               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2019
            COM(2019) 534 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            с оглед на отстраняването на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел в Унгария
            {SWD(2019) 534 final}

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               с оглед на отстраняването на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел

                  в Унгария

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 10, параграф 2, втора алинея от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с член 121 от Договора държавите членки трябва да насърчават стабилни публични финанси в средносрочен план чрез координиране на икономическите политики и многостранно наблюдение, за да се избегне възникването на прекомерен държавен дефицит.

               (2)Пактът за стабилност и растеж (ПСР) се основава на целта за осигуряване на стабилни публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост.

               (3)На 22 юни 2018 г. Съветът установи в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора, че през 2017 г. в Унгария се е наблюдавало значително отклонение от средносрочната бюджетна цел за дефицит по консолидирания държавен бюджет от 1,0 % от БВП в структурно изражение. С оглед на установеното значително отклонение, на 22 юни 2018 г. Съветът отправи препоръка към Унгария
                  2
                да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи
                  3
                не надвишава 2,8 % през 2018 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо в размер на 1,0 % от БВП. Той също така препоръча на Унгария да използва всички извънредни приходи за намаляване на дефицита, за да може страната да застане на подходящ път на корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. На 4 декември 2018 г. Съветът стигна до заключението, че Унгария не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 22 юни 2018 г. Въз основа на това, на 4 декември 2018 г. Съветът издаде преразгледана препоръка към Унгария, според която страната трябва да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 3,3 % през 2019 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо в размер на 1,0 % от БВП.

               (4)Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. и данните за резултатите от 2018 г., потвърдени от Евростат, през 2018 г. ръстът на нетните първични държавни разходи е бил доста над целевия показател за разходите, което показва значително отклонение (отклонение от 1,3 % от БВП). Структурното салдо се е влошило и е достигнало -3,7 % от БВП в сравнение с -3,4 % от БВП през 2017 г., което също сочи значително отклонение от препоръчаната структурна корекция (отклонение от 1,3 % от БВП). Размерът на отклонението, което показва структурното салдо, е неблагоприятно повлиян от значително по-ниските приходи и по-високите инвестиционни разходи в контекст на прегряване на икономиката, като в същото време според оценките той е малко по-нисък вследствие на понижаващите се разходи за лихви. Целевият показател за разходите е много неблагоприятно засегнат от средносрочния потенциален растеж на БВП, прилаган при неговото изчисляване, което включва много слаб потенциален растеж на БВП в периода след кризата. Освен това дефлаторът на БВП, залегнал в основата на целевия показател за разходите, не изглежда да отчита по подходящ начин по-големия натиск върху разходите, който засяга държавните разходи. След коригирането му, за да бъдат отчетени тези фактори, целевият показател за разходите отразява адекватно фискалната корекция и все още сочи значително отклонение. Като се отчетат тези фактори, и двата показателя потвърждават наличието на значително отклонение от изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж през 2018 г.

               (5)На 5 юни 2019 г., след цялостна оценка, Комисията заключи, че в Унгария съществува значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, и отправи предупреждение към Унгария в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора и член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97.

               (6)В съответствие с член 10, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97 в рамките на един месец от датата на приемане на предупреждението Съветът трябва да отправи препоръка към съответната държава членка да предприеме необходимите мерки на политиката. Съгласно Регламент (ЕО) № 1466/97 в препоръката се определя срок от не повече от пет месеца за справяне с отклонението в държавата членка. На тази основа крайният срок 15 октомври 2019 г., в който Унгария да отстрани отклонението, изглежда подходящ. В рамките на този срок Унгария следва да докладва относно действията, предприети в отговор на настоящата препоръка.

               (7)Според прогнозите за разликата между фактическия и потенциалния БВП в прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., през 2019 и 2020 г. благоприятната икономическа конюнктура в Унгария ще се запази. Докато през 2019 г. реалният БВП се очаква да нарасне в съответствие с потенциалния БВП (в размер на 3,7 %), през 2020 г. ръстът на реалния БВП (в размер на 2,8 %) се очаква да бъде под потенциала за растеж (в размер на 3,6 %). Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП на Унгария е над прага от 60 % от БВП. Поради това изискваното минимално структурно подобрение, предвидено в Регламент (ЕО) № 1466/97 и общоприетата корекционна матрица в рамките на предпазните мерки на ПСР, което отчита преобладаващите икономически условия и евентуални опасения във връзка с устойчивостта, възлиза на поне 0,75 % от БВП за 2019 и 2020 г.

               (8)Структурният дефицит на Унгария нарасна с 1,4 % от БВП през 2017 г. и с 0,3 % от БВП през 2018 г. до 3,7 % от БВП през 2018 г. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., от 2019 г. той ще намалява. Допълнително подобрение, което е необходимо за коригиране на натрупаните отклонения и за връщане на Унгария към подходящ курс към консолидация след отклоненията от 2017 г. насам, следва да допълни минималното изискване за корекция през 2019 г. Допълнително подобрение в сравнение с подобрението в резултат на общоприетата корекционна матрица по предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж от 0,25 % от БВП през 2019 г. изглежда целесъобразно предвид мащаба на наблюдаваното значително отклонение от препоръчания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел и то ще ускори коригирането в посока към нейното постигане. Изискваното подобрение за 2019 г. е в съответствие с корекцията, препоръчана от Съвета на 4 декември 2018 г. За 2020 г., минималната изисквана корекция от 0,75 % от БВП изглежда целесъобразна, като тя е обвързана със спазването на изискваната корекция през 2019 г.

               (9)Изискваното подобрение на структурното салдо с 1,0 % от БВП през 2019 г. и с 0,75 % от БВП през 2020 г. е в съответствие с номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи, ненадвишаващ 3,3 % през 2019 г. и 4,7 % през 2020 г.

               (10)В прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. се предвижда подобрение на структурното салдо с 0,4 % от БВП през 2019 г. и с още 0,6 % от БВП през 2020 г. Поради това структурно подобрение от 1,0 % от БВП през 2019 г. и 0,75 % от БВП през 2020 г. съответства на необходимостта да се приемат мерки с общ структурен резултат от 0,6 % от БВП през 2019 г. и допълнителни мерки със структурен резултат от 0,2 % през 2020 г. в сравнение с настоящия основен сценарий съгласно прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г.

               (11)Непредприемането на действия за изпълнение на предишните препоръки за коригиране на наблюдаваното значително отклонение налага спешни действия за връщането на фискалната политика на Унгария към предпазлив подход.

               (12)С оглед на постигането на препоръчаните бюджетни цели е от решаващо значение Унгария да приеме и да прилага строго необходимите мерки, както и да следи отблизо развитието на текущите разходи.

               (13)Унгария следва да докладва на Съвета до 15 октомври 2019 г. за предприетите действия в отговор на настоящата препоръка.

               (14)Целесъобразно е настоящата препоръка да се оповести публично,

               ПРЕПОРЪЧВА НА УНГАРИЯ:

               (1)да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 3,3 % през 2019 г. и 4,7 % през 2020 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 1,0 % от БВП през 2019 г. и 0,75 % от БВП през 2020 г., като по този начин държавата членка започва да следва подходящ план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел;

               (2)да използва всички извънредни приходи за намаляване на дефицита; да предприеме мерки за бюджетна консолидация, гарантиращи трайно подобрение на структурното салдо по консолидирания държавен бюджет, като подкрепят растежа;

               (3)да докладва на Съвета до 15 октомври 2019 г. за предприетите действия в отговор на настоящата препоръка; в доклада следва да се съдържат достатъчно конкретизирани и обявени по правдоподобен начин мерки с оглед на изпълнението на изискания план за корекции, включително тяхното бюджетно въздействие, както и актуализирани и подробни бюджетни прогнози за 2019—2020 г.

               Адресат на настоящата препоръка е Унгария.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        ОВ С 223, 27.6.2018 г., стр. 1.

                     (3)

                        Нетните първични държавни разходи включват общите държавни разходи без разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от средства на Съюза, и недискреционни промени в разходите за обезщетения при безработица. Бруто образуването на основен капитал, финансирано от държавата, се изглажда за 4-годишен период. Дискреционните мерки по отношение на приходите и предвиденото по закон увеличаване на приходите са взети предвид. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, са нетирани.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.6.2019
            COM(2019) 291 final
            Препоръка за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на започването на преговори за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕПОРЪКАТА

               •Основания и цели на препоръката

               Комисията по риболова в централната западна част на Атлантическия океан (WECAFC) е консултативен орган, създаден през 1973 г. съгласно член VI от Учредителния акт на Организацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО). WECAFC има за цел да насърчава опазването, управлението и развитието на живите морски ресурси в своята зона на компетентност. Решенията на WECAFC обаче не са обвързващи за нейните членове. Секретариатът на WECAFC се управлява и финансира от ФАО. Съюзът е член на WECAFC.

               В рамките на действие 2 „Насърчаване на регионалното управление и сътрудничество в областта на рибарството в ключови области, свързани с океана, с цел запълване на пропуските в регионалното управление“ от съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия, озаглавено „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“, Съюзът пое ангажимент да „подпомага обновяването до 2020 г. на Комитета по риболова в централната източна част на Атлантическия океан и на Комисията по риболова в централната западна част на Атлантическия океан“.

               През 2012 г. започна процес на стратегическо преориентиране, който включва преглед на ефективността (2013—2014 г.), стратегически план (2014 г.), два семинара по въпросите на преориентирането и стратегическото планиране (2014 и 2015 г.), както и анализ на разходите и ползите от процеса на преориентиране (2016 г.). На 16-ото пленарно заседание на WECAFC (2016 г.) членовете на тази комисия се договориха да започнат процес за изясняване на някои ключови въпроси, свързани със създаването на регионална организация за управление на рибарството (РОУР) в зоната на WECAFC. В края на 2018 г. секретариатът на WECAFC изготви документ за обсъждане, за да се изяснят някои въпроси, свързани с целите, зоната на компетентност, запасите, които да бъдат обхванати, институционалната структура, финансовите последици и др. На 25 и 26 март 2019 г. в Барбадос се състоя първият подготвителен семинар във връзка с преориентирането на WECAFC. Той имаше за задача да подготви планираното за юли 2019 г. 17-о пленарно заседание на WECAFC, на което ще се обсъжда въпросът за създаване на РОУР в зоната на WECAFC.

                  Създаването на обвързващ инструмент за реформиране на WECAFC в централната западна част на Атлантическия океан ще осигури солидна основа за устойчивото управление и опазване на морските биологични ресурси в тази зона. Това е в съответствие с член 28 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството и със заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. във връзка със Съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  РОУР са международни организации, формирани от държави. Членовете им включват държави от съответния регион (крайбрежни държави), организации за регионална интеграция, като например ЕС, и занимаващи се с риболов структури, които имат риболовни интереси в дадена зона. Някои РОУР управляват всички рибни запаси в дадена зона, докато други съсредоточават вниманието си върху определени далекомигриращи видове в обширни географски райони, и по-специално рибата тон. Някои са с чисто консултативен характер, докато повечето имат управленски правомощия да определят ограничения на улова и риболовното усилие, технически мерки и задължения за упражняване на контрол.

                  В съответствие със съобщението на Комисията „Участие в регионални организации по рибарство“ Европейският съюз, представляван от Комисията, изпълнява активна роля в 6 организации за риба тон и в 11 организации, отговарящи за улова на видове, различни от риба тон.

                  Насърчаването на мерките за повишаване на ефективността на РОУР и, когато е уместно, за подобряване на тяхното управление, е в центъра на действието на ЕС в рамките на тези форуми. Това е в съответствие със съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия, озаглавено „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“, и заключенията на Съвета във връзка с това съвместно съобщение.

               2.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕПОРЪКАТА

               •Правно основание

                  Целта на настоящата препоръка е Комисията да получи от Съвета разрешение да договори от името на ЕС създаването на регионална организация за управление на рибарството в централната западна част на Атлантическия океан.  Правното основание, на базата на което Съветът разрешава започването на преговори, е член 218, параграфи 3 и 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               •Избор на инструмент

                  Съгласно член 218, параграфи 3 и 4 от ДФЕС Комисията представя препоръки до Съвета, а той на свой ред приема решение, с което разрешава започването на преговорите. Съветът може да дава указания на преговарящия и да определи специален комитет, който да следи преговорите в съответствие с указанията за воденето им.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

               Настоящата инициатива е свързана с ангажимент, поет в съответствие със съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия, озаглавено „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“, във връзка с който беше организирана консултация със заинтересованите страни. Освен това през март 2019 г. Комисията представи на работната група на Съвета неофициален документ, в който се предлага ЕС да подкрепи процеса на реформиране на WECAFC. Този документ получи широка подкрепа от държавите членки.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  За присъединяването на ЕС към Конвенцията може да е необходимо плащането на годишна финансова вноска към новата организация по бюджетен ред 11.03.02 („Задължителни вноски в РОУР“), която се изчислява на 100 000 EUR годишно. Вноската на ЕС може да варира в зависимост от окончателната договореност относно критериите, които ще се използват за изчисляване на вноските на страните към разходите на организацията. Точната сума ще бъде заделена в съответните бюджетни редове при годишната бюджетна процедура.

                  Възможно е да са относими и доброволни вноски в бюджета на организацията по бюджетен ред 11.06.62.03 за насърчаване на научните изследвания, но на този етап е трудно да се определи точната сума. По бюджетен ред 11.01.04.01 се предвижда също така техническа помощ за осигуряване на научни консултации на заседанието на NPFC. Разходите за това се оценяват на 10 000 EUR годишно.

               Препоръка за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на започването на преговори за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграфи 3 и 4 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът е компетентен да приема мерки за опазване на морските биологични ресурси съгласно общата политика в областта на рибарството и да сключва споразумения с трети държави и с международни организации.

               (2)В съответствие с Решение 98/392/ЕО на Съвета Съюзът е договаряща се страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г. Според посочената конвенция се изисква всички членове на международната общност да сътрудничат за опазването и управлението на морските биологични ресурси.

               (3)Съгласно Решение 98/414/ЕО на Съвета Съюзът е договаряща се страна по Споразумението за прилагане на разпоредбите от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси.

               (4)В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета се предвижда, че Съюзът осъществява своите външни отношения в областта на рибарството в съответствие със своите международни задължения и цели на политиката, както и с целите и принципите, определени в членове 2 и 3 от посочения регламент, за да се осигурят устойчива експлоатация, управление и опазване на морските биологични ресурси и на морската среда.

               (5)Комисията по риболова в централната западна част на Атлантическия океан (WECAFC) е консултативен орган, създаден през 1973 г. съгласно член VI от Учредителния акт на Организацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО), с цел да насърчава опазването, управлението и развитието на живите морски ресурси в своята зона на компетентност.

               (6)През 2012 г. WECAFC започна процес на стратегическо преориентиране, който включва преглед на ефективността (2013—2014 г.), стратегически план (2014 г.), два семинара по въпросите на преориентирането и стратегическото планиране (2014 и 2015 г.), както и първия подготвителен семинар (март 2019 г.).

               (7)От юли 2019 г. насетне ще се проведат международни консултации с цел сключване на международно споразумение за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент с правомощия за вземане на правно обвързващи решения за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан с участието на членовете на WECAFC,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Комисията се упълномощава да договори от името на Европейския съюз споразумение за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан.

               Член 2

               Преговорите се водят в консултация с [наименование на специалния комитет, определен от Съвета] и въз основа на указанията за водене на преговори, които се съдържат в приложението към настоящото решение.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.6.2019
            COM(2019) 291 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Препоръка за Решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Указания за водене на преговорите, които Комисията да проведе от името на Европейския съюз, за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан

               1.Целта на преговорите е да се осигури възможност на Европейския съюз да участва в процеса на преговори в рамките на Комисията по риболова в централната западна част на Атлантическия океан (WECAFC) за сключване на споразумение за създаване на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент (наричано по-долу за краткост „споразумението“) с правомощия за вземане на правно обвързващи решения за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан.

               2.В преговорите с другите страни, които участват в създаването на регионална организация за управление на рибарството или на инструмент за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан, Комисията трябва да действа така, че да осигури, че споразумението:

               –е съгласувано с международното право, и по-специално с разпоредбите на Конвенцията на Организацията на обединените нации от 1982 г. по морско право, Споразумението от 1995 г., свързано с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси, и Споразумението от 1995 г. за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, без да се засягат правата и задълженията на крайбрежните държави, и Споразумението от 2009 г. за мерките на пристанищната държава с цел предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов;

               –осигурява съвместимост между мерките за опазване и управление, въведени за същите запаси във водите под национална юрисдикция, и мерките, приети по отношение на открито море в съответствие с член 118 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право и член 8 от Споразумението на Организацията на обединените нации за рибните запаси;

               –не нарушава ролята и мандатите на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и/или Организацията за риболова в северозападната част на Атлантическия океан (NAFO) и гарантира тясно сътрудничество и координиране между относимите мерки, предприети съответно въз основа на споразумението и от ICCAT и/или NAFO;

               –насърчава подхода на Съюза към опазването и управлението във всички океани и укрепва неговия ангажимент към дългосрочното опазване и устойчивото управление на световните рибни ресурси;

               –е съобразено с целите и принципите на общата политика на Съюза в областта на рибарството, установени в Регламент (ЕС) № 1380/2013;

               –създава регионална организация за управление на рибарството или инструмент с правомощия за вземане на правно обвързващи решения за опазване и управление на живите морски ресурси в централната западна част на Атлантическия океан;

               –дава възможност за участие на занимаващи се с риболов структури и на организации за регионална икономическа интеграция, на които членуващите в тях държави членки са прехвърлили правомощия по въпросите, обхванати от споразумението;

               –има за основна цел опазването и управлението на морските ресурси, включително проучвателния риболов, чрез прилагане на подхода на предпазливост и се стреми да прави необходимото, така че експлоатацията на живите морски биологични ресурси да осигурява възстановяването и поддържането на популациите на улавяните видове над нивата, позволяващи максимален устойчив улов, като същевременно се гарантира справедлив жизнен стандарт за хората, чийто поминък зависи от риболовните дейности, и се допринася за достъпността на доставките на морски храни;

               –се стреми към прилагането на екосистемен подход към управлението на рибарството, така че в рамките на борбата с изменението на климата да допринесе за устойчивото управление на океаните във всичките му измерения, да гарантира, че отрицателното въздействие на риболовните дейности върху морската екосистема се свежда до минимум, и да полага усилия да се избегне влошаването на състоянието на морската среда;

               –обхваща цялата зона на WECAFC или част от нея, която по възможност включва изключителните икономически зони на крайбрежните държави;

               –включва ефикасен процес на вземане на решения, който по възможност предвижда механизми за гласуване с мнозинство и процедури за представяне на възражения;

               –включва подходящи, приобщаващи и прозрачни механизми за събиране на необходимите данни и изготвяне на солидни научни становища за обосноваване на вземането на решения, както и адекватно участие на заинтересованите страни;

               –включва подходящи механизми за насърчаване на ефективното наблюдение, контрол и надзор на риболовните дейности, за борба с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, а с цел насърчаване на регламентирането на дейностите по трансбордиране — програма за инспекции както в морето, така и в пристанището, и проследимост на продуктите от риболов;

               –подпомага сътрудничеството за борба с принудителния труд, свързан с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, и за насърчаване на достойни условия на труд в съответствие с Конвенцията относно условията на труд в сектора на риболова на Международната организация на труда;

               –включва механизъм за насърчаване на спазването на споразумението и на мерките, приети от създадената със споразумението организация или инструмент;

               –въвежда периодичен преглед на мерките, приети от създадената със споразумението организация или инструмент;

               –включва подходяща административна структура и органи, както и адекватни финансови ресурси, към които всички членове допринасят по справедлив начин;

               –в зоната, която обхваща, осигурява възможност за достъп до риболовните ресурси, както и адекватен дял от тях за флота на ЕС;

               –включва процес на мирно уреждане на спорове;

               –в зоната, която обхваща, взема предвид по подходящ начин специфичните обстоятелства, свързани с развиващите се малки островни държави.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 22.11.2017
            COM(2017) 770 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            oтносно икономическата политика на еврозоната
            {SWD(2017) 660 final}

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               oтносно икономическата политика на еврозоната

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 2 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
                  2
               , и по-специално член 6, параграф 1 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)Икономическата експанзия в еврозоната продължава и става все по-широкообхватна в различните държави. Възстановяването се дължи най-вече на вътрешното търсене, а частното потребление, което е основният двигател на растежа и инвестициите, се увеличава. Равнището на заетост продължи да нараства през цялата 2016 г. и през първото полугодие на 2017 г. Равнището на безработицата значително намаля, но все още е над нивата през 2008 г. Въпреки това възстановяването в еврозоната се характеризира с някои нетипични особености: ниска същинска инфлация и слаб ръст на заплатите, който не отразява подобренията на пазара на труда според стандартните показатели за пазара на труда; голям излишък по текущата сметка и траен, макар и намаляващ, недостиг на инвестиции. По-специално слабото нарастване на заплатите изглежда се дължи на продължаващата стагнация на пазара на труда в някои икономики, на ниските очаквания за инфлацията, които се отразяват на договарянето на заплатите, както и на ниския ръст на производителността. Реалните доходи на домакинствата са се увеличили, но все още са под равнищата от 2008 г. в много държави. Продължава да има различия между държавите от еврозоната по отношение на БВП на глава от населението и равнищата на безработица. Процентът на дълготрайната и младежката безработица е все още висок, а бедността, социалното изключване и неравенството продължават да будят сериозна загриженост в няколко държави членки.

               (2)Като цяло въз основа на анализ на икономическите показатели за еврозоната изглежда уместно да продължи да се подкрепя търсенето, инвестициите и растежът на заплатите, без да има риск от предизвикване на инфлационен натиск, като същевременно се насърчава вътрешното и външното балансиране на икономиката и икономическото и социално сближаване. Същевременно има признаци за нововъзникващи дисбаланси, напр. на жилищния пазар в някои държави членки, които трябва да се следят отблизо
                  3
               .

               (3)Продължават да съществуват значителни дисбаланси в еврозоната. Въпреки че е постигнат голям напредък сред държавите, които са нетни длъжници, по отношение на коригирането на външните им баланси, в някои държави кредитори продължава да има големи излишъци по текущата сметка, което показва недостиг на съвкупно търсене като цяло. В резултат на това през 2016 г. еврозоната има излишък в размер на 3,3 % от БВП, който се предвижда да спадне до 2,9 % от БВП през 2019 г. Нетната международна инвестиционна позиция на най-задлъжнелите държави членки се подобрява бавно и все още са необходими големи усилия за трайно балансиране на икономиката. Държавите, които са имали големи дефицити по текущата сметка за дълъг период от време, все още имат големи отрицателни нетни международни инвестиционни позиции, обикновено съчетани с голям частен и държавен дълг, и представляват източник на уязвимост. Същевременно в държавите с излишък по текущата сметка също са необходими усилия в подкрепа на вътрешното търсене, а оттук и на балансирането на еврозоната.

               (4)Ръстът на заплатите допринася за икономическото възстановяване в еврозоната, като стимулира съвкупното търсене, намалява неравенствата и осигурява високо равнище на живот в еврозоната. Ефикасни механизми за определяне на заплатите следва да гарантират, че заплатите са диференцирани в зависимост от специфичните за страната условия и съобразно промените в производителността. Изпълнението на структурни реформи, които повишават производителността във всички държави, подобряването на качеството и състава на публичните разходи в подкрепа на инвестициите, насърчаването на растежа на заплатите и по-динамичното търсене в държавите нетни кредитори, както и прилагането на мерки за изпълнение, които ограничават растежа на разходите за труд за единица продукция в държавите, които са нетни длъжници, ще спомогнат за ускоряване на процеса на балансиране на икономиката на еврозоната.

               (5)Последователността и балансът на цялостното съчетание от политики на еврозоната, в това число паричните, фискалните и структурните политики, са от решаващо значение, за да се гарантира по-стабилно и по-устойчиво икономическо възстановяване. През последните години това съчетание от политики беше небалансирано в полза на паричната политика, в която се прибягна до нови неконвенционални инструменти за постигане на целта на ЕЦБ за инфлацията в средносрочен план, като по този начин се подкрепяше растежът и създаването на работни места. ЕЦБ съобщи за започването на преразгледаната си програма за закупуване на активи от началото на януари 2018 г. Това означава, че подкрепата следва да се осигури от други политики в държавите членки, където има възможност за мерки на политиките.

               (6)Засилената координация на националните фискални политики, основана на общи правила, е от основно значение за постигането на подходяща съвкупна фискална позиция на еврозоната и за нормалното функциониране на паричния съюз. Общите фискални правила имат за цел да осигурят устойчивостта на дълга на национално равнище и същевременно да предоставят възможност за макроикономическо стабилизиране. Следователно фискалните позиции на държавите членки и съвкупната фискална позиция на еврозоната трябва да съчетават целта за гарантиране на дългосрочната устойчивост на националните публични финанси с целта за краткосрочно макроикономическо стабилизиране както на национално равнище, така и на равнището на еврозоната. С оглед на настоящото икономическо възстановяване в еврозоната, което се характеризира с някои нетипични особености, дълга, наследен от кризата, и очакваната преразгледана програма за закупуване на активи от страна на ЕЦБ, неутралната фискална позиция за еврозоната на съвкупно равнище изглежда подходяща. Необходимо е подходящо диференциране на фискалните корекции в държавите членки от еврозоната, като се вземат предвид фискалното пространство и разпространението на ефекти между държавите.

               (7)Решителното подобрение на състава и управлението на националните бюджети както по отношение на приходите, така и по отношение на разходите, например чрез пренасочване на ресурси към инвестиции в материални и нематериални активи, ще увеличи въздействието на публичните бюджети върху търсенето в краткосрочен план и ще повиши производителността в дългосрочен план. Подобренията във функционирането на националните фискални рамки и доброто управление на прегледите на разходите целят осъществяването на надеждна и благоприятстваща растежа фискална политика.

               (8)Добре изградената структура на данъчното облагане е ключов фактор за насърчаване на растежа и заетостта, а също така допринася за намаляване на неравенството. Опростяването на данъчните системи и борбата с данъчните измами, отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци са от съществено значение за това данъчните системи да станат по-ефикасни и по-справедливи. Това може да освободи ресурси за публични инвестиции, образование и здравеопазване и да допринесе за подпомагане на инвестициите и заетостта и за подобряване на социалната справедливост. По-специално мерките срещу агресивното данъчно планиране са от съществено значение за осигуряване на държавните приходи, възпрепятстване на нарушаването на конкуренцията между дружествата, запазване на социалното сближаване и борба с увеличаващите се неравенства. Общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД) ще бъде друг мощен инструмент за борба с избягването на данъци, като същевременно ще подобри единния пазар за предприятията.

               (9)Структурните и институционалните особености на пазарите на труда и на продуктовите пазари и добре функциониращите публични администрации са важни фактори, влияещи на икономическата устойчивост, както и на цикличното, реалното и социалното сближаване в държавите членки от еврозоната. Устойчивите икономически структури предотвратяват шокове, които биха нанесли значителни и трайни ефекти върху доходите и заетостта в държавите членки и в еврозоната. По този начин те намаляват икономическите колебания и създават благоприятна среда за устойчив и приобщаващ растеж. По-доброто координиране при изпълнението на структурните реформи, по-специално на тези, които са предвидени в специфичните за всяка държава препоръки, може да породи разпространение на положителни ефекти между държавите членки и да засили положителните последици от тях.

               (10)Добре функциониращите пазари на труда и системите за социална закрила са важна основа за приобщаващ икономически растеж, за намаляване на неравенството и за устойчивост на националните икономики и на еврозоната като цяло. С цел да се постигне по-голямо сближаване в тази област, в европейския стълб на социалните права са определени 20 основни принципа, които са включени в три основни глави: i) равни възможности и достъп до пазара на труда; ii) справедливи условия на труд; и iii) социална закрила и приобщаване.

               (11)Въпреки постигнатия напредък в реформите за подобряване на капацитета за адаптиране на пазарите на труда, в еврозоната все още съществуват значителни различия, които продължават да затрудняват доброто ѝ функциониране. Добре разработените политики на пазара на труда, които са напълно интегрирани в системите за социална закрила, могат да подпомогнат преходите от едно работно място към друго и повторната интеграция на пазара на труда, да намалят сегментацията на пазара на труда, да осигурят ефективно автоматично стабилизиране, както и да насърчат социалната справедливост. Добре планираното гъвкаво работно време може да спомогне за смекчаване на шоковете. Ефективното и навременно активиране на безработните лица, които могат да участват на пазара на труда, може да се постигне чрез предоставяне на индивидуализирана подкрепа за търсене на работа, обучение и преквалификация, като същевременно се осигури закрила за лицата, които не могат да участват на пазара на труда. Възникващите нови форми на заетост и новите видове договори са съпроводени от предизвикателства, свързани със сигурността на работното място и социалната закрила. В този контекст законодателството в областта на защитата на заетостта трябва да предвижда справедливи и достойни условия на труд за всички работници.

               (12)Ефективните системи за социална закрила са от решаващо значение за насърчаване на приобщаващи пазари на труда, осигуряване на подходящо подпомагане на доходите и на подходящи мерки за социално подпомагане чрез достъп до качествени услуги. Пенсионните реформи и политиките за равновесие между професионалния и личния живот също са от ключово значение за стимулиране на участието на пазара на труда. Ненужните ограничения пред професионалната, отрасловата и географската мобилност на работниците в областта на заетостта и системите за социална закрила следва да бъдат отменени.

               (13)Достъпът до висококачествено образование и обучение е от жизненоважно значение, за да се осигурят равни възможности и да се преодолеят несъответствията между търсените и предлаганите умения. Подходящите инвестиции в човешки капитал посредством системите за образование и обучение, които подобряват ученето през целия живот и гарантират, че уменията отговарят на настоящите и бъдещите нужди на пазара на труда, играят ключова роля в подобряването на капацитета за адаптиране на икономиката и реалното сближаване в дългосрочен план. Инвестициите в умения също така могат да стимулират иновациите и да повишат производителността и конкурентоспособността в допълнение към това, че улесняват социалното приобщаване и мобилността.

               (14)Реформите на продуктовия пазар, които увеличават конкуренцията, и реформите за подобряване на бизнес средата и качеството на институциите (включително ефективна съдебна система, която улеснява правоприлагането) насърчават устойчивостта на икономиката в държавите членки и в еврозоната като цяло. По-нататъшната интеграция на единния пазар се доказа като основен двигател на растежа и сближаването между държавите членки. Единният пазар все още има значителен неизползван потенциал и е необходим значителен напредък за завършването му. Единният пазар на услугите (включително в секторите на финансовите услуги, електронната търговия, енергетиката и транспорта) е предстоящото предизвикателство. Вниманието обаче следва да бъде насочено и към пазарите на стоки, за да се избегне евентуална сегментация на пазара. Цифровият единен пазар следва да допринесе за завършването на правната среда, за да се ускори цифровизацията на икономическите дейности като необходима стъпка за подобряване на резултатите на продуктовите пазари и конкурентоспособността в световен мащаб.

               (15)Въпреки че цялостната устойчивост на банковия сектор в еврозоната се увеличи в периода след кризата и банковото кредитиране отново започна да се повишава, продължава да има слабости и те трябва да бъдат преодолени. Банките, и по-специално малките и средно големите институции, се сблъскват с ниска рентабилност. Разходите за адаптиране на бизнес моделите на банките, условията на ниски лихвени проценти и увеличаването на конкуренцията от други форми на финансиране продължават да оказват натиск върху рентабилността на банките. Поради това бизнес моделите трябва да бъдат адаптирани допълнително, за да бъдат устойчиви в дългосрочен план. Високите съотношения на необслужваните кредити са се стабилизирали в почти всички по-засегнати държави членки от еврозоната или намаляват, макар напредъкът да е бавен. Високите съотношения на необслужваните кредити възпрепятстват способността на банките да отпускат кредити, спъват предаването на паричната политика, както и капацитета за адаптиране на икономиката. Те също така са източник на уязвимост на банковата система като цяло. Въз основа на плана за действие за справяне с необслужваните кредити, одобрен от Съвета през юли 2017 г., и както обяви в своето съобщение относно банковия съюз от 11 октомври 2017 г., Комисията понастоящем работи по изготвянето на цялостен пакет от мерки за намаляване на необслужваните кредити до 2018 г.

               (16)С цел укрепване на институционалната структура на икономическия и паричен съюз (ИПС) като приоритет е необходимо да бъде завършен банковият съюз и да бъде постигнат напредък по отношение на съюза на капиталовите пазари. Постигнат е съществен напредък в изграждането на банковия съюз, но той все още не е завършен. С неотдавнашното съобщение на Комисията относно завършването на банковия съюз се прави опит да се очертае пътят относно това как въз основа на съществуващите ангажименти на Съвета може да бъде постигнато споразумение относно завършването на банковия съюз. Липсата на обща схема за гарантиране на депозитите и на общ механизъм за подкрепа за Единния фонд за преструктуриране възпрепятства способността на банковия съюз да прекъсне връзката между банките и държавите. Усилията за допълнително намаляване на риска и за подобряване на управлението на риска в банките трябва да продължат. В този контекст бързите действия работа за постигане на споразумение относно регулаторния пакет, предложен от Комисията през ноември 2016 г., са от основно значение, както и по-нататъшният напредък по намаляването на необслужваните кредити и подпомагането на банките да диверсифицират своите инвестиции в държавни ценни книжа.

               (17)Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа постави началото на процес на размисъл за вземане на решения от ЕС-27 относно бъдещето на Съюза, като очерта възможни сценарии. Освен това Комисията допринесе с поредица от документи за размисъл, сред които документът за размисъл относно задълбочаването на ИПС излага цялостна визия за завършването на ИПС с ясна последователност на стъпките, които трябва да бъдат предприети за завършване на структурата му. В речта за състоянието на Съюза през 2017 г. бяха определени ключови елементи за постигане на напредък по програмата за ИПС и Комисията направи съответни предложения през есента на 2017 г.,

               ПРЕПОРЪЧВА на държавите членки от еврозоната да предприемат, заедно и поотделно, в рамките на Еврогрупата следните действия за периода 2018—2019 г.:

               1.Да провеждат политики, които спомагат за устойчив и приобщаващ растеж и подобряват устойчивостта, балансирането на икономиката и сближаването. Да осъществят значителен напредък по завършването на единния пазар, особено в сектора на услугите, включително в областта на финансите, цифровата търговия, енергетиката и транспорта. Предвид положителните циклични условия, всички държави членки следва да дадат приоритет на реформите, които повишават производителността и потенциала за растеж, подобряват институционалната и бизнес средата, премахват пречките пред инвестициите, подкрепят създаването на качествени работни места и намаляват неравенството. Държавите членки, които имат дефицит по текущата сметка или висок външен дълг, следва допълнително да се стремят да ограничат ръста на разходите за труд за единица продукция. Държавите членки с големи излишъци по текущата си сметка следва допълнително да насърчат ръста на заплатите и като приоритет да предприемат мерки, които насърчават инвестициите, подкрепят вътрешното търсене и улесняват балансирането на икономиката в еврозоната.

               2.Да се стремят към неутрална като цяло фискална позиция на съвкупно равнище за еврозоната и към балансирано съчетание от политики. Чрез фискалните политики следва да се постигне подходящ баланс между осигуряването на устойчивост на публичните финанси, по-специално намаляването на дълга в случаите, когато е висок, и подпомагането на икономическото възстановяване. Докато гарантират ефективното функциониране на националните фискални рамки, държавите членки следва да изпълняват фискални политики, които зачитат ПСР, подкрепят инвестициите и подобряват качеството и състава на публичните финанси, като също използват прегледите на разходите и въвеждат справедливи и благоприятстващи растежа данъчни структури. Държавите членки следва да приемат и прилагат мерки за намаляване на преференциалното данъчно третиране на дълга в данъчното облагане и за борба с агресивното данъчно планиране, за да се гарантират равнопоставени условия, да се осигури справедливо третиране на данъкоплатците, защита на публичните финанси и стабилност в рамките на еврозоната. Това включва продължаването на работата по общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД).

               3.Да прилагат реформи, които насърчават създаването на качествени работни места, равни възможности и достъп до пазара на труда, справедливи условия на труд и социална закрила и приобщаване. Реформите следва да целят: i) надеждни и гъвкави трудови договори в съчетание с подходяща подкрепа по време на преходи от едно работно място към друго, като същевременно се избягва сегментацията на пазара на труда; ii) качествени и ефикасни системи за образование и обучение през целия живот, които са насочени към съчетаване на уменията с нуждите на пазара на труда; iii) ефективни активни политики по заетостта, които насърчават участието на пазара на труда; iv) устойчиви и адекватни системи за социална закрила, които отговарят на новите форми на заетост и трудови правоотношения; v) гладка трудова мобилност между работни места, сектори и местоположения; vi) ефективен социален диалог и договаряне на заплатите на съответното равнище; vii) изместване на данъчната тежест от труда, особено за групите с ниски доходи и вторите работещи членове на домакинството.

               4.В съответствие с пътната карта от юни 2016 г. на Съвета по икономически и финансови въпроси (ECOFIN) да продължат работата по завършване на банковия съюз по отношение на намаляването и поделянето на рискове, включително чрез европейска схема за застраховане на депозитите, като гарантират влизането в действие на общия механизъм за подкрепа за Единния фонд за преструктуриране и укрепят европейската надзорна рамка, за да се предотврати натрупването на рискове. Да предприемат мерки за съществено намаляване на равнищата на необслужваните кредити въз основа на плана за действие, договорен от Съвета по икономически и финансови въпроси (ECOFIN), и да насърчават системното намаляване на задлъжнялостта в държавите членки с голям размер на частния дълг. Да засилят интеграцията и развитието на капиталовите пазари в ЕС в подкрепа на растежа на реалната икономика при същевременно гарантиране на стабилността на финансовия пазар.

               5.Да постигнат бърз напредък по завършването на икономическия и паричен съюз, по-специално въз основа на стартираните през есента на 2017 г. инициативи на Комисията, при пълно зачитане на вътрешния пазар на Съюза и при отвореност и прозрачност спрямо държавите членки извън еврозоната.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

                     (3)

                        Вж. доклада за механизма за предупреждение за 2018 г.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            Препоръка за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на започването на преговори по международен правно обвързващ инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕПОРЪКАТА

               •Основания и цели на препоръката

                  В параграф 198 от своята Резолюция 68/70 Общото събрание на ООН поиска неформалната отворена ad hoc работна група на ООН да проучи въпросите, свързани с опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции (наричана по-долу „работна група на ООН по БРИНЮ“), за да отправи препоръки относно обхвата, параметрите и осъществимостта на международен инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право (наричана по-долу „UNCLOS“).

                  На заключителното си заседание през януари 2015 г. работната група на ООН по БРИНЮ прие препоръки въз основа на работата си от 2006 г. насам, в които подчерта необходимостта от всеобхватен режим в световен мащаб, за да се подобри опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции, като бъде разработен международен правно обвързващ инструмент в рамките на UNCLOS, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени в такива зони (наричан по-долу „инструментът“).

                  С Резолюция 69/292 на Общото събрание на ООН, приета на 19 юни 2015 г., беше създаден подготвителен комитет (наричан по-долу „подготвителният комитет“), който е отворен за всички държави — членки на Организацията на обединените нации, както и за членовете на специализирани агенции и страни по UNCLOS, и който има за задача да отправи до Общото събрание препоръки по същество относно елементите на проект на текст във връзка с инструмента. В резолюцията е предвидено също, че преди края на седемдесет и втората си сесия Общото събрание на ООН следва да вземе решение относно свикването на междуправителствена конференция (наричана по-долу „МПК“) за договарянето на такъв инструмент, както и за началната дата на неговото прилагане, като вземе предвид доклада на подготвителния комитет.

                  През март 2016 г. Съветът взе решение да упълномощи Комисията да преговаря от името на Европейския съюз (Решение 6862/16 от 15 март 2016 г.) по въпросите, попадащи в областите на компетентност на Съюза и по отношение на които Съюзът е приел правила, както и по елементите на проекта на текст на инструмента. Обхватът на упълномощаването и насоките за водене на преговори са изрично ограничени до заседанията на подготвителния комитет.

                  През 2016 г. и 2017 г. подготвителният комитет проведе четири заседания, последното от които се състоя между 10 и 21 юли 2017 г. При преговорите по време на четирите заседания бяха разгледани въпросите, посочени в препоръките от проведеното през 2011 г. заседание на работната група на ООН по БРИНЮ, а именно: морските генетични ресурси, включително въпроси относно споделянето на ползите; мерки, като например инструменти за управление на отделни зони, включително на защитените морски зони; оценки на въздействието върху околната среда; изграждане на капацитет и трансфер на морски технологии, както и по-общи хоризонтални въпроси, сред които принципи, вземане на решения и процедури за уреждане на спорове, връзка с други правни инструменти, участие и т.н. На 21 юли 2017 г. с консенсус бяха приети окончателните препоръки, които са включени в доклада на подготвителния комитет (публикуван на

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                   ). Една от препоръките на подготвителния комитет е Общото събрание на ООН да вземе решение възможно най-скоро да бъде свикана МПК, която да изготви текста на инструмента.

                  Решението за свикване на МПК вероятно ще бъде взето от Общото събрание на ООН преди края на 2017 г., след което МПК ще може да започне работа и да проведе първото си заседание през първата половина на 2018 г.

                  Като страна по UNCLOS и един от основните защитници на необходимостта от такъв инструмент от началото на дискусиите в ООН през 2006 г., ЕС следва да продължи да взема активно участие в този процес в рамките на ООН, като по този начин и съобразно разпоредбите на UNCLOS допринася за по-доброто опазване и устойчивото използване на морските биологични ресурси в зоните, разположени извън националните юрисдикции. ЕС следва също така да направи необходимото, за да бъдат включени разпоредби, позволяващи му да стане страна по този инструмент.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Комисията следва да гарантира, че преговорите по текста на бъдещия инструмент са изцяло съобразени със съответните правила и политики на Съюза в областите, които ще бъдат обхванати от инструмента (политика в областта на околната среда, политика в областта на морския транспорт, обща политика в областта на рибарството, политика в областта на вътрешния пазар, обща търговска политика, политика в областта на научните изследвания и технологичното развитие, политиката в областта на климата, други имащи отношение политики), както и с двустранните и многостранните споразумения, по които Съюзът вече е страна.

                  Тъй като инструментът ще представлява споразумение за изпълнение на Конвенцията на ООН по морско право, която вече е част от достиженията на правото на Съюза, Комисията трябва да гарантира, че изцяло са спазени разпоредбите и балансът между правата и задълженията, залегнали в UNCLOS и отразени в достиженията на правото на ЕС, и че резултатът от преговорите е в пълно съответствие с UNCLOS.

               2.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕПОРЪКАТА

                  Целта на настоящата препоръка е Съветът да упълномощи Комисията да преговаря от името на ЕС относно бъдещия инструмент. Правното основание Съветът да разреши започването на преговори е член 218, параграфи 3 и 4 от ДФЕС.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ ТРЕТИ СТРАНИ

                  При изготвянето на проекта за препоръка не бяха проведени консултации със заинтересованите страни.

                  В съответствие с разпоредбите на Резолюция 69/292 на Общото събрание на ООН решението за свикване на междуправителствена конференция трябваше да бъде взето от Общото събрание на ООН не по-късно от септември 2018 г. Беше решено обаче работата на ООН да се ускори, за да бъде свикана възможно най-скоро МПК, чието първо заседание да бъде още през 2018 г., като по този начин се запази набраната скорост на дискусиите. Тъй като е необходимо указанията за водене на преговори да се приемат преди началото на конференцията, не беше възможно да се проведе обществена консултация, нито да бъде публикувана пътна карта, за да се получи обратна информация от заинтересованите страни и гражданите в съответствие с установената практика.

                  ЕС спазва политически ангажимент към този процес в продължение на много години, през които са провеждани редовни консултации със съответните заинтересовани страни, по-специално с организации на гражданското общество и други организации, представени в контекста на ООН.

                  Активното участие и обратната информация от заинтересованите страни ще са необходими и в хода на преговорния процес, тъй като тогава ще се изискват по-конкретни (съществени) преговорни позиции и така ще се гарантира, че тези позиции отразяват мненията на заинтересованите страни.

               Препоръка за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на започването на преговори по международен правно обвързващ инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграфи 3 и 4 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1) С Решение 98/392/ЕО на Съвета от 23 март 1998 г.
                  1
                Съюзът ратифицира Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (наричана по-долу „UNCLOS“) в качеството си на единствената до момента международна организация, която е страна по тази конвенция по смисъла на член 305, параграф 1, буква е) и член 1 от приложение IX към UNCLOS.

               (2) Като страна по UNCLOS Съюзът участва в проведените между 2006 и 2015 г. заседания на неформалната отворена ad hoc работна група на ООН, проучваща въпросите, свързани с опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции; през 2016 г. и 2017 г. Съюзът участва също в четири заседания на подготвителния комитет, на който беше възложено да направи препоръки по същество до Общото събрание относно елементите на бъдещия международен правно обвързващ инструмент в рамките на UNCLOS, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции (наричан по-долу „инструментът“).

               (3) На 21 юли 2017 г. подготвителният комитет прие доклада си и препоръча на Общото събрание да разгледа елементите, съдържащи се в препоръката, и да вземе решение възможно най-скоро да бъде свикана междуправителствена конференция под егидата на ООН, в рамките на която да се разгледат препоръките на подготвителния комитет и да се изготви текстът на международен правно обвързващ инструмент в рамките на UNCLOS.

               (4) Въз основа на тези препоръки Общото събрание на Обединените нации реши на [...] да свика междуправителствена конференция, която да изготви текста на международен правно обвързващ инструмент в рамките на UNCLOS, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции.

               (5) Като страна по UNCLOS Европейският съюз следва да участва пълноценно в преговорите по инструмента,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Комисията се оправомощава да преговаря от името на Съюза по проект на текст на международен правно обвързващ инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции.

               Член 2

               Указанията за водене на преговорите се съдържат в приложението.

               Член 3

               Преговорите се провеждат в консултация със специалния комитет, определен от Съвета.

               Член 4

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 179, 23.6.1998 г.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на започването на преговори по международен правно обвързващ инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               УКАЗАНИЯ ЗА ВОДЕНЕ НА ПРЕГОВОРИ

               1. Принципи

               При преговорите по текста на международен правно обвързващ инструмент в рамките на Конвенцията на ООН по морско право, предназначен за опазване и устойчиво използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции (наричан по-долу „инструментът“), Комисията се стреми да гарантира, че:

               — разпоредбите на инструмента са в пълно съответствие с международното право и по-специално с разпоредбите на UNCLOS и че бъдещият инструмент не нарушава баланса между правата и задълженията, залегнал в Конвенцията на ООН по морско право;

               — разпоредбите на инструмента са в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и съответните двустранни и многостранни споразумения, по които Съюзът е страна.

               Комисията гарантира, че преговорите се водят в консултация със специалния комитет, заседаващ в Брюксел или на място. Тя докладва редовно на Съвета относно резултатите от преговорите.

               2. Насоки

               2.1. Комисията се стреми да гарантира, че:

               ·Обхватът на преговорите включва изцяло елементите, посочени в Резолюция [...];

               ·Правилата относно процедурата за провеждане на преговори в рамките на междуправителствената конференция дават възможност за пълноценно участие на ЕС в преговорите и са в съответствие с установената практика за договаряне на споразумения за изпълнение на UNCLOS.

               ·В рамките на инструмента е предвидена ефективна правна уредба за опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции.

               ·Инструментът е насочен към изпълнението, укрепването и уточняването на редица задължения, които вече са включени в UNCLOS, при надлежно зачитане на предвидените в Конвенцията права и свободи.

               ·В инструмента се предвижда изрично задължение държавите да си сътрудничат — поотделно и чрез компетентните международни и регионални организации и договорености — за опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции.

               ·Инструментът няма неблагоприятен ефект върху съществуващите правни инструменти и правна уредба, нито върху компетентните организации на световно, регионално и отраслово ниво или правата и задълженията, произтичащи от тях.

               ·Съгласно инструмента ще се зачитат мандатите на съответните компетентните организации на световно, регионално и отраслово ниво и ще се търсят полезни взаимодействия, като се избягва дублирането на тяхната дейност.

               ·Инструментът не засяга правата и задълженията на страните по UNCLOS, включително правото им на морски зони съгласно UNCLOS.

               ·Инструментът съдържа подходящи разпоредби, позволяващи на Съюза да стане страна по споразумението и да участва пълноценно в процедурите за вземане на решения, които ще бъдат установени в инструмента в съответствие с член 305 и приложение IX към UNCLOS.

               2.2. По-специално Комисията се стреми да гарантира, че инструментът включва или отразява, inter alia, следното:

               а) Хоризонтални въпроси

               ·Общи принципи за добро управление, като например: защита и опазване на морската среда, международно сътрудничество, използване на научнообоснован подход и на екосистемен подход, прилагане на принципа на предпазните мерки и на принципа „замърсителят плаща“, устойчиво и справедливо използване на морските ресурси, наличие на обществено достъпна информация, прозрачни и открити процедури за вземане на решения, както и отговорност на държавите при полагането на грижи за морската среда в света;

               ·подходящи и икономически ефективни механизми и уредба — както нови, така и вече съществуващи, включително такива за по-активно сътрудничество и координация със съществуващите органи, действащи в тази област, и между самите органи — по-специално органите, упълномощени да регулират дейностите в зоните, разположени извън националните юрисдикции, или да предприемат мерки за опазване на морската среда в тези зони.

               ·Подходящи механизми, за да се гарантира спазването на материалноправните разпоредби на инструмента;

               ·Подходящи механизми за уреждане на спорове в съответствие с UNCLOS.

               б) Морски генетични ресурси (МГР), включително въпроси относно споделянето на ползите;

               Комисията се стреми да гарантира, че инструментът допринася за опазването и устойчивото използване на МГР с произход от зоните, разположени извън националните юрисдикции. По-специално, инструментът следва да:

               ·насърчава достъпа до генетични ресурси по екологосъобразен начин, съвместим с тяхното опазване и устойчиво използване, и да не ограничава неоснователно залегналата в UNCLOS свобода на морските научни изследвания;

               ·не урежда въпроси, свързани с правата върху интелектуалната собственост или други свързани с нея въпроси;

               ·осигури правна сигурност за ползвателите на МГР и да насърчава биотехнологичните иновации, които нямат отрицателно въздействие върху биологичното разнообразие;

               ·подобри прозрачността и наличието на информация за генетичните ресурси, произхождащи от зоните, разположени извън националните юрисдикции;

               ·урежда въпроси във връзка с споделянето на ползите, произтичащи от използването на МГР от зони, намиращи се извън националните юрисдикции.

               в) Мерки, като например инструменти за управление на отделни зони, включително на защитените морски зони (ЗМЗ)

               Комисията се стреми да гарантира, че съгласно инструмента са предвидени, inter alia, процедури/механизми за:

               ·идентифициране, определяне и установяване на световно признати ЗМЗ, като бъдат включени съответните критерии, основани на най-качествената налична научна информация; формулиране на всеобхватни цели за опазване и управление на определените зони; мониторинг и наблюдение на дейности, насочени към постигането на целите за опазване и управление;

               ·световно признаване на инструментите за управление на отделни зони, които са създадени от съответните регионални организации и конвенции и отговарят на приетите критерии.

               По този начин Комисията се стреми да гарантира, че инструментът допринася за изпълнението на поетите международни ангажименти на Съюза, свързани със създаването на глобална мрежа от ефективно и справедливо управлявани, екологично представителни и добре свързани помежду си системи от защитени зони, както и други ефективни мерки за опазване на околната среда в конкретните зони.

               г) Оценки на въздействието върху околната среда

               Комисията се стреми да гарантира, че инструментът улеснява оценката на кумулативното въздействие на различните дейности, извършвани в една и съща зона, с цел предотвратяване на неблагоприятните въздействия върху морското биологично разнообразие, включително от нови и нововъзникващи дейности, като същевременно се отчита текущото състояние на околната среда и кумулативните последици от други заплахи, като например изменението на климата. По-специално Комисията се стреми да гарантира, че с помощта на инструмента се изясняват, укрепват и уточняват задълженията съгласно член 206 от UNCLOS, така че:

               ·Индивидуалното и кумулативното въздействие върху околната среда от дейностите под юрисдикцията или контрола на държавите — страни по Конвенцията, които дейности могат да причинят значително замърсяване или съществени и вредни изменения на морската среда („вредните въздействия“), включително на морското биологично разнообразие, в зони, намиращи се извън националните юрисдикции, се оценяват по подходящ начин чрез оценки на въздействието върху околната среда и стратегически оценки на околната среда — в зависимост от случая; и

               ·Всички вредни въздействия са идентифицирани и взети предвид при процедурата за вземане на решения и тези дейности са в съответствие с предвидените в UNCLOS задължения на държавите за защита и опазване на морската среда, включително чрез приемането на подходящи мерки за предотвратяване и смекчаване на такива вредни въздействия.

               д) Изграждане на капацитет и трансфер на морски технологии

               Комисията стреми да гарантира, че инструментът:

               ·Включва разпоредби в съответствие с UNCLOS, насочени към изграждането на капацитет и трансфера на морски технологии за опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в в зоните, разположени извън националните юрисдикции;

               ·Улеснява международното сътрудничество за изграждане на капацитет и трансфер на морски технологии за постигане на целите и изискванията на UNCLOS за опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в зоните, разположени извън националните юрисдикции.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            Препоръка за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на започването на преговори от името на Европейския съюз за сключване на споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Република Мадагаскар и на протокол към него
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕПОРЪКАТА

               •Основания и цели на предложението

               Комисията предлага да се проведат преговори с Република Мадагаскар за ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство и за протокол към него, което споразумение да отговаря на нуждите на риболовния флот на Съюза и да е в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013 относно общата политика в областта на рибарството и със заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. във връзка със Съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Действащото в момента Споразумение за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Мадагаскар
                     1
                   беше сключено на 1 януари 2007 г. Предлага се да бъде договорено ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство, като в него бъдат включени някои разпоредби на Регламент (ЕС) № № 1380/2013
                     2
                  , които не са обхванати от действащото споразумение. Действащият в момента протокол
                     3
                   към споразумението, чийто срок на действие е четири години, влезе в сила на 1 януари 2015 г. и изтича на 31 декември 2018 г. В него се определят възможностите за риболов, които се предоставят на флота на Съюза, и съответното финансово участие от Съюза и корабособствениците. Дължимото на Мадагаскар годишно финансово участие от публичните средства на ЕС възлиза на 1 487 500 EUR
                     4
                  , от които 700 000 EUR са предназначени за секторна подкрепа.

               По силата на Споразумението за партньорство в областта на рибарството с Мадагаскар се осигуряват възможности за риболов на риба тон и далекомигриращи видове за корабите на ЕС от четири държави членки (Испания, Франция, Португалия и Италия). Европейският съюз вече разполага с добре развита мрежа от двустранни споразумения за партньорство в областта на устойчивото рибарство в Индийския океан — по-специално със Сейшелските острови и Мавриций.

                  Споразуменията за партньорство в областта на устойчивото рибарство допринасят за утвърждаването в международен аспект на целите на общата политика в областта на рибарството, като гарантират, че риболовните дейности на Съюза извън неговите води се основават на същите принципи и стандарти като принципите и стандартите, прилагани съгласно правото на Съюза. Тези споразумения също така подпомагат научното сътрудничество между ЕС и неговите партньори, подкрепят прозрачността и устойчивостта с оглед на по-доброто стопанисване на рибните ресурси и насърчават управлението чрез подкрепа за наблюдението, контрола и надзора на дейностите на националните и чуждестранните флотове и осигуряване на финансови средства, подпомагащи както борбата срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, така и устойчивото развитие на местната риболовна промишленост. Те също така укрепват позицията на Европейския съюз в международните и регионалните риболовни организации, и по-конкретно в Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC) — създаден по силата на международното право орган за опазване и управление на далекомигриращите видове в региона.

               •Съгласуваност с други политики на Съюза

                  Преговорите за ново споразумение с Мадагаскар и за протокол към него са съгласувани с външната дейност на ЕС, насочена към държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, и по-конкретно с целите на Съюза по отношение на спазването на демократичните принципи и правата на човека.

               2.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕПОРЪКАТА

               •Правно основание

                  Правното основание за решението се съдържа в част пета — „Външна дейност на Съюза“, дял V — „Международни споразумения“, член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз, в който се описва процедурата за водене на преговори и сключване на споразумения между ЕС и трети страни.

               •Субсидиарност (извън областите на изключителна компетентност)

                  Не е приложимо — изключителна компетентност.

               •Пропорционалност

                  Решението е пропорционално на целта.

               •Избор на инструмент

                  Инструментът е предвиден по силата на член 218, параграфи 3 и 4 от ДФЕС.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  През 2017—2018 г. Комисията извърши последваща оценка на действащия в момента протокол към Споразумението за партньорство в областта на рибарството с Мадагаскар, както и предварителна оценка на евентуалното му подновяване. Заключенията от оценката са изложени в отделен работен документ на службите на Комисията.

                  В заключенията от оценката се посочва, че секторите на ЕС за улов на риба тон проявяват силен интерес към извършването на риболовни действия в Мадагаскар и че подновяването на протокола ще допринесе за засилване на наблюдението, контрола и надзора, както и за по-доброто управление на рибарството в региона. За ЕС е важно да продължава да разполага с инструмент, позволяващ задълбочено секторно сътрудничество с държава, която е важен участник в управлението на океаните на подрегионално равнище поради големия обхват на риболовната зона под нейната юрисдикция. Освен това за риболовния флот на ЕС — и по-специално за сейнерите за улов на риба тон и корабите с парагади, базирани на остров Реюнион — подновяването на протокола ще гарантира запазване на достъпа до важна риболовна зона с оглед прилагане на стратегии за улов в рамките на многогодишна правна рамка на международно равнище. Целта на компетентните органи на Мадагаскар е продължаване на отношенията с ЕС, насочени към укрепване на управлението на океаните, и получаване на специална секторна подкрепа, осигуряваща възможности за многогодишно финансиране.

               •Консултации със заинтересованите страни

                  В рамките на оценката бяха проведени консултации с държавите членки, представители на сектора и международни организации на гражданското общество, както и с представители на органа за управление на рибарството и гражданското общество на Мадагаскар. Бяха проведени също така консултации в рамките на Консултативния съвет по далечно плаване.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не е приложимо.

               •Оценка на въздействието

                  Не е приложимо.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не е приложимо.

               •Основни права

                  В указанията за водене на преговори, предложени като приложение към решението, се препоръчва да се разреши започването на преговори, като се включи клауза относно последиците в случай на нарушаване на правата на човека и демократичните принципи.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  По силата на евентуалния нов протокол ще се изисква на Мадагаскар да се изплати финансово участие, което е съвместимо с многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г., и по-конкретно по отношение на средствата по бюджетния ред за споразуменията за партньорство в областта на устойчивото рибарство. Годишните суми за поетите задължения и плащанията са установени в годишната бюджетна процедура, включително в бюджетен ред „Резерви“ по отношение на предложенията, които не са влезли в сила към началото на годината.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за мониторинг, оценка и докладване

                  Очаква се преговорите да започнат през второто тримесечие на 2017 г.

               •Подробно разяснение на конкретните разпоредби на предложението

                  Комисията препоръчва следното:

                  — Съветът да упълномощи Комисията да започне и проведе преговори за сключването на ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Република Мадагаскар и на протокол към него,

                  — Комисията да бъде определена за преговарящ на ЕС по този въпрос,

                  — Комисията да води преговорите, като се консултира със специалния комитет, създаден в съответствие с разпоредбите на ДФЕС,

                  — Съветът да одобри указанията за водене на преговори, приложени към настоящата препоръка.

               Препоръка за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на започването на преговори от името на Европейския съюз за сключване на споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Република Мадагаскар и на протокол към него

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграфи 3 и 4 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като има предвид, че следва да се започнат преговори за сключване на ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Мадагаскар и на протокол към него,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Комисията се упълномощава да започне преговори за сключване на ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Мадагаскар и на протокол към него.

               Член 2

               Преговорите се провеждат в консултация с Работната група на Съвета по външна политика на рибарството и въз основа на указанията за водене на преговори, съдържащи се в приложението към настоящото решение.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 331, 17.12.2007 г., стр. 3.

                     (2)

                        Вж. Регламент (ЕС) № 1380/2013, част IV, дял II.

                     (3)

                        През последните две години от прилагането на протокола.  През двете предходни години сумата е била 1 566 250 EUR.

                     (4)

                        Вж. глава 40 (бюджетен ред 40 02 41 — „Резерви“) в съответствие с междуинституционалното споразумение относно МФР (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Препоръка за Решение на Съвета
            за разрешаване на започването на преговори от името на Европейския съюз за сключване на споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство с Република Мадагаскар и на протокол към него
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Указания за водене на преговори за сключване на ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Европейския съюз и Република Мадагаскар и на протокол към него

               –Целта на преговорите е сключването на ново споразумение за партньорство в областта на устойчивото рибарство между Европейския съюз и Република Мадагаскар и на протокол към него в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013 относно общата политика в областта на рибарството и със заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. във връзка със Съобщението на Комисията от 13 юли 2011 г. относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството.

               –За да се насърчи устойчивото и отговорно рибарство, като в същото време се гарантират взаимните ползи за ЕС и Мадагаскар, произтичащи от евентуален нов протокол, в предоставените на Комисията указания за водене на преговори са заложени следните цели:

               ·да се осигурят достъп до риболовната зона на Мадагаскар и необходимите разрешения за риболов в тази зона за корабите от флота на ЕС, като по този начин, наред с другото, се запази мрежата от споразумения за партньорство в областта на устойчивото рибарство, които са на разположение на операторите на ЕС;

               ·да бъдат взети под внимание най-добрите налични научни становища и съответните планове за управление, приети от регионалните организации за управление на рибарството, за да се гарантира устойчивост на риболовните дейности и да се насърчи управлението на океаните на международно равнище. Риболовните дейности следва да бъдат насочени изключително към допълнителните ресурси, като се вземе предвид риболовният капацитет на местния флот и същевременно се отдели специално внимание на далекомигриращия характер на някои от съответните запаси;

               ·да се осигури подходящ дял от рибните ресурси, който да е съобразен с интересите на флотовете на ЕС, когато тези ресурси представляват интерес и за флотовете на други държави, като се вземе под внимание дейността на флота на ЕС в региона с оглед на най-добрите и най-актуални налични научни становища;

               ·да се установи диалог за укрепване на секторната политика, за да се насърчи провеждането на отговорна политика в областта на рибарството във връзка с целите за развитие на държавата, по-специално по отношение на управлението на рибарството, борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, както и наблюдението, контрола и надзора на риболовните дейности, предоставянето на научни становища и създаването на работни места, което, наред с другото, ще подпомогне социално-икономическото развитие на Мадагаскар;

               ·да бъде включена клауза относно последиците в случай на нарушаване на правата на човека и на демократичните принципи;

               ·да бъде включена клауза за преференциален достъп на флота на ЕС до допълнителните ресурси и за прилагането на едни и същи технически условия спрямо всички чуждестранни флотове;

               ·да бъде включена клауза за изключителни права.

               –С цел да се избегне прекъсването на риболовните дейности, в новото споразумение и в протокола към него следва да се включи клауза за временно прилагане.

               –По-конкретно в протокола следва да се определят:

               ·възможностите за риболов (посочени по категории), които ще бъдат предоставени на корабите на Европейския съюз,

               ·финансовата компенсация и условията за нейното изплащане, както и

               ·приоритетите и механизмите за ефективно прилагане на секторната подкрепа и за неговото редовно наблюдение.