title: Препоръка на Съвета от 18 юни 2021 година съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Франция

text:
               29.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/43

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 18 юни 2021 година
      съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Франция
      (2021/C 304/10)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      след консултация с Икономическия и финансов комитет,
      като имат предвид, че:

                  (1)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Общата клауза за дерогация, както е посочена в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (2), улеснява координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. В своето съобщение Комисията изрази становището си, че като се има предвид очакваният сериозен икономически спад в резултат на пандемията от COVID-19, условията за активиране на общата клауза за дерогация са изпълнени. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. С общата клауза за дерогация на държавите членки бе предоставена бюджетна гъвкавост за справяне с кризата във връзка с COVID-19. Клаузата улесни координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. Активирането ѝ позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел на всяка държава членка, при условие че това не излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. На 17 септември 2020 г. в съобщението си относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2021 г. Комисията обяви, че общата клауза за дерогация ще продължи да действа през 2021 г.

                  (2)

                  На 20 юли 2020 г. Съветът прие препоръка (3) (наричана по-нататък „препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.“). С нея той препоръча на Франция да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Освен това той препоръча на Франция, когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засили инвестициите.

                  (3)

                  В Препоръката на Съвета за 2021 г. относно икономическата политика на еврозоната се посочва, че фискалните политики следва да останат подкрепящи във всички държави членки от еврозоната през цялата 2021 г. и че мерките на политиката следва да бъдат съобразени със специфичните за всяка държава обстоятелства и да бъдат навременни, временни и целенасочени. Когато епидемичните и икономическите условия позволяват това, извънредните мерки следва постепенно да бъдат премахнати, като същевременно се води борба със социалните последици от кризата и въздействието ѝ върху пазара на труда. Държавите членки следва да провеждат фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно се увеличат инвестициите. Държавите членки следва да провеждат реформи, които подобряват обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

                  (4)

                  На 18 ноември 2020 г. Комисията прие становищата си относно проектите на бюджетни планове за 2021 г. на държавите членки от еврозоната, които се основаваха на качествена оценка на фискалните мерки. Комисията беше на мнение, че проектът на бюджетен план на Франция като цяло е в съответствие с препоръките за фискалната политика, определени в препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г., както и че повечето мерки, включени в проекта на бюджетен план, подпомагат икономическата активност в условията на съществена несигурност. Някои мерки обаче не изглеждат временни или съпътствани от компенсаторни мерки.

                  (5)

                  Next Generation EU, включително Механизмът за възстановяване и устойчивост, ще гарантира устойчиво, приобщаващо и справедливо възстановяване. Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета (4), с който бе създаден Механизъм за възстановяване и устойчивост, влезе в сила на 19 февруари 2021 г. По Механизма за възстановяване и устойчивост ще се предоставя финансова подкрепа за осъществяването на реформи и инвестиции, водещи до фискален стимул, финансиран от Съюза. Той ще допринесе за икономическото възстановяване и за осъществяването на устойчиви и увеличаващи растежа реформи и инвестиции, по-специално за насърчаването на екологичния и цифровия преход, и ще укрепи устойчивостта и потенциалния растеж на икономиките на държавите членки. Той ще спомогне и за това публичните финанси да се върнат към по-благоприятни позиции в краткосрочен план и ще допринесе за укрепването на устойчивите публични финанси, растежа и създаването на работни места в средносрочен и дългосрочен план.

                  (6)

                  На 3 март 2021 г. Комисията прие съобщение, предоставящо допълнителни насоки на политиката за улесняване на координацията на фискалните политики и изготвянето на програмите за стабилност и конвергенция на държавите членки. Общата фискална позиция, като се вземат предвид националните бюджети и Механизмът за възстановяване и устойчивост, следва да остане подкрепяща през 2021 г. и 2022 г. Същевременно, предвид очакваното постепенно нормализиране на икономическата активност през втората половина на 2021 г., фискалните политики на държавите членки следва да станат по-диференцирани през 2022 г. Фискалните политики на държавите членки следва да отчитат състоянието на възстановяването, фискалната устойчивост и необходимостта от намаляване на икономическите, социалните и териториалните различия. Предвид необходимостта от подкрепа за устойчивото възстановяване в Съюза, държавите членки със слаби рискове за устойчивостта следва да насочат бюджетите си към поддържане на подкрепяща фискална политика през 2022 г., като вземат предвид въздействието на Механизма за възстановяване и устойчивост. Държавите членки с високи равнища на задлъжнялост следва да провеждат разумни фискални политики, като същевременно запазят финансираните на национално равнище инвестиции и използват безвъзмездните средства по Механизма за възстановяване и устойчивост за финансиране на допълнителни висококачествени инвестиционни проекти и структурни реформи. За периода след 2022 г. за фискалните политики следва да продължат да се вземат предвид силата на възстановяването, степента на икономическа несигурност и съображенията за фискална устойчивост. Пренасочването на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, включително чрез постепенно премахване на мерките за подкрепа в подходящ момент, ще допринесе за осигуряването на фискална устойчивост в средносрочен план.

                  (7)

                  В съобщението си от 3 март 2021 г. Комисията изрази също така становище, че решението за дезактивиране или продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация следва да се основава на цялостна оценка на състоянието на икономиката, като равнището на икономическата активност в Съюза или еврозоната се сравнява с равнищата отпреди кризата (края на 2019 г.) като ключов количествен критерий. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. на 2 юни 2021 г. Комисията счете, че условията за продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация през 2022 г. и за дезактивирането ѝ, считано от 2023 г., са изпълнени. Специфичните за всяка държава ситуации ще продължат да се вземат под внимание след дезактивирането на общата клауза за дерогация.

                  (8)

                  На 30 април 2021 г. Франция представи програмата си за стабилност за 2021 г. в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

                  (9)

                  През 2020 г. въз основа на данни, потвърдени от Евростат, дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Франция беше 9,2 % от брутния вътрешен продукт (БВП), а консолидираният държавен дълг нарасна на 115,7 % от БВП. Годишната промяна в първичното бюджетно салдо възлиза на -6,2 % от БВП, включително дискреционните бюджетни мерки в размер на 3,3 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Франция също така предостави подкрепа за ликвидността на предприятията и домакинствата (например гаранции и отсрочване на данъци, които нямат пряко и непосредствено отражение върху бюджета), оценена на 17,4 % от БВП; реалното усвояване на публичните гаранции през 2020 г. се оценява от Комисията на приблизително равно на 6 % от БВП.

                  (10)

                  На 2 юни 2021 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора. В този доклад се разглежда състоянието на бюджета на Франция, тъй като нейният дефицит по консолидирания държавен бюджет през 2020 г. надхвърля референтната стойност по Договора от 3 % от БВП, а нейният консолидиран държавен дълг надхвърля референтната стойност по Договора от 60 % от БВП и не намалява със задоволителни темпове. В доклада се стига до заключението, че критерият за дефицита не е изпълнен и критерият за дълга не е спазен.

                  (11)

                  Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е предпазлив за 2021 г. и 2022 г. В програмата за стабилност се предвижда растеж на БВП от 5 % и 4 % съответно през 2021 г. и 2022 г., а Комисията очаква БВП да нарасне с 5,7 % и 4,2 % през същите години. Очакваният от Комисията по-висок растеж за 2021 г. се дължи на по-големия принос за растежа на вътрешния и нетния износ, отколкото заложеното в програмата за стабилност за 2021 г. По-конкретно Комисията предвижда не толкова динамично частно потребление, докато инвестициите и износът се очаква да нараснат по-бързо, отколкото в макроикономическия сценарий в програмата за стабилност за 2021 г. Прогнозираният от Комисията по-висок растеж за 2022 г. се дължи главно на по-големия принос на нетния износ за растежа, а общият принос на вътрешното търсене се очаква да бъде до голяма степен сходен с този в програмата за стабилност за 2021 г.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2021 г. правителството планира намаляване на дефицита по консолидирания държавен бюджет от 9,2 % от БВП през 2020 г. на 9,0 % от БВП през 2021 г., а съотношението на дълга към БВП се планира да нарасне на 117,8 % от БВП през 2021 г. Според програмата за стабилност за 2021 г. промяната в първичното бюджетно салдо през 2021 г. в сравнение с равнището отпреди кризата (2019 г.) се очаква да възлезе на -6,2 % от БВП, което отразява дискреционните бюджетни мерки в размер на 4,0 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Тези прогнози са в съответствие с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и свързания с нея икономически спад Франция прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, ограничаване на пандемията от COVID-19 и предоставяне на помощ на хората и секторите, които са особено засегнати. Тези решителни ответни мерки на политиката смекчиха свиването на БВП, което на свой ред намали нарастването на бюджетния дефицит и на публичния дълг. Фискалните мерки следва да предоставят максимална подкрепа за възстановяването, без да предопределят бъдещите фискални траектории. Следователно при изготвянето на мерките следва да се избягва създаването на постоянна тежест за публичните финанси. Когато държавите членки въведат постоянни мерки, те следва да ги финансират по подходящ начин, за да гарантират неутралност по отношение на бюджета в средносрочен план. Мерките, предприети от Франция през 2020 г. и 2021 г., са в съответствие с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г. Някои от дискреционните бюджетни мерки, приети от правителството през 2020 г. и 2021 г. и обявени за 2022 г., не изглеждат временни или съпътствани от компенсаторни мерки. Отвъд времевия хоризонт на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., през 2023 г. оставащото кумулативно въздействие на тези невременни мерки се оценява предварително на 1 % от БВП, което се състои главно от постоянно намаляване на данъците върху производството, увеличението на заплатите на държавните служители, главно в системата на здравеопазването, както и капиталови трансфери. Тези невременни мерки включват също инвестиции в размер на приблизително 1/10 % от БВП, които се очаква да подпомогнат средносрочния потенциален растеж, а по този начин и устойчивостта.

                  (14)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се приема, че инвестициите и реформите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост, възлизат на 0,7 % от БВП през 2021 г. и на 0,9 % през 2022 г. Прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. включва в бюджетните си прогнози безвъзмездни средства в размер на 0,8 % и 0,4 % от БВП съответно през 2021 г. и 2022 г.

                  (15)

                  Установените показатели за фискалната корекция, определени в Регламент (ЕО) № 1466/97, трябва да бъдат разглеждани в контекста на настоящите обстоятелства. Първо, съществува значителна несигурност по отношение на прогнозите за разликата между фактическия и потенциалния БВП. Второ, фискалната политика трябва да може да бъде бързо адаптирана към развитието на пандемията от COVID-19, като премине от спешна помощ към по-целенасочени мерки, след като рисковете за здравето намалеят. Трето, настоящият контекст се характеризира със значителни ответни мерки на политиката, за да бъде подкрепена икономическата активност. При наличието на значителни трансфери от бюджета на Съюза (например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост), установените показатели не отразяват пълния стимул, който фискалните политики дават на икономиката. В този контекст структурното салдо не изглежда подходящо при настоящите обстоятелства. Целевият показател за разходите също трябва да бъде адаптиран (5) и допълнен с информация с цел извършване на цялостна оценка на ориентацията на фискалната политика.

                  (16)

                  Подобно на подхода, възприет при оценката на проектите на бюджетни планове за 2021 г., временните извънредни мерки са изключени от съвкупните разходи. Тези временни извънредни мерки, свързани с кризата, подпомагат здравните системи и компенсират работниците и предприятията за загубите на доходи вследствие на ограничителните мерки и смущенията във веригата на доставките; отмяната им от страна на публичните органи зависи от възстановяването на нормалната ситуация в областта на общественото здраве и на нормалната икономическа ситуация. За да бъде оценена общата фискална позиция в настоящия момент, значителните трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост) следва да бъдат включени в съответните съвкупни разходи. Поради това общата фискална позиция се измерва с промяната в първичните разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите и временните извънредни мерки, свързани с кризата), включително разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза. Освен общата фискална позиция анализът има също така за цел да оцени дали националната фискална политика е разумна и дали нейният състав допринася за устойчиво възстановяване, което е в съответствие с екологичния и цифровия преход. По тази причина се обръща специално внимание на развитието на финансираните на национално равнище първични текущи разходи и инвестиции.

                  (17)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Франция да намалее на 5,3 % от БВП през 2022 г., главно поради спиране на временните мерки за подкрепа, приети през 2020 г. и 2021 г. Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да намалее до 116,3 % от БВП през 2022 г. Въпреки че прогнозата за дълга е в съответствие с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., прогнозата за дефицита е над прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., главно поради по-ниския дефицит, очакван от Комисията през 2021 г., и малко по-неблагоприятния макроикономически сценарий в програмата за стабилност за 2021 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. и въз основа на специфичната методика, която отразява гореспоменатите предизвикателства, общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене през 2022 г. на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява като неутрална (6). Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да намалее с 0,3 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат експанзионистичен принос от 0,2 процентни пункта от БВП. (7) Финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) се очаква да имат експанзионистичен принос от 0,2 процентен пункт от БВП.

                  (18)

                  Качеството на бюджетните мерки на държавите членки изглежда особено важно. Фискалните структурни реформи, насочени към подобряване на състава на националните бюджети, могат да подпомогнат потенциалния растеж, да създадат така необходимото фискално пространство и да спомогнат за осигуряване на фискална устойчивост в по-дългосрочен план, включително с оглед на изменението на климата и здравните предизвикателства. Що се отнася до приходите, кризата във връзка с COVID-19 увеличи значението на реформите за постигане на по-ефикасни и по-справедливи системи за публични приходи. Що се отнася до разходите, стана още по-важно да се повишат равнището и качеството на устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по начин, който е в съответствие с целите за повишаване на потенциала за растеж, икономическата и социалната устойчивост и двойния екологичен и цифров преход. Националните планове за възстановяване и устойчивост ще позволят да бъде подобрен съставът на националните бюджети.

                  (19)

                  Според средносрочните бюджетни планове на програмата за стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет да намалее от 4,4 % през 2023 г. на 3,9 % през 2024 г., 3,5 % през 2025 г, 3,2 % през 2026 г. Следователно се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет вече да не надвишава 3 % от БВП през 2027 г., когато ще достигне 2,8 % от БВП. Въз основа на програмата за стабилност за 2021 г. общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява средно на 0,4 % от БВП през 2023 г. и 2024 г. Програмата не включва информацията, необходима за оценка на приноса за общата фискална позиция на финансираните от Съюза разходи, национално финансираните инвестиции и национално финансираните първични текущи разходи. Понастоящем 10-годишният среден номинален потенциален растеж се прогнозира да възлиза на 2 ¼ % (8). Тази прогноза не включва обаче въздействието на реформите, които са част от плана за възстановяване и устойчивост и поради това могат да стимулират потенциалния растеж на Франция.

                  (20)

                  Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да се увеличи от 117,2 % от БВП през 2023 г. на 118,0 % през 2024 г. и на 118,3 % от БВП през 2025 г., преди да намалее съответно до 118,2 % и 117,7 % от БВП през 2026 г. и 2027 г. С оглед на високото съотношение на дълга към БВП, което се прогнозира да намалее едва постепенно с течение на времето, съгласно последния анализ на устойчивостта на дълга се счита, че Франция е изправена пред високи рискове за фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (21)

                  Поради продължаващата понастоящем изключително голяма несигурност насоките за фискалната политика следва да останат с предимно качествен характер. По-точни количествени насоки за по-късните години следва да бъдат предоставени през 2022 г., ако дотогава степента на несигурност е намаляла в достатъчна степен.

                  (22)

                  Съветът оцени програмата за стабилност за 2021 г. и последващите действия от страна на Франция във връзка с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ФРАНЦИЯ:

         1.

            През 2022 г. да използва Механизма за възстановяване и устойчивост за финансиране на допълнителни инвестиции в подкрепа на възстановяването, като същевременно провежда разумна фискална политика. Да запази инвестициите, финансирани на национално равнище.

         2.

            Когато икономическите условия го позволяват, да провежда фискална политика, насочена към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на фискална устойчивост в средносрочен план. В същото време да увеличи инвестициите, за да стимулира потенциала за растеж.

         3.

            Да обърне специално внимание на състава на публичните финанси — от гледна точка както на приходите, така и на разходите в бюджета — и на качеството на бюджетните мерки, за да гарантира устойчиво и приобщаващо възстановяване. Да третира с приоритет устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по-конкретно инвестициите, подкрепящи екологичния и цифровия преход. Да даде приоритет на фискалните структурни реформи, които ще помогнат да се осигури финансиране за приоритетите на публичната политика и ще допринесат за дългосрочната устойчивост на публичните финанси, включително, когато е уместно, чрез подобряване на обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

         Съставено в Люксембург на 18 юни 2021 година.

               За Съвета

               Председател

            J. LEÃO

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1

         (2)  Регламент (EО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6)

         (3)  Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 г. относно националната програма за реформи на Франция за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2020 г. (ОВ C 282, 26.8.2020 г., стр. 62)

         (4)  Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 2021 г. за създаване на Механизъм за възстановяване и устойчивост (ОВ L 57, 18.2.2021 г., стр. 17)

         (5)  По-конкретно 4-годишното изглаждане на инвестициите, използвано в целевия показател за разходите, не позволява да бъде извършена подходяща оценка на фискалната подкрепа за възстановяването, предоставена от финансираните на национално равнище инвестиции.

         (6)  Отрицателният знак на показателя съответства на превишение на растежа на първичните разходи в сравнение със средносрочния икономически растеж, което показва експанзионистична фискална политика.

         (7)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат неутрален принос.

         (8)  По оценка на Комисията в съответствие с общоприетата методика.


title: Препоръка на Съвета от 18 юни 2021 година, съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция за 2021 г. на Хърватия

text:
               29.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/48

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 18 юни 2021 година
      съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция за 2021 г. на Хърватия
      (2021/C 304/11)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      след консултация с Икономическия и финансов комитет,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Общата клауза за дерогация, както е посочена в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (2), улеснява координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. В своето съобщение Комисията изрази становището си, че като се има предвид очакваният сериозен икономически спад в резултат на пандемията от COVID-19, условията за активиране на общата клауза за дерогация са изпълнени. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. С общата клауза за дерогация на държавите членки бе предоставена бюджетна гъвкавост за справяне с кризата във връзка с COVID-19. Клаузата улесни координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. Активирането ѝ позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел на всяка държава членка, при условие че това не излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. На 17 септември 2020 г. в съобщението си относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2021 г. Комисията обяви, че общата клауза за дерогация ще продължи да действа през 2021 г.

                  (2)

                  На 20 юли 2020 г. Съветът прие препоръка (3) (наричана по-нататък „препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.“). С нея той препоръча на Хърватия да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Освен това той препоръча на Хърватия, когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засили инвестициите.

                  (3)

                  Next Generation EU, включително Механизмът за възстановяване и устойчивост, ще гарантира устойчиво, приобщаващо и справедливо възстановяване. Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета (4), с който бе създаден Механизъм за възстановяване и устойчивост, влезе в сила на 19 февруари 2021 г. По Механизма за възстановяване и устойчивост ще се предоставя финансова подкрепа за осъществяването на реформи и инвестиции, водещи до фискален стимул, финансиран от Съюза. Той ще допринесе за икономическото възстановяване и за осъществяването на устойчиви и увеличаващи растежа реформи и инвестиции, по-специално за насърчаването на екологичния и цифровия преход, и ще укрепи устойчивостта и потенциалния растеж на икономиките на държавите членки. Той ще спомогне и за това публичните финанси да се върнат към по-благоприятни позиции в краткосрочен план и ще допринесе за укрепването на устойчивите публични финанси, растежа и създаването на работни места в средносрочен и дългосрочен план.

                  (4)

                  На 3 март 2021 г. Комисията прие съобщение, предоставящо допълнителни насоки на политиката за улесняване на координацията на фискалните политики и изготвянето на програмите за стабилност и конвергенция на държавите членки. Общата фискална позиция, като се вземат предвид националните бюджети и Механизмът за възстановяване и устойчивост, следва да остане подкрепяща през 2021 г. и 2022 г. Същевременно, предвид очакваното постепенно нормализиране на икономическата активност през втората половина на 2021 г., фискалните политики на държавите членки следва да станат по-диференцирани през 2022 г. Фискалните политики на държавите членки следва да отчитат състоянието на възстановяването, фискалната устойчивост и необходимостта от намаляване на икономическите, социалните и териториалните различия. Предвид необходимостта от подкрепа за устойчивото възстановяване в Съюза, държавите членки със слаби рискове за устойчивостта следва да насочат бюджетите си към поддържане на подкрепяща фискална политика през 2022 г., като вземат предвид въздействието на Механизма за възстановяване и устойчивост. Държавите членки с високи равнища на задлъжнялост следва да провеждат разумни фискални политики, като същевременно запазят финансираните на национално равнище инвестиции и използват безвъзмездните средства по Механизма за възстановяване и устойчивост за финансиране на допълнителни висококачествени инвестиционни проекти и структурни реформи. За периода след 2022 г. за фискалните политики следва да продължат да се вземат предвид силата на възстановяването, степента на икономическа несигурност и съображенията за фискална устойчивост. Пренасочването на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, включително чрез постепенно премахване на мерките за подкрепа в подходящ момент, ще допринесе за осигуряването на фискална устойчивост в средносрочен план.

                  (5)

                  В съобщението си от 3 март 2021 г. Комисията изрази също така становище, че решението за дезактивиране или продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация следва да се основава на цялостна оценка на състоянието на икономиката, като равнището на икономическата активност в Съюза или еврозоната се сравнява с равнищата отпреди кризата (края на 2019 г.) като ключов количествен критерий. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. на 2 юни 2021 г. Комисията счете, че условията за продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация през 2022 г. и за дезактивирането ѝ, считано от 2023 г., са изпълнени. Специфичните за всяка държава ситуации ще продължат да се вземат под внимание след дезактивирането на общата клауза за дерогация.

                  (6)

                  На 29 април 2021 г. Хърватия представи програмата си за конвергенция за 2021 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

                  (7)

                  През 2020 г. въз основа на данни, потвърдени от Евростат, дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Хърватия беше 7,4 % от брутния вътрешен продукт (БВП), а консолидираният държавен дълг нарасна на 88,7 % от БВП. Годишната промяна в първичното бюджетно салдо възлиза на -8,1 % от БВП, включително дискреционните бюджетни мерки в размер на 3,8 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Освен това Хърватия предостави подкрепа за ликвидността на предприятията и домакинствата (като например гаранции и отсрочване на данъци, които нямат пряко и непосредствено отражение върху бюджета), оценена на 4,6 % от БВП; реалното усвояване на публичните гаранции през 2020 г. се оценява от Комисията на равнище под ½ % от БВП.

                  (8)

                  На 2 юни 2021 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора. В този доклад се разглежда състоянието на бюджета на Хърватия, тъй като нейният дефицит по консолидирания държавен бюджет през 2020 г. надхвърля референтната стойност по Договора от 3 % от БВП, а нейният консолидиран държавен дълг надхвърля референтната стойност по Договора от 60 % от БВП и не намаля със задоволителни темпове. В доклада се стига до заключението, че критерият за дефицита не е изпълнен и критерият за дълга не е спазен.

                  (9)

                  Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е реалистичен за 2021 г. и благоприятен за 2022 г. По-специално в него се предвижда малко по-висок растеж в сравнение с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. (5,2 % в сравнение с 5 %), особено през 2022 г. (6,6 % в сравнение с 6,1 %). Това се дължи главно на по-положителните прогнози за потреблението и инвестициите на домакинствата, докато прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. е малко по-оптимистична за приноса на износа.

                  (10)

                  В своята програма за конвергенция за 2021 г. правителството планира намаление на дефицита по консолидирания държавен бюджет от 7,4 % от БВП през 2020 г. на 3,8 % от БВП през 2021 г., а съотношението на дълга към БВП се планира да намалее на 86,6 % от БВП през 2021 г. Според програмата за конвергенция за 2021 г. промяната в първичното бюджетно салдо през 2021 г. в сравнение с равнището отпреди кризата (2019 г.) се очаква да възлезе на -4,6 % от БВП, което отразява дискреционните бюджетни мерки в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. За сравнение в прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. не се предвижда дефицитът да намалее толкова през 2021 г. (4,6 % от БВП). Разликите са най-силно изразени в приходната част, за която в програмата за конвергенция за 2021 г. се предвижда да се възстанови на равнище значително по-високо от растежа на номиналния БВП. Междувременно се очаква възстановяването след земетресенията в Загреб и Петриня през 2020 г. да окаже въздействие, макар и извънредно, върху разходите.

                  (11)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и свързания с нея икономически спад Хърватия прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, ограничаване на пандемията от COVID-19 и предоставяне на помощ на хората и секторите, които са особено засегнати. Тези решителни ответни мерки на политиката смекчиха свиването на БВП, което на свой ред намали нарастването на бюджетния дефицит и на публичния дълг. Фискалните мерки следва да предоставят максимална подкрепа за възстановяването, без да предопределят бъдещите фискални траектории. Следователно при изготвянето на мерките следва да се избягва създаването на постоянна тежест за публичните финанси. Когато държавите членки въведат постоянни мерки, те следва да ги финансират по подходящ начин, за да гарантират неутралност по отношение на бюджета в средносрочен план. Мерките, предприети от Хърватия през 2020 г. и 2021 г., са в съответствие с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г. Дискреционните бюджетни мерки, приети от правителството през 2020 г. и 2021 г., са предимно временни или съпътствани от компенсаторни мерки. Отвъд времевия хоризонт на прогнозата на Комисията, през 2023 г. оставащото въздействие на тези невременни мерки се оценява предварително на около 0,3 % от БВП, като се състои главно от намаляване на подоходния данък.

                  (12)

                  В програмата за конвергенция за 2021 г. се приема, че инвестициите и реформите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост, възлизат на 0,4 % от БВП през 2021 г., 1,9 % през 2022 г., 2,4 % през 2023 г., 2,3 % през 2024 г., 1,7 % през 2025 г. и 1 % през 2026 г. Прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. включва тези безвъзмездни средства в своите бюджетни прогнози със сходен като цяло темп за 2021 г. и 2022 г.

                  (13)

                  Установените показатели за фискалната корекция, определени в Регламент (ЕО) № 1466/97, трябва да бъдат разглеждани в контекста на настоящите обстоятелства. Първо, съществува значителна несигурност по отношение на прогнозите за разликата между фактическия и потенциалния БВП. Второ, фискалната политика трябва да може да бъде бързо адаптирана към развитието на пандемията от COVID-19, като премине от спешна помощ към по-целенасочени мерки, след като рисковете за здравето намалеят. Трето, настоящият контекст се характеризира със значителни ответни мерки на политиката с цел подкрепа на икономическата активност. При наличието на значителни трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост), установените показатели не отразяват пълния стимул, който фискалните политики дават на икономиката. В този контекст структурното салдо не изглежда подходящо при настоящите обстоятелства. Целевият показател за разходите също трябва да бъде адаптиран (5) и допълнен с информация с цел извършване на цялостна оценка на ориентацията на фискалната политика.

                  (14)

                  Подобно на подхода, възприет при оценката на проектите на бюджетни планове за 2021 г., временните извънредни мерки са изключени от съвкупните разходи. Тези временни извънредни мерки, свързани с кризата, подпомагат здравните системи и компенсират работниците и предприятията за загубите на доходи вследствие на ограничителните мерки и смущенията във веригата на доставките; отмяната им от страна на публичните органи зависи от възстановяването на нормалната ситуация в областта на общественото здраве и на нормалната икономическа ситуация. За да бъде оценена общата фискална позиция в настоящия момент, значителните трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост) следва да бъдат включени в съответните съвкупни разходи. Поради това общата фискална позиция се измерва с промяната в първичните разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите и временните извънредни мерки, свързани с кризата), включително разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза. Освен общата фискална позиция анализът има също така за цел да оцени дали националната фискална политика е разумна и дали нейният състав допринася за устойчиво възстановяване, което е в съответствие с екологичния и цифровия преход. По тази причина се обръща специално внимание на развитието на финансираните на национално равнище първични текущи разходи и инвестиции.

                  (15)

                  В програмата за конвергенция за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Хърватия да намалее на 2,6 % от БВП през 2022 г., главно поради силен ръст на приходите и спиране на временните мерки за подкрепа, приети през 2020 г. и 2021 г. Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да намалее на 82,5 % от БВП през 2022 г. В прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. се предвижда по-високо съотношение на дефицита към БВП и съотношение на дълга към БВП през 2022 г. — съответно 3,2 % от БВП и 82,9 % от БВП, като разликата се дължи до голяма степен на базовия ефект от 2021 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. и въз основа на специфичната методика, която отразява гореспоменатите предизвикателства, общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене през 2022 г. на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява на -2,4 % от БВП (6). Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да нарасне с 1,5 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат експанзионистичен принос от 0,1 процентни пункта от БВП (7). Финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) се очаква да имат експанзионистичен принос от 0,8 процентни пункта от БВП.

                  (16)

                  Качеството на бюджетните мерки на държавите членки изглежда особено важно. Фискалните структурни реформи, насочени към подобряване на състава на националните бюджети, могат да подпомогнат потенциалния растеж, да създадат така необходимото фискално пространство и да спомогнат за осигуряване на фискална устойчивост в по-дългосрочен план, включително с оглед на изменението на климата и здравните предизвикателства. Що се отнася до приходите, кризата във връзка с COVID-19 увеличи значението на реформите за постигане на по-ефикасни и по-справедливи системи за публични приходи. Що се отнася до разходите, стана още по-важно да се повишат равнището и качеството на устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по начин, който е в съответствие с целите за повишаване на потенциала за растеж, икономическата и социалната устойчивост и двойния екологичен и цифров преход. Националните планове за възстановяване и устойчивост ще позволят да бъде подобрен съставът на националните бюджети.

                  (17)

                  Според средносрочните бюджетни планове на програмата за конвергенция за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет да намалее от 1,9 % от БВП през 2023 г. на 1,5 % от БВП през 2024 г. Въз основа на програмата за конвергенция за 2021 г. общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява средно на 0,1 % от БВП през 2023 г. и 2024 г. Очаква се разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да имат рестриктивен принос от 0,6 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат рестриктивен принос от 0,1 процентни пункта от БВП (8). Финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) се очаква да имат експанзионистичен принос от 0,6 процентен пункт от БВП. Понастоящем 10-годишният среден номинален потенциален растеж се прогнозира да възлиза на 3¼ % (9). Тази прогноза не включва обаче въздействието на реформите, които са част от плана за възстановяване и устойчивост и могат поради това да стимулират потенциалния растеж на Хърватия.

                  (18)

                  Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се планира да намалее от 79,5 % от БВП през 2023 г. на 76,8 % от БВП през 2024 г. Съгласно последния анализ на устойчивостта на дълга се счита, че Хърватия е изправена пред средни рискове за фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (19)

                  Поради продължаващата понастоящем изключително голяма несигурност насоките за фискалната политика следва да останат с предимно качествен характер. По-точни количествени насоки за по-късните години следва да бъдат предоставени през 2022 г., ако дотогава степента на несигурност е намаляла в достатъчна степен.

                  (20)

                  Съветът оцени програмата за конвергенция за 2021 г. и последващите действия от страна на Хърватия във връзка с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ХЪРВАТИЯ:

         1.

            През 2022 г. да поддържа подкрепяща фискална позиция, включително стимула от Механизма за възстановяване и устойчивост, и да поддържа инвестициите, финансирани на национално равнище. Да ограничи растежа на текущите разходи, финансирани на национално равнище.

         2.

            Когато икономическите условия го позволяват, да провежда фискална политика, насочена към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на фискална устойчивост в средносрочен план. В същото време да увеличи инвестициите, за да стимулира потенциала за растеж.

         3.

            Да обърне специално внимание на състава на публичните финанси — от гледна точка както на приходите, така и на разходите в бюджета — и на качеството на бюджетните мерки, за да гарантира устойчиво и приобщаващо възстановяване. Да третира с приоритет устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по-конкретно инвестициите, подкрепящи екологичния и цифровия преход. Да даде приоритет на фискалните структурни реформи, които ще помогнат да се осигури финансиране за приоритетите на публичната политика и ще допринесат за дългосрочната устойчивост на публичните финанси, включително, когато е уместно, чрез подобряване на обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

         Съставено в Люксембург на 18 юни 2021 година.

               За Съвета

               Председател

            J. LEÃO

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (EО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (3)  Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 г. относно националната програма за реформи на Хърватия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Хърватия за 2020 г. (ОВ C 282, 26.8.2020 г., стр. 68).

         (4)  Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 2021 г. за създаване на Механизъм за възстановяване и устойчивост (ОВ L 57, 18.2.2021 г., стр. 17).

         (5)  По-конкретно 4-годишното изглаждане на инвестициите, използвано в целевия показател за разходите, не позволява да бъде извършена подходяща оценка на фискалната подкрепа за възстановяването, предоставена от финансираните на национално равнище инвестиции.

         (6)  Отрицателният знак на показателя съответства на превишение на растежа на първичните разходи в сравнение със средносрочния икономически растеж, което е индикация за експанзионистична фискална политика.

         (7)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат неутрален принос.

         (8)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат експанзионистичен принос от 0,2 процентни пункта от БВП.

         (9)  По оценка на Комисията в съответствие с общоприетата методика.


title: Препоръка на Съвета от 18 юни 2021 година, съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Латвия

text:
               29.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/63

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 18 юни 2021 година
      съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Латвия
      (2021/C 304/14)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      след консултация с Икономическия и финансов комитет,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Общата клауза за дерогация, както е посочена в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (2), улеснява координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. В своето съобщение Комисията изрази становището си, че като се има предвид очакваният сериозен икономически спад в резултат на пандемията от COVID-19, условията за активиране на общата клауза за дерогация са изпълнени. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. С общата клауза за дерогация на държавите членки бе предоставена бюджетна гъвкавост за справяне с кризата във връзка с COVID-19. Клаузата улесни координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. Активирането ѝ позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел на всяка държава членка, при условие че това не излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. На 17 септември 2020 г. в съобщението си относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2021 г. Комисията обяви, че общата клауза за дерогация ще продължи да действа през 2021 г.

                  (2)

                  На 20 юли 2020 г. Съветът прие препоръка (3) (наричана по-нататък „препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.“). С нея той препоръча на Латвия да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Освен това той препоръча на Латвия, когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга при насърчаване на инвестициите.

                  (3)

                  В Препоръката на Съвета за 2021 г. относно икономическата политика на еврозоната се посочва, че фискалните политики следва да останат подкрепящи във всички държави членки от еврозоната през цялата 2021 г. и че мерките на политиката следва да бъдат съобразени със специфичните за всяка държава обстоятелства и да бъдат навременни, временни и целенасочени. Когато епидемичните и икономическите условия позволяват това, извънредните мерки следва постепенно да бъдат премахнати, като същевременно се води борба със социалните последици от кризата и въздействието ѝ върху пазара на труда. Държавите членки следва да провеждат фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно се увеличат инвестициите. Държавите членки следва да провеждат реформи, които подобряват обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

                  (4)

                  На 18 ноември 2020 г. Комисията прие становищата си относно проектите на бюджетни планове за 2021 г. на държавите членки от еврозоната, които се основаваха на качествена оценка на фискалните мерки. Комисията беше на мнение, че проектът на бюджетен план на Латвия като цяло е в съответствие с препоръките за фискалната политика, определени в препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г., както и че повечето мерки, включени в проекта на бюджетен план, подпомагат икономическата активност в условията на съществена несигурност.

                  (5)

                  Next Generation EU, включително Механизмът за възстановяване и устойчивост, ще гарантира устойчиво, приобщаващо и справедливо възстановяване. Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета (4), с който бе създаден Механизъм за възстановяване и устойчивост, влезе в сила на 19 февруари 2021 г. По Механизма за възстановяване и устойчивост ще се предоставя финансова подкрепа за осъществяването на реформи и инвестиции, водещи до фискален стимул, финансиран от Съюза. Той ще допринесе за икономическото възстановяване и за осъществяването на устойчиви и увеличаващи растежа реформи и инвестиции, по-специално за насърчаването на екологичния и цифровия преход, и ще укрепи устойчивостта и потенциалния растеж на икономиките на държавите членки. Той ще спомогне и за това публичните финанси да се върнат към по-благоприятни позиции в краткосрочен план и ще допринесе за укрепването на устойчивите публични финанси, растежа и създаването на работни места в средносрочен и дългосрочен план.

                  (6)

                  На 3 март 2021 г. Комисията прие съобщение, предоставящо допълнителни насоки на политиката за улесняване на координацията на фискалните политики и изготвянето на програмите за стабилност и конвергенция на държавите членки. Общата фискална позиция, като се вземат предвид националните бюджети и Механизмът за възстановяване и устойчивост, следва да остане подкрепяща през 2021 г. и 2022 г. Същевременно, предвид очакваното постепенно нормализиране на икономическата активност през втората половина на 2021 г., фискалните политики на държавите членки следва да станат по-диференцирани през 2022 г. Фискалните политики на държавите членки следва да отчитат състоянието на възстановяването, фискалната устойчивост и необходимостта от намаляване на икономическите, социалните и териториалните различия. Предвид необходимостта от подкрепа за устойчивото възстановяване в Съюза, държавите членки със слаби рискове за устойчивостта следва да насочат бюджетите си към поддържане на подкрепяща фискална политика през 2022 г., като вземат предвид въздействието на Механизма за възстановяване и устойчивост. Държавите членки с високи равнища на задлъжнялост следва да провеждат разумни фискални политики, като същевременно запазят финансираните на национално равнище инвестиции и използват безвъзмездните средства по Механизма за възстановяване и устойчивост за финансиране на допълнителни висококачествени инвестиционни проекти и структурни реформи. За периода след 2022 г. за фискалните политики следва да продължат да се вземат предвид силата на възстановяването, степента на икономическа несигурност и съображенията за фискална устойчивост. Пренасочването на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, включително чрез постепенно премахване на мерките за подкрепа в подходящ момент, ще допринесе за осигуряването на фискална устойчивост в средносрочен план.

                  (7)

                  В съобщението си от 3 март 2021 г. Комисията изрази също така становище, че решението за дезактивиране или продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация следва да се основава на цялостна оценка на състоянието на икономиката, като равнището на икономическата активност в Съюза или еврозоната се сравнява с равнищата отпреди кризата (края на 2019 г.) като ключов количествен критерий. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. на 2 юни 2021 г. Комисията счете, че условията за продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация през 2022 г. и за дезактивирането ѝ, считано от 2023 г., са изпълнени. Специфичните за всяка държава ситуации ще продължат да се вземат под внимание след дезактивирането на общата клауза за дерогация.

                  (8)

                  На 15 април 2021 г. Латвия предостави своята програма за стабилност за 2021 г. в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

                  (9)

                  През 2020 г. въз основа на данни, потвърдени от Евростат, дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Латвия беше 4,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП), а консолидираният държавен дълг нарасна на 43,5 % от БВП. Годишната промяна в първичното бюджетно салдо възлиза на - 4 % от БВП, включително дискреционните бюджетни мерки в размер на 3,5 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Освен това Латвия предостави подкрепа за ликвидността на предприятията и домакинствата (като например гаранции и отсрочване на данъци, които нямат пряко и непосредствено отражение върху бюджета), оценена на 1,7 % от БВП; реалното усвояване на публичните гаранции през 2020 г. се оценява от Комисията на равнище под ½ % от БВП.

                  (10)

                  На 2 юни 2021 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора. В този доклад се разглежда състоянието на бюджета на Латвия, тъй като нейният дефицит по консолидирания държавен бюджет през 2020 г. надхвърля референтната стойност по Договора от 3 % от БВП. В доклада се стига до заключението, че критерият за дефицита не е изпълнен.

                  (11)

                  Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е предпазлив за 2021 г. и 2022 г. В програмата за стабилност за 2021 г. прогнозираните темпове на растеж на реалния БВП са по-ниски в сравнение с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., което се дължи главно на по-нисък ръст на износа. Освен това в програмата за стабилност за 2021 г. се предвижда допълнителен спад на заетостта през 2021 г. и по-бавно възстановяване през 2022 г. в сравнение с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2021 г. правителството планира увеличение на дефицита по консолидирания държавен бюджет от 5,4 % от БВП през 2020 г. на 9,3 % от БВП през 2021 г., а съотношението на дълга към БВП се планира да нарасне на 48,9 % от БВП през 2021 г. Според програмата за стабилност за 2021 г. промяната в първичното бюджетно салдо през 2021 г. в сравнение с равнището отпреди кризата (2019 г.) се очаква да възлезе на -8,7 % от БВП, което отразява дискреционните бюджетни мерки в размер на 2,9 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Прогнозите за дефицита и за дълга надвишават стойностите в прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. В програмата за стабилност за 2021 г. се предвижда по-голямо увеличение на разходите, по-специално на другите разходи, в сравнение с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. Освен това прогнозираното развитие на приходите е по-благоприятно в прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. в съответствие със заложения в нея по-положителен макроикономически сценарий.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и свързания с нея икономически спад Латвия прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, ограничаване на пандемията от COVID-19 и предоставяне на помощ на хората и секторите, които са особено засегнати. Тези решителни ответни мерки на политиката смекчиха свиването на БВП, което на свой ред намали нарастването на бюджетния дефицит и на публичния дълг. Фискалните мерки следва да предоставят максимална подкрепа за възстановяването, без да предопределят бъдещите фискални траектории. Следователно при изготвянето на мерките следва да се избягва създаването на постоянна тежест за публичните финанси. Когато държавите членки въведат постоянни мерки, те следва да ги финансират по подходящ начин, за да гарантират неутралност по отношение на бюджета в средносрочен план. Мерките, предприети от Латвия през 2020 г. и 2021 г., са в съответствие с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г. Някои от дискреционните бюджетни мерки, приети от правителството през 2020 г. и 2021 г., не изглеждат временни или съпътствани от компенсаторни мерки. Отвъд времевия хоризонт на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., през 2023 г., оставащото кумулативно въздействие на тези невременни мерки възлиза по предварителни прогнози на близо 1 % от БВП, като се състои главно от увеличения на заплатите в публичния сектор, по-конкретно за здравните работници.

                  (14)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се приема, че инвестициите и реформите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост, възлизат на 0,1 % през 2021 г., 0,8 % през 2022 г. и 0,8 % през 2023 г. В програмата за стабилност за 2021 г. се допуска незначително отлагане на разходите, финансирани от Механизма за възстановяване и устойчивост, като по-високи разходи са планирани през 2024 г. и 2025 г. Прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. включва тези безвъзмездни средства в своите бюджетни прогнози.

                  (15)

                  Установените показатели за фискалната корекция, определени в Регламент (ЕО) № 1466/97, трябва да бъдат разглеждани в контекста на настоящите обстоятелства. Първо, съществува значителна несигурност по отношение на прогнозите за разликата между фактическия и потенциалния БВП. Второ, фискалната политика трябва да може да бъде бързо адаптирана към развитието на пандемията от COVID-19, като премине от спешна помощ към по-целенасочени мерки, след като рисковете за здравето намалеят. Трето, настоящият контекст се характеризира със значителни ответни мерки на политиката, за да бъде подкрепена икономическата активност. При наличието на значителни трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост), установените показатели не отразяват пълния стимул, който фискалните политики дават на икономиката. В този контекст структурното салдо не изглежда подходящо при настоящите обстоятелства. Целевият показател за разходите също трябва да бъде адаптиран (5) и допълнен с информация с цел извършване на цялостна оценка на ориентацията на фискалната политика.

                  (16)

                  Подобно на подхода, възприет при оценката на проектите на бюджетни планове за 2021 г., временните извънредни мерки са изключени от съвкупните разходи. Тези временни извънредни мерки, свързани с кризата, подпомагат здравните системи и компенсират работниците и предприятията за загубите на доходи вследствие на ограничителните мерки и смущенията във веригата на доставките; отмяната им от страна на публичните органи зависи от възстановяването на нормалната ситуация в областта на общественото здраве и на нормалната икономическа ситуация. За да бъде оценена общата фискална позиция в настоящия момент, значителните трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост) следва да бъдат включени в съответните съвкупни разходи. Поради това общата фискална позиция се измерва с промяната в първичните разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите и временните извънредни мерки, свързани с кризата), включително разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза. Освен общата фискална позиция анализът има също така за цел да оцени дали националната фискална политика е разумна и дали нейният състав допринася за устойчиво възстановяване, което е в съответствие с екологичния и цифровия преход. По тази причина се обръща специално внимание на развитието на финансираните на национално равнище първични текущи разходи и инвестиции.

                  (17)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Латвия да намалее до 2,7 % от БВП през 2022 г., главно поради спирането на временните мерки за подкрепа, приети през 2020 г. и 2021 г. Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне на 50,3 % от БВП през 2022 г. Тези прогнози надвишават стойностите в прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., главно поради заложения в нея по-благоприятен макроикономически сценарий. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. и въз основа на специфичната методика, която отразява гореспоменатите предизвикателства, общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене през 2022 г. на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява на -0,8 % от БВП (6). Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да нарасне с 0,6 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат рестриктивен принос от 0,3 процентни пункта от БВП (7). Очаква се финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) да имат експанзионистичен принос от 0,5 процентни пункта от БВП.

                  (18)

                  Качеството на бюджетните мерки на държавите членки изглежда особено важно. Фискалните структурни реформи, насочени към подобряване на състава на националните бюджети, могат да подпомогнат потенциалния растеж, да създадат така необходимото фискално пространство и да спомогнат за осигуряване на фискална устойчивост в по-дългосрочен план, включително с оглед на изменението на климата и здравните предизвикателства. Що се отнася до приходите, кризата във връзка с COVID-19 увеличи значението на реформите за постигане на по-ефикасни и по-справедливи системи за публични приходи. Що се отнася до разходите, стана още по-важно да се повишат равнището и качеството на устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по начин, който е в съответствие с целите за повишаване на потенциала за растеж, икономическата и социалната устойчивост и двойния екологичен и цифров преход. Националните планове за възстановяване и устойчивост ще позволят да бъде подобрен съставът на националните бюджети.

                  (19)

                  Според средносрочните бюджетни планове на програмата за стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет да намалее от 1,3 % през 2023 г. на 0,3 % от БВП през 2024 г. Въз основа на програмата за стабилност за 2021 г. общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява средно на +1,4 % от БВП през 2023 г. и 2024 г. Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да намалее средно с 0,3 процентни пункта от БВП през 2023 г. и 2024 г. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат рестриктивен принос от 0,1 процентни пункта от БВП (8). Финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) се очаква да имат рестриктивен принос от 1 процентни пункта от БВП. Понастоящем 10-годишният среден номинален потенциален растеж се прогнозира да възлиза на 4¾ % (9). Тази прогноза не включва обаче въздействието на реформите, които са част от плана за възстановяване и устойчивост и могат следователно да стимулират потенциалния растеж на Латвия.

                  (20)

                  Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се планира да намалее от 48,8 % от БВП през 2023 г. на 48,5 % от БВП през 2024 г. Счита се, че Латвия е изправена пред ниски рискове за фискалната устойчивост в средносрочен план съгласно последния анализ на устойчивостта на обслужването на дълга.

                  (21)

                  Поради продължаващата понастоящем изключително голяма несигурност насоките за фискалната политика следва да останат с предимно качествен характер. По-точни количествени насоки за по-късните години следва да бъдат предоставени през 2022 г., ако дотогава степента на несигурност е намаляла в достатъчна степен.

                  (22)

                  Съветът оцени програмата за стабилност за 2021 г. и последващите действия от страна на Латвия във връзка с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ЛАТВИЯ:

         1.

            През 2022 г. да поддържа подкрепяща фискална позиция, включително стимула от Механизма за възстановяване и устойчивост, и да запази инвестициите, финансирани на национално равнище. Да ограничи растежа на текущите разходи, финансирани на национално равнище.

         2.

            Когато икономическите условия го позволяват, да провежда фискална политика, насочена към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на фискална устойчивост в средносрочен план. В същото време да увеличи инвестициите, за да стимулира потенциала за растеж.

         3.

            Да обърне специално внимание на състава на публичните финанси — от гледна точка както на приходите, така и на разходите в бюджета — и на качеството на бюджетните мерки, за да гарантира устойчиво и приобщаващо възстановяване. Да третира с приоритет устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по-конкретно инвестициите, подкрепящи екологичния и цифровия преход. Да даде приоритет на фискалните структурни реформи, които ще помогнат да се осигури финансиране за приоритетите на публичната политика и ще допринесат за дългосрочната устойчивост на публичните финанси, включително, когато е уместно, чрез подобряване на обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

         Съставено в Люксембург на 18 юни 2021 година.

               За Съвета

               Председател

            J. LEÃO

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (EО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (3)  Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 г. относно националната програма за реформи на Латвия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2020 г. (ОВ C 282, 26.8.2020 г., стр. 89).

         (4)  Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 2021 г. за създаване на Механизъм за възстановяване и устойчивост (ОВ L 57, 18.2.2021 г., стр. 17).

         (5)  По-конкретно 4-годишното изглаждане на инвестициите, използвано в целевия показател за разходите, не позволява да бъде извършена подходяща оценка на фискалната подкрепа за възстановяването, предоставена от финансираните на национално равнище инвестиции.

         (6)  Отрицателният знак на показателя съответства на превишение на растежа на първичните разходи в сравнение със средносрочния икономически растеж, което е индикация за експанзионистична фискална политика.

         (7)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат неутрален принос.

         (8)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат неутрален принос.

         (9)  По оценка на Комисията в съответствие с общоприетата методика.


title: Препоръка на Съвета от 18 юни 2021 година, съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Литва

text:
               29.7.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 304/68

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 18 юни 2021 година
      съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност за 2021 г. на Литва
      (2021/C 304/15)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      след консултация с Икономическия и финансов комитет,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Общата клауза за дерогация, както е посочена в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (2), улеснява координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. В своето съобщение Комисията изрази становището си, че като се има предвид очакваният сериозен икономически спад в резултат на пандемията от COVID-19, условията за активиране на общата клауза за дерогация са изпълнени. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. С общата клауза за дерогация на държавите членки бе предоставена бюджетна гъвкавост за справяне с кризата във връзка с COVID-19. Клаузата улесни координацията на бюджетните политики във време на сериозен икономически спад. Активирането ѝ позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел на всяка държава членка, при условие че това не излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. На 17 септември 2020 г. в съобщението си относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2021 г. Комисията обяви, че общата клауза за дерогация ще продължи да действа през 2021 г.

                  (2)

                  На 20 юли 2020 г. Съветът прие препоръка (3) (наричана по-нататък „препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.“). С нея той препоръча на Литва да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Освен това той препоръча на Литва, когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засили инвестициите.

                  (3)

                  В Препоръката на Съвета за 2021 г. относно икономическата политика на еврозоната се посочва, че фискалните политики следва да останат подкрепящи във всички държави членки от еврозоната през цялата 2021 г. и че мерките на политиката следва да бъдат съобразени със специфичните за всяка държава обстоятелства и да бъдат навременни, временни и целенасочени. Когато епидемичните и икономическите условия позволяват това, извънредните мерки следва постепенно да бъдат премахнати, като същевременно се води борба със социалните последици от кризата и въздействието ѝ върху пазара на труда. Държавите членки следва да провеждат фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно се увеличат инвестициите. Държавите членки следва да провеждат реформи, които засилват обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

                  (4)

                  На 18 ноември 2020 г. Комисията прие становищата си относно проектите на бюджетни планове за 2021 г. на държавите членки от еврозоната, които се основаваха на качествена оценка на фискалните мерки. Комисията беше на мнение, че проектът на бюджетен план на Литва като цяло е в съответствие с препоръките за фискалната политика, определени в препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г., както и че повечето мерки, включени в проекта на бюджетен план, подпомагат икономическата активност в условията на съществена несигурност. На 21 декември 2020 г. Литва представи актуализиран проект на бюджетен план за 2021 г. Комисията беше на мнение, че актуализираният проект на бюджетен план на Литва като цяло е в съответствие с препоръките за фискалната политика, определени в препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г., както и че повечето мерки, включени в актуализирания проект на бюджетен план, подпомагат икономическата активност в условията на съществена несигурност. Някои мерки обаче изглежда не са временни или не са съпътствани от компенсаторни мерки.

                  (5)

                  Next Generation EU, включително Механизмът за възстановяване и устойчивост, ще гарантира устойчиво, приобщаващо и справедливо възстановяване. Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета (4), с който бе създаден Механизъм за възстановяване и устойчивост, влезе в сила на 19 февруари 2021 г. По Механизма за възстановяване и устойчивост ще се предоставя финансова подкрепа за осъществяването на реформи и инвестиции, водещи до фискален стимул, финансиран от Съюза. Той ще допринесе за икономическото възстановяване и за осъществяването на устойчиви и увеличаващи растежа реформи и инвестиции, по-специално за насърчаването на екологичния и цифровия преход, и ще укрепи устойчивостта и потенциалния растеж на икономиките на държавите членки. Той ще спомогне и за това публичните финанси да се върнат към по-благоприятни позиции в краткосрочен план и ще допринесе за укрепването на устойчивите публични финанси, растежа и създаването на работни места в средносрочен и дългосрочен план.

                  (6)

                  На 3 март 2021 г. Комисията прие съобщение, предоставящо допълнителни насоки на политиката за улесняване на координацията на фискалните политики и изготвянето на програмите за стабилност и конвергенция на държавите членки. Общата фискална позиция, като се вземат предвид националните бюджети и Механизмът за възстановяване и устойчивост, следва да остане подкрепяща през 2021 г. и 2022 г. Същевременно, предвид очакваното постепенно нормализиране на икономическата активност през втората половина на 2021 г., фискалните политики на държавите членки следва да станат по-диференцирани през 2022 г. Фискалните политики на държавите членки следва да отчитат състоянието на възстановяването, фискалната устойчивост и необходимостта от намаляване на икономическите, социалните и териториалните различия. Предвид необходимостта от подкрепа за устойчивото възстановяване в Съюза, държавите членки със слаби рискове за устойчивостта следва да насочат бюджетите си към поддържане на подкрепяща фискална политика през 2022 г., като вземат предвид въздействието на Механизма за възстановяване и устойчивост. Държавите членки с високи равнища на задлъжнялост следва да провеждат разумни фискални политики, като същевременно запазят финансираните на национално равнище инвестиции и използват безвъзмездните средства по Механизма за възстановяване и устойчивост за финансиране на допълнителни висококачествени инвестиционни проекти и структурни реформи. За периода след 2022 г. за фискалните политики следва да продължат да се вземат предвид силата на възстановяването, степента на икономическа несигурност и съображенията за фискална устойчивост. Пренасочването на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, включително чрез постепенно премахване на мерките за подкрепа в подходящ момент, ще допринесе за осигуряването на фискална устойчивост в средносрочен план.

                  (7)

                  В съобщението си от 3 март 2021 г. Комисията изрази също така становище, че решението за дезактивиране или продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация следва да се основава на цялостна оценка на състоянието на икономиката, като равнището на икономическата активност в Съюза или еврозоната се сравнява с равнищата отпреди кризата (края на 2019 г.) като ключов количествен критерий. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. на 2 юни 2021 г. Комисията счете, че условията за продължаване на прилагането на общата клауза за дерогация през 2022 г. и за дезактивирането ѝ, считано от 2023 г., са изпълнени. Специфичните за всяка държава ситуации ще продължат да се вземат под внимание след дезактивирането на общата клауза за дерогация.

                  (8)

                  На 30 април 2021 г. Литва представи своята програма за стабилност за 2021 г. в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

                  (9)

                  През 2020 г. въз основа на данни, потвърдени от Евростат, дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Литва беше 7,4 % от брутния вътрешен продукт (БВП), а консолидираният държавен дълг нарасна на 47,3 % от БВП. Годишната промяна в първичното бюджетно салдо възлиза на -8,0 % от БВП, включително дискреционните бюджетни мерки в размер на 7,1 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Освен това Литва предостави подкрепа за ликвидността на предприятията и домакинствата (като например гаранции и отсрочване на данъци, които нямат пряко и непосредствено отражение върху бюджета), оценена на 2,7 % от БВП; реалното усвояване на публичните гаранции през 2020 г. се оценява от Комисията на равнище под ½% от БВП.

                  (10)

                  На 2 юни 2021 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора. В този доклад се разглежда състоянието на бюджета на Литва, тъй като нейният дефицит по консолидирания държавен бюджет през 2020 г. надхвърля референтната стойност по Договора от 3 % от БВП. В доклада се стига до заключението, че критерият за дефицита не е изпълнен.

                  (11)

                  Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е предпазлив за 2021 г. и 2022 г. Реалният БВП се предвижда да нарасне с 2,6 % през 2021 г. и 3,2 % през 2022 г. В макроикономическия сценарий не са взети предвид инвестициите, които ще бъдат финансирани от Механизма за възстановяване и устойчивост. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. реалният БВП се очаква да нарасне с 2,9 % през 2021 г. и с 3,9 % през 2022 г. Прогнозите на Комисията са за по-голям БВП главно поради допускането за по-силно възстановяване на вътрешното търсене, включително инвестициите, които ще бъдат финансирани от Механизма за възстановяване и устойчивост.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2021 г. правителството планира увеличение на дефицита по консолидирания държавен бюджет от 7,4 % от БВП през 2020 г. на 8,1 % от БВП през 2021 г., а съотношението на дълга към БВП се планира да нарасне на 52,1 % от БВП през 2021 г. Според програмата за стабилност за 2021 г. промяната в първичното бюджетно салдо през 2021 г. в сравнение с равнището отпреди кризата (2019 г.) се очаква да възлезе на -8,9 % от БВП, което отразява дискреционните бюджетни мерки в размер на 5,2 % от БВП в подкрепа на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори. Тези прогнози са в съответствие с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., в която се очаква дефицитът по консолидирания държавен бюджет през 2021 г. да достигне 8,2 %, докато съотношението на дълга към БВП се очаква да достигне 51,9 % от БВП.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и свързания с нея икономически спад Литва прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, ограничаване на пандемията от COVID-19 и предоставяне на помощ на хората и секторите, които са особено засегнати. Тези решителни ответни мерки на политиката смекчиха свиването на БВП, което на свой ред намали нарастването на бюджетния дефицит и на публичния дълг. Фискалните мерки следва да предоставят максимална подкрепа за възстановяването, без да предопределят бъдещите фискални траектории. Следователно при изготвянето на мерките следва да се избягва създаването на постоянна тежест за публичните финанси. Когато държавите членки въведат постоянни мерки, те следва да ги финансират по подходящ начин, за да гарантират неутралност по отношение на бюджета в средносрочен план. Мерките, предприети от Литва през 2020 г. и 2021 г., са в съответствие с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г. Някои от дискреционните бюджетни мерки, приети от правителството през 2020 г. и 2021 г., не изглеждат временни или съпътствани от компенсаторни мерки. Отвъд времевия хоризонт на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., през 2023 г. оставащото кумулативно въздействие на тези невременни мерки се оценява предварително на около 1 % от БВП. То се състои главно от увеличаване на заплатите в публичния сектор, пенсиите и други обезщетения.

                  (14)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се приема, че инвестициите и реформите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост, възлизат на 0,3 % от БВП през 2021 г., 0,8 % през 2022 г., 1,0 % през 2023 г. и 0,9 % през 2024 г. Прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. включва тези безвъзмездни средства в своите бюджетни прогнози.

                  (15)

                  Установените показатели за фискалната корекция, определени в Регламент (ЕО) № 1466/97, трябва да бъдат разглеждани в контекста на настоящите обстоятелства. Първо, съществува значителна несигурност по отношение на прогнозите за разликата между фактическия и потенциалния БВП. Второ, фискалната политика трябва да може да бъде бързо адаптирана към развитието на пандемията от COVID-19, като премине от спешна помощ към по-целенасочени мерки, след като рисковете за здравето намалеят. Трето, настоящият контекст се характеризира със значителни ответни мерки на политиката с цел подкрепа на икономическата активност. При наличието на значителни трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост), установените показатели не отразяват пълния стимул, който фискалните политики дават на икономиката. В този контекст структурното салдо не изглежда подходящо при настоящите обстоятелства. Целевият показател за разходите също трябва да бъде адаптиран (5) и допълнен с информация с цел извършване на цялостна оценка на ориентацията на фискалната политика.

                  (16)

                  Подобно на подхода, възприет при оценката на проектите на бюджетни планове за 2021 г., временните извънредни мерки са изключени от съвкупните разходи. Тези временни извънредни мерки, свързани с кризата, подпомагат здравните системи и компенсират работниците и предприятията за загубите на доходи вследствие на ограничителните мерки и смущенията във веригата на доставките; отмяната им от страна на публичните органи зависи от възстановяването на нормалната ситуация в областта на общественото здраве и на нормалната икономическа ситуация. За да бъде оценена общата фискална позиция в настоящия момент, значителните трансфери от бюджета на Съюза (като например тези от Механизма за възстановяване и устойчивост) следва да бъдат включени в съответните съвкупни разходи. Поради това общата фискална позиция се измерва с промяната в първичните разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите и временните извънредни мерки, свързани с кризата), включително разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза. Освен общата фискална позиция анализът има също така за цел да оцени дали националната фискална политика е разумна и дали нейният състав допринася за устойчиво възстановяване, което е в съответствие с екологичния и цифровия преход. По тази причина се обръща специално внимание на развитието на финансираните на национално равнище първични текущи разходи и инвестиции.

                  (17)

                  В програмата за стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет на Литва да намалее на 6,0 % от БВП през 2022 г., главно поради спиране на временните мерки за подкрепа, приети през 2020 г. и 2021 г. Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне на 54,2 % от БВП през 2022 г. Тези прогнози са в съответствие с прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г., според която дефицитът по консолидирания държавен бюджет ще бъде 6,0 %, докато съотношението на дълга към БВП се очаква да достигне 54,1 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2021 г. и въз основа на специфичната методика, която отразява гореспоменатите предизвикателства, общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене през 2022 г. на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява на -2,0 % от БВП (6). Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да нарасне с 0,5 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат рестриктивен принос от 0,3 процентни пункта от БВП (7). Очаква се финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) да имат експанзионистичен принос от 1,8 процентен пункт от БВП.

                  (18)

                  Качеството на бюджетните мерки на държавите членки изглежда особено важно. Фискалните структурни реформи, насочени към подобряване на състава на националните бюджети, могат да подпомогнат потенциалния растеж, да създадат така необходимото фискално пространство и да спомогнат за осигуряване на фискална устойчивост в по-дългосрочен план, включително с оглед на изменението на климата и здравните предизвикателства. Що се отнася до приходите, кризата във връзка с COVID-19 увеличи значението на реформите за постигане на по-ефикасни и по-справедливи системи за публични приходи. Що се отнася до разходите, стана още по-важно да се повишат равнището и качеството на устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по начин, който е в съответствие с целите за повишаване на потенциала за растеж, икономическата и социалната устойчивост и двойния екологичен и цифров преход. Националните планове за възстановяване и устойчивост ще позволят да бъде подобрен съставът на националните бюджети.

                  (19)

                  Според средносрочните бюджетни планове на програмата стабилност за 2021 г. се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет да намалее от 4,0 % през 2023 г. на 2,2 % от БВП през 2024 г. Следователно се планира дефицитът по консолидирания държавен бюджет през 2024 г. вече да не надхвърля референтната стойност по Договора от 3 % от БВП. Въз основа на програмата за стабилност за 2021 г. общата фискална позиция — включително въздействието върху съвкупното търсене на инвестициите, финансирани от националния бюджет и от бюджета на Съюза, в частност Механизма за възстановяване и устойчивост — се оценява средно на +2,1 % от БВП през 2023 г. и 2024 г. Очаква се положителният принос на разходите, финансирани с безвъзмездни средства по Механизма за възстановяване и устойчивост и други средства на Съюза, да намалее с 0,1 процентни пункта от БВП. Инвестициите, финансирани на национално равнище, се очаква да имат рестриктивен принос от 0,1 процентни пункта от БВП (8). Финансираните на национално равнище първични текущи разходи (след приспадане на дискреционните мерки по отношение на приходите) се очаква да имат рестриктивен принос от 1,9 процентни пункта от БВП. Понастоящем 10-годишният среден номинален потенциален растеж се прогнозира да възлиза на 5¼% (9). Тази прогноза не включва обаче въздействието на реформите, които са част от плана за възстановяване и устойчивост и могат поради това да стимулират потенциалния растеж на Литва.

                  (20)

                  Планира се съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да остане 57,9 % от БВП през 2023 г. и 2024 г. В средносрочен план се счита, че Литва е изправена пред средни рискове за фискалната устойчивост.

                  (21)

                  Поради продължаващата понастоящем изключително голяма несигурност насоките за фискалната политика следва да останат предимно качествени и да включват някои диференцирани количествени елементи като част от средносрочните насоки. По-точни количествени насоки за по-късните години следва да бъдат предоставени през 2022 г., ако дотогава степента на несигурност е намаляла в достатъчна степен.

                  (22)

                  Съветът оцени програмата за стабилност за 2021 г. и последващите действия от страна на Литва във връзка с препоръката на Съвета от 20 юли 2020 г.,

            ПРЕПОРЪЧВА НА ЛИТВА:

         1.

            През 2022 г. да поддържа подкрепяща фискална позиция, включително стимула от Механизма за възстановяване и устойчивост, и да поддържа инвестициите, финансирани на национално равнище. Да ограничи растежа на текущите разходи, финансирани на национално равнище.

         2.

            Когато икономическите условия го позволяват, да провежда фискална политика, насочена към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на фискална устойчивост в средносрочен план. В същото време да увеличи инвестициите, за да стимулира потенциала за растеж.

         3.

            Да обърне специално внимание на състава на публичните финанси — от гледна точка както на приходите, така и на разходите в бюджета — и на качеството на бюджетните мерки, за да гарантира устойчиво и приобщаващо възстановяване. Да третира с приоритет устойчивите и увеличаващи растежа инвестиции, по-конкретно инвестициите, подкрепящи екологичния и цифровия преход. Да даде приоритет на фискалните структурни реформи, които ще помогнат да се осигури финансиране за приоритетите на публичната политика и ще допринесат за дългосрочната устойчивост на публичните финанси, включително, когато е уместно, чрез подобряване на обхвата, адекватността и устойчивостта на системите за здравеопазване и социална закрила за всички.

         Съставено в Люксембург на 18 юни 2021 година.

               За Съвета

               Председател

            J. LEÃO

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (EО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (3)  Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 г. относно националната програма за реформи на Литва за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2020 г. (ОВ C 282, 26.8.2020 г., стр. 95).

         (4)  Регламент (ЕС) 2021/241 на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 2021 г. за създаване на Механизъм за възстановяване и устойчивост (ОВ L 57, 18.2.2021 г., стр. 17).

         (5)  По-конкретно 4-годишното изглаждане на инвестициите, използвано в целевия показател за разходите, не позволява да бъде извършена подходяща оценка на фискалната подкрепа за възстановяването, предоставена от финансираните на национално равнище инвестиции.

         (6)  Отрицателният знак на показателя съответства на превишение на растежа на първичните разходи в сравнение със средносрочния икономически растеж, което е индикация за експанзионистична фискална политика.

         (7)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат неутрален принос.

         (8)  Очаква се другите капиталови разходи, финансирани на национално равнище, да имат рестриктивен принос от 0,1 процентни пункта от БВП.

         (9)  По оценка на Комисията в съответствие с общоприетата методика.