. В
задълбочен
преглед по
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 Комисията
оцени също
дали
Словения е
засегната от
макроикономически
дисбаланси. В
своя
задълбочен
преглед[7]
Комисията
заключи, че в
Словения се
отчитат
вътрешни
дисбаланси,
които се
отразяват най-вече
върху
изчистването
на дългове в
корпоративния
сектор и банковата
стабилност.
Тези
вътрешни
дисбаланси и
потенциалните
външни
дисбаланси
трябва да се
следят
внимателно и
да се имат
предвид при
съображенията
на
икономическата
политика,
така че да се
намали риска
от неблагоприятни
последици за
функционирането
на икономиката.
Рекапитализацията
и продажбата на
най-голямата
банка и
твърдият
ангажимент
за
коригиране
на
прекомерния
дефицит до
2013 г. са два
важни и
състоятелни
елемента на
подготвяната
понастоящем
ответна реакция.
Рискът от
прекомерни
дисбаланси
може да бъде
сведен до
минимум чрез
бързото им и
цялостно
прилагане в
тези области.
(8)       Въз
основа на
оценката на
програмата
за стабилност
за 2012 г. в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че макроикономическият
сценарий,
който е залегнал
в основата на
бюджетните
прогнози на
програмата,
изглежда
оптимистичен
в сравнение с
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. Целта
на
бюджетната
стратегия, заложена
в програмата,
е дефицитът
по консолидирания
държавен
бюджет да се
сведе под 3 %
от БВП през
2013 г. — в срока,
определен от
Съвета — и
след това
Словения да
се стреми към
допълнително
намаляване
на дефицита,
така че в
общи линии
страната да
постигне
средносрочната
си бюджетна
цел (СБЦ) до 2015 г.
СБЦ представлява
състояние на
равновесие в
структурно
отношение,
без изменение
спрямо
предишната
програма, но
не може да се
счита за
подходяща
съгласно
разпоредбите
на Пакта за
стабилност и
растеж, тъй
като спрямо
настоящите
политики и
прогнози тя
не гарантира
достатъчно
бърз
напредък в
постигането
на
дългосрочна
устойчивост.
Съществува
риск
резултатите
за дефицита
да се окажат
по-лоши от
предвиденото
поради това,
че
i) предвидените
за периода
2013—2015 г. мерки не
са
достатъчно
конкретизирани;
ii) има
отчетен
преразход на
текущите първични
разходи;
iii) като се
имат предвид
сравнително
оптимистичният
макроикономически
сценарий и
несигурността
по отношение
на последиците
от наскоро
приетите
данъчни мерки,
приходите са
по-ниски; и
iv) може да се
наложат
допълнителни
операции на
капиталово подпомагане
и да бъдат
предявени
искания за плащане
по гаранции. Направено
въз основа на
(преизчисленото)
структурно
салдо[8],
средногодишното
бюджетно
подобрение
за периода
2010—2013 г. се
предвижда да
бъде почти 1 %
от БВП, което
е леко
по-високо от
препоръчаното
от Съвета.
Въпреки това,
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. налага
извода, че за
изпълнението
на
препоръката
за целия
период на
коригиране
ще трябва да
се положат
допълнителни
усилия през
2013 г. След планираната
корекция на
прекомерния
дефицит
годишните
темпове на
напредък в
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
съгласно
програмата
отговарят на
целевия
показател от
0,5 % за 2015 г.,
определен в
Пакта за
стабилност и
растеж, но за
2014 г. са на
по-ниско
равнище, а
темпът на
нарастване
на държавните
разходи, при
отчитане на
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите,
съответства
на целевия
показател за
разходите от
Пакта за
стабилност и
растеж и за двете
години, така
че като цяло
в програмата
до голяма
степен се
предвижда
подходящ план
за корекции
за
постигането
на СБЦ. Като
се вземат
предвид
горепосочените
рискове, напредъкът
по СБЦ може
да се окаже
по-бавен от
необходимото
и през двете
години. От
около 48 % от
БВП през 2011 г. в
програмата
се предвижда до
2013 г. брутният
държавен
дълг да
достигне
своята
най-висока
точка от 53 % (като
по този начин
остане под
референтната
стойност от
60 % от БВП),
преди леко да
намалее до
края на
периода на
действие на
програмата. Съществува
риск прогнозите
за дълга да
се наложи да
бъдат
преразгледани
в посока
увеличаване
поради
възможността
за по-високи
дефицити,
спомената
по-горе, и
по-големи
корекции наличности—потоци.
Средносрочната
бюджетна
рамка на
Словения и
правилото ѝ
за разходите
все още не са достатъчно
стриктни и
правилно
насочени към
постигане на
СБЦ и
осигуряване
на
дългосрочна
устойчивост.
(9)       Досега
словенското
правителство
не можеше да
извършва
каквито и да
било
системни изменения
на
пенсионната
система
поради 12-месечния
мораториум
върху
законодателството
след
отрицателния
вот на
референдума
от юни 2011 г.
относно
предходната
пенсионна
реформа.
Усилията за
ограничаване
на разходите
в
краткосрочен
план обаче
бяха продължени
и станаха
по-енергични
през декември
2011 г. и май 2012 г.
Подходящи и
носещи полза
в
краткосрочен
план, тези
палиативни
мерки
очевидно не
са
достатъчни,
за да бъдат
решени
дългосрочните
предизвикателства.
Правителството
предвижда
въвеждането
в действие на
новата
пенсионна
реформа да
завърши до
края на 2013 г.,
като тя ще се
състои от
многостълбова
система и ще
включва повишаване
на
действителната
пенсионна възраст.
Макар да не
са
предоставени
допълнителни
подробности,
тези планове
не изглеждат
особено
амбициозни.
Предвид
мащаба на
предизвикателството,
се
препоръчва
предприемането
на цялостна
реформа за
решаването
на следните
въпроси: ниската
законоустановена
пенсионна
възраст,
разликата в
законоустановената
пенсионна
възраст
между мъжете
и жените,
широките
възможности
за ранно пенсиониране
и щедрите
договорености
за индексиране
на пенсиите.
До този
момент не са
били предприети
конкретни
мерки за
увеличаване
на заетостта
сред
по-възрастните
работници, въпреки
че
по-възрастните
безработни
лица са
визирани
като
специфична
целева група в
насоките за
изпълнение
на активните
мерки на
пазара на
труда за
периода 2012—2015 г.
и в плана за
изпълнение
на активните
мерки в областта
на
политиката
по заетост за
2012 г.
(10)     Положението
в словенския
банков
сектор понастоящем
изглежда
дори
по-сериозно
отколкото в
момента на
оценката от
2011 г. Целогодишните
загуби на
сектора през
2011 г. бяха
значителни и
в
перспектива
забавянето
на икономика
ще доведе до
допълнителни
загуби по
заемите, тъй
като все
повече фирми
се борят с
обслужването
на дълговете
си. Като се
има предвид
мащабът на
предизвикателството,
на
въведените
или
обявените
досега мерки
липсва
амбиция.
Спешната
втората рекапитализация
на
най-голямата
банка (NLB) не е
напреднала.
Новото
правителство
обяви
намерението
си да намали
акционерното
си участие в
основните
банки до
необходимото
блокиращо
малцинство.
Необходимо е
да се изясни
връзката
между този
по-дългосрочен
стремеж и
незабавната
и неотложна
нужда от свеж
капитал, при
която
държавата
като
мажоритарен
собственик
несъмнено
носи
голямата отговорност
за
окончателния
анализ.
Наличието на
ясна
приватизационната
стратегия, подкрепяна
чрез
навременно
вливане на капитал
за покриване
на загубите,
както и на
гаранции за добро
управление и
професионално,
деполитизирано
ръководство
ще направят
тази политика
и
евентуалната
продажба на
съответните
банки
заслужаващи
по-голямо
доверие.
(11)     През
миналата
година не
бяха
представени конкретни
предложения
за
намаляване
на различията
между
защитата,
предоставена
на работниците
съответно по
постоянни и
срочни
договори.
Преговорите
със
социалните
партньори по
Закона за
трудовите
правоотношения
започнаха
през 2011 г., но не
беше постигнато
съгласие,
нито бяха
приети
изменения. В
националната
програма за
реформи се
посочват някои
мерки за
увеличаване
на гъвкавата
сигурност и
справяне с
разслояването
на пазара, но
не е
предвиден
график за
тяхното приемане.
С наскоро
приетия
Закон за
уравновесяване
на
публичните
финанси се
въвеждат
значително
по-високи
тежести
(концесионни
такси) върху
„студентския
труд“, за да се
намали привлекателността
на този вид
правоотношения
на пазара на
труда, но
понастоящем
не се
предвиждат
допълнителни
мерки.
(12)     Системата
на
образование
и обучение не
отговаря по
подходящ
начин на
нуждите на
пазара на труда,
въпреки че
понастоящем
в целия образователен
цикъл се
въвеждат
услуги за
професионално
ориентиране
и се полагат
усилия за
предоставяне
на
информация
за бъдещите
кариери. Не
бяха
предприети
конкретни
стъпки за
създаването
на система за
прогнозиране
на търсенето
на пазара на
труда. Беше
поставено
началото на
няколко
проекта,
съфинансирани
от
Европейския
социален
фонд, целящи
насърчаването
на професии с
голямо търсене
на пазара на
труда. Тези
мерки са
състоятелни,
но като цяло
са
недостатъчни
с оглед мащаба
на
предизвикателствата.
Външната
експертна
оценка на
общата
ефективност
на публичната
служба по
заетостта в
Словения все още
не е на
разположение,
за да бъде
анализирана.
(13)     Въпреки
законодателните
изменения от
април 2011 г., с
които
считано от 1
януари 2012 г.
Службата за
защита на
конкуренцията
(CЗК) става независима
агенция, тя
все още не е
такава, тъй
като първо
трябва да
бъдат
изпълнени няколко
процедурни
условия.
Освен това,
през 2011 г.
ресурсите на
СЗК бяха намалени.
Това
положение на
нещата се
отразява на
способността
ѝ да разгърне
действията
си по
прилагане на
законодателството
и да придаде
институционална
тежест на усилията
за реформи,
насочени към
засилване на
конкуренцията.
Наскоро
приключи
проучване за
дерегулиране
на
професиите,
но конкретните
действия на
политиката в
тази област
остават
неопределени.
По-общо
казано, някои
аспекти на
правната
рамка за
установяването
на
доставчиците
на услуги
може да се окажат
проблематични
по отношение
на съвместимостта
им с
Директивата
за услугите.
Общата
икономическа
среда се
характеризира
със слабости,
които
възпират
националните
и
чуждестранните
инвеститори
и възпрепятстват
бързото
оздравяване
на счетоводните
баланси на
банките, като
например
пряката и
непряката
намеса на
държавата в
икономиката
и производствата
по
несъстоятелност
в полза на
длъжниците,
които
понякога се
оказват проблематични. Накрая,
поради
нейната
нарастваща
значимост
като
транзитна
страна за
потоците на
електроенергия
националната
преносна
мрежа
започва да се
пренасища.
(14)     Вследствие
на голямото
дискреционно
увеличение
през март 2010 г.
минималната
работна
заплата като
процент от
средната
заплата беше
най-високата
в ЕС за 2011 г.,
въпреки че
минималната
работна
заплата
остава под
прага на бедност.
Индексирането
ѝ през
следващите две
години
доведе до
номинално
увеличение от
още 4 %. Това
положение на
нещата
намалява
конкурентоспособността
на
трудоемките промишлени
отрасли и
изостря
структурната
безработица.
(15)     Словения
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и изпълнението
на
ангажиментите,
поети през 2011 г.,
се отнасят до
насърчаването
на заетостта,
повишаването
на
конкурентоспособността,
подобряването
на
устойчивостта
на
публичните
финанси и
укрепването
на финансовата
стабилност.
Комисията
оцени изпълнението
на
ангажиментите
по пакта „Евро
плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са взети
предвид в
препоръките.
(16)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на Словения.
Тя извърши
оценка на
програмата ѝ за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи
задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Словения, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(17)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Словения,
като становището[9]
му е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(18)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на
Словения за
2012 г. и нейната
програма за
стабилност.
Неговите препоръки
по член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са изразени
по-специално
в препоръки 3,
6 и 7 по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Словения
да
предприеме
следните
действия
през периода
2012—2013 г.:
1.           Да
изпълни
бюджета за
2012 г. и да
подкрепи бюджетната
стратегия за
2013 г. с
достатъчно
конкретизирани
структурни
мерки, като
има
готовност да предприеме
допълнителни
мерки, за да
осигури
своевременното
коригиране
по устойчив
начин на прекомерния
дефицит и извършването
на структурната
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Впоследствие
да направи
адекватна
структурна
корекция, за
да осъществи
достатъчен
напредък в
постигането
на подходяща
средносрочна
бюджетна цел
по
бюджетното
салдо,
включително спазването
на целевия
показател за
разходите. Да
укрепи
средносрочната
бюджетна
рамка, включително
правилото за
разходите,
като я
направи
по-стриктна и
прозрачна.
2.           Да
предприеме
спешни мерки,
за да
гарантира
дългосрочната
устойчивост
на пенсионната
система, като
в същото
време се
запази подходящият
размер на
пенсиите,
чрез i) изравняване
на
законоустановената
пенсионна възраст
на мъжете и
жените;
ii) увеличаване
на
законоустановената
пенсионна
възраст в съответствие
с
увеличената
продължителност
на живота;
iii) намаляване
на
възможностите
за ранно
пенсиониране;
и
iv) преразглеждане
на системата
за
индексиране
на пенсиите.
Да увеличи
равнището на
заетост на
по-възрастните
работници
чрез
по-нататъшно
развиване на
активни
политики на
пазара на труда
и мерки за
учене през
целия живот.
3.           Да
предприеме
необходимите
мерки за създаването
на
достатъчни
капиталови
маржове в
банковия
сектор и
силно да
насърчи
оздравяването
на
счетоводните
баланси, така
че да може да се
възобнови
нормалното
отпускане на
заеми за
производствени
дейности. Да
получи за
системно
значимите
банки
действителна
проверка от
трета страна
на
приблизителната
оценка на
загубите от
заеми,
извършена в
рамките на
стрес
тестове.
4.           В
консултация
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националните
практики да
измени
законодателството
за защита на
заетостта по
отношение на
постоянните
договори, за
да намали
разслояването
на пазара на
труда. Да
продължи
усилията за
справяне с
паралелния
пазар на труда,
създаден от
студентския
труд.
5.           Да
подобри
напасването
между
професионалните
квалификации
и търсенето
на пазара на
труда,
особено тези
на
нискоквалифицираните
работници и
завършващите
висше
образование,
и да продължи
реформите в
професионалното
образование
и обучение.
6.           Да
предприеме
по-нататъшни
стъпки в
подкрепа на
отварянето
на пазара и
да ускори реорганизирането
на
професионалните
услуги. Да
подобри
икономическата
средата чрез
i) привеждането
в действие на
реформата на
Службата за
защита на
конкуренцията,
ii) създаването
на рамка,
гарантираща
на
държавните
предприятия
независимо ръководство
и високи
стандарти за
корпоративно
управление и
iii) подобряване
на производствата
по
несъстоятелност,
по-специално
по отношение
на
своевременността
и ефективността
им.
7.           След
консултация
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националната
практика да
гарантира, че
нарастването
на заплатите,
включително
адаптирането
на минималната
работна
заплата,
благоприятства
конкурентоспособността
и
създаването
на работни
места.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209,
2.8.1997 г., стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2012) 327 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 и P7_TA(2012) 0047.
[5]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от 26
април 2012 г.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 158 final.
[8]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методология.
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно националната програма за реформи на Дания за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Дания за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/17

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно националната програма за реформи на Дания за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Дания за 2014 г.
   2014/C 247/04
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се лансира нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките на държавите членки по заетостта (3), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните глави и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на равнището на отделните държави, ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за отделните държави препоръки.

               (4)

               На 9 юли 2013 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Дания за 2013 г. и даде становището си относно актуализираната програма за конвергенция на Дания за периода 2013 — 2016 г.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейски семестър 2014 за координация на икономическите политики. Отново на 13 ноември 2013 г. Комисията, въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, прие доклада за механизма за предупреждение, в който посочи Дания като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа фискална консолидация, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Дания, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че макроикономическите предизвикателства на Дания, свързани с дълга на частния сектор и външната конкурентоспособност, вече не се определят като дисбаланси по смисъла на процедурата при макроикономически дисбаланси. По-специално корекцията на жилищния пазар и последиците от високия дълг на частния сектор за реалната икономика и стабилността на финансовия сектор изглеждат овладени. Тези процеси обаче, както и факторите на външната конкурентоспособност, заслужават да бъдат следени постоянно.

               (8)

               На 15 април 2014 г. Дания представи своята национална програма за реформи за 2014 г. и програмата си за конвергенция за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за конвергенция за 2014 г., е да се гарантира устойчивата корекция на прекомерния дефицит и да се запази структурното бюджетно салдо на равнището на средносрочната бюджетна цел или над него. Средносрочната цел за -0,5 % от БВП отразява изискванията на Пакта за стабилност и растеж. През 2013 г. общият бюджетен дефицит на Дания бе устойчиво сведен под 3 % от БВП. Програмата за конвергенция цели постигане на номинален общ бюджетен дефицит от 1,3 % от БВП през 2014 г. и 2,9 % през 2015 г., което съответства на (преизчислено) структурно салдо на равнището на средносрочната бюджетна цел или над него. Като цяло бюджетната стратегия, заложена в програмата за конвергенция, е в съответствие с изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Планира се равнището на дълга, който възлиза на 44,5 % от БВП през 2013 г., да нарасне временно през 2015 г., а след това да спадне. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на Програмата за конвергенция е реалистичен. Сценарият, който предвижда ръст на БВП от 1,6 % през 2014 г. и 1,9 % през 2015 г., е до голяма степен в съответствие с прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2014 г. за 1,5 % и 1,9 %. Въз основа на оценката на програмата за конвергенция за 2014 г. и прогнозата на Комисията, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че публичните финанси на Дания са стабилни и може да се очаква постигане на целта на програмата за конвергенция.

               (10)

               Дания е постигнала известен напредък по отношение на групите, които са най-отдалечени от пазара на труда, както и повишаването на ефективността на разходите на образователната система. Реформата на пенсиите за инвалидност и гъвкавите работни места започна да показва резултати, реформата на паричните обезщетения влезе в сила, реформата на обезщетенията за болест беше договорена, а през април правителството направи предложение за реформа за активни политики на пазара на труда. Продължават да бъдат предизвикателство гарантирането на достатъчно места за чиракуване, подобряването на качеството на тази учебна форма, както и на общоприетата представа за нея, модернизирането на системите на професионално образование и обучение и предприемането на мерки относно високия брой преждевременно напускащи училище. Поради ранния етап на изпълнение на реформите все още остава да се види пълното им въздействие. По отношение на професионалното образование и обучение през февруари 2014 г. беше постигнато споразумение за реформа, което се очаква да влезе в сила в средата на 2015 г., с цел подобряване качеството на професионалното образование и обучение чрез широка гама от инициативи.

               (11)

               Даването на нов тласък на производителността остава предизвикателство за датската икономика. Оценката на Комисията е до голяма степен в съответствие с констатациите на комисията по производителността. През април 2014 г. комисията по производителността публикува 25 основни препоръки и над 100 конкретни предложения в области като конкуренцията, обществените поръчки, образованието, интернационализацията, иновациите, данъчното облагане и инфраструктурата. Мерки, насочени към решаването на предизвикателството, свързано с ниския растеж на производителността, следва да бъдат взети посредством прилагането на препоръките на комисията по производителността.

               (12)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Дания. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на програмата за конвергенция. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Дания, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—3 по-долу.

               (13)

               В контекста на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (5) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА Дания да предприеме следните действия през периода 2014—2015 г.:

               (1)

               След коригирането на прекомерния дефицит да продължи да провежда благоприятстваща растежа фискална политика и да запази стабилна фискална позиция, като гарантира, че се придържа към средносрочната бюджетна цел през целия период, обхванат от програмата за конвергенция.

               (2)

               Да предприеме допълнителни мерки за подобряване на пригодността за заетост на тези, които са най-отдалечени от пазара на труда. Да подобри образователните резултати, по-специално по отношение на младежите с мигрантски произход, и ефективността на професионалното обучение. Да улесни прехода от образование към пазара на труда, включително и чрез по-широкото използване на обучение на работното място и чиракуване.

               (3)

               Да увеличи усилията за премахване на пречките за навлизане на пазара и да намали регулаторната тежест с оглед повишаване на конкуренцията в сектора на услугите на вътрешния пазар, по-специално в търговията на дребно и строителството, както е препоръчано от комисията по производителността.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. съгласно Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  ОВ C 217, 30.7.2013 г., стр. 18.

      (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.