title: 2014/478/ЕС: Препоръка на Комисията от 14 юли 2014 година относно принципите за защита на потребителите и играчите, ползващи услуги в областта на хазартните игри по интернет, и за предпазване на малолетните и непълнолетните лица от участие в хазартни игри по интернет  Текст от значение за ЕИП

text:
               19.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 214/38

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 14 юли 2014 година
   относно принципите за защита на потребителите и играчите, ползващи услуги в областта на хазартните игри по интернет, и за предпазване на малолетните и непълнолетните лица от участие в хазартни игри по интернет
   (текст от значение за ЕИП)

      (2014/478/ЕС)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               През 2011 г. Комисията проведе обществена консултация по своята „Зелена книга относно хазарта по интернет на вътрешния пазар“ (1). Тя определи общи цели на държавите членки относно регламентирането на хазартните услуги по интернет и помогна за определянето на основните приоритетни области за действие на Съюза.

               (2)

               В своето съобщение „За цялостна европейска нормативна уредба в областта на хазартните игри по интернет“, прието на 23 октомври 2012 г. (2), Комисията предложи редица действия в отговор на предизвикателствата пред законодателството, обществото и технологиите по отношение на хазартните игри по интернет. По-специално Комисията обяви, че ще представи препоръка относно защитата на потребителите на услуги в областта на хазартните игри по интернет, включително защитата на малолетните и непълнолетните лица, както и за отговорни търговски съобщения за тези услуги. Настоящата препоръка има за цел да обедини тези две теми, да подобри защитата на потребителите и играчите и да предотврати участието на малолетни и непълнолетни лица в хазартни игри по интернет. Целта на настоящата препоръка е да гарантира, че хазартните игри ще останат източник на развлечение, на потребителите ще се осигурява безопасна среда за участие в хазартни игри, ще се въведат мерки за противодействие на риска от финансови или социални щети и ще се набележат действията, необходими за предотвратяване на участието на малолетни и непълнолетни лица в хазартни игри по интернет.

               (3)

               В своята резолюция от 10 септември 2013 г. относно хазартните игри по интернет на вътрешния пазар Европейският парламент (3) призова Комисията да проучи възможността за взаимодействие между националните регистри за самоизключване, да повиши осведомеността за рисковете от пристрастяване към хазартните игри и да разгледа прилагането на задължителен контрол на идентификацията от трета страна. Той призова също така операторите на хазартни игри по интернет да бъдат задължени да поместват на уебсайтовете за хазартни игри информация относно регулаторните органи и предупреждения към малолетните и непълнолетните лица, както и да насърчават използването на самоограничения. Европейският парламент освен това призова да се въведат общи принципи за отговорни търговски съобщения. Той препоръча търговските съобщения да съдържат ясни предупреждения за последиците от натрапчивото комарджийство и за рисковете от пристрастяване към хазартни игри. Търговските съобщения следва да не бъдат прекомерни и да не се разполагат върху съдържание, което е конкретно предназначено за малолетни или непълнолетни лица, или на места, на които има по-висока степен на риск да бъдат насочени към малолетни или непълнолетни лица.

               (4)

               Европейският икономически и социален комитет също призова Комисията да се намеси за подобряване на защитата на потребителите по отношение на онлайн хазарта и за защита на малолетните и непълнолетните лица (4).

               (5)

               Тъй като на равнището на Европейския съюз липсва хармонизация, държавите членки по принцип могат свободно да формулират целите на своята политика по отношение на хазартните игри, както и да определят желаното равнище на защита с оглед на опазването на здравето на потребителите. Съдът на Европейския съюз предостави общи насоки относно тълкуването на основните свободи на вътрешния пазар в областта на хазартните игри (по интернет), отчитайки специфичния характер на тези игри. Като изхождат от целите от обществен интерес, които се стремят да защитават, държавите членки могат да ограничават трансграничното предлагане на услуги в областта на хазартните игри по интернет, при това обаче трябва да докажат пригодността на въпросната мярка, както и необходимостта от нея. Държавите членки са длъжни да докажат, че целите от обществен интерес се преследват по последователен и систематичен начин (5).

               (6)

               Съдът на Европейския съюз определи и основните правила относно търговските съобщения за услуги в областта на хазартните игри, и по-специално за услугите, които се предоставят в условия на монопол. Рекламата от страна на притежател на публичен монопол следва да бъде умерена и строго ограничена до необходимото, за да се насочат потребителите към контролирани мрежи за игри. Тя не бива да поощрява естествената склонност на потребителите към хазартни игри, стимулирайки ги да участват активно, като представя хазарта като нещо тривиално или като повишава привлекателността му чрез примамливи рекламни послания, обещаващи големи печалби. Необходимо е по-конкретно да се направи разграничение между стратегиите на притежателя на монопол, които имат за цел единствено да информират потенциалните клиенти за съществуването на дадени продукти и да осигуряват редовен достъп до хазартни игри, като насочват играчите към контролирани схеми, и стратегиите, които подбуждат и насърчават към активно участие в такива игри (6).

               (7)

               Основните цели от обществен интерес, които си поставят държавите членки в своите нормативни уредби, регламентиращи хазартните игри с оглед на превенцията на проблемното комарджийство и на защитата на малолетните и непълнолетните лица, са защитата на потребителите и опазването на общественото здраве.

               (8)

               Правилата и политиките, които държавите членки са въвели, за да преследват цели от обществен интерес, се различават значително. Предприемането на мерки на равнището на ЕС мотивира държавите членки да осигурят висока степен на защита на цялата му територия, по-специално по отношение на свързаните с хазарта рискове, които включват появата на свързани с хазарта смущения в поведението или други отрицателни последици за личността и обществото.

               (9)

               Целта на настоящата препоръка е да се опази здравето на потребителите и играчите, като по този начин също така се сведат до минимум евентуалните икономически щети, които могат да произтекат от натрапчивото или прекомерното комарджийство. С оглед на това в нея се препоръчват принципи за осигуряване на висока степен на защита на потребителите, играчите и малолетните и непълнолетните лица по отношение на услугите в областта на хазартните игри по интернет. При изготвянето на настоящата препоръка Комисията изхождаше от утвърдените практики на държавите членки.

               (10)

               Услугите в областта на хазартните игри по интернет се предлагат и използват широко. Хазартните игри по интернет са дейност по предоставяне на услуги, чиито годишни приходи в ЕС през 2012 г. възлизат на 10,54 млрд евро. Достъпността и все по-широкото разпространение на хазартните игри по интернет се дължат на бързо развиващите се технологии, увеличения достъп до интернет и удобните за ползване мобилни приложения. Ако обаче липсва достатъчно ясна или прозрачна информация, е възможно да се направи погрешен избор. Освен това играчите по интернет търсят конкурентни възможности за хазарт винаги когато им се струва, че липсват привлекателни оферти.

               (11)

               Хората са изложени на тяхното влияние посредством редица медии, например печатни издания, пряка пощенска реклама, аудио-визуални медии, външна реклама, както и спонсорство. Това може да доведе до привличането към хазартните игри на уязвими групи, като малолетните и непълнолетните лица. Същевременно търговските съобщения за услуги в областта на хазартните игри по интернет могат да играят важна роля за насочване на потребителите към оферти, които са били обект на разрешаване и надзор, като например осведомяват за самоличността на оператора и съдържат точна информация за хазартната игра, включително за опасността от пристрастяване към нея, както и съответните предупреждения.

               (12)

               Някои от лицата, участващи в хазартни игри, изпитват проблеми в резултат на поведението си до степен, която оказва влияние върху лицето или неговото семейство, докато други понасят сериозни щети поради хазартна зависимост с патологичен характер. Предполага се, че от свързани с хазарта смущения в поведението страдат около 0,1—0,8 % от пълнолетното население, а при други 0,1—2,2 % се наблюдават признаци на проблемно комарджийство (7). Поради тази причина по отношение на свързаните с хазартните игри услуги е необходим превантивен подход, за да могат те да се предлагат и рекламират по социално отговорен начин, който по-специално да запази характера им на източник на отдих и забава.

               (13)

               На влиянието на хазартните игри често са изложени малолетни и непълнолетни лица, тъй като те използват интернет и мобилни приложения и медии, които показват реклами на хазартни игри, а освен това им въздействат и външни реклами. Те гледат или посещават спортни състезания, които са спонсорирани от субекти с интереси в областта на хазарта или съдържат реклами, насочени към хазартни игри. Ето защо настоящата препоръка има за цел и да предпази малолетните и непълнолетните лица от това да бъдат ощетявани, увреждани или експлоатирани чрез хазартни игри.

               (14)

               Операторите на хазартни игри по интернет, установени в ЕС, притежават по няколко лиценза в различни държави членки, въвели основани на лицензиране системи по отношение на услугите в областта на хазартните игри. Един по-общ подход би могъл да бъде от полза за тях. Освен това множеството изисквания за съответствие може да създаде ненужно дублиране на инфраструктура и разходи, което да доведе до ненужна административна тежест върху регулаторните органи.

               (15)

               Целесъобразно е държавите членки да бъдат приканени да въведат правила за предоставяне на информация на потребителите относно хазартните игри по интернет. Тези правила следва да предотвратяват появата на смущения в поведението, свързани с хазартните игри, да предпазват малолетните и непълнолетните лица от достъп до игрални съоръжения и да разубеждават потребителите да ползват оферти, които не са разрешени и следователно могат да бъдат вредни.

               (16)

               Когато е целесъобразно, принципите на настоящата препоръка следва да се отнасят не само за същинските оператори, но и за трети страни, в това число и свързаните с тях дружества, които рекламират от тяхно име услуги в областта на хазартните игри по интернет.

               (17)

               Целесъобразно е на потребителите и играчите да се предоставя по-добра информация относно услугите в областта на хазартните игри по интернет, които в съответствие с правото на Съюза не са разрешени съгласно законодателството на държавата членка, в която се получава услугата за участие в хазартни игри по интернет, и също така да се предприемат действия срещу подобни неразрешени услуги. Съгласно тази рамка държавите членки, които не разрешават дадена услуга в областта на хазартните игри по интернет, следва да не позволяват търговски съобщения относно същата услуга.

               (18)

               Процесът на регистрация за откриване на игрална сметка служи на целите на проверка на самоличността на лицето и позволява проследяване на поведението на играча. От съществено значение е тази регистрация да се проектира по такъв начин, че потребителите да бъдат предпазени от отпадане от регистрационния процес, което би могло да ги насочи към нерегламентирани уебсайтове за хазартни игри.

               (19)

               Макар в отделните държави членки регистрационният процес да е въведен по различен начин, като понякога стъпките в процеса на проверка се изпълняват офлайн или ръчно, държавите членки следва да гарантират, че данните за идентификация могат да бъдат ефективно проверени с цел да се улесни процесът на регистрация.

               (20)

               Важно е игралните сметки да стават постоянни едва след валидиране на предоставените от играчите данни за идентификация. Докато те станат постоянни, е желателно да се позволи на играчите да използват временни сметки. Предвид тяхното естество временните сметки следва да са ограничени до фиксирана номинална стойност и играчите да не могат да теглят депозити или печалби.

               (21)

               С цел да бъдат защитени играчите и техните средства, както и за да се гарантира прозрачност, следва да бъдат въведени процедури за проверка на игралните сметки, които не са били активни за определен период, както и за закриване или временно преустановяване на игрална сметка. Освен това когато се установи, че лицето е малолетно или непълнолетно, игралната сметка следва да се анулира.

               (22)

               Що се отнася до информационните известия, където е целесъобразно, през игралната сесия играчът следва да има видимо на разположение таймер.

               (23)

               По отношение на подкрепата за играчите, освен определянето на лимити на депозитите, за тяхна защита могат да се използват допълнителни мерки, като възможността за определяне на лимити за залог или загуба.

               (24)

               С цел да се предотврати появата на свързани с хазарта смущения в поведението, операторът следва да може в случай на смущаващи промени в поведението при игра да наложи на играча временно прекъсване на играта или да го изключи. При такива обстоятелства операторът следва да съобщи на играча причините и да го насочи към помощ или лечение.

               (25)

               Операторите са крупни спонсори на спортни отбори и събития в Европа. С оглед да се повиши отговорността при спонсорство от страна на доставчици на услуги в областта на хазартните игри по интернет, следва да има ясни изисквания по отношение на прозрачността и отговорния подход при спонсориране. По-конкретно следва да се въведат по-ясни изисквания, които да не позволяват спонсорирането от страна на оператори на хазартни игри да влияе неблагоприятно върху малолетни и непълнолетни лица.

               (26)

               Необходимо е също така да се повишава осведомеността за рисковете — каквато е например опасността от измама — свързани с най-разпространените уебсайтове за хазартни игри, които не подлежат на каквато и да било форма на контрол в рамките на ЕС.

               (27)

               За адекватната защита на целите от обществен интерес е необходим ефективен надзор. Държавите членки следва да определят компетентни органи, да установят ясни насоки за операторите и да предоставят леснодостъпна информация за потребителите, играчите и уязвимите групи, включително малолетните и непълнолетните лица.

               (28)

               За ефективното прилагане на принципите, които настоящата препоръка съдържа по отношение на търговските съобщения, значителна роля могат да играят кодексите за поведение.

               (29)

               Настоящата препоръка не засяга разпоредбите на Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) и Директива 93/13/ЕИО на Съвета (9).

               (30)

               Прилагането на принципите, залегнали в настоящата препоръка, предполага обработката на лични данни. Поради това се прилагат Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11),

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.   ЦЕЛ

               1.

               На държавите членки се препоръчва да осигурят висока степен на защита на потребителите, играчите, малолетните и непълнолетните лица, като приемат принципи за услугите в областта на хазартните игри по интернет, както и за отговорни търговски съобщения за тези услуги, с цел опазване на здравето и свеждане до минимум на евентуалните икономически щети, които могат да произтекат от натрапчивото или прекомерното комарджийство.

               2.

               Настоящата препоръка не засяга правото на държавите членки да регламентират услугите в областта на хазартните игри.

         II.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

               3.

               За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

                           а)

                           „услуга в областта на хазартните игри по интернет“ означава всяка услуга, която включва залагане с парична стойност в хазартни игри, включително игри, които изискват определени умения, като например лотарии, игри в казино, покер и залагания, и се предоставя по какъвто и да било начин от разстояние, чрез електронни средства или чрез други технологии за улесняване на комуникациите и по индивидуално искане на получателя на услугите;

                           б)

                           „потребител“ означава всяко физическо лице, което действа извън рамките на своята търговска, стопанска, занаятчийска или професионална дейност;

                           в)

                           „играч“ означава всяко физическо лице, което притежава игрална сметка при оператора и участва в услуга в областта на хазартните игри по интернет;

                           г)

                           „игрална сметка“ означава сметка, открита от играча, в която се регистрират всички трансакции с оператора;

                           д)

                           „малолетно или непълнолетно лице“ означава всяко лице на възраст под минималната, определена съгласно националното законодателство за допускане до участие в услуги в областта на хазартните игри по интернет;

                           е)

                           „оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице, което има разрешение да предоставя услуга в областта на хазартните игри по интернет, както и всяко лице, което действа от името или за сметка на такъв субект;

                           ж)

                           „търговско съобщение“ означава всяка форма на съобщение, предназначена да популяризира пряко или косвено стоки, услуги или обществен образ на оператор;

                           з)

                           „спонсорство“ означава договорно отношение между оператора и спонсорираната страна, по силата на което операторът предоставя финансово или друго подпомагане на спортна или творческа проява, организация, отбор или отделна личност с цел да се създаде връзка между обществения образ, търговските марки или продуктите на оператора и спонсорираната собственост в замяна на търговски съобщения или други ползи.

         III.   ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО ИНФОРМАЦИЯТА

               4.

               На началната страница на уебсайта за хазартни игри на оператора следва да се изобрази на видно място и да бъде достъпна от всички страници на уебсайта следната информация:

                           а)

                           данни за дружеството или друго средство, което гарантира, че операторът може да бъде идентифициран и да се установи връзка с него, в това число:

                                       i)

                                       наименование на дружеството;

                                       ii)

                                       място на регистрация;

                                       iii)

                                       адрес на електронна поща;

                           б)

                           обозначение „Участието на малолетни и непълнолетни лица в хазартни игри е забранено“, указващо минималната възраст, под която участието в хазартни игри не е допустимо;

                           в)

                           съобщение „Отговорно участие в хазартни игри“, едно щракване върху което изобразява:

                                       i)

                                       информация, че хазартните игри могат да бъдат вредни, ако не са контролирани;

                                       ii)

                                       информация относно мерките за подкрепа за играчите на уебсайта;

                                       iii)

                                       тестове за самооценка на играчите, с които да проверяват поведението си при игра;

                           г)

                           препратка към поне една организация, която предоставя информация и съдействие относно смущенията в поведението, свързани с хазартни игри.

               5.

               Редът и условията на договорните отношения между оператора и потребителя следва да се формулират кратко и разбираемо. Те следва:

                           а)

                           да съдържат информация най-малко за сроковете и лимитите за теглене от игралната сметка, всички такси във връзка с трансакциите по игралната сметка и препратка към прилаганите проценти на изплащане за всяка игра;

                           б)

                           да са приети и потвърдени от потребителя в процеса на регистрация, посочен в раздел V;

                           в)

                           да се предоставят чрез електронни средства по начин, който позволява на потребителя да ги съхранява и да ги извлича повторно, и всички промени следва да се съобщават на потребителя.

               6.

               Държавите членки следва да гарантират, че потребителите имат достъп до информация за правилата относно игрите и залозите на уебсайта за хазартни игри на оператора.

               7.

               Държавите членки следва да гарантират, че уебсайтът за хазартни игри на оператора съдържа данни за регулаторния орган в областта на хазартните игри, с които се посочва, че операторът има лиценз.

         IV.   МАЛОЛЕТНИ И НЕПЪЛНОЛЕТНИ ЛИЦА

               8.

               Малолетните и непълнолетните лица следва да не могат да играят в уебсайтове за хазартни игри или да притежават игрална сметка.

               9.

               Държавите членки следва да гарантират, че операторът е въвел процедури за предотвратяване на участието на малолетни и непълнолетни лица в хазартни игри, включително проверки на възрастта в процеса на регистрация, посочен в раздел V.

               10.

               За да се предотврати достъпът на малолетни и непълнолетни лица до уебсайтовете за хазартни игри, държавите членки следва да насърчават изобразяването в тези уебсайтове на препратки към програми за родителски контрол.

               11.

               Държавите членки следва да гарантират, че търговските съобщения за услуги в областта на хазартните игри по интернет не причиняват вреди на малолетни и непълнолетни лица и не им внушават, че хазартните игри са естествена част от дейностите за свободното време.

               12.

               Търговските съобщения следва да съдържат недвусмислен текст „Участието на малолетни и непълнолетни лица в хазартни игри е забранено“, указващ минималната възраст, под която участието в хазартната игра не е допустимо.

               13.

               Държавите членки следва да насърчават това търговските съобщения да не се излъчват, изобразяват или поддържат:

                           а)

                           в медиите или около предаванията, за които се предполага, че малолетните и непълнолетните лица съставляват основната публика;

                           б)

                           на уебсайтовете, предназначени за малолетни и непълнолетни;

                           в)

                           в непосредствена близост до места, където малолетните и непълнолетните лица обикновено прекарват своето време и където се предполага, че те са основната публика, например училищата, наред с други.

               14.

               Търговските съобщения следва да не:

                           а)

                           експлоатират липсата на опит или познания у малолетните и непълнолетните лица;

                           б)

                           изобразяват малолетни и непълнолетни лица или младежи и да не използват кампании, които са особено привлекателни за малолетни и непълнолетни лица;

                           в)

                           предизвикват особен интерес у малолетни и непълнолетни лица или у младежи, по-специално като отразяват младежката култура или я свързват с хазартните игри;

                           г)

                           внушават, че хазартните игри бележат прехода от юношеството към зрелостта.

         V.   РЕГИСТРАЦИЯ НА ИГРАЧА И ИГРАЛНА СМЕТКА

               15.

               Държавите членки следва да гарантират, че дадено лице има право да участва в хазартна услуга по интернет само когато е регистрирано като играч и има сметка при оператора.

               16.

               В процеса на регистрация с цел откриване на игрална сметка следва да се изисква следната информация:

                           а)

                           име;

                           б)

                           адрес;

                           в)

                           дата на раждане;

                           г)

                           адрес на електронна поща или номер на мобилен телефон.

               17.

               Предоставеният адрес на електронна поща или номер на мобилен телефон следва да бъдат потвърдени от играча или проверени от оператора. Същите следва да дават възможност за пряка и ефективна връзка и комуникация между оператора и играча.

               18.

               Данните за самоличността на играча следва да се проверяват. Когато пряка проверка по електронен път не е възможна или не е въведена, държавите членки се насърчават да улеснят достъпа до национални регистри, бази данни или други официални документи, чрез които операторите следва да проверяват данните за самоличност.

               19.

               Държавите членки следва да гарантират, че в случаите, когато самоличността или възрастта на дадено лице не може да бъде проверена успешно, процесът на регистрация с цел откриване на игрална сметка, включително на временна сметка, се анулира.

               20.

               Държавите членки се насърчават да въведат в регистрационния процес електронни системи за идентификация.

               21.

               Държавите членки следва да гарантират, че:

                           а)

                           процесът на регистрация дава възможност проверката на самоличността да се извърши в разумен срок и не представлява излишно натоварване за потребителите или за операторите;

                           б)

                           системите за регистрация позволяват алтернативни начини за проверка на самоличността, по-специално когато потребителят няма национален идентификационен номер на съответната държава членка, ако такъв се изисква, или в случай на временна недостъпност на базата данни.

               22.

               Държавите членки следва да гарантират, че играчът има:

                           а)

                           достъп до временна сметка при оператора, при който е открита сметката, до успешното приключване на проверката на самоличността;

                           б)

                           уникално идентификационно потребителско име и парола или друга функция за защитен достъп при оператора, при който е открита сметката.

               23.

               Държавите членки следва да въведат правила, които:

                           а)

                           да гарантират, че финансовите средства на играчите са защитени и могат да бъдат изплатени само на дадения играч, както и че те се съхраняват отделно от средствата на оператора;

                           б)

                           да предотвратяват тайни договорки между играчите и парични преводи помежду им, в това число правила относно анулирането на преводи или възстановяването на средства от игралните сметки в случаите на констатирана тайна договорка или измама.

         VI.   ИГРАЛНА АКТИВНОСТ И ПОМОЩ ЗА ИГРАЧИТЕ

               24.

               Държавите членки следва да гарантират, че в етапа на регистрация в уебсайта за хазартни игри на оператора играчът може да определи по подразбиране лимити на паричните депозити, както и лимити по отношение на времето.

               25.

               Държавите членки следва да гарантират, че на уебсайта за хазартни игри на оператора играчът може по всяко време да има лесен достъп до следното:

                           а)

                           баланса на игралната си сметка;

                           б)

                           функцията за съдействие на играчите във връзка с отговорното участие в хазартни игри — чрез формуляри в интернет или чрез личен контакт, включително, най-малко, в онлайн разговор или по телефон;

                           в)

                           телефонни линии за връзка с организациите, предоставящи информация и подкрепа, както е посочено в точка 4, буква г).

               26.

               Държавите членки следва да гарантират, че на уебсайта на всеки оператор играчите могат по подразбиране да получават редовно информационни известия за печалби и загуби по време на игра или залагане, както и за продължителността на участието си в играта. Играчът следва да потвърди информационното известие и да може да прекрати или да продължи участието си в хазартната игра.

               27.

               Държавите членки следва да гарантират, че на уебсайта за хазартни игри на оператора играчът не може:

                           а)

                           да прави депозити над лимита за паричен депозит за конкретния период от време;

                           б)

                           да участва в хазартни игри, ако на игралната сметка не разполага с необходимите средства за покриване на играта или залога.

               28.

               Държавите членки следва да не позволяват на оператора да предоставя кредит на играча.

               29.

               Държавите членки следва да гарантират, че на уебсайта на оператора играчът може:

                           а)

                           незабавно да намали лимита на депозита;

                           б)

                           да увеличи лимита на депозита. Искането следва да влиза в сила най-малко двадесет и четири часа след подаването му от играча;

                           в)

                           да прекъсне временно играта или да се изключи от нея.

               30.

               Държавите членки следва да гарантират, че операторът разполага с политики и процедури, които улесняват взаимодействието с играчите винаги когато тяхното поведение при игра сочи риск от поява на психическо смущение, свързано с хазарта.

               31.

               Държавите членки следва да гарантират, че операторът съхранява за определен период от време запис най-малко на депозитите и печалбите на играча. Той следва да се предоставя на играча при поискване.

         VII.   ПРЕКЪСВАНЕ ИЛИ САМОИЗКЛЮЧВАНЕ

               32.

               Държавите членки следва да гарантират, че на уебсайта на оператора играчът може по всяко време да прекъсне или да се самоизключи от конкретна услуга в областта на хазартните игри по интернет или от всички видове такива услуги.

               33.

               Държавите членки следва да предвидят, че:

                           а)

                           прекъсването служи за преустановяване на участието в хазартната игра за най-малко двадесет и четири часа;

                           б)

                           самоизключването от уебсайта на оператора е възможно за период, не по-кратък от шест месеца.

               34.

               Държавите членки следва да гарантират, че в случай на самоизключване игралната сметка се закрива.

               35.

               Държавите членки следва да гарантират, че повторната регистрация на даден играч е възможна само по искане на играча, представено в писмена или електронна форма, и при всички случаи само след изтичане на периода на самоизключване.

               36.

               Държавите членки следва да разполагат с правила относно исканията за изключване на играча от уебсайта за хазартни игри, отправени до оператора от заинтересовани трети страни.

               37.

               Държавите членки се насърчават да създадат национални регистри на самоизключилите се играчи.

               38.

               Ако такива регистри са вече създадени, държавите членки следва да улесняват достъпа на операторите до националните регистри на самоизключилите се играчи и да гарантират, че операторите редовно проверяват тези регистри с цел да се предотврати по-нататъшното участие на самоизключили се играчи в хазартни игри.

         VIII.   ТЪРГОВСКИ СЪОБЩЕНИЯ

               39.

               Държавите членки следва да гарантират, че операторът, от чието име се извършва търговското съобщение, може да бъде ясно идентифициран.

               40.

               При целесъобразност държавите членки следва да гарантират, че търговските съобщения относно услуги в областта на хазартните игри по интернет съдържат, наред с друго, практическа и прозрачна информация за рисковете за здравето, пораждани от проблемното комарджийство.

               41.

               Търговските съобщения следва да не:

                           а)

                           съдържат необосновани твърдения относно шансовете за печалба или възвръщаемостта, която играчите могат да очакват от хазартните игри;

                           б)

                           внушават, че резултатът от играта може да бъде повлиян от определени умения, ако това не е така;

                           в)

                           упражняват натиск за участие в хазартни игри или да правят невъзможно въздържането чрез времето, мястото или характера на търговското съобщение;

                           г)

                           представят хазартните игри като обществено привлекателни или да съдържат одобрителни изявления на известни личности или на знаменитости, които създават впечатление, че хазартните игри допринасят за успеха в обществото;

                           д)

                           внушават, че хазартните игри могат да представляват решение на социални, професионални или лични проблеми;

                           е)

                           внушават, че хазартните игри могат да бъдат алтернатива на трудовата заетост, решение на финансови затруднения или вид инвестиция на финансови средства.

               42.

               Държавите членки следва да гарантират, че игрите без влагане на парични средства, които се използват в търговските съобщения, подлежат на същите правила и технически условия като съответните парични игри.

               43.

               Търговските съобщения не следва да бъдат насочени към уязвими играчи, по-специално чрез изпращане на непоискани търговски съобщения на играчи, които са се самоизключили от хазартни игри или поради проблемно комарджийство са били изключени от получаването на услуги в областта на хазартните игри по интернет.

               44.

               Държавите членки, които позволяват изпращането на непоискани търговски съобщения по електронна поща, следва да гарантират, че:

                           а)

                           този вид търговски съобщения могат да бъдат идентифицирани ясно и недвусмислено;

                           б)

                           операторът се съобразява с регистрите на лицата, нежелаещи да получават такива търговски съобщения, в които физическите лица могат да се регистрират.

               45.

               Държавите членки следва да гарантират в търговските съобщения да се отразява рисковият потенциал на рекламираните услуги в областта на хазартните игри по интернет.

         IX.   СПОНСОРИРАНЕ

               46.

               Държавите членки следва да гарантират, че спонсорирането от страна на операторите е прозрачно и че операторът може да бъде ясно идентифициран като страна спонсор.

               47.

               Спонсорирането следва да не влияе неблагоприятно върху малолетните и непълнолетните лица. Държавите членки се насърчават да гарантират, че:

                           а)

                           не се разрешава спонсориране на събития, предназначени за малолетни и непълнолетни лица или насочени основно към такива лица;

                           б)

                           рекламните материали на спонсориращата страна не се използват при продажбата на стоки, предназначени за малолетни и непълнолетни лица или насочени основно към такива лица.

               48.

               Държавите членки следва да насърчават спонсориращите страни да проверяват дали спонсорството е разрешено съгласно националното законодателство в държавата членка, в която следва да се извърши спонсорирането.

         X.   ОБРАЗОВАНЕ И ИНФОРМИРАНОСТ

               49.

               Държавите членки и където е целесъобразно — съвместно с организациите на потребителите и с операторите, се приканват да организират или да поощряват редовни образователни и осведомителни кампании с цел да се повиши информираността на потребителите и на уязвимите групи, включително малолетните и непълнолетните лица, относно хазартните игри по интернет.

               50.

               Държавите членки следва да гарантират, че от операторите и от регулаторните органи в областта на хазартните игри се изисква да информират своите служители, чиято трудова дейност е свързана с хазартни игри, за рисковете, произтичащи от хазартните игри по интернет. Служителите, които влизат в пряко взаимодействие с играчите, следва да бъдат обучени с цел да се гарантира, че разбират въпросите на проблемното комарджийство и знаят как да реагират на тях.

         XI.   НАДЗОР

               51.

               Държавите членки се приканват при прилагането на принципите, залегнали в настоящата препоръка, да определят компетентни регулаторни органи по хазарта, които да осигуряват и наблюдават безпристрастно ефективното спазване на националните мерки, приети в подкрепа на принципите, посочени в настоящата препоръка.

         XII.   ДОКЛАДВАНЕ

               52.

               Държавите членки се приканват до 19 януари 2016 г. да уведомят Комисията за мерките, предприети въз основа на настоящата препоръка, за да може Комисията да направи оценка на нейното изпълнение.

               53.

               Държавите членки се приканват да събират за статистически цели надеждни годишни данни относно:

                           а)

                           приложимите мерки за защита, и по-специално относно броя на игралните сметки (открити и закрити), броя на самоизключилите се играчи, броя на играчите, които страдат от свързани с хазарта смущения в поведението, и броя на жалбите от страна на играчите;

                           б)

                           търговските съобщения по категории и по вид нарушение на принципите.

                     Държавите членки се приканват да съобщават тази информация на Комисията, като първото съобщаване следва да се извърши най-късно до 19 юли 2016 г.

               54.

               Комисията ще извърши оценка на изпълнението на настоящата препоръка до 19 януари 2017 г.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2014 година.

            За Комисията

         Michel BARNIER

            Заместник-председател

      (1)  COM(2011) 128 final.

      (2)  COM(2012) 596 final.

      (3)  P7_TA(2013)0348.

      (4)  2012/2322(INI).

      (5)  Решения по дела C-186/11 и C-209/11 Stanleybet International, C-316/07 Stoss & Others и цитираната съдебна практика.

      (6)  Решение по дело C-347/09 Dickinger and Omer и цитираната съдебна практика.

      (7)  ALICE-RAP policy paper series: „Gambling: two sides of the same coin — recreational activity and public health problem“ („Хазартните игри: две страни на една монета — развлекателна дейност и проблем за общественото здраве“). ALICE RAP е изследователски проект, финансиран по Седмата рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие (www.alicerap.eu).

      (8)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и за изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (Директива относно нелоялните търговски практики) (ОВ L 149, 11.6.2005 г., стр. 22).

      (9)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 21.4.1993 г., стр. 29).

      (10)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31).

      (11)  Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (ОВ L 201, 31.7.2002 г., стр. 37).


title: Препоръка на Съвета от 18 февруари 2014 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2012 година

text:
               29.8.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 289/4

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 18 февруари 2014 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2012 година
   2014/C 289/03
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1) и изменено със споразумение, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Общността по финансовата рамка за периода 2008—2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ и ЕО, и относно разпределянето на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, по отношение на които се прилага четвърта част от Договора за ЕО (3) („Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Десетия европейски фонд за развитие (Десети ЕФР), и по-специално член 11, параграф 8 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета от 18 февруари 2008 г. относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия Европейски фонд за развитие (4), и по-специално членове 142–144 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Десетия ЕФР към 31 декември 2012 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от осмия, деветия и десетия Европейски фонд за развитие (ЕФР) (5) за финансовата 2012 година, заедно с отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 11, параграф 8 от Вътрешното споразумение, Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Десетия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Десетия ЕФР през финансовата 2012 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Десетия ЕФР за финансовата 2012 година.

      Съставено в Брюксел на 18 февруари 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         G. STOURNARAS

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 287, 28.10.2005 г., стр. 4.

      (3)  ОВ L 247, 9.9.2006 г., стр. 32.

      (4)  ОВ L 78, 19.3.2008 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 331, 14.11.2013 г., стр. 261.


Препоръка за Становище на съвета в съответствие с параграф трети от член 9 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за сближаване на Литва, 2006-2009 г.


title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно националната програма за реформи на Ирландия за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Ирландия за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/29

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно националната програма за реформи на Ирландия за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Ирландия за 2014 г.
   2014/C 247/07
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 година за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 година относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да започне нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се повиши потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическата политика на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), които заедно образуват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да вземат предвид интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политиката по заетостта.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на национално равнище и на равнището на ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за държавите препоръки.

               (4)

               Ирландия прилагаше програма за макроикономически корекции до декември 2013 г. Съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), тя се освобождава от мониторинга и оценката в рамките на Европейския семестър за координация на икономическата политика, за срока на посочената програма. Предвид на успешното приключване на ирландската програма за макроикономически корекции, Ирландия следва понастоящем да бъде изцяло включена в рамките на европейския семестър.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2014 г. за координация на икономическите политики. Освен това на 13 ноември 2013 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцираната и благоприятстваща растежа фискална консолидация, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Ирландия, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, и предвид на успешното приключване на ирландската програма за макроикономически корекции, Ирландия следва понастоящем да бъде изцяло включена в рамките на европейския семестър. Вследствие на анализа си Комисията заключи, че наскоро приключилата програма за макроикономически корекции на Ирландия е била от основно значение за управлението на икономическите рискове и намаляването на дисбалансите. Оставащите макроикономически дисбаланси обаче изискват специално наблюдение и решителни политически действия. По-конкретно, промените във финансовия сектор, високата задлъжнялост в публичния и частния сектор и свързаните с това големи брутни и нетни външни задължения и положението на пазара на труда означават, че все още съществуват рискове.

               (8)

               На 17 април 2014 г. Ирландия представи своята национална програма за реформи за 2014 г., а на 29 април 2014 г. своята програма за стабилност за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Основните цели на бюджетната стратегия, описани в програмата за стабилност за 2014 г., са прекомерният дефицит да бъде коригиран до 2015 г., а средносрочната бюджетна цел да бъде постигната до 2018 г. Програмата за стабилност цели постигане на дефицит под 3 % от БВП до 2015 г. в съответствие с препоръката в рамките на процедурата при прекомерен дефицит. В програмата за стабилност се потвърждава средносрочната цел за балансирана бюджетна позиция в структурно отношение, която съответства на разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. За периода след 2015 г. в програмата за стабилност е заложено намаляване на номиналния бюджетен дефицит с около 1 процентен пункт от БВП годишно в периода 2016—2018 г. С него се цели намаляване на дълга от близо 124 % от БВП през 2013 г. до 107 % от БВП през 2018 г. Макроикономическият сценарий, залегнал в основата на бюджетните прогнози в програмата за стабилност, е бил одобрен като „в рамките на подходящи прогнози“ от независим орган (Ирландския фискален консултативен съвет). Като цяло той е в съответствие с прогнозата на Комисията за 2014 г. и 2015 г., с някои разлики в приноса на компонентите на търсенето. Въпреки това прогнозите на властите за по-късните години на програмата за стабилност са оптимистични. Освен това, постигането на бюджетните цели не е подкрепено от достатъчно подробни мерки за 2015 г. В резултат на това прогнозата на Комисията за дефицита за 2015 г. е по-висока от целта, препоръчана от Съвета. Въз основа на оценката на програмата за стабилност и на прогнозата на Комисията, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че целите на програмата за стабилност съответстват на изискванията на Пакта за стабилност и растеж, но трябва да бъдат подкрепени от специални мерки от 2015 г. нататък. Бяха извършени значителни стъпки за подобряване на важни аспекти на ирландската фискална рамка и качеството и навременността на предоставянето на данни. Настоящите правила за средносрочните тавани на разходите позволяват дискреционни промени от правителството, които не се ограничават до предварително определени непредвидени разходи.

               (10)

               Данъчните реформи допринесоха за фискалната корекция, но може още да се подобри ефективността на данъчната система и пригодността ѝ за стимулиране на растежа. Данъчното облагане бе изместено от данък върху трансакциите към периодичен данък, основан на стойностите на недвижимото имущество, но данъчната основа продължава да бъде относително тясна, тъй като някои видове имущество продължават да бъдат извън данъчната мрежа. Данъчното облагане на труда е фрагментирано и сложно; като данъчните основи за данъците върху потреблението и околната среда са стеснени от намалени ставки и освобождавания, а тези данъци благоприятстват растежа в по-голяма степен. Нулевата ставка и намалените ставки върху ДДС водят до ефективност на ДДС, по-ниска от средното за ЕС. Намалените ставки на ДДС са широко използвани, за да се постигнат целите на преразпределение, въпреки че не са ефикасен и добре насочен инструмент на политиката, за да защитават уязвимите групи. Допълнително може да се подобри ефективността на данъчните инструменти за околната среда и да се отстранят субсидиите, вредящи на околната среда.

               (11)

               Въпреки че Ирландия е с относително младо население, публичните разходи за здравеопазване са сред най-високите в Съюза през 2012 г. — 8,7 % от БВП, което е значително над средното равнище за ЕС от 7,3 %. Предвид сегашните трудности при управлението на бюджета на здравеопазването, очакваният демографски натиск от застаряването на населението означава, че сегашните равнища на обслужване могат да бъдат запазени само при постигането на икономически изгодни подобрения в средносрочен до дългосрочен план. Очаква се до 2060 г. разходите по здравеопазване, дължащи се на демографския натиск, да се увеличат с 1,2 процентни пункта от БВП. Предизвикателствата пред здравния сектор са с няколко измерения. Системите и процесите за финансово управление и счетоводство са разпръснати между различните доставчици на здравни услуги. Това предизвиква закъснения и препятствия за събиране и обработка на информацията. То пречи също да се следят разходите за здравеопазване и възпрепятства усилията за постигане на икономически изгодно и подходящо разпределение на ресурсите. Друго предизвикателство е високото равнище на разходите за фармацевтични продукти, като разходите за извънболнични лекарства са относително високи.

               (12)

               Ирландия е изправена пред предизвикателства, свързани с безработицата, особено дългосрочната и младежката безработица, и все още много хора в трудоспособна възраст са с ниски умения, което води до неравенство и несъответствие между уменията и потребностите на пазара на труда. Дългосрочната безработица е спаднала постепенно с неотдавнашното засилване на пазара на труда, но остава висока като дял от общата безработица, като представлява над 61 % от общия брой в края на 2013 г. Процентът на безработицата сред младите хора достигна своя връх от над 30 % в средата на 2012 г. Освен това делът на младите хора, които не участват във форма на заетост, образование или обучение, се е увеличил с 8 процентни пункта между 2007 г. и 2012 г. до 18,7 % преди да спадне до 16,1 %, но все още е сред най-високите в Съюза. Нужно е да се обхванат всички нуждаещи се млади хора в рамките на 4-месечен период в съответствие с гаранцията за младежта. С ребалансирането на икономиката са появиха несъответствия между уменията и потребностите на пазара на труда, което превърна възвръщането на уменията и придобиването на нови умения в предизвикателство за системата на образование и обучение. Освен това участието в учене през целия живот е по-ниско от средното за ЕС (7,3 % в сравнение с 10,7 % през 2013 г.).

               (13)

               Ирландия е една от страните с най-голям дял на хората, живеещи в домакинства с нисък интензитет на икономическа активност в ЕС, което води до сериозни обществени предизвикателства. Този дял бе по-висок от средното равнище за ЕС преди кризата и се повиши от 14,3 % през 2007 г. до 24,2 % през 2011 г. Ниският интензитет на икономическа активност е особено сериозен сред домакинствата с един родител с деца. Това допринесе за растящ риск от бедност или социално изключване за децата в Ирландия и засилва риска от неравностойно участие на жените на пазара на труда, което беше 67,2 % през 2013 г. в сравнение с 83,4 % за мъжете. В резултат на това вниманието бе насочено към достъпа до детски грижи и достъпните цени за тях — значителна пречка за родителите да започнат работа и да избегнат риска от бедност. Пазарът на труда също е засегнат от капани за безработица. Плоската структура на обезщетенията за безработица по схемите „обезщетение за търсещите работа“ и „надбавки за търсещите работа“, неограничената продължителност на „надбавките за търсещите работа“ и загубата на допълнителните плащания (особено добавките към наема и медицинските карти) при връщане към заетост означават, че коефициентите на заместване на дохода са относително високи за дългосрочно безработните с потенциал за ниски доходи и за други категории работници в зависимост от семейните обстоятелства.

               (14)

               Отпускането на заеми за МСП остава ниско, като отразява съчетание от ограничено кредитно търсене и ограничения в предлагането, понеже МСП продължават да страдат от прекомерна задлъжнялост и слабо местно търсене, а банките трябва да осъществят допълнителен напредък в постигането на устойчиво решение на техните необслужвани заеми към МСП. Последното проучване на Red C показва, че от 35-те % МСП, поискали банков кредит между октомври 2013 г. и март 2014 г., 19 % са получили отказ. В края на 2009 г. бе създадена Службата за преглед на кредитите, за да посредничи при спорове между заемодатели и потенциални заемополучатели МСП, на които е отказан кредит. Въпреки положителното въздействие на Службата за преглед на кредитите, изглежда досега то бе твърде ограничено, отчасти поради това че броят на жалбите бе доста малък. МСП разчитат силно на банково финансиране за инвестициите, а небанковите източници на финансиране са относително слабо развити, въпреки че понастоящем се разглеждат някои алтернативи, включително кредитни фондове. С набирането на скорост на възстановяването обаче и с възвръщането на местното търсене е вероятно да се увеличат ограниченията в предлагането, освен ако каналите за предоставяне на кредити не се възстановят по подходящ начин, което е от изключително значение за перспективите за растежа. За да се подобри достъпът до финансиране за МСП, бяха въведени специални схеми и фондове, като схемата за гарантиране на кредитите, схемата за финансиране на заеми за микропредприятията и създадените три фонда за МСП, но използването им досега остава ниско.

               (15)

               Въпреки предприетите реформи в банковия сектор в рамките на наскоро изпълнената програма за финансова помощ, все още са налице значителни предизвикателства. Тези предизвикателства бяха подробно анализирани в задълбочения преглед на Комисията от 2014 г. за Ирландия. Необслужваните заеми представляваха почти 27 % от общия брой към юни 2013 г. за трите основни местни банки. Задлъжнялостта на частния сектор продължава да бъде сред най-високите в Съюза въпреки предприето наскоро намаляване на задлъжнялостта и това продължава да поставя риск за финансовата стабилност и да бъде тежест за икономиката. Намаляването на задлъжнялостта на домакинствата и МСП е непълно, а оздравяването на баланса на банките и МСП е от изключителна важност за възстановяването на кредитните канали. Банковото кредитиране продължава да спада, а банковият сектор все още страда от липса на рентабилност, отчасти поради високия брой ипотечни кредити, обвързани с основния лихвен процент (предишни активи, носещи слаба печалба), в счетоводните баланси на банките.

               (16)

               Високи са разходите за принудително изпълнение на договорите. По-голямата част от тези разходи се пада на таксите за адвокатски услуги — 18,8 процентни пункта — а високите разходи за юридически услуги засягат структурата на разходите на всички предприятия, включително МСП. Освен това за разлика от другите професионални услуги разходите за юридически услуги не спаднаха от началото на кризата, отчасти поради недостатъчна конкуренция. Органите се ангажираха да започнат реформи в сектора на юридическите услуги като част от програмата за макроикономически корекции. През 2011 г. те публикуваха закон за регулиране на юридическите услуги, който предстои да влезе в сила. Ресурсите на съдилищата и на съдебната администрация за осъществяване на активно управление на досъдебното производство са много ограничени, което вероятно допринася за закъснения в работата на правосъдието и повишава разходите. Освен това са налице значителни недостатъци в способността на Ирландия да събира данни за ефективността на съдебната система.

               (17)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Ирландия. Тя направи оценка на националната програма за реформи и на програмата за стабилност. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Ирландия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—7 по-долу.

               (18)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (5) е отразено по-специално в препоръки 1 и 2 по-долу.

               (19)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка, Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1, 3, 5 и 6 по-долу.

               (20)

               В рамките на европейския семестър Комисията извърши и анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на това Съветът отправи конкретни препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (6). Като държава, чиято парична единица е еврото, Ирландия следва също така да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Ирландия да предприеме следните действия през периода 2014—2015 г.:

               1.

               Да изпълни изцяло бюджета за 2014 г. и да осигури корекцията на прекомерния дефицит по устойчив начин до 2015 г. чрез подпомагане на бюджетната стратегия с допълнителни структурни мерки, като същевременно постигне усилието за структурна корекция, посочено в препоръката на Съвета, в рамките на процедурата при прекомерен дефицит. След коригиране на прекомерния дефицит да се стреми към постигане на структурна корекция от поне 0,5 % от БВП годишно или повече в посока към средносрочната цел, ако икономическите условия са добри или ако това е необходимо, за да се гарантира спазването на правилото за дълга, за да се намали по устойчив начин високото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП. Да увеличи надеждността на стратегията за фискална корекция, да приложи ефективно многогодишното бюджетно планиране и да определи широки бюджетни мерки в подкрепа на средносрочните фискални цели. Да гарантира задължителния характер на тавана на разходите на правителството, включително чрез ограничаване на задължителния обхват за дискреционни промени. За да се подкрепи фискалната консолидация, следва да се разгледа въпросът за повишаването на доходите чрез разширяване на данъчната основа. Да подобри пригодността на данъчната система за опазване на околната среда и стимулиране на растежа.

               2.

               Да напредне с реформата на сектора на здравеопазването, започната съгласно стратегическата рамка за бъдещото здравеопазване, за да повиши ефективността от гледна точка на разходите. Да приеме допълнителни мерки, за да намали разходите за фармацевтични продукти, включително чрез по-често привеждане на цените в съответствие за патентованите лекарства, повишено навлизане на генеричните лекарства и подобряване на практиките по предписване на лекарства. Да реформира системите на финансово управление на националната служба за здравеопазване, за да рационализира системите за всички доставчици и да подкрепи по-добро управление на исканията за възстановяване на разходите. Да въведе индивидуални здравни идентификатори, считано от края на първото тримесечие на 2015 г. най-късно.

               3.

               Да се стреми към допълнителни подобрения в активните политики по заетостта с особен акцент върху дългосрочно безработните, върху лицата с ниски квалификации и — в съответствие с целите на схемата „Гаранция за младежта“ — върху младите хора. Да осъществи напредък по текущата реформа на системата за допълнително образование и обучение (ДОО), на схемите за подкрепа на заетостта и на програмите за чиракуване. Да предостави повече обучение на работното място; да подобри и осигури връзката на курсовете по ДОО и програмите за чиракуване с нуждите на пазара на труда. Да увеличи равнището и качеството на услугите за подкрепа, предоставени от бюрата по труда на Intreo. Да въведе добре работеща система за ориентиране в областта на ДОО между бюрата по труда на Intreo и Съветите за образование и обучение.

               4.

               Да реши проблема с ниския интензитет на икономическа активност сред домакинствата и да се справи с риска от бедност сред децата чрез постепенно намаляване на обезщетенията и допълнителните плащания след връщане към заетост. Да улесни участието на жените на пазара на труда, като подобри достъпа до целодневни детски грижи на по-достъпни цени, особено за семействата с ниски доходи.

               5.

               Да осъществи напредък в политиките за сектора на МСП, включително инициативи за справяне с достъпността на банковото и небанковото финансиране и с преструктурирането на дълга, като същевременно се избягват рисковете за публичните финанси и финансовата стабилност. Да осъществи напредък по инициативите за подобряване на достъпа на МСП до банкови кредити и небанково финансиране. Да въведе система за наблюдение за кредитирането на МСП в банковия сектор. Същевременно да работи, за да гарантира, че наличните небанкови кредитни инструменти, включително трите фонда за МСП, съфинансирани от Националния пенсионен резервен фонд, ирландския фонд за микрофинансиране (Microfinance Ireland) и временната схема за гарантиране на заемите, се използват по-добре. Да насърчава използването от МСП на тези и на други небанкови схеми. Да увеличи видимостта на Службата за преглед на кредитите и способностите ѝ за посредничество при спорове между банки и потенциални заемополучатели МСП, на които е бил отказан кредит.

               6.

               Да наблюдава резултатите на банките по отношение на целите за преструктуриране на просрочените ипотеки. Да обяви амбициозни цели за третото и четвъртото тримесечие на 2014 г., за да могат основните ипотечни банки да предложат и сключат решения за преструктуриране на ипотеките, просрочени с над 90 дни, за да могат устойчиво да разрешат просрочените ипотеки до края на 2014 г. Да продължи да оценява устойчивостта на сключените споразумения за преструктуриране чрез одити и целенасочени прегледи на място. Да разработи насоки за устойчивост на решенията. Да публикува редовно данни за портфейлите на банките със заеми за МСП, при които е налице просрочване, за да увеличи прозрачността. Да разработи стратегия за справяне с излагането на търговско недвижимо имущество с просрочена ипотека. Да създаде централен кредитен регистър.

               7.

               Да намали разходите за съдебни производства и услуги и да насърчи конкуренцията, включително чрез приемането на закона за регулиране на юридическите услуги до края на 2014 г., в т.ч. разпоредбата му, позволяваща въвеждането на мултидисциплинарни практики, и чрез стремеж за премахване на запазеното право на адвокати върху имущество или документи на клиентите им (solicitor's lien). Да наблюдава отражението му, включително разходите за правни услуги. Да осъществи стъпки за изпълнение, за да гарантира, че Органът за регулиране на юридическите услуги ще започне да функционира незабавно и че ще изпълнява задълженията си по законодателството, включително що се отнася до публикуването на наредби или насоки за мултидисциплинарни практики и решаването на жалби. Да подобри системите за събиране на данни, за да се усъвършенства наблюдението и оценката на ефективността на съдебните производства, за да се определят въпросите, които се нуждаят от реформа.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  OВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. съгласно Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 г. (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 година за засилване на икономическото и бюджетно наблюдение над държавите членки в еврозоната, изпитващи или застрашени от сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 1).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (EО) № 1466/97.

      (6)  Вж. страница 141 от настоящия брой на Официален вестник.


				|

		52012PC0676

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за отмяна на Решение 2009/587/EО относно наличието на прекомерен дефицит в Малта /* COM/2012/0676 final */

			   	.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
отмяна на
Решение 2009/587/EО
относно
наличието на
прекомерен
дефицит в
Малта
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 126,
параграф 12 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Комисията,
като
има предвид,
че:
(1)       С
Решение 2009/587/ЕО
на Съвета от 7
юли 2009 г.[1], след
препоръка на
Комисията в
съответствие
с член 104,
параграф 6 от
Договора за
създаване на
Европейската
общност (ДЕО),
бе установено,
че в Малта е
налице
прекомерен
дефицит.
Съветът
отбеляза, че
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет в
Малта е
достигнал 4,7 %
от БВП през 2008 г.,
далеч
надхвърляйки
референтната
стойност от 3 %
от БВП, а
брутният
държавен
дълг остава
над референтната
стойност от 60 %
от БВП от 2003 г.
насам и
възлиза на 64,1 %
от БВП през 2008 г.[2].
(2)       Също
така на 7 юли 2009 г.,
въз основа на
препоръка на
Комисията, Съветът
отправи
препоръка
към Малта в
съответствие
с член 104,
параграф 7 от
ДЕО и член 3,
параграф 4 от
Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета за
определяне и
изясняване
на
прилагането
на
процедурата
при
прекомерен
дефицит[3], с
оглед
преодоляване
на
състоянието
на прекомерен
бюджетен
дефицит
най-късно до
края на 2010 г.
Препоръката
бе публично
оповестена.
(3)       На
16 февруари 2010 г.,
въз основа на
препоръка на
Комисията, Съветът
заключи, че
са били
предприети
ефективни
действия в
съответствие
с отправената
от него
препоръка по
член 104,
параграф 7 от
ДЕО, но са
настъпили
неочаквани
неблагоприятни
икономически
събития със
значими
отрицателни
последици за
държавните
финанси на
Малта след приемането
на
препоръката.
Затова
Съветът прие
преразгледана
препоръка
към Малта по
член 126,
параграф 7 от
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз (ДФЕС) за
удължаване
на срока за
преодоляване
на
прекомерния дефицит
с една
година, т.е. до 2011 г.
Препоръката
бе публично
оповестена.
(4)       Съгласно
член 126,
параграф 12 от
ДФЕС всяко
решение на
Съвета за
наличието на
прекомерен
дефицит се
отменя,
когато по
мнение на
Съвета
прекомерният
дефицит в
съответната
държава
членка е бил
преодолян.
(5)       В
съответствие
с член 4 от
приложения
към ДФЕС
Протокол
относно процедурата
при
прекомерен
дефицит
Комисията
предоставя
данните за
изпълнението
на
процедурата.
Като част от
прилагането
на този
протокол
държавите
членки
трябва да
предоставят
данни за
бюджетния
дефицит и
държавния
дълг, както и
за други
свързани с
тях
показатели
два пъти
годишно, а
именно до 1
април и до 1
октомври, в
съответствие
с член 3 от
Регламент
(ЕО) 479/2009 от 25 май 2009 г.
на Съвета за
прилагане на
Протокола
относно
процедурата
при
прекомерен
дефицит, приложен
към ДФЕС[4].
(6)       Когато определят
дали дадена
процедура
при прекомерен
дефицит
следва да се
отмени,
Комисията и
Съветът
следва да
вземат
решение въз основа
на
предоставените
данни. Освен
това процедурата
при
прекомерен
дефицит
следва да се
отмени само
ако
прогнозите
на Комисията сочат,
че дефицитът
няма да
надвишава
прага от 3 % от
БВП в рамките
на
прогнозния
период.
(7)       Въз
основа на
данните,
предоставени
от Комисията
(Евростат) в
съответствие
с член 14 от
Регламент
(ЕО) № 479/2009, след
изпратеното
от Малта
преди 1 април 2012 г.
уведомление
и въз основа
на
прогнозата на
службите на
Комисията от
есента на 2012 г.,
се налагат
следните
заключения:
–
След
максималните
стойности
през 2008 г.
дефицитът по
консолидирания
държавен бюджет
постепенно
намаля и
достигна 2,7 %
от БВП през 2011 г.,
което е под
референтната
стойност от 3 %
от БВП. Значителното
подобрение в
сравнение с 2010 г.,
когато
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет беше 3,6 %
от БВП се
дължи
основно на
повишението
на приходите
с 0,7 % от БВП. В
прогнозата
на службите
на Комисията
от есента на 2012 г.
нетното
въздействие
на
еднократните
мерки за
намаляване
на дефицита
през 2011 г. се
оценява на 0,7 %
от БВП. Очакванията
за
структурното
салдо, т.e. коригираното
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл
бюджетно
салдо без
еднократните
и временни
мерки, са за
подобрение с 1
процентен
пункт от БВП
през 2011 г.,
което
надхвърля
изискваното
и препоръчано
от Съвета
подобрение с
най-малко ¾ %
от БВП.
–
В
прогнозата
на службите
на Комисията
от есента на 2012
г. се
предвижда
дефицитът да
бъде
допълнително
намален до 2,6 %
от БВП през 2012 г.
главно
благодарение
на мерки за
увеличаване
на приходите,
за повечето
от които се смята,
че имат
еднократен
характер; нетното
въздействие
на
еднократните
мерки за
намаляване
на дефицита
се изчислява на
1 % от БВП. При
условие че
политическият
курс се запази,
т.е. без
отчитане на
консолидационните
мерки,
съдържащи се
в бюджета за 2013 г.,
приет след
крайната
дата за
включване на
данни в
прогнозата,
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет се
очаква да
нарасне до 2,9 %
от БВП през 2013 г.
и да спадне отново
до 2,6 % от БВП
през 2014 г., което
означава да
се запази под
референтната
стойност от 3 %
от БВП в
рамките на
прогнозния
период. Програмата
за
стабилност
от април 2012 г.
поставя като
цел по-ниски
дефицити — 2,2 %, 1,7 %
и 1,1 % от БВП
съответно
през 2012 г., 2013 г. и 2014 г.
Разминаването
между
прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. и
посочената в
Програмата
за стабилност
за 2012 г. цел се
обяснява
главно със
заложения в програмата
по-динамичен
растеж.
–
В
годините
след 2011 г. —
определения
от Съвета
краен срок —
съгласно
бюджетните
прогнози на
службите на
Комисията от
пролетта на 2012 г.
не се
предвижда
подобрение в
бюджетното
салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл и без
еднократните
и други временни
мерки, през 2012 г.
и подобрение
от ¼
процентен
пункт от БВП през
2013 г. Това е под
референтната
стойност от 0,5 %
от БВП за
корекцията с
оглед
постигане на средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ), изисквана
съгласно
предпазната
част на Пакта
за стабилност
и растеж, т.е. Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета[5]. Тази
бавна
корекция се
очаква на
фона на като
цяло
балансирани
циклични
условия; т.е.
разликата
между
фактическия
и потенциалния
БВП се очаква
да бъде почти
нулева. Същевременно
структурата
на растежа се
очаква да
бъде с
относително
нисък дял на
приходите от
данъци.
Особено през 2012 г.
икономическият
растеж е
следствие от
нетния износ,
докато
вътрешното
търсене се очаква
да бъде
по-скоро
слабо в
сравнение с предишните
тенденции.
През 2014 г. се
предвижда
подобрението
да достигне ½
процентен
пункт от БВП. Освен
това през 2012 г.
реалният
растеж на
държавните
разходи, без
да се отчитат
дискреционните
мерки по отношение
на приходите,
се очаква да
бъде под
референтния
средносрочен
темп на растежа
на
потенциалния
БВП, както е посочено
в член 5 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета.
Същевременно
при условие,
че се запази
политическият
курс,
действителното
нетно
нарастване
на разходите
би довело до
значително
отклонение
от този
референтен
темп през 2013 г.
и 2014 г.
–
Консолидираният
брутен
държавен
дълг като дял
от БВП нараства
от 2008 г. насам и
достигна 70,9 %
от БВП през 2011 г.
Според
прогнозата
на службите
на Комисията
от есента на 2012 г.
се очаква
съотношението
на дълга да
продължи да
нараства и да
достигне 72,4 %
от БВП през 2012 г.,
73,1 % от БВП през 2013 г.
и 72,8 % от БВП
през 2014 г. За
разлика от
това в
програмата
за стабилност
за 2012 г. се
предвижда
съотношението
на дълга да започне
да намалява
след 2011 г. и да
достигне 67,4 %
от БВП до 2014 г. Разминаването
между двете
прогнози се
дължи на
по-ниския
първичен
излишък и
по-високата
корекция
наличности-потоци
в прогнозата
на службите
на Комисията
от есента
(8)       Съветът
припомня, че
от 2012 г., т.е.
годината
след
коригирането
на прекомерния
дефицит, за
период от три
години Малта
следва да
постигне
достатъчен напредък,
за да изпълни
критерия за
дълга в съответствие
с член 2,
параграф 1а
от Регламент
(EО) № 1467/97.
(9)       По
мнението на
Съвета
прекомерният
бюджетен
дефицит в
Малта е бил
коригиран в
рамките на
поставения
срок (2011 г.) и
затова
Решение 2009/587/ЕО
следва да
бъде
отменено,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
От
цялостната
оценка е
видно, че
прекомерният
бюджетен
дефицит в
Малта е
коригиран.
Член 2
С
настоящото
решение се
отменя
Решение 2009/587/EО.
Член 3
Адресат
на
настоящото
решение е
Република
Малта.
Съставено
в Брюксел на
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ
L 202, 4.8.2009 г., стр. 42.
[2]               Данните
за дефицита
по
консолидирания
държавен
бюджет и
консолидирания
държавен дълг
за 2008 г. бяха
впоследствие
коригирани —
съответно на
4,6% и 62,0% от БВП.
[3]               OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.
[4]               OВ L 145, 10.6.2009 г., стр. 1.
[5]               OВ
L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 20 ноември 2008 г. относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз

text:
               13.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 319/8

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 20 ноември 2008 г.
   относно мобилността на младите доброволци в Европейския съюз
   (2008/C 319/03)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 149, параграф 4 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като има предвид, че:

               1.

               За младите доброволци мобилността е неразделна част от свободата на движение на хора, защитена от член 18 от Договора.

               2.

               Общността може да приема мерки за насърчаване на мобилността на младите доброволци, като се насърчава сътрудничество между организаторите на доброволчески дейности в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. Съгласно принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата препоръка не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.

               3.

               Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1), и свързаните с него разпоредби се отнасят само за доброволците, които са социално осигурени съгласно националното законодателство, поради което е възможно някои проблеми, свързани със социалната защита, понякога могат да бъдат причина за въздържане за участие в доброволчески дейности в друга държава-членка.

               4.

               Препоръка 2001/613/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юли 2001 г. относно мобилността в рамките на Общността на студенти, лица, преминаващи обучение, доброволци, преподаватели и обучаващи (2) приканва държавите-членки да предприемат мерките, които считат за подходящи, в съответствие с общностното право и в рамките на националното си законодателство, за да се гарантира, че доброволците и техните семейства да не са дискриминирани по отношение на съответната социална защита, като например здравеопазване и социални политики, което може да засегне мобилността им.

               5.

               Препоръка 2001/613/ЕО и Препоръка 2006/961/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно транснационалната мобилност в Общността с цел образование и обучение: „Европейска харта за качество на мобилността“ (3) изрично се отнасят и до доброволците.

               6.

               Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (4) предвижда възможност за издаване на специални разрешения за пребиваване на граждани на трети страни, кандидатстващи да бъдат приети на територията на държава-членка с цел извършване на доброволческа дейност.

               7.

               Резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 15 ноември 2004 г. относно общите цели за доброволческите дейности на младите хора и Резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 16 ноември 2007 г. относно изпълнението на общите цели за доброволческите дейности на младите хора (5) поставят общи цели за доброволческите дейности на младите хора, предлагат обмен на добри практики и дейности за взаимно обучение в подкрепа на изпълнението на тези цели и приканват държавите-членки да потърсят практически начини за измерване на напредъка. Втората резолюция приканва и Комисията да направи допълнителни предложения за насърчаване и признаване на доброволческите дейности, извършвани от младежи.

               8.

               През април 2008 г. Европейският парламент прие доклад за „Ролята на доброволческата дейност и приноса й за икономическо и социално сближаване“, в който държавите-членки и регионалните и местни органи се насърчават да признаят ценността на доброволческите дейности за подпомагане на социалното и икономическото сближаване и се препоръчва поощряване на трансграничните доброволчески проекти.

         ПРИЗНАВА, ЧЕ:

               1.

               В рамките на настоящата препоръка трансграничните доброволчески дейности имат следните характеристики: отворени за всички младежи, предприети по собствена воля в името на общ интерес, за продължителен период, с ясна рамка и в държава, различна от държавата на пребиваване, безвъзмездно или срещу символично заплащане и/или покриване на разходите. Доброволческите дейности не следва да оказват неблагоприятно въздействие върху потенциалната или съществуващата платена заетост, нито да се разглеждат като нейни заместители.

               2.

               Доброволческите дейности са източник на богат опит в контекста на неформалното образование и самостоятелно учене, който увеличава професионалните умения и компетентност на младите хора, увеличава пригодността им за заетост и чувството им за солидарност, развива социални им умения, улеснява интегрирането им в обществото и насърчава активното гражданско участие.

               3.

               В Европа съществува голямо разнообразие от доброволчески дейности, организирани от гражданското общество и от органи на публичната власт. Тези дейности следва да се запазят и да се доразвиват, както и да се улеснява сътрудничеството между организаторите на такива дейности.

               4.

               Трансграничната мобилност в Европа може да се използва като важен инструмент за насърчаване на образованието, заетостта и регионалното и социалното сближаване, както и за да спомогне за подобряване на взаимното разбирателство и активното участие в обществото. Това е особено важно за младите хора в условията на пазар на труда, на който все повече се ценят приспособимостта и гъвкавостта.

               5.

               Местните общности, приемащи млади доброволци, извличат значителна полза от техните дейности, които могат да се осъществяват в широк кръг от области, като например насърчаване на социалното включване, запазване на културното наследство, насърчаване на солидарността между поколенията и опазване на околната среда. В същото време тези дейности обогатяват културното многообразие на приемащите общности.

               6.

               Доброволческите дейности са приоритет на отворения метод на координация в областта на младежта, чрез който вече са установени голям брой добри практики. В този контекст Европейската доброволческа служба (ЕДС) — действаща в рамките на програмата на ЕС за младежта от 1996 г. насам, дава възможност на младежите да участват в доброволчески дейности в различни области. Настоящата програма „Младежта в действие“ подкрепя това действие.

               7.

               Независимо от тези усилия е възможно все още да съществуват пречки пред трансграничната мобилност на младите доброволци в Европа, поради което настоящата препоръка има за цел преди всичко да осигури на държавите-членки необходимата рамка, за да засилят сътрудничеството си, без да се засяга съществуващото в национален план разнообразие.

               8.

               По-доброто сътрудничество между организаторите на доброволчески дейности в различните държави и засиленият обмен на информация могат да насърчат всички млади европейци, независимо от тяхната националност, да се ангажират в по-голяма степен в доброволчески дейности в трети държави.

               9.

               Специално внимание следва да се отдели на младите хора с по-ограничени възможности, тъй като доброволческата дейност представлява особено ценна възможност за мобилност за тези млади хора, които иначе биха се възползвали в по-малка степен или изобщо не биха се възползвали от програмите за мобилност.

         ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ:

               A.

               Да насърчават мобилността на младите доброволци в Европа като подобряват условията за сътрудничество между организаторите на доброволчески дейности в различни държави, независимо дали са организации на гражданското общество или органи на публичната власт, така че всеки младеж да има възможност, ако желае, да работи като доброволец в Европа.

               Б.

               Да улесняват разработването за тази цел на следните направления за действие, като зачитат съответно националните рамки и законодателство в сферата на доброволческата дейност и собствените си общонационални приоритети, съществуващите възможности на местно равнище и техния режим за публични разходи:

                           1.

                           подобряване на нивото на знанията за доброволческите дейности, осъществявани на собствената им територия, и изпращане на тази информация на Европейската комисия за по-нататъшно разпространение;

                           2.

                           осигуряване на по-лесен достъп до информация за възможностите за доброволческа дейност в чужбина за младите хора, работещите в областта на младежта и младежките организации;

                           3.

                           предоставяне на съответните участници информация за правата и възможностите, произтичащи от действащите на европейско и национално равнище разпоредби за трансграничните доброволчески дейности;

                           4.

                           насърчаване на обмена на информация за възможностите за доброволческа дейност с други държави-членки и опростяване на процедури, които трябва да се следват, за да се улесни участието млади доброволци от една държава-членка в доброволчески дейности в други държави-членки;

                           5.

                           възприемане, когато е уместно, гъвкав подход при разработването на възможности за трансгранични доброволчески дейности в Европа, например чрез:

                                       —

                                       подкрепа за развитието на капацитет за приемане на трансгранични доброволци,

                                       —

                                       подкрепа за създаването на звена за контакт по въпросите на младите европейски доброволци, свързани — ако е възможно — с националните агенции към програмата „Младежта в действие“,

                                       —

                                       насърчаване на използването на съществуващите европейски механизми, които могат да подпомогнат мобилността на младите хора, като например картите за мобилност,

                                       —

                                       насърчаване на транграничната мобилност на работещите в областта на младежта и младежките организации,

                                       —

                                       подкрепа за създаването на информация и курсове на обучение по въпросите за трансграничните доброволчески дейности на младите хора за работещите в областта на младежта и младежките организации, местните органи и гражданските структури.

                           6.

                           повишаване на осведомеността относно значението на междукултурните компетентности и усвояването на езици сред младежта, за да се намалят пречките пред тяхната трансграничната мобилност;

                           7.

                           насърчаване на организаторите на доброволчески дейности да разработват инструменти за самооценка, като отчитат опита на ЕДС, за да се гарантира качеството на трансграничните доброволчески дейности, в които участват;

                           8.

                           насърчаване на организаторите както в изпращащите, така и в приемащите държави-членки, да си сътрудничат при предоставянето на гаранции относно защитата на младите доброволци и получателите на услуги. Това следва да включва достатъчно информация относно доброволческата дейност, нейните организатори и доброволеца, за да имат възможност и двете страни да вземат съзнателно решение дали дейността е подходяща и да изпълнят всички правни изисквания;

                           9.

                           допълнително разглеждане на съответните разпоредби за социална защита чрез подходящите съществуващи форуми на ЕС с оглед максимално оползотворяване на възможностите, предоставяни от законодателството на ЕС и националните законодателства;

                           10.

                           насърчаване на подходящото признаване на учебните резултати от доброволчески дейности в съответствие с общностните разпоредби и съгласно съответните национални квалификационни системи или рамки, където има такива;

                           11.

                           насърчаване на използването на равнище ЕС на инструменти, които могат да улеснят трансграничните доброволчески дейности, като осигурят прозрачност на квалификациите, например Europass, Youthpass и Европейската квалификационна рамка;

                           12.

                           отделяне на специално внимание върху младите хора с по-ограничени възможности, за да се подобри достъпът им до доброволчески дейности и по-специално до трансгранични доброволчески дейности.

         ПОДКРЕПЯ НАМЕРЕНИЕТО НА КОМИСИЯТА:

               1.

               да подкрепя държавите-членки в посочените по-горе задачи, като използва рамката на ЕС за сътрудничество в областта на младежта и по-специално отворения метод на координация и програмата „Младежта в действие“;

               2.

               при постоянен контакт с държавите-членки да насърчава и организира обмен на информация и опит от областта на сътрудничеството между организаторите на доброволчески дейности в различните държави, независимо дали са представители на гражданското общество или органи на публичната власт;

               3.

               да разработи Европейски портал на младите доброволци, посветен на доброволческата дейност, изграден на основата на национални портали, бази данни или специални уебсайтове за младежки доброволчески дейности, където съществуват такива;

               4.

               да докладва на Съвета четири години след приемането на настоящата препоръка, за да се определи дали предложените мерки действат ефективно и да се прецени необходимостта от по-нататъшни действия.

         Съставено в Брюксел на 20 ноември 2008 г.

      (1)  ОВ L 149, 5.7.1971 г., стр. 2.

      (2)  ОВ L 215, 9.8.2001 г., стр. 30.

      (3)  ОВ L 394, 30.12.2006 г., стр. 5.

      (4)  ОВ L 375, 23.12.2004 г., стр. 12.

      (5)  ОВ C 241, 20.9.2008 г., стр. 1.