				|

		52014DC0421

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи за 2014 г. на Австрия и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за 2014 г. /* COM/2014/0421 final */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи за 2014 г.
на Австрия
и съдържаща
становище на
Съвета
относно програмата
за
стабилност
на Австрия за
2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху
състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището на
Комитета по
заетостта,
като
взе предвид
становището
на Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
на Комитета
за
икономическа
политика,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна
съгласие по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е съсредоточена
върху
ключовите
области, в които
е необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала на
Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)
На 13
юли 2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията Съветът
прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение относно
насоките за
политиките за
заетост на
държавите
членки, като
заедно двата
акта представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с
интегрираните
насоки при провеждането
на
националната
си икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната, като
се използват
всички
възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение относно
действията,
които да
бъдат предприети
на равнището
на държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията „Европа
2020“ и с
изпълнението
на специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9
юли 2013 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Австрия за
2013 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Австрия за
периода 2012—2017 г.
На 15 ноември 2013
г., в съответствие
с Регламент
(ЕС) № 473/2013[4],
Комисията
представи
становището
си относно
проекта на
бюджетен
план на
Австрия за 2014 г.[5]
(5)
На 13
ноември 2013 г.
Комисията
прие годишния
обзор на
растежа[6], с
което
постави
началото на европейския
семестър за 2014
г. за
координация
на
икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[7], в
който не беше
посочено, че Австрия
е една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(6)
На 20
декември 2013 г.
Европейският
съвет утвърди
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на
диференцирана
и благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
кредитиране
в
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)
На 8
април 2014 г.
Австрия
представи
националната
си програма
за реформи за
2014 г., а на 29 април 2014
г. — своята
програма за
стабилност.
Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)
Целта
на
бюджетната
стратегия, заложена
в програмата
за
стабилност
за 2014 г. е да
бъде
постигната
средносрочната
цел за
структурен
дефицит от не
повече от 0,45 %
от БВП до 2016 г.,
което
отразява
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Дефицитът
на сектор
„Държавно
управление“ бе сведен
устойчиво
под 3 % от БВП
през 2013 г. Планира
се
(преизчисленото)
структурно
салдо да
остане
непроменено
през 2014 г. и да
се подобри с 0,3
процентни
пункта от БВП
през 2015 г., което
представлява
значително
отклонение
от постигането
на изискваната
корекция
през двете
години.
Нарастването
на разходите
също ще се
отклони от целевия
показател за
разходите
както през 2014 г.,
така и през 2015 г.
На 12 март 2014 г.
Австрия
обяви набор
от
допълнителни
мерки по отношение
на приходите
и разходите. При
условие че
тези мерки
бъдат
стриктно и своевременно
изпълнени,
бюджетната
стратегия на
Австрия вече не
предполага планирано
значително
отклонение
от плана за корекции,
насочен към
постигане на
средносрочната
цел през 2014г.
Същевременно
предвиденият
план за
корекции,
насочен към
постигане на
средносрочната
цел, съдържа
рискове по
отношение на
спазването
на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Съгласно
програмата
за
стабилност консолидиран
дълг на
сектор
„Държавно управление“
ще се увеличи
значително
от близо 74,5 % от
БВП през 2013 г.
до 79 % през 2014 г вследствие
на въздействието
от
учредяването
на дружество
за
ликвидация
на активите
на Hypo Alpe Adria, а
дългът ще
почне да
намалява от 2015
г. нататък.
Макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата e
реалистичен
и бе изготвен
от
независима
организация,
Австрийския
институт за
икономически
изследвания —
WIFO. Съгласно
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г. се
очаква
дефицитът да
остане под 3 %
през 2014 г. и 2015 г. Тя
обаче
предвижда
влошаване на
структурното
салдо през 2014 г.
и неговото
подобряване
само с 0,1 % от
БВП през 2015 г.
Въз основа на
своята
оценка на
програмата и
въз основа на
прогнозата
на Комисията,
както и въз
основа на
оценката си
относно
допълнителните
мерки,
обявени на 12
май, в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че
Австрия е коригирала
устойчиво
прекомерния
си дефицит,
но че продължава
да съществува
риск от
значително
отклонение
от плана за
корекции,
насочен към
постигане на
средносрочната
цел, през 2014 г. и 2015
г.
(9)
В
съответствие
с Договора за
стабилност,
координация
и управление
Австрия
укрепи
бюджетната
си рамка през
2013 г.
посредством
реформа на
австрийския
Пакт за
вътрешна
стабилност.
Мандатът на
австрийския
фискален
съвет беше
разширен от
ноември 2013 г. в
отговор на
изискванията
на фискалния
пакт. Нуждата
от цялостна
реформа на взаимоотношенията
между
различните
равнища на
управление с
оглед на
по-добро рационализиране
на съответните
им
отговорности
обаче остава,
както е
признато от
коалиционното
правителство.

(10)
Средносрочните
и дългосрочните
разходи за
пенсии и
здравеопазване
и в по-малка
степен тези
за
дългосрочни
грижи
представляват
риск за
устойчивостта
на
публичните
финанси. През
2014 г. влезнаха в
сила някои
мерки,
насочени към
ограничаване
на достъпа до
схеми за
ранно
пенсиониране
и към
увеличаване
на стимулите
за оставане
по-дълго на
работа.
Независимо
от това действителната
пенсионна
възраст от 58,4
години през 2012
г. остава
значително
под
законоустановената
пенсионна
възраст (5,6
години под
тази за мъжете
и 2,6 години под
тази за
жените през 2012
г.).
Националната
програма за
реформи
съдържа
относително
амбициозни
краткосрочни
цели за
повишаване
на действителната
пенсионна
възраст с 1,6
години между
2012 г. и 2018 г. и
тяхното
изпълнение
ще трябва да
се следи
отблизо.
Неотдавнашните
реформи в
пенсионната
система вероятно
ще намалят в
известна
степен рисковете
за
устойчивостта,
ако
реформите са
придружени
от
подобрения в
условията на
пазара на
труда, които
да
позволяват
на по-възрастните
работещи да
останат
по-дълго на
работа. Не
съществуват
обаче
планове за
въвеждане на
мерки, които
имат по-силен
структурен и
дългосрочен
ефект, като
например
ускоряване
на
хармонизацията
на
законоустановената
пенсионна
възраст за
мъжете и
жените и
обвързване
на
пенсионната
възраст с продължителността
на живота,
които биха
допринесли
допълнително
за по-дълъг
трудов живот
и за финансовата
стабилност
на
пенсионната
система.
(11)
Ефикасното
разпределение
на средства в
австрийската
система на
здравеопазване
е възпрепятствано
от сложна
структура за
управление и
относително
силен акцент
върху големия
и скъп
болничен
сектор. Бяха
взети някои
мерки за
провеждане
на реформа на
здравеопазването
и за
подобряване
на ефективността
на
публичните
разходи. Те
могат обаче да
не са
достатъчни
за
преодоляване
на структурната
слабост в
сектора и
остава
нуждата от определяне
на
по-амбициозни
цели за преход
в
предоставянето
на болнични
услуги от стационарния
към
амбулаторния
сектор и за засилване
на
превантивното
здравеопазване,
публичните
разходи за
което са
по-ниски от
средните за
ЕС.
Приветстват
се обявените
мерки за
засилване на
първичната
медицинска помощ
и за
разработване
на програми
за интегрирани
грижи във
връзка с
хроничните
болести.
Фондът за
дългосрочни
грижи,
средствата в
който ще
бъдат
увеличени до
2016 г. с допълнителни
650 милиона
евро и се
планира да
бъдат
увеличени
допълнително
с още 700
милиона евро
до 2018 г.,
предоставя
временно
решение за финансирането
на услуги по
предоставяне
на грижи.
Финансовата
устойчивост
на системата
за
дългосрочни
грижи ще
изисква внимание
и след
изтичането
на тези
срокове.
(12)
Австрийската
данъчна
система
продължава
да се
характеризира
с висока
данъчна и
социалноосигурителна
тежест върху
труда, особено
върху труда
на лицата с
ниски доходи.
Приходите от
данъчното
облагане на
труда възлизат
на 24,7 % от БВП
през 2012 г. — един
от
най-високите проценти
в ЕС.
Социалноосигурителните
вноски и
данъците
върху
трудовите
възнаграждения
възлизат на
близо 50 % от
брутните заплати.
Високите
социалноосигурителни
вноски и
високата
началната
ставка на данъците
върху
доходите
вероятно ще
намалят
стимулите за
работа за
лица с нисък
потенциал за
доходи и за
вторите
работещи в домакинствата.
Приетият
наскоро
данъчен пакет
включва
ограничени
мерки за
намаляване
на данъчното
бреме върху
труда, но не
използва потенциала
за
пренасочване
на данъчното облагане
към данъци,
които са
по-малко вредни
за растежа,
като
например
постоянните
данъци върху
недвижимо
имущество,
чиито прогнозни
оценки на
облагаемите
стойности са
остарели
(13)
Пазарът
на труда в
Австрия
продължава
да
функционира
добре, като
има едно от
най-ниските
равнища на
безработица
в ЕС (за 2013 г.: 4,9 %).
При все това
бъдещите
предизвикателства,
свързани с
остаряването
на
населението и
с
евентуалното
намаляване
на работната сила,
изискват да
се използва
по-добре
недостатъчно
използвания
потенциал на
възрастните
работници,
жените и
мигрантите.
Равнището на
заетост на
възрастните
работници
остава под
средното
равнище за ЕС
(44,9 % в
сравнение с
50,3 %), въпреки че
тяхното
равнище на
участие се е
увеличило
значително
от 2000 г. насам с
почти 15
процентни
пункта до 44,9 %
през 2013 г.
Мерките за
ограничаване
на ранното
пенсиониране
ще влязат в
сила през 2014 г. и
допълнителни
мерки за
засилване на
стимулите за
по-късно
напускане на
пазара на
труда са в
процес на
подготовка.
При все това
остават да
съществуват
трудности за
възрастните
работници,
свързани с
оставането
на работа или
повторното
започване на
работа.
Мигрантите продължават
да са
изправени
пред пречки
за пълна
интеграция
на пазара на
труда и пред
по-високи
равнища на
безработица,
които се дължат
отчасти на
оставащите
бариери пред
признаването
на
квалификации,
като същевременно
те
представляват
нарастваща
част от работната
сила. Макар
че равнището
на заетост при
жените,
изразяващо
се в 70,8 % през 2013 г.,
е относително
високо, то е
значително
по-малко благоприятно,
когато е
измерено в
еквивалента му
на пълно
работно
време (55,6 % през
2012 г.). Австрия
има един от
най-високите
проценти на
заетост на
жените при
непълно
работно
време и
висока
концентрация
на жените на
нископлатени
работни места.
Вследствие
на това разликата
в
заплащането
и пенсиите на
мъжете и
жените е една
от
най-големите
в ЕС. Въпреки
че бяха предприети
някои мерки
за
подобряване
на услугите
за детски и
дълготрайни
грижи,
наличието на
детски
заведения и
на заведения
за дългосрочни
грижи е
ограничено
(14)
Австрия
подобри
резултатите
от образованието
във всички
категории,
оценени в
проучването
на ОИСР
относно уменията
на учениците
за 2012 г., но
постиженията,
касаещи
уменията за
четене, са
все още под
средните за
ЕС и
социално-икономическият
произход
продължава
да има
значително влияние
върху
образователните
постижения.
Макар и като
цяло целта за
дела на
преждевременно
напусналите
образователната
система да е
постигната,
процентът на
учениците с
миграционен
произход,
представляващ
нарастващ
брой ученици,
бе три пъти
по-висок от
този за учениците
с
немиграционен
произход (за
2012 г. — 21,5 % в
сравнение с
6,0 % ). Не се
акцентува
достатъчно
върху
предотвратяването
на
преждевременното
напускане на
училище и все
още има нужда
от разработване
на
общонационален
стратегически
подход за
висококачествено
образование
в ранна
детска
възраст.
Някои
реформи
относно
различни аспекти
на
училищната
система,
по-специално
въвеждането
на
програмата
за нови средни
училища, все
още са в
процес на
осъществяване
или са приети
съвсем
наскоро.
Потенциалът
на
програмата
за нови
средни
училища за
намаляване
на
отрицателните
последици от
ранното
разпределение
на учениците
в различни
видове
училища след
четири
години, прекарани
в основното
училище, (т.нар.
„ранно
насочване“)
за учениците
в социално
неравностойно
положение и
за
подобряване
на
резултатите
от
обучението
следва да
бъде следен
отблизо. В
областта на
висшето
образование
нарастващият
брой на
записаните
студенти оказва
натиск върху
финансирането
и организацията,
а
същевременно
процентът на
студентите,
завършващи
своите
програми,
остава под
средния за ЕС.
Подобряването
на
резултатите
от
образованието
продължава
да има важно
значение за
улесняване
на прехода от
образование
към работа.
(15)
Все
още
съществуват
значителни
регулаторни
пречки, които
затрудняват дружествата
и отделните
специалисти
да предлагат
услугите си в
Австрия.
Законодателството,
уреждащо
определени
професии,
ограничава
правните
форми на
дружествата
и налага
изисквания
за
капиталово
участие, същевременно
за достъп до
отделни
професии се
изискват
специфични
професионални
квалификации
и
учредяването
на дружества,
предоставящи
интердисциплинарни
услуги,
продължава
да бъде
трудно.
Съвкупността
от тези
изисквания
създава
пречки пред
навлизането
на пазара и
предоставянето
на
професионални
услуги, които
значително
ограничават
конкуренцията.
Що се касае
до
изискванията
за
професионални
квалификации,
Австрия
участва в
инициативата
за взаимна
оценка на
равнище ЕС и
е осъвременила
своята база
данни за
регулираните
професии
като първа
стъпка към
оценката на
основателността
и
пропорционалността
на
изискванията
за
професионални
квалификации.

(16)
Изискванията
за
публикуване
в законодателството
на ЕС в
областта на
обществените
поръчки
целят да
осигурят
конкуренция
и равно
третиране
посредством
по-добро информиране
относно
възможностите
за сключване
на договори,
което
представлява
ключово
условие за достъп
до пазара.
По-високата
степен на конкуренция
между
оферентите
по принцип
води до
по-изгодни оферти
за
възложителите,
в това число
и до съществено
намаляване
на цените.
Стойността
на поканите
за подаване
на оферти,
публикувани
от
австрийските
органи и
образувания
съгласно
законодателството
на ЕС в
областта на
обществените
поръчки,
обаче бе 1,5 % от
БВП и 6,6 % от общите
публични
разходи за
строително-ремонтни
дейности,
стоки и
услуги през
2012 г., което е
значително
под средните
стойности за
ЕС, възлизащи
съответно на
3,4 % и 17,7 %. Това
положение
води до
значителни
разходи за
австрийските
данъкоплатци
и предприятия,
изразяващи
се в
пропуснати
бизнес
възможности.
(17)
Въпреки
увеличенията
в бюджета на
австрийския
орган за
защита на
конкуренцията,
този орган
продължава
да изпитва
значителен
недостиг на
персонал в
сравнение с
органите в другите
държави
членки с
подобен или по-малък
размер от
този на
Австрия. Допълнителни
усилия за
насърчаване
на конкуренцията
ще бъдат от
полза за австрийските
пазари за
железопътен
превоз на товари
и пътници,
както беше
препоръчано
от Съвета
през 2013 г.
(18)
Въпреки
че като цяло
капитализацията
на банковия
сектор
продължи да
се подобрява
през 2013 г.,
изглежда е
необходимо
да се направят
допълнителни
усилия за
засилване на
капиталовите
буфери с
оглед на
рисковия
профил на банките.
През 2013 г.
Съветът
препоръча на
Австрия да
ускори
преструктурирането
на национализираните
или частично
национализираните
банки.
Понастоящем
проекта на
правната
рамка за
ликвидация
на Hypo Alpe Adria следва
да бъде
представен
за приемане
от парламента
до лятото.
Организационната
работа по
учредяване
на дружество
за управление
на активи
напредва.
Очаква се
дружество за
управление
на активи да
започне да
функционира
през есента.
Österreichische Volksbanken-AG и
банката с
проблемни
активи Kommunalkredit, KA Finanz,
продължават
процеса на
преструктурирането
или съответно
на
ликвидацията
си в
съответствие
с решенията
на ЕС относно
предоставяне
на държавна
помощ.
Предприемането
на прозрачни
и решителни
мерки за завършване
на
преструктурирането
на национализираните
банки ще бъде
от съществено
значение за
запазване на
финансовата
стабилност и
за свеждане
до минимум на
отрицателните
последствия
за
публичните
финанси.
(19)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Австрия. Тя
извърши
оценка на
програмата
за
стабилност и
националната
програма за
реформи.
Комисията
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Австрия, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнището на
ЕС към
бъдещите
национални
решения.
Препоръките
ѝ в
рамките на европейския
семестър са
отразени в
препоръки 1—5
по-долу.
(20)
С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Австрия,
като становището[8]
му е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу,
(21)
В
рамките на европейския
семестър
Комисията
също така е
извършила
анализ на
икономическата
политика на еврозоната
като цяло.
Въз основа на
този анализ
Съветът
отправи
конкретни
препоръки към
държавите
членки, чиято
парична
единица е
еврото.
Австрия
следва също
така да гарантира
цялостното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки,
ПРЕПОРЪЧВА
на Австрия да
предприеме
следните
действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           Да
укрепи
бюджетните
мерки за 2014 г.
след
коригирането
на
прекомерния
дефицит в
светлината
на появяващото
се съгласно
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г.
несъответствие
от около 0,5 % от БВП,
което
посочва риск
от
значително
отклонение
по отношение
на
изискванията
на Пакта за стабилност
и растеж. Да
засили през 2015
г. бюджетната
стратегия, за
да осигури
постигане на
средносрочната
цел и за да
остане след
това на
постигнатото
равнище, и да
осигури
спазване на
правилото за
дълга с оглед
продължаване
на трайното
намаляване
на
съотношението
на консолидирания
дълг на
сектор
„Държавно управление“
към БВП. Да
рационализира
допълнително
фискалните
взаимоотношения
между
отделните
нива на държавно
управление,
например
чрез опростяване
на
организационните
структури и чрез
въвеждането
на
съответствие
между отговорностите
за
извършване
на разходи и
финансиране.
2.           Да
подобри
дългосрочната
устойчивост
на
пенсионната
система,
по-специално
чрез постигане
на напредък в
хармонизацията
на законоустановената
пенсионна
възраст за
мъжете и
жените и чрез
обвързване
на пенсионната
възраст с
продължителността
на живота. Да
наблюдава
прилагането
на последните
реформи,
ограничаващи
достъпа до
ранно
пенсиониране.
Да подобри
допълнително
разходната ефективност
и
устойчивостта
на здравните
услуги и
услугите за
дълготрайни
грижи.
3.           Да
намали
високата
данъчна
тежест за
лицата с нисък
доход, като
пренасочи
данъчното
облагане към
източници,
които са
по-малко
вредни за
растежа, като
например
постоянните
данъци върху
недвижимата
собственост,
включително
чрез
осъвременяване
на данъчната
основа.Да
засили мерките
по
подобряване
на
перспективите
на пазара на
труда на
хората с миграционен
произход,
жените и възрастните
работници.
Това включва
и допълнително
подобряване
на услугите
за детски и
дълготрайни
грижи и на
признаването
на
квалификациите
на
мигрантите. Да
подобри
образователните
резултати,
по-специално
при младите хора
с мигрантски
произход,
чрез
засилване на
образованието
в ранна детска
възраст и
намаляване
на
отрицателните
последици от
т.нар. "ранно
насочване". Да
подобри още
повече
стратегическото
планиране
във висшето
образование
и да засили
мерките за
намаляване
на броя на
отпадналите
от
образователната
система.
4.           Да
отстрани
излишните
пречки пред
доставчиците
на услуги,
включително
по отношение
на
изискванията
за правна
форма и
капиталово
участие и по
отношение на учредяването
на дружества,
предоставящи
интердисциплинарни
услуги. Да
извърши
преглед на
това дали
ограниченията
пред достъпа
и
упражняването
на регулираните
професии са
оправдани с
оглед на
общия
интерес. Да
установи
причините за
ниската
стойност на
обществените
поръчки, за
които има открити
процедури
съгласно
законодателството
на ЕС. Да увеличи
значително
ресурсите на
федералния
орган за
защита на
конкуренцията.

5.           Да
продължи
внимателно
да наблюдава
организираното
преструктуриране
на национализираните
и частично
национализираните
банки и
ефективно да
го ускори.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               P7_TA(2014)0128
и P7_TA(2014)0129.
[4]               ОВ L 140, 27.5.2013 г.,
стр. 11.
[5]               C(2013) 8009 final
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


				|

		52013DC0284

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА с оглед преодоляване на съществуващия прекомерен бюджетен дефицит в Кипър /* COM/2013/0284 final - 2013/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
с оглед
преодоляване
на
съществуващия
прекомерен
бюджетен
дефицит в
Кипър
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 126,
параграф 7 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на
Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)       Съгласно
член 126 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз (ДФЕС)
държавите членки
трябва да
избягват
прекомерния
бюджетен
дефицит.
(2)       Пактът
за
стабилност и
растеж се основава
на целта за
осигуряване
на стабилни
публични
финанси като
средство за
засилване на
предпоставките
за ценова
стабилност и
висок и
устойчив
растеж, водещ
до създаване
на трудова
заетост.
(3)       На 13
юли 2010 г.
Съветът в
съответствие
с член 126, параграф 6
от ДФЕС реши,
че в Кипър[1] е
налице
прекомерен
дефицит, и
издаде препоръка
за
коригирането
му най-късно
до 2012 г. в съответствие
с член 126,
параграф 7 от
ДФЕС и член 3
от Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
определяне и
изясняване
на
прилагането
на
процедурата
при прекомерен
дефицит.
(4)       В
съобщение до
Съвета от 27
януари 2011 г.
Комисията
заключи, че
Кипър е
предприел
ефективни
действия в
съответствие
с
препоръката
на Съвета от 13
юли 2010 г. да
приведе своя
бюджет дефицит
под референтната
стойност от
3 % от БВП, и
изрази мнение,
че не са
необходими
допълнителни
мерки в
рамките на
процедурата
при прекомерен
дефицит.
(5)       Във
второ
съобщение до
Съвета от 11
януари 2012 г.
Комисията
потвърди, че
Кипър е
предприел ефективни
действия в
съответствие
с
препоръката
на Съвета от 13 юли
2010 г. да
приведе своя
бюджетен
дефицит под
референтната
стойност от
3 % от БВП, и изрази
мнение, че не
са
необходими
допълнителни
мерки в
рамките на
процедурата
при прекомерен
дефицит.
(6)       В
съответствие
с член 3,
параграф 5 от
Регламент
(ЕО) № 1467/97 Съветът
може, по
препоръка на
Комисията, да
реши да
приеме
преразгледана
препоръка
съгласно
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС, ако са
били предприети
ефективни
действия и
след приемането
на
първоначалната
препоръка са
настъпили
неочаквани
неблагоприятни
икономически
събития със
значими
отрицателни
последици за
държавните
финанси. Появата
на
неочаквани
неблагоприятни
икономически
събития със
значимо
отрицателно
въздействие
върху
бюджета се
оценява спрямо
икономическата
прогноза,
залегнала в
препоръката
на Съвета.
(7)       По
силата на
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС и член 3
от Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета,
Съветът отправя
препоръка до
съответната
държава членка
с оглед
прекратяване
на прекомерния
дефицит в
рамките на определен
период. В
препоръката
следва да се
определи
краен срок от
най-много
шест месеца
за
предприемане
на ефективни
действия от
страна на
съответната
държава
членка за
коригиране
на
прекомерния
дефицит. Освен
това, в
препоръката
за
коригирането
на прекомерния
дефицит,
Съветът
следва да
изисква постигането
на годишни
бюджетни
цели, които
съгласно
прогнозата,
на която се
базира препоръката,
съответстват
на минимално
годишно
подобрение
на
структурното
салдо (т.е.
коригираното
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл салдо,
без
еднократните
и другите временни
мерки) от
най-малко 0,5 %
от БВП като
референтна
стойност.
(8)       Въз
основа на
задълбочен
преглед на
естеството,
произхода и
сериозността
на макроикономическите
проблеми в
Кипър
Комисията
заключи през
май 2012 г., че в
Кипър
съществуват
много
сериозни дисбаланси,
по-специално
що се отнася
до външната
позиция,
публичните
финанси и
финансовия
сектор, които
спешно
трябва да
бъдат преодолени.
Счете се, че
състоянието
на банковия
сектор в
Кипър
застрашава
устойчивостта
на
държавните
финанси. По
отношение на
външните
фактори бяха
отчетени
значителни и
устойчиви
дефицити по
текущата
сметка, свързани
с
постепенното
влошаване на
ценовата/разходната
конкурентоспособност;
а
международната
инвестиционна
позиция също
даваше поводи
за
безпокойство.
Освен това
наблюденията
показаха, че
състоянието
на банковия
сектор в
Кипър
застрашава
устойчивостта
на
държавните
финанси. По
отношение на
вътрешните
фактори
загриженост
пораждаха размерът
на
неизплатените
задължения
на нефинансовите
дружества и
много
високата
задлъжнялост
на
домакинствата.
В допълнение,
при държавните
финанси се
наблюдаваха
годишни дефицити,
които
продължаваха
да растат
дори когато
икономиката
започна да
излиза от рецесия,
което не
изключва
вероятността
текущите усилия
за
коригиране
на
прекомерния
дефицит да се
окажат
недостатъчни.
Публичният
дълг все
повече
надхвърляше
заложения в
Договора
праг с
очаквания за
рязко
нарастване.
(9)       На 10
юли 2012 г.
Съветът
отправи
специфични
за държавата
препоръки
към Кипър въз
основа, inter alia, на
оценката на
националната
програма за
реформи на
Кипър и
програмата
за стабилност
на Кипър за
периода 2012—2015 г.
С първата препоръка
бе отправен
призив за
стриктно изпълнение
на
бюджетната
стратегия за
2013 г. и
следващите
години. Тя също
така призова
за
ускоряване
на поетапното
въвеждане на
приложима
многогодишна
бюджетна
рамка с
обвързващ
правен
характер,
както и на
механизъм за
корекции.
Тази рамка
следва да
бъде
подсилена и
чрез прилагането
на
бюджетиране,
основано на
очертаната
програма и
постигнатите
резултати.
Слабостите в
данъчната
администрация
и събирането
на данъци
налагат
приемането
на мерки за подобряване
на
спазването
на данъчното
законодателство
и борбата с
данъчните
измами.
(10)     С
оглед на тези
все по-тежки
икономически
и финансови
условия, на 25
юни 2012 г.
кипърските власти
официално
поискаха
финансова
помощ под
формата на
заем от
Европейския
инструмент
за финансова
стабилност/Европейски
механизъм за
стабилност
(ЕМС), както и
от Международния
валутен фонд
(МВФ), с цел оказване
на подкрепа
за
възстановяване
на устойчивия
икономически
растеж, като
се гарантира
нормалното
функциониране
на банковата
система и се
осигури
финансова
стабилност в
Европейския
съюз и
еврозоната. На
27 юни 2012 г.
Еврогрупата
прикани
Комисията, в сътрудничество
с ЕЦБ,
кипърските
власти и МВФ,
да постигне
споразумение
по програма
за макроикономически
реформи,
включително по
нуждите от
финансиране,
и да
предприеме подходящи
действия за
осигуряване
на финансовата
стабилност
при
настоящите
изпълнени с
предизвикателства
условия и
риска от
разпространение
на
отрицателното
въздействие
от трусовете
на пазарите
на държавен
дълг. На 16 март
и 25 март 2013 г.
Еврогрупата
постигна политическо
съгласие с
Кипър
относно условията
на
финансовата
помощ и
ключовите елементи
на
програмата.
На 12 април 2013 г.
Еврогрупата
заключи, че
програмата
за
макроикономически
реформи
съдържа
елементите,
необходими
за започване
на
съответните
национални
процедури за
официално
одобрение на механизма
за финансова
помощ по ЕМС.
На 25 април 2013 г.
Съветът прие
решение по
член 136 от ДФЕС,
съдържащо
основните
елементи на
програмата
за
макроикономически
реформи, която
да бъде
приложена от
Кипър. На 26
април 2013 г. кипърските
власти и
Комисията,
действаща от
името на ЕМС,
подписаха
съгласуван с
въпросното
решение
Меморандум
за разбирателство
(11)     Продължилият
повече от
десет години
период на
устойчива и
силна
икономическа
експанзия в
Кипър
приключи
през 2009 г.
Икономическата
активност
намаля с 1¾ %,
като слабото
вътрешно
търсене и
неблагоприятната
външна среда
оказаха
силен натиск
върху
растежа.
Икономическата
активност се
възобнови
през 2010 г., като
растежът на реалния
БВП достигна
1,1 % и
съответно 1,5 %
през първата
половина на
2011 г. Според
прогнозата на
службите на
Комисията от
пролетта на
2010 г.,
залегнала в
препоръката
на Съвета по
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС от 13 юли
2010 г., се очакваше
кипърската
икономика да
нарасне с 1,3 %
през 2011 г.
Въпреки
много добрия
туристически
сезон през
2011 г.
възстановяването
бе възпрепятствано
от
възникналия
през юли 2011 г.
тежък
инцидент, при
който бе
унищожена
електрическата
централа във
Василико,
чийто
капацитет
възлизаше на
половината
от общата
производствена
мощност.
Освен това
коригирането
на много
острите
дисбаланси в
частния и
публичния сектор
на
кипърската
икономика
доведе до влошаване
на условията
във
финансовата
и фискалната
сфера, което
изостри
отрицателното
въздействие
върху
икономическата
активност,
доведе до
високо
равнище на
икономическа
несигурност
и
допълнително
влоши
условията на
пазара на
труда.
Продължаващата
неблагоприятна
международна
конюнктура
не позволи на
външното
търсене да
компенсира
отрицателните
последствия,
настъпили
върху
вътрешното
търсене. В
резултат на
това годишният
икономически
растеж през
2011 г. бе 0,5 %, т.е.
близо един
процентен
пункт под
стойността,
прогнозирана
от Комисията
към момента на
препоръката
на Съвета. 2012 г.
не попадна в
прогнозния
период на
залегналата
в препоръката
на Съвета
прогноза на
Комисията.
Въпреки това
допускането
за
постепенно
преодоляване
на
отрицателната
разлика
между фактическия
и
потенциалния
БВП
предполага, че
през 2012 г.
растежът би
трябвало да
бъде по-висок
от 2011 г. Според
последната
прогноза на
службите на
Комисията
обаче се
очаква растежът
на реалния
БВП през 2012 г.
да бъде -2,4 %.
(12)     През
2011 г.
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет се
увеличи до 6,3 %
от БВП спрямо
5,3 % през 2010 г.
Влошаването
на
бюджетното
салдо продължи
въпреки
мерките за
фискална консолидация,
предприети
със закона за
бюджета от
2011 г., и
приетите
през 2011 г. три
пакета от
допълнителни
мерки за
намаляване
на дефицита,
които не
успяха да
овладеят
влошаването
на публичните
финанси.
Гореспоменатата
поредица от
икономически
събития,
по-специално
коригирането
на много
острите
дисбаланси в частния
и публичния
сектор на
кипърската
икономика,
формира
средата, в
която се
развиваха
публичните
финанси,
включително
значителните
последици от
структурата
на растежа и
по-високите
разходи за
финансиране
на дълга,
предизвикани
от по-трудния
достъп до
пазарите на
дългосрочно
финансиране.
(13)     Съгласно
последната
прогноза на
службите на
Комисията
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет ще
достигне 6,3 %
от БВП през
2012 г. Така
прогнозираният
дефицит е
значително
по-висок в
сравнение с
предходните прогнози
на службите
на Комисията,
конкретно
поради
съществения
недостиг на
приходи от
пряко и
непряко
данъчно
облагане
(най-вече в областта
на ДДС,
корпоративните
данъци и вноските
за социално
осигуряване)
и по-високите
разходи
вследствие
на
нарастващата
безработица
и по-високо
от
очакваното
равнища на ранно
пенсиониране.
В сравнение
със зимната
прогноза на
службите на
Комисията за
2013 г. равнището
на дефицита
за 2012 г. бе
повишено с около
½ % от БВП
поради
еднократните
разходи,
свързани със
застрахователните
обезщетения
във връзка с
експлозията
в електрическата
централа във
Василико
през юли 2011 г.,
които ще
бъдат
изплащани в
рамките на
четири
години, но
бяха изцяло
осчетоводени
през 2012 г.,
както и
отчетения
капитал, прехвърлен
за изплащане
на
капитализираната
лихва по
облигациите
за
рекапитализиране
на Cyprus Popular Bank.
(14)     Според
най-актуалната
икономическа
прогноза на
службите на
Комисията
през 2010 г. и 2011 г.
структурният
дефицит е
възлизал на
съответно 5,7 %
и 6,6 % от БВП.
Очаква се той
да достигне
6,6 % от БВП през
2012 г. В
залегналата
в препоръката
на Съвета
прогноза на
Комисията от
юли 2010 г. се
допускаше, че
през периода
на корекция
средният
потенциален
растеж ще
бъде около 1 %.
Според
най-актуалната
икономическа
прогноза на
службите на
Комисията се
счита, че
през 2011—2012 г.
средният
потенциален
БВП ще бъде
отрицателен
(около -0,5 %), като
се очаква да
остане
отрицателен
и през периода
2013—2016 г. Като
бъде
отчетена
отрицателната
тенденция на
потенциалния
БВП, настъпила
след
препоръката
на Съвета,
средногодишната
фискална
консолидация
за периода
2011—2012 г. би
възлязла на
около 0,5 %.
Очакваната
промяна в
структурното
салдо обаче
също бе
сериозно
засегната от
неочаквания
спад в
приходите,
дължащ се на
по-ниско от очакваното
крайно
вътрешно
потребление и
по-ниските
равнища на
внос, както и
на по-сериозното
влошаване на
пазара на
труда. Това
доведе до
значителен
спад в
приходите, особено
в областта на
непреките
данъци. Ако бъдат
отчетени
тези фактори,
общата
коригирана
фискална
консолидация
се оценява средно
на около 2,4 % от
БВП, което
значително
надхвърля
изискваната
средногодишна
фискална
корекция от
1½ % от БВП,
препоръчана
от Съвета за
периода 2011—2012 г.
Ето защо може
да се счита,
че Кипър е
предприел
ефективни
действия в
съответствие
с
препоръката
на Съвета.
(15)     В
приетия на 16
декември 2011 г.
закон за
бюджета за
2012 г. бе
включена
основана на
разходите консолидационна
стратегия,
състояща се
главно от i)
пенсионни вноски
на
служителите
от публичния
сектор в съчетание
със
замразяване
на
възнагражденията
в широкия
публичен
сектор за две
години; ii)
включване на
нови
служители от
публичния
сектор в
общата
пенсионна
схема в рамките
на
социалната
сигурност
вместо в
по-благоприятната
пенсионно
осигурителна
схема на
публичния
сектор; iii)
по-добро
насочване на
социалните
трансфери; iv)
намаляване на
държавните
разходи в
определени
категории; v)
увеличаване
на ставката
на ДДС от 15 % на
17 %; vi) временно
облагане на
брутните
доходи на
служителите
и
пенсионерите
от частния
сектор, както
и vii)
увеличение
на данъчната ставка
върху
предполагаемите
дивиденти. В
горепосочените
фискални
предвиждания
са включени и
консолидационните
мерки, предприети
от
кипърските
власти за
останалата
част на 2012 г. в
резултат на
сключеното през
ноември
2012 г. временно
споразумение
с партньорите
по
програмата
за фискална
политика,
по-специално
намаляване
на възнагражденията
на
служителите
и
пенсионерите
от публичния
сектор и
публичния
сектор в по-широк
смисъл.
Накратко
Кипър прие
консолидационни
мерки за 2011—2012 г.,
чието пряко
въздействие
върху
дефицита се
очаква да
бъде намаление
с над 5,5 % от БВП.
Тази
вертикална
оценка на
мерките за
фискална
консолидация,
предприети
през периода
2011—2012 г.,
потвърждава
заключението,
че Кипър е
предприел
ефективни
действия.
(16)     През
2011 г. брутният
държавен
дълг
достигна 71,1 %
от БВП, над
прогнозираната
от службите
на Комисията
от пролетта
на 2010 г.
стойност от 67,6 %
от БВП,
служеща за
основа на
препоръката на
Съвета по
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС от 13 юли 2010
година.
Динамиката
на дълга се
дължеше главно
на
по-високото
равнище на
дефицита и по-ниския
растеж от
очакваните,
както и на трудния
достъп на
Кипър до
международните
пазари, довел
до увеличаване
на разходите
по заемане на
средства за покриване
на нуждите от
финансиране.
Тези фактори,
заедно с
правителственото
участие в
рекапитализацията
на една
търговска банка
през юни 2012 г.,
доведоха до
увеличаване
на
консолидирания
държавен
дълг до около
85,8 % от БВП през
2012 г. През
следващите
години държавният
дълг
неизбежно се
ще увеличи
още в резултат
на слабия
растеж и
значителните
нужди от
финансиране
на бюджета.
През периода
2013—2014 г. той ще се
увеличи допълнително
при
получаването
на финансовата
помощ.
(17)     Съотношението
на дълга към
БВП се очаква
да нарасне до
около 128 % от
БВП през 2015 г.
преди да
започне да
намалява
благодарение
на устойчива
тенденция на
първични
излишъци и възстановяване
на ръста на
реалния БВП.
Предвид
всички тези
фактори и
по-специално
значителното
влошаване на състоянието
на бюджета,
следствие от
по-неблагоприятния
икономически
спад и общо икономическо
положение
спрямо
прогнозираните
при
първоначалната
препоръка на
Съвета по
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС, е
оправдано да
бъде определен
нов краен
срок за
коригиране
на прекомерния
дефицит в
Кипър.
Предоставяне
на още четири
години за
коригиране
на прекомерния
дефицит е
необходимо с
оглед прогнозираното
в края на 2012 г.
отклонение
от референтната
стойност (3 %
от БВП) и
неблагоприятната
макроикономическа
обстановка.
(18)     Според
последната
икономическа
прогноза на
службите на
Комисията за
растежа на номиналния
БВП,
първичното
салдо на
консолидирания
държавен
бюджет ще
отбележи
дефицит от 2,4 %
от БВП през
2013 г., 4,3 % от БВП
през 2014 г. и 2,1 %
от БВП през
2015 г., както и
излишък от 1,2 %
от БВП през 2016 г.,
а основният
дефицит по
консолидирания
държавен
бюджет ще
достигне 6,5 %
от БВП през 2013 г.,
8,4 % от БВП през
2014 г., 6,3 % от БВП
през 2015 г. и 2,9 %
от БВП през
2016 г. За целите
на
мониторинга
и с оглед
ограничения
контрол,
който
кипърските
власти имат
върху лихвените
плащания,
програмата
за подлежащите
на прилагане
от Кипър
макроикономически
реформи
определя
цели за
първичното
бюджетно
салдо.
(19)     За
устойчивото
коригиране
на
прекомерния
дефицит ще
бъде
разработен
подходящ план,
подлежащ на
цялостна
оценка, която
използва
като
критерий
структурното
салдо с изискване
за негово
минимално
годишно подобрение
от 0,5 % от БВП
като базова
стойност.
През 2013 г. се
очаква напълно
конкретизираните
консолидационни
мерки в
размер на
около 4,75 % от
БВП да
доведат до подобрение
на
структурното
салдо с около
1,3 % от БВП. За
2014 г. приетите
консолидационни
мерки
възлизат на
около 1,75 % от
БВП и се
очаква да
подобрят
структурното
салдо с 0,3 % от
БВП.
Подобренията
на салдото се
разчита да
бъдат
съответно 0,7 %
от БВП през
2015 г. и 1,8 % от БВП
през 2016 г.
(20)     Корекцията
за 2013—2016 година
съдържа
мерки за ограничаване
увеличаването
на разходите,
главно за
заплати в
публичния
сектор и
социални
плащания,
както и за
повишаване
на приходите
в частност
чрез увеличаване
на ДДС,
акцизите и
облагането
на лихвения
доход,
имуществото
и
дружествата.
Фискалното
консолидиране
следва да се
запази в
средносрочен
план чрез
ограничаване
увеличаването
на разходите,
подобряване
структурата
на данъчното
облагане и
предприемане
на мерки по
отношение на
структурното
бюджетно
салдо.
(21)     С
оглед на
значителната
допълнителна
консолидация
през 2013 г. и
неблагоприятните
и с голяма
несигурност
макроикономически
условия в
резултат,
наред с останалото,
на
налагането
на временен
контрол
върху
капиталите,
на спада на
доверието,
както и на
нестабилността
на
финансовия сектор,
предварително
поетото
задължение
за допълнителна
фискална
консолидация
за 2014 г. (в допълнение
към мерките,
приети през
декември 2012 г.
и в сила от 1
януари 2014 г.) бе
сметнато за нецелесъобразно.
В програмата
за икономическо
и финансово
преустройство
обаче е заложен
ангажиментът
на кипърските
власти за
запазване
целите на
програмата с
готовност за
предприемане
на допълнителни
мерки в
случай на
по-ниски
приходи или по-високи
социални
разходи от
очакваните, като
се вземе
предвид
неблагоприятното
макроикономическо
въздействие.
(22)     През
2014 г. се очаква
структурното
салдо да се
подобри с 0,3 %
от БВП в
резултат на
тези
договорени мерки
за фискална
консолидация,
останали непроменени
в сравнение с
предвидените
в проекта на
Меморандум
за
разбирателство
от ноември
2012 г. Според
последните
прогнози на
службите на
Комисията
следователно,
през 2014 г.
подобрението
на
структурното
салдо ще е
малко под
определеното
за базово
минимално
годишно
подобрение
от 0,5 % от БВП. То
следва обаче
да се счита
за приемливо
в настоящата
извънредна
ситуация на
изключително
несигурна
макроикономическа
обстановка
със
съществено
вариращи
фактически и
прогнозиран
потенциален
БВП, тъй като разчетите
по отношение
на
структурното
салдо са
по-еластични
и подлежащи
на преоценка,
отколкото
при
по-стабилни
макроикономически
условия.
Предвид
консолидационните
мерки през 2014 г.,
в прогнозата
на службите
на Комисията
от зимата на
2013 г. се
разчита на
подобрение
на структурното
салдо с около
1,4 % от БВП през
2014 г. спрямо
2013 г.
Прогнозираното
понастоящем по-малко
подобрение
на структурното
салдо през
2014 г. въпреки
непроменения
набор от
консолидационни
мерки може да
се обясни
чрез i)
влошаването
на данъчната
основа на
мерките за
2013 г. по
отношение на
приходите,
т.е.
намаляващото
въздействие
през 2014 г. на
някои от тях; ii)
занижаването
на оценката
за
въздействието
на някои от
вече
заложените
за 2014 г.
консолидационни
мерки поради
влошените
макроикономически
условия през
целия
програмен период;
iii)
прогнозираното
намаляване
през 2014 г. на
приходите от
някои
данъчни
мерки, които
(например
подоходното
облагане и
ДДС) зависят
от
икономическата
активност
през 2013 г.,
както и iv)
факта, че
стандартната
еластичност,
използвана
за
определяне
на границата
между
цикличния
компонент и
структурното
салдо, може
да доведе до
подценяване на
реално
необходимата
фискална
консолидация.
Вертикалното
разглеждане
на всяка една
от
дискреционните
консолидационни
мерки е важен
елемент за
оценяване на
развитието
на
фискалната
политика. То,
особено при
крайно
несигурни
макроикономически
условия, може
да даде
полезна
допълнителна
информация за
реално
необходимата
фискална
консолидация.
Размерът на
мерките за
фискална консолидация
е средно над
3 % от БВП за
2013—2014 г. Макар и
значително,
съответното
средно
подобрение
на
структурното
салдо е едва
около 0,75 % от
БВП.
(23)     Изпълнението
от Кипър на
поетите по
ППД задължения
ще се
контролира
на редовни
интервали.
При по-ниски
приходи или
по-високи социални
разходи от
очакваните
Кипър следва
да има
готовност за
предприемане
на допълнителни
мерки за
съхраняване
на
фискалните
цели.
(24)     Кипър
изпълнява
условията за
удължаване на
крайния срок
за
коригиране
на прекомерния
дефицит на
консолидирания
държавен бюджет
по член 3,
параграф 5 от
Регламент (EО)
№ 1467/97 за
определяне и
изясняване
на прилагането
на процедурата
при
прекомерен
дефицит,
ПРИЕ
НАСТОЯЩАТА
ПРЕПОРЪКА:
(1)
Кипър
следва да
преодолее
прекомерния
си бюджетен
дефицит до
2016 г.
(2)
С оглед
свеждането
на основния
бюджетен дефицит
под
референтната
стойност от
3 % от БВП до
2016 г., Кипър
следва да
постигне следните
целеви
стойности на
основен
дефицит по
консолидирания
държавен
бюджет: 6,5 % от
БВП през 2013 г.,
8,4 % от БВП през
2014 г., 6,3 % от БВП
през 2015 г. и 2,9 %
от БВП през
2016 г.
(3)
За тази
цел Кипър
следва
стриктно да
приложи
закона за
бюджета за 2013 г.
и
договорените
допълнителни
консолидационни
мерки,
възлизащи на
минимум 351
млн. EUR през 2013 г.
Кипър следва
изцяло да
изпълни фискалните
мерки за 2014 г.,
приети през
декември 2012 г.
и възлизащи
на минимум 270
млн. EUR през 2014 г.
Кипър следва
да наблюдава
бюджетното
въздействие
на предприетите
консолидационни
мерки на месечна
основа и да
има
готовност за
запазване на
фискалните
цели чрез
предприемане
на допълнителни
мерки при
евентуален
недостиг на
приходите
или по-високи
социални разходи,
като отчита
макроикономическите
условия.
(4)
В
средносрочен
план Кипър
следва да
поддържа
фискална
консолидация,
приближавайки
се до
средносрочната
бюджетна цел
от балансиран
бюджет в
структурно
изражение, като
ограничава
растежа на
разходите,
подобрява
структурата
на данъчното
облагане и
предприема
мерки по
отношение на
структурното
бюджетно салдо.

(5)
Съветът
определя на
правителството
на Кипър срок
от 3 месеца за
предприемане
на ефективни
действия и, в
съответствие
с член 3, параграф
4а от
Регламент
(ЕО) № 1467/97 на Съвета,
за подробно
докладване
на консолидационната
стратегия за
постигането
на набелязаните
цели.
В
допълнение
към
предвидения
в точка 5 на препоръката
доклад и
успоредно с
програмата
за финансова
консолидация,
в отделна глава
в програмата
си за
стабилност
Кипър следва
да докладва
на всеки три
месеца за
напредъка,
постигнат по
прилагането
на тези
пунктове, до
пълното
коригиране на
прекомерния
дефицит.
Адресат
на
настоящата
препоръка е
Република
Кипър.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 186, 20.7. 2012 г.,
стр. 30.


title: 2013/105/ЕО: Препоръка на Комисията от 9 октомври 2009 година за мобилизиране на информационните и комуникационни технологии за улесняване на прехода към енергийно ефективна икономика с ниска въглеродна интензивност

text:
               23.2.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 51/18

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 9 октомври 2009 година
   за мобилизиране на информационните и комуникационни технологии за улесняване на прехода към енергийно ефективна икономика с ниска въглеродна интензивност
   (2013/105/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               През април 2006 г. Европейският парламент и Съветът приеха Директива за ефективността при крайното потребление на енергия и осъществяване на енергийни услуги (1), установяваща рамка за мерките по отношение на потенциала за пестене на енергия в секторите на крайно потребление, които не са обхванати от схемата за търговия с емисии (СТЕ).

               (2)

               Националните планове за действие в областта на енергийната ефективност (НПДЕЕ), изисквани от Директива 2006/32/ЕО, играят важна роля при планирането и отчета на изпълнението на националните мерки в областта на енергийната ефективност с изключение на СТЕ. В първите НПДЕЕ на множество държави-членки на ЕС са включени планове за използване на потенциала на ИКТ. (2)

               (3)

               През октомври 2006 г. Комисията прие съобщението „План за действие за енергийна ефективност: реализиране на потенциала“ (3), в което се подчертава нуждата от радикална промяна на моделите на поведение на нашето общество, така че да използваме по-малко енергия, но въпреки това да запазим качеството на живота си.

               (4)

               Впоследствие, през март 2007 г., Европейският съвет потвърди целта да бъдат спестени 20 % от потреблението на енергия в ЕС спрямо прогнозните разчети за 2020 г. и прие цел за намаляване с 20 % на емисиите на парникови газове до 2020 г. Европейският съвет призова също да бъде разработена устойчива политика по отношение на климата и енергетиката, признавайки връзката между потреблението на енергия и емисиите на въглероден двуокис. Очаква се оползотворяването на потенциала за намаляване на потреблението на енергия в ЕС с 20 % да доведе до значителни икономии на разходи и до ползи за околната среда.

               (5)

               През януари 2008 г. Комисията прие съобщение, озаглавено „20 плюс 20 до 2020 г.: Възможностите на Европа в контекста на изменението на климата“, в което се предлага широкообхватен пакет от конкретни мерки, демонстриращи, че договорените цели по отношение на промяната в климата са технологично и икономически постижими и предоставят уникални възможности за бизнес на хиляди европейски предприятия. (4) Предложенията бяха одобрени от Европейския съвет (5) и Европейския парламент през декември 2008 г.

               (6)

               През май 2008 г. Комисията прие съобщението „Подобряване на енергийната ефективност чрез информационните и комуникационните технологии“ (6), в което тя признава потенциала на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) да предоставят икономически ефективни средства за подобряване на енергийната ефективност навсякъде в промишлеността и в гражданското общество като цяло.

               (7)

               През юли 2008 г. Комисията прие съобщение „Относно план за действие за устойчиво потребление и производство и за устойчива промишлена политика“ (7) (SCP/SIP), съдържащо предложения за подобряване на екологичните характеристики на продуктите в рамките на техния жизнен цикъл и за повишаване на търсенето на по-устойчиви продукти, като същевременно се насърчи промишлеността в ЕС да се възползва от възможностите за иновации.

               (8)

               В подкрепа на плана за действие SCP/SIP и въз основа на свързания с него мандат от съобщението „Интегрираната продуктова политика на основата на концепцията за екологичния жизнен цикъл“ (8) Комисията разработва чрез своя Съвместен изследователски център наръчник (9) с насоки за даване на количествено изражение и за анализ на въздействието на жизнения цикъл на продукти и процеси, в това число на емисиите на въглероден двуокис и на енергийната ефективност.

               (9)

               През ноември 2008 г. Комисията прие Европейски план за икономическо възстановяване (10) за по-бързо връщане към икономически растеж, като изтъкна непосредствената нужда от инвестиции в енергийната ефективност и чистите технологии. За изпълнение на този план в съобщението „Да инвестираме днес за бъдещето на Европа“ (11) Комисията предложи пакет от мерки за насочване на финансови ресурси към енергетиката и към високоскоростните широколентови мрежи.

               (10)

               Като част от Европейския план за икономическо възстановяване Комисията създаде публично-частни партньорства, целящи по-нататъшното развитие на зелените технологии и на интелигентните енергийни инфраструктури в областта на строителството, производството и транспорта — съответно инициативите за енергийноефективни сгради, за фабрики на бъдещето и за „зелени“ автомобили.

               (11)

               През декември 2008 г. в рамките на инициативата за зелен транспорт Комисията прие План за действие за внедряване на интелигентни транспортни системи в Европа, придружен от предложение за директива, установяваща рамка за внедряване на интелигентните транспортни системи (ИТС) в областта на автомобилния транспорт и взаимодействието им с останалите видове транспорт. (12) Комисията предложи специални мерки за ускоряване на разработването на ИТС, целящи подобряването на енергийната ефективност на транспортните системи.

               (12)

               На оборудването и услугите на основата на ИКТ се падат около 8 % от потреблението на електроенергия в ЕС, а делът им в емисиите на въглероден двуокис се оценява на 2 %. (13) Директива 2005/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2005 година за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към енергоемките продукти (14) предлага правила, валидни в целия ЕС, за пласиране на енергоемки продукти на пазара, в това число и на продукти на ИКТ, отнасящи се до тяхната енергийна ефективност и до техните екологични характеристики през целия им жизнен цикъл. В директивата се отрежда роля и на доброволните инициативи на промишлеността.

               (13)

               В своето съобщение „Относно прилагане на възможностите на информационните и комуникационни технологии за улесняване на прехода към енергийно ефективна икономика с ниска въглеродна интензивност“ (15), Комисията подчертава неизползвания потенциал за концентриране на усилията на сектора на ИКТ върху системни подобрения на неговите собствени процеси, в това число управлението на операциите, производството, предоставянето на услуги и веригата на доставките.

               (14)

               Резултатите от публичната консултация (16), които бяха публикувани през септември 2009 г., потвърдиха, че различните предприятия прилагат понастоящем различни стратегии за подобряване на своите енергийни и екологични характеристики. Един координиран подход би могъл по-добре да разкрие възможностите, да съсредоточи инвестициите и да извлече икономически ползи за сектора като цяло, както и да допринесе за постигането на целите за енергийна ефективност.

               (15)

               От изключително значение е секторът на ИКТ да си постави амбициозни цели за подобряване на енергийните и екологичните характеристики на своите процеси. Напредъкът в постигането на тези цели следва да е измерим и проверим. Целите следва да се актуализират при постъпването на по-надеждни базови данни. Секторът на ИКТ изрази интерес към създаването на форум за използването на ИКТ за постигане на енергийна ефективност (ICT4EE), който да работи за приемането и прилагането на рамка за измерването на енергийните и въглеродните показатели на сектора, да поставя цели и да провежда сравнителен анализ на постигнатия напредък.

               (16)

               За целите на настоящата препоръка под сектор на ИКТ се разбира съвкупността от основаващи се на ИКТ промишлени производства, търговия и услуги, както е определено от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие. (17)

               (17)

               Според направени оценки подобренията в други сектори благодарение на ИКТ биха могли да доведат до спестяване на около 15 % от емисиите на въглероден двуокис до 2020 г. (18) В краткосрочна перспектива се считат за постижими благодарение на ИКТ значителни подобрения на енергийната ефективност в сградите и строителството, в транспортната логистика и в крайното потребление на енергия.

               (18)

               Секторът на ИКТ може да предложи инструментите за симулация, моделиране, анализ, мониторинг и визуализиране, които се жизнено необходими за реализирането на цялостен подход към проектирането и експлоатацията на сгради, който отчита множеството фактори, влияещи на потреблението на енергия. Инвестициите обаче се спъват от липсата на общи за сектора, надеждни и прозрачни мерки за даване на количествено изражение и измерване на икономиите на енергия и разходи в определени периоди от време, които в идеалния случай биха дали основата за разработване на стратегии и инструменти за проектиране.

               (19)

               Предприятията от сектора на транспорта и логистиката са силно зависими от използването на ИКТ за своето функциониране и за оптимизацията на цялостната си дейност, особено с оглед на изискванията към превоза и съхранението. Поради това те имат добри позиции за поемане на водеща роля в оптимизирането на енергийните и въглеродните показатели на своите услуги и предоставянето на съответната информация на клиентите.

               (20)

               В секторите на сградите и строителството и на транспорта и логистиката вече беше установена необходимост от сравними методики за измерване на енергийните характеристики и на емисиите на въглероден двуокис, като работата за постигане на тази цел вече е започнала. Общите методики следва да се използват за предоставяне на надеждни данни и като основа за разработване на инструменти на базата на ИКТ.

               (21)

               Партньорствата между секторите биха могли да ускорят разработването и широкомащабното въвеждане на основаващи се на ИКТ решения за мониторинг, управление и измерване на потреблението на енергия и на емисиите на въглероден двуокис в енергоемки дейности, като по този начин спомагат за предоставяне на надеждна основа за решения с цел икономия на енергия и намаляване на емисиите.

               (22)

               „Интелигентното“ измерване може да осигури информационни потоци в реално време и възможност за нови контури за контрол, като по този начин позволи по-добро управление и контрол на потреблението на енергия и повлияе върху крайното потребление, особено когато отчитането се придружава от информиране на потребителите за стойността на сметката. Няколко държави-членки въведоха или обмислят въвеждането на правни задължения за внедряване на „интелигентно“ измерване. Чрез съгласувани действия на държавите-членки за определяне на минимални функционални спецификации на „интелигентните“ уреди за измерване следва да се избегнат техническите пречки и при необходимост да се осигури оперативна съвместимост, както и да се осигури възможност за въвеждането на иновативни приложения за управление на крайното потребление на енергия на базата на ИКТ.

               (23)

               Интелигентното измерване и интелигентните мрежи са важни средства за постигане на максимални икономии на енергия в сгради, за широкото разпространение на електрически превозни средства и за ефективно енергоснабдяване и разпределение на енергията, както и за интегрирането на възобновяеми източници на енергия. Приложенията и услугите, възникващи в резултат на такива разработки, вероятно ще дадат тласък на развитието на нови сектори на икономическа активност, с участието на представители както на сектора на енергетиката, така и на сектора на ИКТ. Наред с пилотни схеми и други изследователски инициативи следва да се обсъдят и условията, способстващи възникването на нови пазари.

               (24)

               За целите на настоящата препоръка под „дематериализация“ следва да се разбира намаляването на нуждата от физическо оборудване, необходимо за предоставянето на електронни услуги. Процесът на дематериализация е от особено значение за обществените поръчки на ИКТ. Това може да бъде постигнато чрез оптимизиране на използването на съществуващите физически ресурси и на конфигурирането на ИКТ системите, както и чрез осигуряване на гаранции, че съществуващите системи могат да бъдат разширявани или актуализирани без ограничения от договорен или технически характер.

               (25)

               Както свидетелства споменатата в съображение 14 публична консултация, на всички нива на управление съществува готовност за ангажиране с дейности за подобряване на енергийната ефективност и за намаляване на емисиите на въглероден двуокис. Ролята на ИКТ за постигането на тези цели е също във фокуса на текущи инициативи на публични органи в цяла Европа. Необходимо е ефективно сътрудничество на национално, регионално и локално равнище между правителствата на държавите-членки, за да се гарантира съгласуваност, да се оползотворят положителните взаимодействия между тях и да се създаде орган на колективно знание на базата на споделяне на опит.

               (26)

               Преценява се, че чрез по-широкото използване на приложения като обществени услуги и приложения онлайн, както и на авангардни технологии за съвместна работа би могло да се спестят поне 1 до 2 % от общото потребление на енергия през 2020 г. в световен мащаб. (19) От съществено значение за постигането на широкомащабни икономии от ЕС ще бъде наличието на широколентова инфраструктура, обхващаща цяла Европа.

               (27)

               Никоя отделна организация или група от заинтересовани страни не може сама да действа ефективно. Съгласуваните действия на много организации както от публичния, така и от частния сектор, включително партньорствата на градско и регионално равнище, могат да проправят пътя за изменение на системата в цялото общество. Освен това Комисията желае да насърчи обмена на най-добри практики относно използването на основаващи се на ИКТ решения за подобряване на енергийната ефективност.

               (28)

               За да се постигне действителен напредък е необходим ангажимент на национално, регионално и местно равнище. Ето защо лицата, определящи политическите насоки на национално, регионално и местно равнище в държавите-членки, трябва да потвърдят пълния си ангажимент за улесняване на своевременното изпълнение на мерките, изложени в настоящата препоръка.

         ПРЕПОРЪЧВА секторът на информационните и комуникационните технологии,
   за да ограничи растящия си дял в глобалните емисии на въглероден двуокис и да засили потенциала на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) за поемане на централна и ключова роля в прехода към енергийно ефективна икономика с ниска въглеродна интензивност, да

               (1)

               се ангажира последователно с процеса на декарбонизация, водещ до измеримо и проверимо намаляване на енергийната интензивност и на емисиите на въглероден двуокис на всички процеси, включени в производството, транспорта и продажбите на ИКТ оборудване и компоненти;

               (2)

               се включи чрез своите секторни сдружения в предстоящите усилия по инициатива на Европейската комисия, целящи:

                           а)

                           разработването на рамка за измерване на неговите енергийни и екологични характеристики, като се очаква секторът да предостави базата за сравнение в това отношение до 2010 г.,

                           б)

                           приемането и прилагането на общи методики за тази цел до 2011 г.,

                           в)

                           определянето до 2011 г. на цели за енергийната ефективност, които да надминат до 2015 г. целите на ЕС за 2020 г.,

                           г)

                           публикуването на пътна карта в срок от три месеца след приемането на настоящата препоръка и на годишни доклади в последствие;

               (3)

               си сътрудничи с Европейската комисия и с други подходящи публични органи и международни организации за разработването на рамка за одит и проверка, която да позволява оценка дали и как отделни предприятия ще постигнат целите за намаляване на енергоемкостта и емисиите на въглероден двуокис;

               (4)

               намери, в тясно сътрудничество със сектора сгради/строителство, решения на базата на ИКТ за подобряване на енергийните и екологичните характеристики на нови и съществуващи сгради, както и практики за строителство и обновяване на сгради, които да доведат до съвместна пътна карта за широкото внедряване на такива решения;

               (5)

               се заеме, в тясно сътрудничество със сектора сгради/строителство, с проблемите, спъващи по-широкото прилагане на инструменти за моделиране и симулация на базата на ИКТ и на други съответни приложения, улесняващи и подпомагащи съгласуването с действащите законодателни режими, които регулират характеристиките на сградите;

               (6)

               открие, в тясно сътрудничество със сектора транспорт/логистика, решения на базата на ИКТ за подобряване на енергийните и екологичните характеристики на услугите на този сектор, което да доведе до съвместена пътна карта за широкото внедряване на такива решения, съгласуван с дейностите, провеждани по Плана за действие за ИКТ;

               (7)

               изготви, в тясно сътрудничество със сектора транспорт/логистика, проект за системна рамка, предоставяща на всички потенциални потребители подробни и надеждни данни за потреблението на енергия и емисиите на въглероден двуокис на товарните и транспортните дейности и услуги.

         ПРЕПОРЪЧВА ВСИЧКИ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ,
   за да осигурят пълна съвместимост на политиките на ИКТ с националните, местните и регионалните подходи за извършване на прехода към енергийно ефективна икономика с ниска въглеродна интензивност,

               (8)

               чрез своите компетентни национални органи да:

                           а)

                           се споразумеят най-късно до края на 2010 г. за обща минимална функционална спецификация за интелигентно измерване, която да се съсредоточи върху обезпечаването на потребителите с по-качествена информация за тяхното потребление на енергия, както и с по-добри възможности за неговото управление,

                           б)

                           определят най-късно до края на 2012 г. съгласувана времева рамка за разгръщането на интелигентното измерване;

               (9)

               да приемат и приложат практики за обществени поръчки, които използват пазарната сила на поръчките на публичния сектор за насърчаване на дематериализацията на продуктите и услугите на базата на ИКТ;

               (10)

               да улеснят на всички нива на администрацията използването на съответни ИКТ инструменти с цел по-доброто разбиране на въздействията на различни политики и предотвратяването на отрицателни ефекти на преливане в следствие на тяхното взаимодействие;

               (11)

               да насърчат използването на симулиране и моделиране на енергийни процеси в сферата на образованието и обучението на специалисти в критични сектори, по-специално на:

                           а)

                           архитекти, строители и специалисти по инсталациите,

                           б)

                           енергийни одитори;

                           в)

                           специалисти по логистика и транспорт на продукти и превози,

                           г)

                           обществени услуги, планиране и политически функции;

               (12)

               чрез своите национални, регионални и местни органи да прилагат и при необходимост да доразвиват стратегии за въвеждането на надеждна високоскоростна широколентова инфраструктура за улесняване на следенето и управлението на потреблението, управлението и производството на енергия, в това число от възобновяеми източници, и за въвеждането на общи системи на нивото на Общността от рода на системите за интелигентно измерване, на интелигентните мрежи и интелигентните градове;

               (13)

               в допълнение към техните задължения, предвидени в член 3.11 от Директива 2009/72/ЕО за вътрешния пазар на електроенергия (20) и приложение I.2 към нея, да ангажират всички съответни заинтересовани страни в широкомащабни пилотни и демонстрационни инициативи относно интелигентно измерване и интелигентни мрежи, за да се постигне консенсус относно условията за възникване на бъдещи иновации на базата на ИКТ;

               (14)

               чрез своите национални, регионални и местни органи да използват отворени цифрови платформи, за да улеснят прилагането на един интегриран подход към градоустройственото планиране и доставките на публични услуги, и да подкрепят обмена на знания, каталози на най-добри практики и поддържането на лесно достъпни информационни хранилища;

               (15)

               чрез своите национални, регионални и местни органи да предоставят възможности за творчески форми на сътрудничество и за решаването на проблеми на нивото на Общността чрез покани за представяне на идеи, съревнования и, когато това е възможно, чрез предоставяне на открит достъп до широк набор от публични цифрови ресурси и публични данни;

               (16)

               чрез своите национални, регионални и местни органи да предоставят на всички части на своето общество предимствата, произтичащи от замяната на традиционни административни процеси с онлайн приложения и услуги, които осъществяват подобрения на енергийната ефективност.

         ПРИКАНВА държавите-членки
   да информират Комисията за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка в срок от 12 месеца след нейното публикуване, и веднъж годишно след това.

      Съставено в Брюксел на 9 октомври 2009 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 114, 27.4.2006 г., стр. 64.

      (2)  Както се посочва в обобщението на съвкупната оценка на всички 27 Национални плана за действие в областта на енергийната ефективност „Да пестим заедно енергия“, SEC(2009)889 окончателен, изисквано съгласно Директива 2006/32/ЕО.

      (3)  COM (2006) 545.

      (4)  COM (2008) 30.

      (5)  Заключения на Европейския съвет 11 и 12, декември 2008 г. — Заключения на президентството, 17271/1/08 REV 1, 13 февруари 2009 г.

      (6)  COM (2008) 241.

      (7)  COM (2008) 397.

      (8)  COM (2003) 302.

      (9)  Наръчникът The International Reference Life Cycle Reference System (ILCD) и поддържащата го мрежа от данни: http://lct.jrc.ec.europa.eu/eplca/deliverables/international-reference-life-cycle-data-system-ilcd-handbook.

      (10)  COM(2008) 800, Европейски план за икономическо възстановяване.

      (11)  COM (2009) 36.

      (12)  COM (2008) 886, План за действие за внедряване на интелигентни транспортни системи в Европа и COM(2008) 887, Предложение за директива: Рамка за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и взаимодействие с останалите видове транспорт.

      (13)  Bio Intelligence — „Въздействия на информационните и комуникационните технологии в областта на енергийната ефективност“.

      (14)  ОВ L 191, 22.7.2005 г., стр. 29.

      (15)  COM(2009) 111 окончателен.

      (16)  Публична консултация относно ролята на информационните и комуникационните технологии за изграждане на общество с ниски емисии на въглероден двуокис, 30 март — 14 юни 2009 г.

      (17)  Документ на ОИСР: Ръководство за измерване на информационното общество (Guide to Measuring the Information Society), преработено издание, юли 2009 г., www.oecd.org/sti/measuring-infoeconomy/guide.

      (18)  SMART 2020: Осигуряване на възможности за ниска въглеродна интензивност на икономиката в информационната епоха, доклад на Групата за климата от името на Инициативата за глобална електронна устойчивост (GeSI).

      (19)  SMART 2020: Осигуряване на възможности за ниска въглеродна интензивност на икономиката в информационната епоха, доклад на Групата за климата от името на Инициативата за глобална електронна устойчивост (GeSI).

      (20)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Франция за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/114

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Франция за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2016 г.
   (2016/C 299/27)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 26 ноември 2015 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Франция ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. В същия ден Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната. Тази препоръка беше одобрена от Европейския съвет на 18—19 февруари 2016 г. и приета от Съвета на 8 март 2016 г. (3). Като държава, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Франция следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на препоръката.

               (2)

               Докладът за Франция за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бе оценен напредъкът на Франция в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., и напредъкът на Франция по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Докладът включва също така задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. На 8 март 2016 г. Комисията представи резултатите от задълбочения преглед. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че във Франция са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално, с умерен растеж и ниска инфлация Франция има голям и увеличаващ се държавен дълг в съчетание с влошена конкурентоспособност. Особено съществена е необходимостта от действия за намаляване на риска от неблагоприятни последици за френската икономика и — предвид нейния мащаб — от отрицателен ефект върху икономическия и паричен съюз.

               (3)

               На 29 април 2016 г. Франция представи своята национална програма за реформи за 2016 г. и своята програма за стабилност за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да изиска от дадена държава членка да преразгледа и предложи изменения на своето споразумение за партньорство и на съответните програми. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Франция понастоящем се прилагат корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2016 г. правителството планира да коригира прекомерния дефицит до 2017 г. в съответствие с препоръката на Съвета от 10 март 2015 г. Номиналният дефицит се очаква да продължи да намалява до 1,2 % от БВП през 2019 г. Средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,4 % от БВП — се очаква да бъде постигната до 2018 г. Според програмата за стабилност съотношението дълг/БВП се очаква да достигне върха си от 96,5 % от БВП през 2017 г., преди да спадне на 93,3 % от БВП през 2019 г. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е като цяло реалистичен. Въпреки това необходимите мерки в помощ на планираните цели за дефицита от 2017 г. нататък все още не са достатъчно конкретни. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. номиналният дефицит се очаква да достигне 3,4 % от БВП през 2016 г. в съответствие с дефицита, препоръчан от Съвета през 2015 г. За 2017 г., при непроменена политика, се очаква номиналният дефицит да достигне 3,2 % от БВП, което излага на риск спазването на срока за коригиране на прекомерния дефицит. Препоръчаната фискална корекция не се очаква да бъде реализирана през 2016 и 2017 г., тъй като прилаганата от Франция стратегия за консолидиране разчита основно на подобряване на цикличните условия и поддържане на среда с ниски лихвени проценти, които са извън контрола на органите, като това води до рискове по отношение на съответствието. Въз основа на оценката си за програмата за стабилност и предвид прогнозата на Комисията, направена през пролетта на 2016 г., Съветът смята, че макар и понастоящем да се очаква през 2016 г. Франция да постигне целта си за номинален дефицит, има опасност страната да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Поради това ще са необходими допълнителни мерки за постигането на трайно коригиране на прекомерния дефицит до 2017 г.

               (6)

               Съотношението между публичните разходи и БВП във Франция е едно от най-високите в Съюза и въпреки лекия спад през 2015 г. то остава значително над средното за еврозоната. Франция осъществява план за намаляване на публичните разходи с 50 милиарда евро спрямо тенденцията за растеж между 2015 и 2017 г. на всички нива на сектор „Държавно управление“, но с това може да не се постигне значително намаляване на публичните разходи. Подробното описване на мерките, които са в основата на намаленията на разходите, както и гарантирането, че мерките за икономии са съобразени с почти нулевата инфлация, би спомогнало за увеличаване на ефективността на този план.

               (7)

               Все още има предизвикателства за по-нататъшното намаляване на съотношението на разходите, както е планирано, тъй като идентифицирането на големи области с потенциални икономии не дава достатъчно резултати, а преразглеждането на разходите дава скромни резултати досега. В жилищния сектор Франция изразходва почти двойно повече от европейските си партньори, без забележими по-добри резултати на пазара на жилища. Комбинираният ефект от изпълнението на планираното намаляване на безвъзмездните средства за местните власти от страна на централното правителство и по-силния контрол на разходите на местните власти, по-специално чрез ограничаване на увеличаването на административните им разходи, може да спомогне за запазване на техния инвестиционен капацитет. Преразглеждането на разходите би могло да бъде подходящ инструмент за идентифициране на тези икономии. Освен това неотдавнашната реформа на местната администрация има с потенциал за повишаване на ефикасността на системата в средносрочен до дългосрочен план.

               (8)

               Не могат да бъдат постигнати значителни краткосрочни икономии без съществено ограничаване на увеличението на разходите за социално осигуряване, които представляват повече от половината от разходите на сектор „Държавно управление“. Устойчивостта на пенсионната система беше подобрена със споразумението от 2015 г. за схемите за допълнително пенсионно осигуряване, но тази система може да продължи да бъде изправена пред дефицити в краткосрочен и средносрочен план, особено при неблагоприятни макроикономически условия. Освен това предишните пенсионни реформи се очаква да ограничат настоящото високо равнище на публичните пенсионни разходи към БВП след 2025 г. Франция си е определила амбициозни цели за 2016 г. и 2017 г. за ограничаване на растежа на разходите за здравеопазване. Тези цели могат да се допълнят от още усилия за идентифициране на начини за повишаване на ефективността в средносрочен до дългосрочен план.

               (9)

               Предприети са политически мерки за намаляване на разходите за труд и за подобряване на маржовете за печалба на дружествата чрез отпускане на данъчния кредит за конкурентоспособност и заетост в размер на 20 милиарда евро и чрез допълнително намаляване с 10 милиарда евро на социалноосигурителните вноски за сметка на работодателите в рамките на Пакта за отговорност и солидарност. Формата на тези мерки, които представляват 1,5 % от БВП и допринасят за намаляване на разликата в данъчното облагане на труда между Франция и средното равнище за еврозоната, може да попречи на тяхната ефективност. Резултатите от планираните оценки на тези мерки за намаляване на разходите ще помогне на всяко решение относно бъдещата форма на тези схеми, за да се гарантира, че тези мерки отговарят на целите по отношение на ефективността. Въздействието върху формирането на заплатите и заетостта е от особен интерес за тези оценки.

               (10)

               В настоящата ситуация на висока безработица съществува риск, че разходите за труд при минимална работна заплата затрудняват наемането на нискоквалифицирани работници. Въпреки че минималната работна заплата е висока в сравнение със средната работна заплата, разходите за труд при минимална работна заплата са били намалени чрез освобождаване от социални осигуровки. Увеличенията на минималната работна заплата водят до увеличения на заплатите за повечето категории работници и до риск, създаващ натиск за повишаване на трудовото възнаграждение. Поради механизма за индексиране на минималната работна заплата има обратни взаимовръзки между увеличението на средната заплата и промените в минималната работна заплата, които отлагат необходимото адаптиране на заплатите в отговор на лошата икономическа ситуация.

               (11)

               Наскоро проведените реформи са създали само ограничена гъвкавост за работодателите да се отклоняват от браншовите споразумения. Това се отнася за всички аспекти на условията за наемане на работа, включително заплатата, работното време, условията на труд и наемане, и ограничава възможностите на предприятията да адаптират работната сила според нуждите си. Понастоящем браншовите организации могат да пречат на дружествата да определят, за всеки отделен случай и след преговори със социалните партньори, при какви условия работното време може да се отклони от браншовите споразумения. Въвеждането на дерогации от браншовите споразумения и общи правни разпоредби относно условията за наемане на работа чрез споразумения на ниво отделно предприятие биха могли да бъдат улеснени чрез консултации със социалните партньори.

               (12)

               През 2015 г. безработицата нарасна до 10,4 %. Безработицата е по-висока сред младите хора, гражданите на страни извън ЕС и сред по-нискоквалифицираните работници. Структурата на пазара на труда е все по-силно поляризирана, като висококвалифицираните работници се наемат на безсрочни договори, а постоянен процент от нискоквалифицираните работни места стават все по-несигурни. Делът на срочните договор за срок по-малък от един месец от общия брой на договорите нарасна до близо 70 % през 2015 г. Правната рамка за трудовите договори, по-специално законодателството в областта на уволнението при безсрочни договори, може да допринася за силното сегментиране на пазара на труда. Дългогодишното влошаване на пазара на труда оказва натиск върху устойчивостта на системата за обезщетения при безработица. През февруари 2016 г. дефицитът се очакваше да възлиза на 4,5 млрд. евро през 2015 г., 4,2 млрд. евро през 2016 г. и 3,6 млрд. евро през 2017 г. Това допълнително ще увеличи дълга на системата от 25,8 млрд. евро през 2015 г. на 30,0 млрд. евро през 2016 г. и 33,6 млрд. евро през 2017 г. Изчисляването на обезщетенията е по-изгодно при последователни краткосрочни договори на пълно работно време отколкото при дългосрочни договори на непълно работно време и създава стимули за работодателите да предлагат краткосрочна заетост, допълнена от други обезщетения. Освен това моделът на системата за обезщетения при безработица, особено що се отнася до условията за допустимост и постепенното намаляване на обезщетенията, може да отслаби стимулите за завръщане на работа.

               (13)

               Преходът от училище към трудова заетост продължава да бъде предизвикателство и най-слабо квалифицираните млади хора са най-силно засегнати. Прибягването до стаж намалява сред нискоквалифицираните категории в контекста на диференцирани регионални стратегии и ограничен капацитет на системата да се адаптира към новите икономически нужди. Предлагането на обучение за безработни, по-нискоквалифицирани работници и служители на МСП продължава да бъде недостатъчно. Все още предстои да бъдат осъществени напълно текущите реформи в професионалното обучение, включително по управление, стимулите, консултациите и новия целеви план за обучение на безработните, като всички те следва да бъдат укрепени. Незадоволителното сътрудничество между различните действащи лица, участващи в продължаващото професионално обучение, пречи на ефективното разпределяне на ресурсите. Предстоящата лична сметка за активност (compte personnel d'activité) може да допринесе за ново балансиране на достъпа.

               (14)

               Френската бизнес среда продължава да бъде на средно ниво, по-специално по отношение на тежестта на държавната регулация, където Франция се нарежда сред страните с лоши показатели при международни съпоставки. Програмата за опростяване продължава по план, но напредъкът по изпълнението е нееднакъв, по-специално по отношение на насочените към предприятията мерки, и в редица области продължават да съществуват предизвикателства.

               (15)

               Френската икономика има непропорционално висок дял на малките предприятия в сравнение с други държави членки и това ограничава тяхното равнище на производителност. Неотдавнашните инициативи за смекчаване на ефекта от изискванията за големина не се очаква да окажат значително влияние върху растежа на фирмите, по-специално предвид ограничения им обхват и временния характер на някои мерки. Вследствие на това праговите ефекти ще продължат да ограничават растежа на френските дружества.

               (16)

               Конкуренцията в сферата на услугите се е подобрила в някои сектори, но в други има пречки, по-специално в областта на бизнес услугите, тъй като значителна част от тези услуги не са засегнати от неотдавнашните реформи, както при и мрежовите индустрии. Редица пречки за навлизане на пазара и регулации, както и тарифи, ограничават икономическата дейност на регулираните професии и се отразяват върху производителността на други сектори, които използват тези услуги. Приемането на закона „Макрон“ през 2015 г. намали някои ограничения, но въпреки това са необходими още усилия. Допълнителни проблеми произтичат от рестриктивното прилагане на изискванията за разрешение.

               (17)

               Франция продължава да изостава от лидерите в областта на иновациите в ЕС, въпреки щедрата обществена подкрепа в тази област. През последните 15 години е имало инфлация и нестабилност на публичните схеми за подкрепа на иновациите, което поражда безпокойство по отношение на цялостната координация, съгласуваност и ефективност на тези схеми. Това засяга по-специално МСП.

               (18)

               Съотношението между данъците и БВП е едно от най-високите в Съюза. Съставът му не допринася за икономическия растеж, тъй като влияе значително на производствените фактори, но сравнително слабо на потреблението. Данъците за предприятията започнаха да намаляват слабо през 2014 г. и Франция започна да преодолява разликата спрямо средните стойности за ЕС при данъчното облагане, свързано с околната среда, но приходите от ДДС остават ниски както като дял от БВП, така и като процент от общото данъчно облагане, поради ниските ставки, широкото прилагане на намалени ставки и често срещаните изключения в сравнение със средните равнища за ЕС. След текущото постепенно премахване на допълнителния данък „солидарност“ върху дружествата и премахването на извънредния корпоративен подоходен данък трябва подробно да се уточнят конкретни стъпки за постигане на обявената цел за намаляване на законоустановената ставка на корпоративния подоходен данък на 28 % през 2020 г.

               (19)

               Данъчната система е много сложна. Продължава да има голям брой неефикасни данъци, водещи до малки или никакви приходи, и подоходното облагане на физическите лица е особено сложно, което е свързано със значителни административни разходи. Въпреки че в закона за програмирането на публичните финанси за периода 2014—2019 г. беше въведено изискването за редовна оценка и мониторинг на данъчните разходи, прогнозираното намаление на данъчните разходи за 2016 г. е слабо след няколко години на увеличение.

               (20)

               Като цяло бариерите пред частното инвестиране са умерени, като основните пречки са голямата регулаторна тежест и високият размер на корпоративните данъчни ставки. Инвестиционната среда ще бъде подобрена чрез подобряване на бизнес средата, намаляване на данъците върху производството и корпоративния доход и опростяване на данъчната система. Всички мерки, предприети с цел подобряване на разходната и неразходната конкурентоспособност на френските дружества, имат потенциала да увеличат инвестициите и да стимулират предприятията да инвестират във физически и човешки капитал, с оглед подобряването на производителността. Дългосрочният потенциал за растеж е ограничен и поради намалените инвестиции в иновационни дейности.

               (21)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Франция и го публикува в доклада за страната от 2016 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност и на националната програма за реформи и на последващите мерки, свързани с препоръките, отправени към Франция през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика във Франция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Нейните препоръки в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (22)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (5) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (23)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

         ПРЕПОРЪЧВА на Франция да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               Осигуряване на трайна корекция на прекомерния дефицит до 2017 г. чрез предприемане на изискваните структурни мерки и използване на всички извънредни приходи за намаляване на дефицита и дълга. Посочване на намаленията на разходите, предвидени за следващите години, и по-големи усилия за увеличаване на икономиите, получени от преразглеждането на разходите, включително разходите на местното управление, до края на 2016 г. Засилване на независимите оценки на публичната политика с цел идентифициране на начини за повишаване на ефективността във всички подсектори на сектор „Държавно управление“.

               2.

               Гарантиране, че намаленията на разходите за труд са устойчиви и че промените в размера на минималната заплата са съобразени със създаването на работни места и конкурентоспособността. Извършване на реформа на трудовото законодателство, за да се създадат повече стимули за работодателите да наемат работна ръка на безсрочни договори.

               3.

               Подобряване на връзките между сферата на образованието и пазара на труда, по-специално чрез реформа на стажовете и професионалното обучение, с акцент върху нискоквалифицираната работна ръка. До края на 2016 г. предприемане на действия за реформиране на системата за обезщетения при безработица, за да се възстанови нейната бюджетна устойчивост и да се създадат повече стимули за завръщане на работа.

               4.

               Премахване на пречките за работа в сектора на услугите, по-специално в бизнес услугите и регулираните професии. Предприемане на стъпки за опростяване и подобряване на ефективността на схемите в политиката на иновациите. До края на 2016 г. допълнително реформиране на критериите, свързани с големината, в нормативните актове, които възпрепятстват растежа на предприятията, и продължаване на опростяването на административните, фискалните и счетоводните правила за предприятията чрез осъществяване на програмата за опростяване.

               5.

               Предприемане на действия за намаляване на данъците върху производството и на законоустановената ставка на корпоративния подоходен данък и същевременно разширяване на данъчната основа по отношение на потреблението, по-специално по отношение на ДДС. Премахване на неефективните данъчни разходи, премахване на данъците, носещи малки или никакви приходи, и приемане реформата за подоходен данък за физическите лица, удържан при източника, до края на 2016 г.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.