title: Препоръка на Съвета от 30 октомври 2020 година относно „Мост към работни места — укрепване на гаранцията за младежта“, и за замяна на Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта 2020/C 372/01

text:
               4.11.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 372/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 30 октомври 2020 година
      относно „Мост към работни места — укрепване на гаранцията за младежта“, и за замяна на Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта
      (2020/C 372/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 във връзка с член 149 от него,
      като взе предвид предложението на Европейската комисия,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  През ноември 2017 г. Европейският парламент, Съветът и Комисията обявиха създаването на Европейски стълб на социалните права, в който се определят 20 принципа и права в подкрепа на добре функциониращи и справедливи пазари на труда и социални системи. В Европейския стълб на социалните права се определя правото на справедливи условия на труд, посочва се, че във всички области трябва да се гарантират равното третиране и равните възможности между мъжете и жените, и се определя правото на достъп до социална закрила и обучение. В него също така се посочва, че изпитателните срокове следва да бъдат с разумна продължителност и че трябва да се забрани злоупотребата с нетипични договори. Съгласно принцип 4 („Активна подкрепа за заетостта“) „младите хора имат право на продължаващо образование, чиракуване, стаж или добро предложение за работа в рамките на 4 месеца, след като останат без работа или напуснат образователната система“.

                  (2)

                  В насоките за политиките за заетост на държавите членки, приети от Съвета с Решение 2019/1181 (1), и по-специално в насока 6, държавите членки се призовават да продължат да предприемат действия във връзка с младежката безработица и проблема с младите хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение („NEET“), чрез предотвратяване на преждевременното напускане на училище и структурно подобрение на прехода от училище към работа, включително чрез пълното прилагане на гаранцията за младежта.

                  (3)

                  В Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (2) се определят елементите и принципите за валидиране на неформалното и информалното учене, които да дават на всяко лице възможността да валидира знанията, уменията и компетентностите, които е придобило чрез неформално и информално учене, и да получи пълна или, където е приложимо, частична квалификация.

                  (4)

                  В Препоръката на Съвета от 19 декември 2016 г. относно повишаване на уменията: нови възможности за възрастните (3) се препоръчва на възрастните с ограничени умения, знания и компетентности да се предостави възможност, в съответствие с техните индивидуални потребности, да придобият минимално равнище на езикова и математическа грамотност и компетентност в областта на цифровите технологии или да придобият по-широк набор от умения, знания и компетентности.

                  (5)

                  В Препоръката на Съвета от 22 май 2018 г. относно ключовите компетентности за учене през целия живот (4) държавите членки се призовават да подкрепят развитието на основни цифрови умения и да повишават и подобряват равнището на компетентностите в областта на цифровите технологии сред всички слоеве от населението.

                  (6)

                  Препоръката на Съвета от 10 март 2014 г. относно рамка за качество на стажовете (5) предоставя насоки относно осигуряването на качествени стажове и включва качествени елементи, които се отнасят по-специално до учебното съдържание, условията на труд и прозрачността относно финансовите условия и практиките за наемане на работа.

                  (7)

                  Препоръката на Съвета от 15 март 2018 г. относно Европейска рамка за качествено и ефективно чиракуване (6) определя 14 основни критерия, които държавите членки и заинтересованите страни следва да използват за разработване на качествено и ефективно чиракуване, за да се гарантира както придобиването на умения, свързани с работата, така и личностното развитие на чираците.

                  (8)

                  Регламент (ЕС) 2019/1700 на Европейския парламент и на Съвета (7) осигурява обща рамка за седем набора от данни, които преди това не са били свързани помежду си, включително наблюдението на работната сила в ЕС. Тази обща рамка, и по-специално интегрираната европейска социална статистика (IESS), дава по-подробни сравнителни данни на равнище ЕС, което ще даде възможност за по-добро разбиране на прехода на младите хора от образование към работа, като се отчитат по-точно тяхното обучение и професионален опит, но също така и на особеностите на индивидуалния им опит.

                  (9)

                  В заключенията си от 15 декември 2016 г. Европейският съвет призовава за продължаване на гаранцията за младежта. В заключенията си от 15 юни 2017 г. Съветът потвърждава отново, че справянето с безработицата и икономическата неактивност сред младите хора продължава да бъде политически приоритет, посочва, че гаранцията за младежта и инициативата за младежка заетост са дали силен стимул за структурни реформи и иновации в политиката и подчертава, че достигането до NEET изисква солидни и постоянни усилия от страна на националните органи, както и междусекторно сътрудничество.

                  (10)

                  В резолюцията си от 18 януари 2018 г. относно изпълнението на инициативата за младежка заетост в държавите членки Европейският парламент призовава държавите членки да създадат подходящи и съобразени с нуждите стратегии за достигане до всички млади хора от групата на NEET и да възприемат интегриран подход с цел предоставянето на достъп до по-индивидуализирана помощ и услуги за подкрепа на младите хора, изправени пред множество пречки. Европейският парламент подчертава необходимостта от подобряване на качеството на предложенията в рамките на гаранцията за младежта и на инициативата за младежка заетост и призовава за бъдещо обсъждане относно допустимата възрастова група.

                  (11)

                  Европейският зелен пакт е новата стратегия за растеж на Съюза. Той има за цел превръщането на Съюза в справедливо и благоденстващо общество с модерна, ресурсно ефективна и конкурентоспособна икономика, в която до 2050 г. няма нетни емисии на парникови газове и икономическият растеж не е свързан с използването на ресурсите.

                  (12)

                  За да се подпомогне възстановяването от икономическите и социалните щети, причинени от пандемията от COVID-19, за да се задвижи възстановяването на Европа от тези щети и за да се защитят и създадат работни места, Комисията представи предложение за обширен план за възстановяване на Европа въз основа на мобилизирането на пълния потенциал на бюджета на Съюза и за инструмент за възстановяване „Next Generation EU“. Този инструмент ще бъде от решаващо значение, за да се подкрепят, наред с другото, краткосрочните мерки в подкрепа на заетостта, включително младежката заетост, както и инвестициите в дългосрочни политически реформи, свързани с пазара на труда, социалните системи и системите за образование и обучение.

                  (13)

                  През 2013 г., по време на предходната икономическа рецесия, равнището на младежката безработица (лицата на възраст 15—24 години) беше 24,4 % в Съюза (спрямо 16 % през 2018 г.) и над 50 % в някои държави членки, като в групата на NEET попадаха 6,5 милиона младежи на възраст 15—24 години. В отговор на това през април 2013 г. беше приета Препоръката на Съвета за създаване на гаранция за младежта (8). Това е важен координиран отговор на равнището на Съюза на предизвикателствата, пред които са изправени младите хора, и се основава на интервенциите на политиките в областта на образованието и на активната политика на пазара на труда в държавите членки.

                  (14)

                  Пандемията от COVID-19 тласна Съюза в безпрецедентна икономическа рецесия, която вероятно ще доведе до драматично високи равнища на младежката безработица и на NEET. Очаква се икономиката на Съюза да се свие значително през 2020 г., като навлезе в най-дълбоката рецесия в своята история. Най-засегнати ще бъдат младите хора, които преди началото на пандемията вече се намираха в несигурно положение на пазара на труда или се сблъскваха с пречки пред достъпа до работа, а за лицата, които навлизат на пазара на труда в този период, ще е по-трудно да намерят първата си работа. Поради това в контекста на настоящата криза е необходимо гаранцията за младежта да бъде укрепена.

                  (15)

                  Младите хора могат да се сблъскат с множество предизвикателства на пазара на труда и поради факта, че се намират в преходен период в живота си, както и поради ограничения си или липсващ професионален опит, и поради други пречки пред навлизането в трудовия живот. Както показват предишните рецесии, младите хора са по-силно засегнати в сравнение с по-възрастните и по-опитните работници.

                  (16)

                  В сравнение с младите мъже е по-вероятно младите жени да станат икономически неактивни поради отговорности за полагане на грижи като грижа за деца или зависими възрастни, или други лични или семейни отговорности. Отговорностите за полагане на грижи като причина за икономическа неактивност са над пет пъти по-често срещани сред младите жени, отколкото сред младите мъже. Това може да доведе до увеличаване на разликата в заетостта между жените и мъжете, която да има трайни последици през живота на жените.

                  (17)

                  Безработицата и икономическата неактивност сред младите хора, както и ограниченият достъп до приобщаващо висококачествено образование и обучение и социални услуги, могат да имат т.нар. „ефект на белега“, като например повишен риск от безработица в бъдеще, намалени равнища на бъдещите доходи, загуба на човешки капитал и предаване на бедността между поколенията. Тези елементи водят до индивидуални трудности и до преки и непреки разходи за обществото като цяло. Те също така допринасят за регионалните неравенства, като младите хора например не са в състояние да си осигурят устойчива интеграция на пазара на труда в селските или отдалечените райони и поради това се опитват да намерят възможности за реализация другаде.

                  (18)

                  Текущите промени, като автоматизацията и цифровизацията на производството и услугите, продължават да преобразяват света на труда. На младите хора се пада непропорционално голям дял от нестандартните работни места, като например работа чрез платформа или работа по отделни заявки, при които може да нямат достъп до адекватна социална закрила. Младите хора са сред групите, които са изложени на риск да загубят работата си заради автоматизацията, тъй като позициите в началото на кариерата обикновено имат по-голям дял на автоматизация. Същевременно цифровите технологии създават нови работни места и увеличават търсенето на умения, необходими за цифровата трансформация в много сектори на икономиката.

                  (19)

                  Осъществените сега инвестиции в човешкия капитал на младите европейци ще помогне на социалните пазарни икономики на Европа да се подготвят за бъдещето, вземайки предвид демографските промени, като в същото време напълно се интегрират реалността на цифровата ера и растежът на работните места в зелената икономика. Тези инвестиции вървят ръка за ръка с реформите на пазара на труда, с които могат да се преодолеят някои от структурните проблеми пред младите хора и да им се предостави по-добра начална позиция. Съюзът ще може в пълна степен да се ползва от наличието на активна и квалифицирана работна сила с новаторско мислене, като същевременно ще се избегнат извънредно високите икономически и социални разходи, свързани с отпадането на младите хора от сферите на заетостта, образованието и обучението.

                  (20)

                  Една укрепена гаранция за младежта може да допринесе за създаване на възможности за младежка заетост и насърчаване на младежкото предприемачество и да способства за използване на възможностите, произтичащи от цифровия и зеления преход. Тя може да спомогне за намаляване на трайните белези за пазара на труда от резкия икономически спад, като насърчава фирмите да наемат безработни младежи, включително онези, които са били безработни преди пандемията, и като предоставя обучение, което улеснява намирането на съответствие между безработните и икономически неактивни млади хора и свободните работни места.

                  (21)

                  Една укрепена гаранция за младежта следва да гарантира, че всички млади хора получават добро предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца, след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. За да се постигне тази амбиция, гаранцията следва да осигури на младите хора път към стабилна интеграция на пазара на труда и да достигне до по-голям брой младежи, които да мотивира, независимо от пречките, с които може да се сблъскат, като гарантира, че нито един от тях не е изоставен. Една укрепена гаранция за младежта следва да подкрепя младите хора в придобиването на ценен професионален опит и развиването на нужните умения за един променящ се свят на труда, по-специално уменията, които са от значение за секторите на растежа и за зеления и цифровия преход. Качеството на чиракуването играе важна роля в това отношение. Необходимо е да се стимулира предлагането на възможности за чиракуване, особено по време на фазата на възстановяване, и да се насърчи участието на дружествата, така че да се улесни по-гладкият преход към заетост. Чиракуването подготвя младите хора за работни места, за които има голямо търсене, като по този начин им предлага път към устойчива интеграция на пазара на труда, включително на местно равнище.

                  (22)

                  В Препоръката на Съвета от 2013 г. за създаване на гаранция за младежта държавите членки се ангажираха да гарантират, че всички млади хора на възраст под 25 години получават добро предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца, след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. С разширяването на възрастовата група, за да се включат младите хора на възраст между 25 и 29 години, се отчита, че преходът от училище към работа и устойчивата интеграция на пазара на труда отнемат повече време поради променящото се естество на работата, удължаването на образователните периоди и търсените умения. Важно е да се отчете, че икономическият спад в резултат на пандемията от COVID-19 ще доведе до това по-голяма част от лицата на възраст между 25 и 29 години да останат безработни и да се нуждаят от подкрепа. Това е в съответствие и с мерките и програмите, свързани с младежта, на държавите членки, които обикновено са достъпни за млади хора на възраст между 15 и 29 години.

                  (23)

                  Групата на NEET е хетерогенна. За някои младежи попадането в групата на NEET може да бъде симптом на многобройни и вкоренени проблеми — израз на неравностойно положение, и може да показва дългосрочно откъсване от обществото и поради това изисква по-дълги периоди на интервенция. Някои млади хора са особено уязвими, например преждевременно напусналите системата на образование и обучение или лицата с недостатъчно образование или обучение, които често разполагат с ограничена социална закрила, ограничен достъп до финансови ресурси, несигурни условия на труд или които може да се сблъскват с дискриминация. За други, такива като висококвалифицираните млади хора или тези, които вече имат значителен и все още подходящ трудов опит, попадането в групата на NEET е вероятно да е временно, тъй като те са изправени пред малки пречки пред навлизането на пазара на труда и нямат присъща уязвимост. С укрепената гаранция за младежта следва да се признае, че NEET се нуждаят от индивидуализиран подход: за някои от тях един по-лек подход може да е достатъчен, докато други, по-уязвими NEET може да се нуждаят от по-интензивни, продължителни и всеобхватни интервенции, които следва да са съобразени с равенството между половете, като се отчитат различията между националните, регионалните и местните обстоятелства.

                  (24)

                  Повече от един на всеки петима млади хора в целия Съюза не успява да постигне основно ниво на цифрови умения, като за младите хора с ниска квалификация има над три пъти по-голяма вероятност да не достигнат достатъчно ниво на цифрови умения в сравнение с младежите с по-висока квалификация. Пандемията от COVID-19 ускори цифровия преход, което превърна недостига на цифрови умения в ключов фактор за пригодността за заетост на младите хора и тяхната способност да се възползват от възможностите, произтичащи от този преход. Целенасоченото повишаване на уменията помага на младите хора да отговорят на нарастващото търсене на цифрови умения и е насочено към преодоляване на цифровото разделение.

                  (25)

                  Укрепената гаранция за младежта следва да включва, когато това е уместно, подготвително обучение преди да се приеме предложение, което да се провежда в съответствие с индивидуалните потребности и да е свързано със специфични области на умения, като например цифрови, „зелени“, езикови умения, умения в областта на предприемачеството и управлението на професионалното развитие. Това практическо обучение може да бъде стъпало към пълен курс на професионално обучение, докосване до сферата на труда или да допълва съществуващо образование или трудов опит преди началото на дейността по предложението от гаранцията за младежта. Краткосрочният и неформален характер на това подготвително обучение, което не следва да удължава продължителността на четиримесечния подготвителен етап, го отличава от самото предложение.

                  (26)

                  Ефективната координация и партньорствата във всички области на политиката, включително заетост, образование, работа с младежта, равенство между половете и социални въпроси, са от първостепенно значение за стимулирането на качествена заетост и на по-добри възможности за обучение и образование, чиракуване и стажове. Интегрираните услуги (например обслужването на едно гише или други модели) предлагат по-лесен достъп до услуги и социални обезщетения и могат по-лесно да предоставят на младите хора, изправени пред многоизмерни пречки за навлизане на пазара на труда, адаптирани и гъвкави решения, с които в по-голяма степен се откликва на нуждите им. Интегрираните услуги изискват промяна в работната култура, като поставят младите хора в центъра на интервенциите, насърчават обмена на идеи за най-добри практики между всички равнища на управление и изграждат мрежи между всички съответни участници. Освен това трябва да се обърне внимание на въпросите, свързани със защитата на данните, за да се даде възможност за ефективно и безпроблемно сътрудничество между различните публични администрации и служби.

                  (27)

                  Укрепената гаранция за младежта следва да се прилага посредством схема от мерки за подкрепа и следва да бъде съобразена с условията на национално, регионално и местно равнище. Тези схеми следва да отчитат различията между държавите членки по отношение на равнищата на безработица и икономическа неактивност сред младите хора, институционалната структура и капацитета на различните участници на пазара на труда. Те следва да отчитат и различните условия по отношение на публичните бюджети и финансовите ограничения при разпределението на ресурсите и да бъдат постоянно наблюдавани и подобрявани.

                  (28)

                  Мерките за подкрепа могат да бъдат финансирани от фондовете на Съюза. Инициативата за младежка заетост за периода 2014—2020 г. (към която Съюзът допринася с почти 9 милиарда евро), заедно с допълнителните инвестиции от Европейския социален фонд („ЕСФ“), е ключов финансов ресурс на Съюза в подкрепа на прилагането на гаранцията за младежта. Механизмът за възстановяване и устойчивост и Помощта за възстановяване в полза на сближаването и териториите на Европа („REACT-EU“), които са част от Плана за възстановяване за Европа и инструмента Next Generation EU, ще осигурят допълнително финансиране от Съюза за мерки за младежка заетост. Тези усилия ще бъдат допълнени през финансовия период 2021—2027 г. от Европейския социален фонд плюс („ЕСФ+“), който ще подкрепя пълния набор от мерки за заетост, образование и обучение в рамките на укрепената гаранция за младежта,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ:

                  1)

                  да гарантират, че всички млади хора на възраст под 30 години получават качествено предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование в съответствие с принцип 4 на Европейския стълб на социалните права.
                  Началната точка за отправяне на предложение към млад човек по линия на гаранцията за младежта следва да бъде регистрацията на съответния млад човек при доставчик на услуги по гаранцията за младежта. Схемите по гаранцията за младежта следва да се основават на следните насоки, които са структурирани около четири етапа (съответно, набелязване, информационни дейности, подготовка и предложение), и следва да се организират в съответствие с условията на национално, регионално и местно равнище, като се отчитат половата принадлежност и многообразието на младите хора, към които са насочени мерките:

         Набелязване

         Определяне на целевата група, наличните услуги и потребностите от умения

                  2)

                  да укрепят картографирането на целевата група, за да се даде възможност за по-добро опознаване на многообразието на NEET и на адаптираната подкрепа, от която те могат да се нуждаят, включително на NEET, които са неблагоприятно засегнати от икономическата рецесия;

                  3)

                  да набележат услугите, които са на разположение за различни нужди от подкрепа, да използват прогнози за уменията на национално равнище заедно с наличните прогнози за уменията на местно равнище (извлечени например от големите информационни масиви за пазара на труда), за да се определят търсените на пазара на труда умения, като се обръща специално внимание на специфичните особености на регионалния пазар на труда и на пречките, пред които са изправени младите хора, живеещи в селски, отдалечени или необлагодетелствани градски райони;

         Осигуряване възможности за превенция чрез системи за проследяване и ранно предупреждение

                  4)

                  да укрепват системите за ранно предупреждение и възможностите за проследяване, за да установят лицата, за които съществува риск да попаднат в групата на NEET, като същевременно се допринася за предотвратяване на преждевременното напускане на системата на образование и обучение (например чрез професионално ориентиране в училищата, по-гъвкави процеси на учене и повече учене в процеса на работа), в сътрудничество със сектора на образованието, родителите или настойниците и местните общности и с включването на службите за младежта, социалните, здравните служби и службите по заетостта;

         Информационни дейности

         Повишаване на осведомеността и насочване на комуникацията

                  5)

                  да възприемат съвременни, удобни за младите хора и местни информационни канали и схеми за комуникация за дейностите за повишаване на осведомеността, като се използват цифрови и нецифрови възможности и същевременно се гарантира участието на младите хора, младежките работници и местните младежки организации, семействата и родителските асоциации;

                  6)

                  да използват разпознаваем визуален стил за всички комуникации, основан, когато е уместно, на насоките, предоставени от Комисията, като същевременно се осигури достъпна и лесно разбираема информация за всички налични видове подкрепа, например чрез единен уеб портал на езика (езиците) на държавата. При комуникацията следва да се избягват каквито и да било стереотипи;

         По-добро достигане до уязвимите групи

                  7)

                  да засилят акцента върху NEET (по-специално тези, които принадлежат към уязвими групи, включително лицата с увреждания и лицата с многоизмерни проблеми), като се използват специално обучени доставчици на услуги и допълващи стратегии, като например работа с младежта, млади „посланици“ и сътрудничество с партньори, които са в контакт с конкретни групи млади хора. За NEET, които са най-трудни за достигане — да проучат възможностите за координиране с предоставянето на обезщетения, както и използването на мобилни екипи;

         Подготовка

         Използване на инструменти за профилиране с цел изработване на индивидуализирани планове за действие

                  8)

                  да подобрят инструментите и практиките за профилиране и скрининг, за да могат предлаганите решения да отговорят на потребностите чрез възприемане на многостранен подход за профилиране и скрининг, съобразен с равенството между половете, който взема предвид предпочитанията и мотивацията, уменията и предишния професионален опит, пречките пред съответния млад човек и неговото неравностойно положение, в това число причините за безработица или икономическа неактивност или причините, свързани с пребиваването в селски, отдалечени и необлагодетелствани градски райони;

                  9)

                  да гарантират, че процесът на консултиране в публичните служби по заетостта е укрепен и че доставчиците на услуги по гаранцията за младежта разполагат с необходимия персонал, включително с персонал, който е специално обучен за работа с инструментите за профилиране и скрининг и за тяхното подобряване, както и за разработването на индивидуализирани планове за действие, при които се отчитат личните потребности и ориентираните към отделния човек ответни действия;

         Съветване, насоки и наставничество

                  10)

                  да активизират подготвителния етап с ориентирани към съответното лице услуги по съветване, предоставяне на насоки и наставничество, извършвани от обучени консултанти в отговор на потребностите на съответното лице, като надлежно се отчитат полово обусловените предубеждения и други форми на дискриминация. Да осигуряват подготовка на лицата от групата на NEET за променящото се естество на работата и изискванията за учене през целия живот, било то чрез съвети за професионално развитие или подкрепа за предприемачеството, като същевременно се предоставя индивидуална и мотивационна подкрепа, застъпничество или партньорска подкрепа за NEET;

                  11)

                  да предоставят възможност за по-цялостен подход към съветването, насочването и наставничеството, като младите хора се препращат към партньори (например институции за образование и обучение, социални партньори и младежки организации, както и организации за работата с младежта и здравните и социалните служби), които могат да помогнат за мотивирането и подпомагането на тези млади хора при преодоляването на други пречки пред заетостта;

         Повишаване на цифровите умения с подготвително обучение

                  12)

                  да направят оценка на цифровите умения на всички регистрирали се по гаранцията за младежта NEET, например като се използват Европейската рамка за цифрова компетентност (DigComp) и наличните инструменти за оценка и самооценка и се гарантира, че въз основа на установените пропуски на всички млади хора, които се нуждаят от специално подготвително обучение, се предлага такова обучение с цел подобряване на цифровите им умения;

                  13)

                  да осигурят валидирането и признаването на неформалните и информалните резултати от подготвителното обучение, като се използват механизми за валидиране от системите за образование и обучение, съществуващи инструменти, като например Европас, за да се даде възможност за възприемане на по-модулен подход за натрупване на квалификации, засилване на резултатите от обучението и подобряване на признаването;

         Оценяване, подобряване и валидиране на други важни умения

                  14)

                  да гарантират, че подготвителният етап улеснява повишаването на квалификацията и преквалификацията, когато това се счита за необходимо, като те се насочват най-вече към придобиването на цифрови, „зелени“, езикови умения и умения в областта на предприемачеството и управлението на професионалното развитие, като се използват съществуващите рамки за компетентност, инструменти за оценка и самооценка и инструменти за валидиране, за да се помогне на младите хора да се възползват от възможностите в разрастващите се сектори и да се подготвят за потребностите на променящия се пазар на труда;

         Предложение

         Ефикасност на стимулите за заетост и за започване на стопанска дейност

                  15)

                  да използват целенасочени и добре замислени стимули за заетост — като например субсидии за заплати, стимули за наемане на работа („бонуси“), намаляване на социалноосигурителните вноски, данъчни кредити или помощи за инвалидност — и стимули за започване на стопанска дейност с цел създаване на добри възможности за устойчива интеграция на младите хора на пазара на труда; когато е уместно, предлагането, което насърчава самостоятелната заетост на младите хора, следва да бъде свързано със задълбочено обучение и всеобхватни предприемачески консултации;

         Привеждане на предложението в съответствие със съществуващите стандарти, за да се гарантират качество и равнопоставеност

                  16)

                  да хармонизират предложенията за работа със съответните принципи на Европейския стълб на социалните права, като се гарантира равно третиране и равни възможности между жените и мъжете във всички области и правото на справедливи условия на труд, достъп до социална закрила и обучение, разумна продължителност на изпитателните срокове и забрана на злоупотребата с нетипични договори;

                  17)

                  да улесняват завръщането на младите хора към образование и обучение чрез разнообразяване на предлаганите възможности за продължаване на образованието (например чрез гъвкави процеси на учене, учене в процеса на работа, програми за преход и програми за втори шанс), като се гарантира, когато е уместно, валидирането на неформалното и информалното учене;

                  18)

                  да засилват подкрепата за качествените възможности за чиракуване и да гарантират, че предложенията съответстват на минималните стандарти, определени в Европейската рамка за качествено и ефективно чиракуване;

                  19)

                  да гарантират, че предложенията за стажове съответстват на минималните стандарти, определени в рамката за качество на стажовете;

         Подкрепа след назначаването на работа и получаване на обратна информация

                  20)

                  да разширяват текущата подкрепа за младите хора след назначаването им на работа, за да им се помогне да се справят в нови ситуации, и да адаптират индивидуализираните планове за действие, когато това е необходимо, като се използва възможността за получаване на обратна информация след назначаването на работа, за да се гарантира, че е предоставено качествено предложение и да се предотврати изпадането на младите хора в положение на NEET;

         Междусекторни благоприятстващи фактори

         Мобилизиране на партньорства

                  21)

                  да укрепват партньорствата на всички нива на управление между доставчиците на услуги по гаранцията за младежта и съответните заинтересовани страни, като работодатели, институции за образование и обучение, социални партньори, служби за работа с младежта, доставчици на дейности за солидарност и гражданска дейност, младежки организации и други организации на гражданското общество; да насърчават протоколи за сътрудничество между доставчиците на услуги по гаранцията за младежта и други социални услуги (например услуги за грижи за деца, здравеопазване, рехабилитация, социално жилищно настаняване и достъпност);

                  22)

                  да насърчават по-нататъшното разработване на модели на интегрирани услуги, като например обслужване на едно гише, съвместно управление на досиетата или мултидисциплинарни екипи, които укрепват партньорствата и дават възможност за създаване на единно звено за контакт за младите хора;

         Подобряване на събирането на данни и мониторинга на схемите

                  23)

                  да увеличават усилията за обогатяване на данните от последващото проследяване чрез укрепване на системите, които позволяват проследяване на младите хора след приемане на предложението, с цел да се наблюдава дългосрочната, устойчива интеграция на пазара на труда;

                  24)

                  да насърчават, при спазване на правилата за защита на данните, по-широкия обмен на данни за проследяване, профилиране и последващо проследяване между партньорите по гаранцията за младежта с цел подобряване на качеството на подкрепата, което е от особено значение за успеха на интервенциите, насочени към уязвими NEET;

         Пълно и оптимално използване на средствата

                  25)

                  да заделят достатъчно национални ресурси за изпълнението на мерките на политиката, предложени от укрепената гаранция за младежта, като се гарантира, че те са добре насочени към индивидуалните потребности на всеки млад човек, и по-конкретно за най-уязвимите групи;

                  26)

                  да използват пълноценно и оптимално съществуващите инструменти на Съюза в рамките на политиката на сближаване, по-специално на инициативата за младежка заетост, ЕСФ и Европейския фонд за регионално развитие („ЕФРР“) (2014—2020 г.), и да мобилизират значителен дял от допълнителните средства, предоставени в рамките на REACT-EU, както и „ЕСФ+ и ЕФРР (2021—2027 г.), за подкрепа на младежката заетост, образование и обучение, предотвратяване на безработицата и икономическата неактивност сред младите хора и провеждане на съответните реформи на политиката;

                  27)

                  да използват потенциала на допълването на националните усилия за финансиране с други източници на финансиране от Съюза, които биха могли да допринесат за изпълнението на укрепената гаранция за младежта, по-специално Механизма за възстановяване и устойчивост, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони („ЕЗФРСР“), програмата InvestEU, фонд „Убежище, миграция и интеграция“, програмата „Еразъм +“ и Инструмента за техническа подкрепа;

            ПРИВЕТСТВА НАМЕРЕНИЕТО НА КОМИСИЯТА:

         Подобряване на събирането на данни и мониторинга на схемите

                  28)

                  да продължи да подкрепя количествения мониторинг на схемите по гаранцията за младежта въз основа на общоприетата рамка от показатели, като предлага, когато е целесъобразно, корекции с оглед на настоящата препоръка;

                  29)

                  да подобри, от 2022 г. нататък, степента на подробно оценяване на целевата група на NEET, като се възползва от подобренията в наблюдението на работната сила в ЕС, постигнати в резултат на Регламент (ЕС) 2019/1700;

         Наблюдение на изпълнението

                  30)

                  да наблюдава прилагането на схемите по гаранцията за младежта в съответствие с настоящата препоръка чрез многостранното наблюдение, осъществявано от Комитета по заетостта („EMCO“) в рамките на европейския семестър;

                  31)

                  да си сътрудничи редовно с държавите членки в контекста на европейския семестър, за да се гарантира наблюдението на непрекъснатите национални инвестиции в политиките и програмите за младежка заетост; да отправи, когато е целесъобразно, специфични за всяка държава препоръки към държавите членки въз основа на насоките за политиките за заетост на държавите членки;

                  32)

                  да докладва редовно на ЕМСО относно развитията, свързани с прилагането и резултатите от схемите по гаранцията за младежта;

         Повишаване на осведомеността и насочване на комуникацията

                  33)

                  да засили подкрепата за усилията на държавите членки за повишаване на осведомеността и за комуникация, както и да подобри разпространението на резултатите и примерите за добри практики между държавите членки, включително чрез Европейската мрежа на публичните служби по заетостта.

            Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта се заменя с настоящата препоръка.

         Съставено в Брюксел на 30 октомври 2020 година.

               За Съвета

               Председател

            M. ROTH

         (1)  Решение (ЕС) 2019/1181 на Съвета от 8 юли 2019 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 185, 11.7.2019 г., стр. 44).

         (2)  ОВ C 398, 22.12.2012 г., стр. 1.

         (3)  ОВ C 484, 24.12.2016 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 189, 4.6.2018 г., стр. 1.

         (5)  ОВ C 88, 27.3.2014 г., стр. 1.

         (6)  ОВ C 153, 2.5.2018 г., стр. 1.

         (7)  Регламент (EС) 2019/1700 на Европейския парламент и на Съвета от 10 октомври 2019 г. за създаване на обща рамка за европейската статистика за лицата и домакинствата, основана на индивидуални данни, събрани чрез извадки, за изменение на регламенти (EО) № 808/2004, (EО) № 452/2008 и (EО) № 1338/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (EО) № 1177/2003 на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (EО) № 577/98 на Съвета (ОВ L 261I, 14.10.2019 г., стр. 1).

         (8)  ОВ C 120, 26.4.2013 г., стр. 1.


title: Препоръка (ЕС) 2021/1085 на Съвета от 1 юли 2021 година за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение

text:
                  2.7.2021

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 235/27

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2021/1085 НА СЪВЕТА
         от 1 юли 2021 година
         за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, букви б) и д) и член 292, първо и второ изречение от него,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     На 30 юни 2020 г. Съветът прие препоръка относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (1) („препоръката на Съвета“).

                     (2)

                     Впоследствие Съветът прие препоръки (ЕС) 2020/1052 (2), (ЕС) 2020/1144 (3), (ЕС) 2020/1186 (4), (ЕС) 2020/1551 (5), (ЕС) 2020/2169 (6), (ЕС) 2021/89 (7), (ЕС) 2021/132 (8), (ЕС) 2021/767 (9), (ЕС) 2021/892 (10) и (ЕС) 2021/992 (11) за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение.

                     (3)

                     На 20 май 2021 г. Съветът прие Препоръка 2021/816 за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (12), за да актуализира критериите, използвани за оценка на това дали неналожителните пътувания от трети държави са безопасни и следва да бъдат разрешени.

                     (4)

                     Препоръката на Съвета предвижда, че считано от 1 юли 2020 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I към препоръката на Съвета. На всеки две седмици списъкът на третите държави, посочени в приложение I, следва да се преразглежда и при необходимост може да се актуализира от Съвета след тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС вследствие на цялостна оценка въз основа на методиката, критериите и информацията, посочени в препоръката на Съвета.

                     (5)

                     Впоследствие в рамките на Съвета се проведоха обсъждания, в тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС, относно преразглеждането на списъка на третите държави, поместен в приложение I към препоръката на Съвета, и при прилагане на критериите и методиката, определени в препоръката на Съвета, изменена с Препоръка 2021/816. В резултат от тези обсъждания списъкът на третите държави, поместен в приложение I, следва да бъде изменен. По-специално Армения, Азербайджан, Босна и Херцеговина, Бруней Даруссалам, Канада, Йордания, Черна гора, Катар, Република Молдова и Саудитска Арабия следва да бъдат добавени в списъка, както и Косово (*), в категорията „Образувания и териториални власти, които не са признати за държави от поне една държава членка“.

                     (6)

                     Граничният контрол е от интерес не само за държавата членка, на чиято външна граница се извършва, но и за всички държави членки, премахнали вътрешния граничен контрол. Поради това държавите членки следва да гарантират, че мерките, които се предприемат по външните граници, са координирани, за да се осигури безпроблемното функциониране на Шенгенското пространство. За тази цел, считано от 1 юли 2021 г., държавите членки следва да продължат да премахват по координиран начин временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, специалните административни райони и други образувания и териториални власти, изброени в приложение I към препоръката на Съвета, изменена с настоящата препоръка.

                     (7)

                     В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящата препоръка и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане. Доколкото тази препоръка представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящата препоръка Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да я приложи.

                     (8)

                     Настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (13). Следователно Ирландия не участва в нейното приемане и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.

                     (9)

                     По отношение на Исландия и Норвегия настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (14).

                     (10)

                     По отношение на Швейцария настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (15), във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (16).

                     (11)

                     По отношение на Лихтенщайн настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (17), във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС (18),

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
         Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета, изменена с препоръки (ЕС) 2020/1052, (ЕС) 2020/1144, (ЕС) 2020/1186, (ЕС) 2020/1551, (ЕС) 2020/2169, (ЕС) 2021/89, (ЕС) 2021/132, (ЕС) 2021/767, (ЕС) 2021/816, (ЕС) 2021/892 и (ЕС) 2021/992, относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение се изменя, както следва:

                     (1)

                     Първа алинея на точка 1 от препоръката на Съвета се заменя със следното:

                                 „1.

                                 Считано от 1 юли 2021 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I.“

                     (2)

                     Приложение I към препоръката се заменя със следното:

                           „ПРИЛОЖЕНИЕ I
                           Трети държави, специални административни райони и други образувания и териториални власти, пребиваващите в които лица следва да не бъдат засегнати от временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по външните граници:
                           I.   ДЪРЖАВИ

                                       1.

                                       АЛБАНИЯ

                                       2.

                                       АРМЕНИЯ

                                       3.

                                       АВСТРАЛИЯ

                                       4.

                                       АЗЕРБАЙДЖАН

                                       5.

                                       БОСНА И ХЕРЦЕГОВИНА

                                       6.

                                       БРУНЕЙ ДАРУССАЛАМ

                                       7.

                                       КАНАДА

                                       8.

                                       ИЗРАЕЛ

                                       9.

                                       ЯПОНИЯ

                                       10.

                                       ЙОРДАНИЯ

                                       11.

                                       ЛИВАН

                                       12.

                                       ЧЕРНА ГОРА

                                       13.

                                       НОВА ЗЕЛАНДИЯ

                                       14.

                                       КАТАР

                                       15.

                                       РЕПУБЛИКА МОЛДОВА

                                       16.

                                       РЕПУБЛИКА СЕВЕРНА МАКЕДОНИЯ

                                       17.

                                       РУАНДА

                                       18.

                                       САУДИТСКА АРАБИЯ

                                       19.

                                       СЪРБИЯ

                                       20.

                                       СИНГАПУР

                                       21.

                                       ЮЖНА КОРЕЯ

                                       22.

                                       ТАЙЛАНД

                                       23.

                                       СЪЕДИНЕНИ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ

                                       24.

                                       КИТАЙ (*1)

                                 II.   СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЙОНИ НА КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА

                                       Специален административен район Хонконг

                                       Специален административен район Макао

                                 III.   ОБРАЗУВАНИЯ И ТЕРИТОРИАЛНИ ВЛАСТИ, КОИТО НЕ СА ПРИЗНАТИ ЗА ДЪРЖАВИ ОТ ПОНЕ ЕДНА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА

                                       Косово (*)

                                       Тайван

                        (*1)  При условие че има потвърждение за реципрочност."

                        (*)  Това название не засяга позициите по отношение на статута и е съобразено с Резолюция 1244(1999) на Съвета за сигурност на ООН и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово."

            Съставено в Брюксел на 1 юли 2021 година.

                  За Съвета

                  Председател

               G. DOVŽAN

            (1)  ОВ L 208I, 1.7.2020 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 230, 17.7.2020 г., стр. 26.

            (3)  ОВ L 248, 31.7.2020 г., стр. 26.

            (4)  ОВ L 261, 11.8.2020 г., стр. 83.

            (5)  ОВ L 354, 26.10.2020 г., стр. 19.

            (6)  ОВ L 431, 21.12.2020 г., стр. 75.

            (7)  ОВ L 33, 29.1.2021 г., стр. 1.

            (8)  ОВ L 41, 4.2.2021 г., стр. 1.

            (9)  ОВ L 165I, 11.5.2021 г., стр. 66.

            (10)  ОВ L 198, 4.6.2021 г., стр. 1.

            (11)  ОВ L 221, 21.6.2021 г., стр. 12.

            (12)  ОВ L 182, 21.5.2021 г., стр. 1.

            (*)  Това название не засяга позициите по отношение на статута и е съобразено с Резолюция 1244(1999) на Съвета за сигурност на ООН и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово.

            (13)  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

            (14)  ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 31.

            (15)  ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 52.

            (16)  Решение 2008/146/ЕО на Съвета от 28 януари 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумение между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 1).

            (17)  ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 21.

            (18)  Решение 2011/350/ЕС на Съвета от 7 март 2011 г. за сключване от името на Европейския съюз на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, по отношение на премахването на проверките по вътрешните граници и движението на хора (ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 19).


title: Препоръка на Европейската централна банка от 7 август 2020 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Suomen Pankki (ЕЦБ/2020/37) 2020/C 268/01

text:
               14.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 268/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
      от 7 август 2020 година
      до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Suomen Pankki (ЕЦБ/2020/37)
      (2020/C 268/01)
      УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27,1 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото, се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

                  (2)

                  Мандатът на сегашните външни одитори на Suomen Pankki, PricewaterhouseCoopers Oy, изтече след одита за финансовата 2019 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2020 година.

                  (3)

                  Suomen Pankki избра KPMG Oy Ab за свой външен одитор за финансовите години от 2020 до 2025,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
      Препоръчва се назначаването на KPMG Oy Ab за външен одитор на Suomen Pankki за финансовите години от 2020 до 2025.

         Съставено във Франкфурт на Майн на 7 август 2020 година.

               Председател на ЕЦБ

            Christine LAGARDE


title: Препоръка на Съвета от 13 юли 2021 година относно икономическата политика на еврозоната 2021/C 283/01

text:
               15.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 283/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 13 юли 2021 година
      относно икономическата политика на еврозоната
      (2021/C 283/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  В резултат на кризата във връзка с пандемията от COVID-19 икономиката на еврозоната претърпя внезапна и дълбока рецесия през първата половина на 2020 г. Независимо от силния икономически подем през третото тримесечие на 2020 г., съпътстващ вдигането на противоепидемичните мерки, засилването на разпространението на COVID-19 и налагането на нови противоепидемични мерки през четвъртото тримесечие на 2020 г. допълнително увеличиха несигурността и показаха, че еврозоната все още е уязвима по отношение на продължаващата здравна криза. Кризата във връзка с COVID-19 предизвика редица големи сътресения в търсенето и предлагането, изразяващи се в очакван спад на брутния вътрешен продукт (БВП) със 7,8% през 2020 г. според икономическата прогноза на службите на Комисията от есента на 2020 г. Поради това се прогнозира, че възстановяването през 2021 г. ще бъде по-бавно от очакваното и че голямата разлика между фактическия и потенциалния БВП в размер на около -7,0% от потенциалния БВП в еврозоната през 2020 г. няма да бъде преодоляна до края на 2021 г. По отношение на икономическите перспективи преобладава значителна несигурност, свързана с развитието на пандемията от COVID-19 и промените в поведението на икономическите субекти. Бързите действия на национално равнище и на равнището на Съюза, включително споразумението, постигнато от Европейския съвет по инструмента за възстановяване Next Generation EU, значително спомогнаха за компенсиране на някои от отрицателните последици от сътресенията в търсенето и предлагането и за стабилизиране на пазарите. Както частното потребление, така и инвестициите бяха засегнати сериозно, което на свой ред се отрази отрицателно върху цените и заплатите. Перспективите на пазара на труда също се влошиха, като по този начин се прекъсна наблюдаваното в продължение на 7 години подобрение. Увеличаването на безработицата досега беше смекчавано от успешното прилагане на амбициозни мерки на политиката във всички държави членки – например режим на работа при непълно работно време и други политики за подпомагане с цел избягване на масови съкращения и големи загуби на доходи – и от свързаното с него намаляване на общия брой отработени часове, както и от спада в равнищата на активност.

                  (2)

                  Кризата във връзка с COVID-19 увеличава икономическите различия между държавите членки от еврозоната. Тези различия се дължат на няколко фактора, включително: интензивността и продължителността на сътресението, предизвикано от COVID-19; относителния размер и икономическото значение на секторите, свързани с контакти между хората като например туризъм, бизнес пътувания и хотелиерство; и разликите в наличното фискално пространство. Тези разлики оказват влияние върху доверието, инвестициите и перспективите за растеж, както и върху регионалните различия, които съществуваха преди кризата във връзка с COVID-19, но които сега могат да се изострят. В по-дългосрочен план настоящата криза може да окаже трайно отрицателно въздействие върху потенциалния растеж и разликите в доходите поради по-ограничения човешки и физически капитал (както материален, така и нематериален). Това потенциално отрицателно въздействие би могло да доведе до още по-нисък ръст на производителността на труда и на доходите и до по-голямо неравенство.

                  (3)

                  Бързата и силна реакция от страна на Съюза, включително Next Generation EU, който включва Механизма за възстановяване и устойчивост, създаден с Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета (3), повиши доверието на пазара и показа солидарността и единството на целите на държавите членки при координиране на усилията им за възобновяване на икономическия растеж и укрепване на икономическата и социалната устойчивост. За много кратко време бяха договорени редица нови инструменти за Съюза и еврозоната. Тези инструменти вече осигуряват защитна мрежа за работниците — чрез Европейския инструмент за временна подкрепа с цел смекчаване на рисковете от безработица при извънредни обстоятелства (SURE), създаден с Регламент (ЕС) 2020/672 на Съвета (4), за предприятията — чрез общоевропейската гаранционна схема на Европейската инвестиционна банка, и за държавите членки с цел подпомагане на националното финансиране на преките и непреките разходи за здравеопазване, лечение и превенция поради кризата във връзка с COVID-19 — чрез Инструмента за подпомагане при пандемична криза по линия на Европейския механизъм за стабилност, приет от Съвета на управителите на Европейския механизъм за стабилност на 15 май 2020 г. Реакцията на политиката на Съюза включваше също задействането на общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж и временна рамка за използване на гъвкавостта съгласно правилата на Съюза за държавната помощ. Средствата по политиката на сближаване бяха пренасочени там, където са най-необходими, чрез Инвестиционната инициатива в отговор на коронавируса съгласно Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета (5) и чрез Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса — плюс съгласно Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета (6).

                  (4)

                  Прилагането на добре разработени политики в контекста на Next Generation EU и неговия основен инструмент — Механизма за възстановяване и устойчивост, ще даде нов тласък на държавите членки за започване на реформи за стимулиране на растежа и ще повиши равнището и качеството на инвестициите в съответствие с целите за устойчивост и екологичния и цифровия преход. Това прилагане следва да спомогне за изграждането на човешки капитал, да подкрепи успешния преход на работниците от едно работно място към друго, който, наред със средствата по политиката на сближаване, ще бъде от съществено значение за гарантиране на сближаването, насърчаване на заетостта и производителността и повишаване на икономическата и социалната устойчивост. Целите на Съюза за растеж и националните структурни предизвикателства, включително набелязаните в специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г. и 2020 г., са от ключово значение в това отношение. Годишната стратегия за устойчив растеж за 2021 г., предвидена със съобщението на Комисията от 17 септември 2020 г., която насърчава постигането на тези цели за растеж, предлага седем водещи инициативи: 1) ускоряване; 2) саниране; 3) зареждане и презареждане; 4) свързаност; 5) модернизиране; 6) разрастване и 7) преквалификация и повишаване на квалификацията. Тези водещи области представляват общи предизвикателства, които изискват координирани инвестиции и реформи. Държавите членки се насърчават да насочват инвестиции, да провеждат реформи и да интегрират допълнително своите вериги за създаване на стойност в тези водещи области. В Регламент (ЕС) 2021/241 се предвижда плановете за възстановяване и устойчивост на държавите членки от еврозоната да бъдат съгласувани с предизвикателствата и приоритетите, посочени в препоръката на Съвета относно икономическата политика на еврозоната. Тази съгласуваност следва да бъде взета предвид при оценката на плановете за възстановяване и устойчивост.

                  (5)

                  Еврозоната се нуждае от микс от икономически политики, който е подкрепящ, координиран, всеобхватен и последователен, за да се смекчи въздействието на пандемията от COVID-19, при пълно спазване на предпазните мерки по Договора по отношение на съответните институции. Целта е да се ограничи всяко отрицателно дългосрочно въздействие върху пазара на труда, да се намалят значителните икономически и социални различия, да се преодолеят дисбалансите и други макрозначими рискове и в по-общ план да се избегнат отрицателните последици за потенциалния растеж и ценовата стабилност и да се осигурят устойчиви публични финанси в средносрочен план. Взаимната съгласуваност на трите основни измерения на микса от политики за еврозоната – парична, фискална и структурна – заедно с финансовата стабилност, е от съществено значение за осигуряването на подкрепяща обща политическа позиция за еврозоната.

                  (6)

                  Своевременната намеса на Европейската централна банка (ЕЦБ) в паричната политика има за цел поддържане на целостта на трансмисионните канали на паричната политика и запазване на средносрочната ценова стабилност. ЕЦБ обяви значителни покупки на активи от публичния и частния сектор в рамките на своята програма за закупуване на активи в условията на извънредна ситуация, създадена с Решение (ЕС) 2020/440 на Европейската централна банка (7), възлизаща на 1 850 млрд. евро поне до края на март 2022 г., както и в рамките на програмата за закупуване от корпоративния сектор на активи, създадена с Решение (ЕС) 2016/948 на Европейската централна банка (8), възлизаща на нетни покупки на стойност 20 млрд. евро на месец, заедно с допълнителен пакет от 120 млрд. евро до края на 2020 г. Наред с това ЕЦБ предлага целеви дългосрочни операции по рефинансиране при много благоприятни условия, като подпомага банковото кредитиране на предприятията и домакинствата.

                  (7)

                  Предвижда се фискалната позиция да бъде силно експанзивна през 2020 г. и да остане подкрепяща през 2021 г. както на равнището на еврозоната, така и на национално равнище, като се изключат спешните мерки, а също и благодарение на някои вече обявени мерки за възстановяване. Координирането на националните фискални политики, при пълно зачитане на Пакта за стабилност и растеж, е от решаващо значение за ефективния отговор на кризата във връзка с COVID-19, устойчивото възстановяване и правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз (ИПС). На 20 март 2020 г. Комисията заключи, че икономиката на Съюза претърпява сериозен икономически спад и условията за задействане на общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж са изпълнени. Това заключение беше одобрено от финансовите министри на държавите членки на 23 март 2020 г.. Държавите членки въведоха значителни бюджетни мерки за овладяване на кризата във връзка с COVID-19и за предоставяне на подкрепа на особено засегнатите физически лица и предприятия, както и извънредна подкрепа за ликвидността, главно чрез гаранции, предоставени на дружествата и на банките, за да се осигури кредитният поток. На равнище на Съюза ще бъде предоставена допълнителна координирана фискална подкрепа, по-специално чрез Механизма за възстановяване и устойчивост, а общата клауза за дерогация ще продължи да действа през 2021 г. През пролетта на 2021 г., като вземе предвид актуализираните макроикономически прогнози, Комисията отново ще оцени положението и ще направи преглед на прилагането на общата клауза за дерогация.

                  (8)

                  Икономическите последици от кризата във връзка с COVID-19 оказват силно отрицателно въздействие върху публичните финанси. Когато здравните и икономическите условия го позволяват, пренасочването на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, включително чрез постепенно премахване на спешните мерки, ще допринесе за осигуряването на фискална устойчивост в средносрочен план. Такова пренасочване следва да се направи по начин, който смекчава въздействието на кризата върху социалната сфера и пазара на труда и допринася за социалната устойчивост. Реформите, насочени към подобряване на състава на националните бюджети и към гарантиране на фискална устойчивост в дългосрочен план, включително с оглед на изменението на климата и предизвикателствата в областта на здравеопазването, изглеждат особено уместни. Подобряването на състава на националните бюджети, особено чрез преглед на разходите и ефективни рамки за обществените поръчки, може да създаде така необходимото фискално пространство. Практиките на екологосъобразно бюджетиране могат също така да спомогнат за справяне с предизвикателствата, свързани със смекчаването на последиците от изменението на климата и приспособяването към него, както и опазването на околната среда. Адекватните, ефикасни и приобщаващи системи за здравеопазване и социална закрила предлагат така необходимата защита на нуждаещите се, играят ключова роля като автоматични стабилизатори и следва да запазят фискалната устойчивост. По подобен начин реформите, които укрепват функционирането на пазарите на труда, капитала, продуктите и услугите – чрез подходящо прилагане и последователност – увеличават потенциалното производство, като същевременно се избягва отрицателното краткосрочно въздействие върху съвкупното търсене.

                  (9)

                  Кризата във връзка с COVID-19 засилва значението на реформите за по-ефикасни и по-справедливи системи за публични приходи. Тъй като данъчната тежест върху труда в повечето държави членки от еврозоната остава висока, тези реформи включват изместване на данъчната тежест към данъчни основи, които са по-малко неблагоприятни за търсенето и предлагането на работна ръка, производителността, инвестициите и растежа, като същевременно се отчита свързаното разпределение на въздействието. Увеличеното използване на екологично данъчно облагане и/или други форми на ценообразуване на външните фактори може да допринесе за устойчив растеж чрез стимулиране на по-екологосъобразно поведение. Мерките за борба с агресивното данъчно планиране и избягването на данъци както в международен план, така и в Съюза, могат да направят данъчните системи по-ефективни и по-справедливи. Освен това глобализацията наложи адаптиране на данъчната рамка, така че тя да съответства на една модерна и все по-цифровизирана икономика както на равнище на Съюза, така и на световно равнище. Продължава работата в рамките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за постигане на глобално консенсусно решение за справяне с данъчните предизвикателства, произтичащи от цифровизацията на икономиката.

                  (10)

                  Ускоряването на реформите, целящи преодоляване на пречките пред инвестициите и ограниченията в предлагането, е от особено значение, като се има предвид високото равнище на несигурност, породено от кризата във връзка с COVID-19 и отрицателното му въздействие върху инвестициите. Мерките, които ускоряват усвояването на средствата на Съюза и ефективното и ефикасно използване на ресурсите, са от съществено значение, по-специално в държавите членки, които изостават в тези области и където със средства от Съюза се финансира значителен дял от инвестициите. Реформите, които намаляват административната тежест за предприятията като например цифровизацията на публичните администрации, включително електронната идентификация, реформите на съдебната система и предотвратяват злоупотребата със средства като например корупция, измами и борба с изпирането на пари, могат да подобрят бизнес средата и да спомогнат за стимулиране на частните инвестиции и създаването на работни места и предприятия.

                  (11)

                  Кризата във връзка с COVID-19 доведе до значителни загуби на приходи за много дружества и създава рискове за корпоративната платежоспособност в еврозоната. Ефективната нормативна уредба в областта на несъстоятелността играе решаваща роля за подпомагането на жизнеспособни предприятия, изправени пред временни проблеми, и за осигуряването на организирано оттегляне на нежизнеспособните предприятия. Подобряването на нормативната уредба в областта на несъстоятелността може също така да спомогне за справяне с вероятното увеличение на необслужваните кредити и за запазване на кредитите за икономиката чрез улесняване на изчистването на счетоводните баланси на банките и стимулиране на трансграничните инвестиции в дългосрочен план. В този контекст беше приета Директива (ЕС) 2019/1023 на Европейския парламент и на Съвета (9), за да се въведат минимални стандарти в националното законодателство на всички държави членки в областта на платежоспособността, за да се гарантира, че за длъжниците с финансови затруднения съществуват рамки за превантивно преструктуриране, да се предвидят процедури, водещи до опрощаване на дългове, поети от свръхзадлъжнели предприемачи, и да се повиши ефективността на всички видове производства по несъстоятелност. Важно е да се пристъпи към транспонирането и прилагането на Директива (ЕС) 2019/1023. В плана за действие за съюза на капиталовите пазари, определен в съобщението на Комисията от 24 септември 2020 г. със заглавие „Съюз на капиталовите пазари за хората и предприятията – нов план за действие“, Комисията обяви също така, че работи за минимална хармонизация или по-голямо сближаване в целеви области на уредбата на несъстоятелността при небанковите дружества. Освен това има възможност държавите членки да направят допълнителна оценка на ефикасността и ефективността на своите нормативни уредби в областта на несъстоятелността в съответствие с най-добрите международни практики и да отстранят оставащите недостатъци.

                  (12)

                  По-нататъшното задълбочаване на единния пазар на стоки и услуги и адаптирането на еврозоната към цифровата ера могат да бъдат основен двигател на растежа, сближаването и устойчивостта. Общата валута и единният пазар работят заедно за създаването на по-добри условия за икономическа стабилизация и дългосрочен растеж. Кризата във връзка с COVID-19 засили използването на цифрови инструменти, подчерта значението на цифровия единен пазар и ускори използването на цифрови и безналични методи на плащане. Единният пазар обаче остава незавършен, особено в областта на услугите, и по-специално търговията на дребно и професионалните услуги. Единният пазар има потенциала да ограничи нееластичността на цените, като по този начин облагодетелства трансмисионния механизъм на паричната политика и икономическата устойчивост. Единният пазар спомага и за мобилността на производствените фактори, което позволява на секторите, регионите и държавите членки да сведат до минимум икономическите разходи, като напр. безработицата, в отговор на сътресения. За да се постигне по-нататъшна интеграция на единния пазар на стоки и услуги, е необходимо да се премахнат всички оставащи ненужни ограничения, да се засилят механизмите за надзор на пазара и да се предприемат мерки за гарантиране на необходимия административен капацитет за постигане на тези цели.

                  (13)

                  Реформите и инвестициите, които подобряват интеграцията и преходите на пазара на труда, с особено внимание на цифровите и „зелените“ работни места, са от съществено значение за повишаване на икономическата и социалната устойчивост и за подпомагане на възстановяването. Непосредствено предприетите мерки във връзка с кризата на национално равнище и на равнището на Съюза ограничават отрицателното икономическо и социално въздействие върху работниците. В същото време редица дългогодишни реформи сега станаха още по-належащи: ефективни активни политики по заетостта, включително индивидуализирана подкрепа; подобряване на качеството и приобщаващия характер на системите за образование и обучение с цел повишаване на образователните резултати от ранна възраст; силни мерки за преквалификация и повишаване на квалификацията и инвестиции в образование и обучение за възрастни и в онлайн платформи за обучение; преодоляване на недостига на умения; иувеличаване на перспективите за заетост на най-уязвимите сегменти от работещото население, включително младите хора и трайно безработните, както и преодоляване на неравнопоставеността между половете. Насърчаването на създаването на качествени работни места и подобряването на условията на труд, по-специално чрез осигуряване на адекватни минимални заплати и преодоляване на сегментацията на пазара на труда и пречките пред трудовата мобилност, са от ключово значение за подпомагане на устойчивото и приобщаващо възстановяване. Социалният диалог и колективното договаряне играят важна роля за успешното разработване и прилагане на политиките.

                  (14)

                  Достъпът до адекватни, приобщаващи и устойчиви системи за здравеопазване и социална закрила, които функционират като автоматични стабилизатори по време на кризата във връзка с COVID-19, е важен за икономическата и социалната устойчивост. Достъпът до тези системи спомага за поддържането на социално сближаване, достоен стандарт на живот и добро здраве на населението, което е от основно значение за продуктивната икономика на труда през целия икономически цикъл, както и за усилията за справяне с бедността и социалното изключване. Инвестициите в подкрепа на здравните реформи и устойчивите здравни системи трябва да останат приоритет за държавите членки. Прилагането на Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията през 2017 г., е от ключово значение за направляването на политиките. В контекста на кризата във връзка с COVID-19 необходимостта да се гарантира адекватна социална закрила за всички както по отношение на качеството на здравеопазването и дългосрочните грижи, така и по отношение на заместването на доходите за всички работници, включително тези с нетипични договори и самостоятелно заетите лица, придоби още по-голямо значение. Много държави членки предприеха временни мерки за подпомагане на доходите и социално подпомагане в полза на уязвимите групи с много ниски доходи и работниците, които нямат право на обезщетения за безработица. Бяха предприети мерки по отношение на обезщетенията, условията за допустимост и допълнителните услуги в натура. Укрепването на адекватността и обхвата на системите за социална закрила трябва да се извършва по начин, който гарантира дългосрочната устойчивост на публичните финанси и справедливостта между поколенията.

                  (15)

                  През последните години бе постигнат значителен напредък, но икономическите последици от кризата във връзка с COVID-19 оказаха нов натиск върху финансовия сектор. Банките от еврозоната навлязоха в настоящата криза с по-голям капацитет за поемане на загуби в сравнение с преди началото на световната финансова криза. В съчетание с мерките на паричната и фискалната политика по този начин се избягва затягането на условията за пазарно финансиране след първоначалната фаза на кризата и се гарантира непрекъснатото предоставяне на кредити на частния сектор. Кризата вероятно ще окаже допълнителен натиск върху вече ниските равнища на рентабилност на банките и съотношенията на необслужваните заеми. Този развой би могъл да възпрепятства предоставянето на кредити за икономиката, което е от съществено значение за възстановяването. Развитието на вторични пазари за необслужвани заеми, ефективното разгръщане на национални дружества за управление на активи, когато е целесъобразно, и реформирането на нормативните уредби в областта на несъстоятелността са особено важни за постигането на напредък в тази област, наред с преодоляването на структурните проблеми, свързани с ниска рентабилност. Бързите и значителни интервенции на политиката засилиха доверието и спомогнаха за запазването на макрофинансовата стабилност. Държавните схеми за гарантиране на заеми спомагат за поддържането на кредитирането на икономиката, защитата на дружествата и отслабване на порочния цикъл с банковия сектор, но също така представляват условни пасиви за бюджетите на държавите членки. Удължаването на мораториумите върху несъстоятелността и въздържането от действия по отношение на необслужваните заеми наложиха необходимост от постигането на деликатен баланс между осигуряването на постоянна подкрепа за жизнеспособните предприятия и излагането на риск от неправилно разпределение на средствата, увеличиха загубите при възможна несъстоятелност и намалиха яснотата по отношение на базисното кредитно качество.

                  (16)

                  Завършването на структурата на ИПС продължава да бъде от съществено значение. Запълването на оставащите пропуски би могло допълнително да повиши стабилността и устойчивостта на еврозоната и вследствие на това да засили международната роля на еврото, което остана като цяло стабилно през последните години. По-нататъшните стъпки следва да вземат предвид поуките, извлечени от всеобхватния отговор на икономическата политика на Европа на кризата във връзка с COVID-19. Освен краткосрочния си стабилизиращ ефект и ролята си в подкрепа на възстановяването, Next Generation EU има потенциала да окаже въздействие върху ИПС в дългосрочен план чрез насърчаване на стимулиращи растежа инвестиции и структурни реформи и повишаване на устойчивостта на еврозоната на бъдещи сътресения. Значителното емитиране на деноминирани в евро дългови инструменти, включително „зелени“ и социални облигации, ще увеличи дълбочината и ликвидността на пазара за висококачествени дългови ценни книжа, деноминирани в евро, и може да допринесе за укрепването на международната роля на еврото. Въпреки това в ИПС все още липсват важни елементи, например завършен банков съюз и задълбочен съюз на капиталовите пазари. Укрепването на банковия съюз продължава да бъде от решаващо значение. Това налага продължаване на работата, без забавяне и със същото ниво на амбиция, по всички елементи, включително обсъжданите в Работната група на високо равнище за европейска схема за застраховане на депозитите (ЕСЗД), на основата на консенсус. Пристъпването към пакета от реформи за Европейския надзорен механизъм и, предвид постигнатия напредък по отношение на намаляването на риска и допълнителните мерки, очертани в изявлението на Еврогрупата от 30 ноември 2020 г., придвижването на работата по влизането в сила на общия механизъм за подкрепа за Единния фонд за преструктуриране, създаден с Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) до началото на 2022 г. бележат още една важна стъпка към завършването на банковия съюз и укрепването на ИПС. Следва да се осъществи допълнителна работа по решения за преодоляване на ограниченията на настоящия механизъм за осигуряване на ликвидност при преструктуриране. Задълбочаването на съюза на капиталовите пазари е ключов приоритет, както се вижда от новия план за действие от септември 2020 г. Силният и устойчив ИПС ще бъде важен и за укрепване на международната роля на еврото и за гарантиране на икономическата и финансовата автономност на Съюза, както е посочено в съобщението на Комисията от 19 януари 2021 г., озаглавено „Европейската икономическа и финансова система: насърчаване на откритостта, силата и устойчивостта“, като се зачита в пълна степен вътрешният пазар на Съюза и се действа по открит и прозрачен начин спрямо държавите членки извън еврозоната.

            ПРЕПОРЪЧВА на държавите членки от еврозоната да предприемат следните действия в периода 2021–2022 г. поотделно, включително чрез своите планове за възстановяване и устойчивост, и колективно в рамките на Еврогрупата:

                  1)

                  Осигуряване на политическа позиция, подкрепяща възстановяването от кризата във връзка с COVID-19.Тъй като извънредната ситуация в областта на здравеопазването продължава, приемане на фискални политики, които да продължават да оказват подкрепа във всички държави членки от еврозоната през цялата 2021 г. Приемане на мерки на политиката, които да са съобразени със специфичните за всяка държава обстоятелства и да бъдат своевременни, целенасочени и с временен характер. Продължаване на координирането на действията за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на устойчивото възстановяване. Когато епидемичните и икономическите условия го позволяват, постепенно премахване на спешните мерки, като същевременно се води борба с въздействието на кризата върху социалната сфера и пазара на труда. Провеждане на фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивост на дълга, като същевременно се увеличават инвестициите. Провеждане на реформи, които укрепват обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички. Да се обърне особено внимание на качеството на бюджетните мерки. Подобряване на нормативните уредби за обществените поръчки и управлението на публичните финанси, включително по-специално инвестиционните рамки и използването на инструменти за екологосъобразно бюджетиране. Използване на прегледите на разходите за по-добро насочване на публичните разходи към нуждите на възстановяването и устойчивостта.

                  2)

                  По-нататъшно подобряване на сближаването, устойчивостта и устойчивия и приобщаващ растеж. Смекчаване на риска от по-нататъшни различия и повишаване на икономическата и социалната устойчивост в еврозоната чрез продължаване на борбата със структурните предизвикателства и чрез провеждане на реформи, които укрепват производителността и заетостта, осигуряват гладко преразпределение на ресурсите и подобряват функционирането на пазарите и публичната администрация, както и чрез увеличаване на равнището на публичните инвестиции и стимулиране на частните инвестиции в подкрепа на справедливото и приобщаващо възстановяване в съответствие с екологичния и цифровия преход. По-нататъшно интегриране на единния пазар за стоки и услуги, включително цифровия единен пазар, чрез премахване на ненужните ограничения, засилване на пазарния надзор и гарантиране на достатъчен административен капацитет. Осигуряване на ефективни активни политики по заетостта и подкрепа за професионалния преход, а именно към екологична и цифрова икономика. Насърчаване на справедливи условия на труд, преодоляване на сегментацията на пазара на труда и укрепване на приобщаването. Гарантиране на ефективното участие на социалните партньори в изготвянето на политиките, засилване на социалния диалог и колективното договаряне. Укрепване на приобщаващите системи за образование и обучение и инвестициите в умения, като се преодолява недостигът на умения. Продължаване на работата в Съвета по намирането на глобално консенсусно решение за справяне с данъчните предизвикателства, произтичащи от цифровизацията на икономиката, в контекста на приобщаващата рамка на ОИСР относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, с очакването, че в рамките на този форум ще бъде постигнато споразумение до средата на 2021 г. Участие в съответната подготвителна работа по бъдещите действия с цел справяне с тези данъчни предизвикателства на цифровата икономика, включително при липсата на международен консенсус до средата на 2021 г. Постигане на по-нататъшен напредък в борбата с агресивното данъчно планиране, намаляване на данъчната тежест и подкрепа за пренасочването към ценообразуването на въглеродните емисии и данъчното облагане, свързано с околната среда.

                  3)

                  Укрепване на националните институционални рамки.Продължаване и ускоряване на реформите за преодоляване на пречките пред инвестициите и гарантиране на ефективното и навременно използване на средствата на Съюза, включително на Механизма за възстановяване и устойчивост. Укрепване на ефективността и цифровизацията на публичната администрация, включително на правосъдието и здравеопазването, както и на публичните служби по заетостта. Намаляване на административната тежест за предприятията и подобряване на бизнес средата. Продължаване на подобряването на рамките за борба с измамите, корупцията и за предотвратяване на изпирането на пари и финансирането на тероризма.Насърчаване на конкретни действия за повишаване на ефикасността, ефективността и пропорционалността на нормативните уредби в областта на несъстоятелността за премахване на необслужваните експозиции и за гарантиране на ефикасно разпределение на капитала.

                  4)

                  Осигуряване на макрофинансова стабилност.Поддържане на каналите за кредитиране на икономиката и мерките за подкрепа на жизнеспособните дружества толкова дълго, колкото е необходимо, по време на извънредната ситуация на безпрецедентната криза във връзка с COVID-19.Поддържане на стабилни баланси на банковия сектор, включително чрез продължаване на мерките по отношение на необслужваните заеми, наред с другото чрез развитието на вторични пазари за необслужвани заеми.

                  5)

                  Завършване на ИПС и укрепване на международната роля на еврото. Постигане на напредък в задълбочаването на ИПС с цел повишаване на устойчивостта на еврозоната чрез завършване на банковия съюз, чрез продължаване на работата – без забавяне и със същото ниво на амбиция – по всички елементи, включително обсъжданите в Работната група на високо равнище за европейска схема за застраховане на депозитите, и чрез задълбочаване на съюза на капиталовите пазари, както и чрез подкрепа за инициативи за прилагане на политики в областта на цифровите финанси, финансирането на дребно и устойчивите финанси. Продължаване на работата по решения за преодоляване на ограниченията в настоящата уредба за осигуряване на ликвидност при преструктуриране и за укрепване на регулаторната и надзорната рамка на Съюза, включително чрез осигуряване на съгласуван и ефективен надзор и прилагане на правила за борба с изпирането на пари.

            По-нататъшните стъпки в задълбочаването на ИПС следва да вземат предвид поуките, извлечени от всеобхватния отговор на икономическата политика на Съюза на кризата във връзка с COVID-19. Напредъкът в задълбочаването на ИПС, осъществяван при пълно зачитане на вътрешния пазар на Съюза и по открит и прозрачен начин спрямо държавите членки извън еврозоната, ще допринесе за засилване на международната роля на еврото и за утвърждаване на икономическите интереси на Съюза в световен мащаб.

         Съставено в Брюксел на 13 юли 2021 година.

               За Съвета

            Andrej ŠIRCELJ

               Министър на финансите

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 2021 г. за създаване на Механизъм за възстановяване и устойчивост (ОВ L 57, 18.2.2021 г., стр. 17).

         (4)  Регламент (ЕС) 2020/672 на Съвета от 19 май 2020 г. за създаване на Европейски инструмент за временна подкрепа с цел смекчаване на рисковете от безработица при извънредни обстоятелства (SURE) вследствие на избухването на COVID-19 (OВ L 159, 20.5.2020 г., стр. 1).

         (5)  Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5).

         (6)  Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (OВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

         (7)  Решение (ЕС) 2020/440 на Европейската централна банка от 24 март 2020 г. относно временна програма за закупуване на активи в условията на извънредна ситуация, причинена от пандемия (ЕЦБ/2020/17) (OВ L 91, 25.3.2020 г., стр. 1).

         (8)  Решение (ЕС) 2016/948 на Европейската централна банка от 1 юни 2016 г. относно изпълнението на програмата за закупуване от корпоративния сектор (ЕЦБ/2016/16) (OB L 157, 15.6.2016 г., стр. 28).

         (9)  Директива (ЕС) 2019/1023 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за рамките за превантивно преструктуриране, за опрощаването на задължения и забраната за осъществяване на дейност, за мерките за повишаване на ефективността на производствата по преструктуриране, несъстоятелност и опрощаване на задължения и за изменение на Директива (ЕС) 2017/1132 (Директива за преструктурирането и несъстоятелността) (ОВ L 172, 26.6.2019 г., стр. 18).

         (10)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 г. за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (OВ L 225 30.7.2014 г., стр. 1).