title: Препоръка на Комисията от 27 ноември 2013 година относно процесуалните гаранции за уязвими лица, които са заподозрени или обвиняеми в наказателно производство

text:
               24.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/8

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 27 ноември 2013 година
   относно процесуалните гаранции за уязвими лица, които са заподозрени или обвиняеми в наказателно производство
   2013/C 378/02
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Целта на настоящата препоръка е да се насърчат държавите-членки да укрепят процесуалните права на всички заподозрени или обвиняеми, които не са в състояние да разбират и да участват ефективно в наказателното производство поради възрастта си, умственото или физическото си състояние или поради увреждания („уязвими лица“).

               (2)

               Чрез установяването на минимални норми относно защитата на процесуалните права на заподозрените или обвиняемите настоящата препоръка следва да засили доверието на държавите-членки в системите за наказателно правосъдие на останалите държави-членки и по този начин може да спомогне за постигане на по-широко взаимно признаване на присъдите и съдебните решения по наказателни дела.

               (3)

               Стокхолмската програма (1) постави силен акцент върху укрепването на правата на лицата в наказателните производства. В точка 2.4 от нея Европейският съвет прикани Комисията да представи предложения, с които да се въведе поетапен подход (2) за укрепване на правата на заподозрените или обвиняемите.

               (4)

               До настоящия момент са приети три мерки, а именно Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5).

               (5)

               Позоваванията в настоящата препоръка на заподозрени или обвиняеми, които са задържани, следва да се разбират като отнасящи се до всяка ситуация, при която в хода на наказателното производство заподозрените или обвиняемите са лишени от свобода по смисъла на член 5, параграф 1, буква в) от ЕКПЧ, съгласно тълкуването му в съдебната практика на Европейския съд по правата на човека.

               (6)

               Своевременното установяване и признаване на уязвимостта на лице, което е заподозряно или обвиняемо в рамките на наказателно производство, е от особено значение. За тази цел следва да се извършва първоначална преценка от полицейските служители, правоприлагащите или съдебните органи. Компетентните органи следва също така да могат да искат от независим експерт да провери степента на уязвимост, нуждите на уязвимото лице и доколко предприетите или планираните спрямо него мерки са подходящи.

               (7)

               Заподозрените или обвиняемите лица или техните адвокати следва да имат правото да оспорят, в съответствие с националното право, преценката за евентуалната им уязвимост, извършена в рамките на наказателното производство, особено ако това значително би попречило или ограничило упражняването на основните им права. Това право не води до пораждане на задължение за държавите-членки да осигурят специална процедура за обжалване, отделен механизъм или процедура за обжалване на подобен пропуск или отказ.

               (8)

               Терминът „законен представител“ означава лице, което представлява интересите на уязвимо лице и контролира воденето на неговите правни дела. Пример за това е по-специално назначеният от съда попечител на уязвимо лице.

               (9)

               Терминът „подходящо пълнолетно лице“ означава роднина или лице, което има социални взаимоотношения с уязвимото лице, и което има вероятност да контактува с властите и да даде възможност на уязвимото лице да упражни своите процесуални права.

               (10)

               Уязвимите лица се нуждаят от подходящо съдействие и помощ по време на наказателното производство. За тази цел законният представител на заподозряно или обвиняемо уязвимо лице, или подходящо пълнолетно лице, следва да бъдат уведомени възможно най-бързо за наказателното производство срещу уязвимото лице, за характера на обвинението, процесуалните права и възможните средства за правна защита. Законният представител или подходящото пълнолетно лице следва да бъдат уведомени възможно най-бързо за извършеното задържане и следва да им се предостави информация за основанията за него, освен ако това противоречи на висшите интереси на уязвимото лице.

               (11)

               Лицата, признати за особено уязвими, не са в състояние да следят и разбират наказателното производство. За да се гарантира съблюдаването на правата им на справедлив съдебен процес, те следва да не могат да се отказват от правото си на адвокат.

               (12)

               За да се гарантира личната неприкосновеност на уязвимите лица, които са задържани, те следва да имат достъп до медицински преглед, при който да се оценява общото им състояние и пригодността на евентуалните мерки, взети по отношение на тях, предвид състоянието им.

               (13)

               Уязвимите лица не винаги са в състояние да разберат съдържанието на полицейските разпити, на които са подложени. За да се избегне оспорване на казаното по време на разпита и съответно ненужното му повтаряне, на разпитите следва да се прави аудиовизуален запис.

               (14)

               В зависимост от конкретните обстоятелства по делото уязвимостта не следва да възпрепятства достъпа на заподозрения или обвиняемия до веществените доказателства по съответното наказателно дело, с които разполагат компетентните органи, при упражняването на процесуалните му права и с оглед на правото на ефективни правни средства за защита.

               (15)

               Настоящата препоръка се прилага спрямо уязвимите лица, които са обект на процедура по предаване съгласно Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета (6) (производство по европейската заповед за арест). Компетентните органи в изпълняващата държава-членка следва да прилагат специалните процесуални права от настоящата препоръка спрямо производствата по европейска заповед за арест.

               (16)

               Съдържащите се в настоящата препоръка позовавания на подходящи мерки за осигуряване на ефективен достъп до правосъдие за хората с увреждания, следва да се тълкуват в контекста на целите, заложени в Конвенцията на ООН от 2006 г. за правата на хората с увреждания, и по-специално в член 13 от нея.

               (17)

               За да се гарантира, че специалистите, които са в контакт с уязвими лица, са запознати със специфичните им потребности, те следва да преминават подходящо обучение.

               (18)

               Настоящата препоръка зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. По-специално, с настоящата препоръка се цели утвърждаването на правото на свобода, правото на справедлив съдебен процес и правото на защита.

               (19)

               Държавите-членки следва да информират Комисията за предприетите последващи действия по настоящата препоръка в рамките на (36 месеца) от нотифицирането ѝ. Въз основа на тази информация Комисията следва да наблюдава и оценява мерките, предприети от държавите-членки,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1

      ПРЕДМЕТ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

               1.

               С настоящата препоръка държавите-членки се призовават да укрепят някои процесуални права на уязвимите лица, които са заподозрени или обвиняеми по наказателно производство, и на уязвимите лица, по отношение на които има производство по европейска заповед за арест.

               2.

               Специалните процесуални права на уязвимите лица следва да се прилагат от момента, в който те бъдат заподозрени в извършването на престъпление. Тези права следва да се прилагат до приключване на производството.

               3.

               Уязвимите лица следва да участват в упражняването на процесуалните права съобразно висшите си интереси, като се взема предвид способността им да разбират и ефективно да участват в производството.

         РАЗДЕЛ 2

      УСТАНОВЯВАНЕ НА СТАТУТ НА УЯЗВИМО ЛИЦЕ

               4.

               Статутът на лицето като уязвимо следва да бъде установен и признат възможно най-бързо. Държавите-членки следва да гарантират, че всички компетентни органи могат да поискат извършването на медицински преглед от независим специалист с цел установяване на статута на уязвимите лица и определяне на степента им на уязвимост и специфичните им нужди. Този специалист може да дава обосновано становище относно това доколко предприетите или планираните спрямо уязвимото лице мерки са подходящи.

         РАЗДЕЛ 3

      ПРАВА НА УЯЗВИМИТЕ ЛИЦА

      Недискриминация

               5.

               При упражняването на процесуалните права по настоящата препоръка уязвимите лица следва да не бъдат подлагани на каквато и да било дискриминация, произтичаща от националното право.

               6.

               Процесуалните права, предоставени на уязвимите лица, следва да бъдат зачитани по време на цялото наказателно производство като се вземат предвид естеството и степента на уязвимост на лицата.

      Презумпция за уязвимост

               7.

               Държавите-членки следва да въведат презумпция за уязвимост, по-специално по отношение на лица с тежки психологични, умствени, физически или сетивни увреждания, психични заболявания или когнитивни разстройства, които им пречат да разбират и да участват ефективно в производството.

      Право на информация

               8.

               Хората с увреждания следва да получават при поискване информация за процесуалните си права във формат, достъпен за тях.

               9.

               Уязвимото лице и, ако е необходимо, неговият законен представител или подходящо пълнолетно лице следва да бъдат информирани за специалните процесуални права по настоящата препоръка, и по-специално за онези, които се отнасят до правото на информация, правото на медицинска помощ, правото на адвокат, зачитането на неприкосновеността на личния живот и, ако е приложимо, правата, свързани с предварителното задържане.

               10.

               Законният представител или подходящ пълнолетен, определен от уязвимото лице или от компетентните органи да помага на това лице, следва да присъства в полицейското управление и по време на съдебните заседания.

      Право на достъп до адвокат

               11.

               Ако уязвимото лице не е в състояние да разбира и следва производството, то следва да не може да се откаже от правото си на достъп до адвокат съгласно Директива 2013/48/ЕС.

      Право на медицинска помощ

               12.

               Ако са задържани, уязвимите лица следва да имат достъп до системна и редовна медицинска помощ по време на цялото наказателно производство.

      Записване на разпитите

               13.

               За всички разпити на уязвимите лица във фазата на досъдебното разследване следва да се изготвят аудиовизуални записи.

      Задържане

               14.

               Държавите-членки следва да направят всичко необходимо, за да гарантират, че задържането на уязвими лица преди те да бъдат осъдени е крайна мярка и че тя е пропорционална и се изпълнява при условия, съобразени с потребностите на уязвимото лице. Следва да се вземат подходящи мерки, за да се гарантира, че по време на задържането уязвимите лица имат достъп до приемливи помещения, които отчитат специфичните им потребности.

      Неприкосновеност на личния живот

               15.

               Компетентните органи следва да вземат подходящи мерки за защита по време на наказателното производство на неприкосновеността на личния живот, личната неприкосновеност и личните данни на уязвимите лица, включително медицинските данни.

      Производства по европейска заповед за арест

               16.

               Изпълняващата държава-членка следва да гарантира, че при арестуването им уязвимите лица, по отношение на които има производство по европейска заповед за арест, се ползват със специалните процесуални права по настоящата препоръка.

      Обучение

               17.

               Полицейските служители и правоприлагащите и съдебните органи, които имат правомощия по наказателни производства, образувани срещу уязвими лица, следва да преминават специално обучение.

         РАЗДЕЛ 4

      МОНИТОРИНГ

               18.

               Държавите-членки следва да уведомят Комисията за мерките, които са предприели с цел привеждане в действие на настоящата препоръка в срок до (36 месеца след нотифицирането ѝ).

         РАЗДЕЛ 5

      ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

               19.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 27 ноември 2013 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Заместник-председател

      (1)  ОВ С 115, 4.5.2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ С 295, 4.12.2009 г., стр. 1.

      (3)  Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство (ОВ L 280, 26.10.2010 г., стр. 1).

      (4)  Директива 2012/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 г. относно правото на информация в наказателното производство (ОВ L 142, 1.6.2012 г., стр. 1).

      (5)  Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 г. относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържане (ОВ L 294, 6.11.2013 г., стр. 1).

      (6)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, 18.7.2002 г., стр. 1).


title: Препоръка на Комисията от 21 октомври 2011 година относно научноизследователската инициатива за съвместно планиране Градската Европа — глобални предизвикателства за градовете, съвместни европейски решения

text:
               25.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 312/1

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 21 октомври 2011 година
   относно научноизследователската инициатива за съвместно планиране „Градската Европа — глобални предизвикателства за градовете, съвместни европейски решения“
   2011/C 312/01
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 181 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Устойчивото развитие на градските райони в Европа е важен обществен проблем, който съпътства засилващите се глобални тенденции като, например, урбанизацията. Според прогнозите към 2050 година почти 70 % от световното население ще живеят в градовете, което представлява значително увеличение в сравнение с днешните около 50 % (1). За Европа тази стойност е още по-висока: очаква се към 2050 година в градовете да живеят около 83 % от населението (почти 557 милиона).

               (2)

               От урбанизацията произтича широк кръг взаимосвързани предизвикателства, които включват социалната онеправданост и сегрегацията, неконтролираното разрастване на градовете и пренаселеността, проблемите с безопасността и сигурността, влошаването на околната среда, замърсяването и последствията от изменението на климата. Тези явления изправят обществото пред необходимостта да решава безпрецедентни проблеми за устойчивостта, управлението и стопанисването на градските системи в Европа и в света.

               (3)

               Същевременно Европа следва да се възползва от предимствата на урбанизираното пространство. Градските райони са двигателите на растежа в европейската икономика. Градските агломерации и мрежите от градове се превърнаха в преден пост на развитието не само от социално-икономическа, но и от технологична и геополитическа гледна точка. Градовете сами по себе си са „иновационни възли“, където знанията, политиката и практиката се срещат, за да дадат начало на новаторски идеи, да внедрят авангардни технологии и да оползотворят нетрадиционни виждания за задачите, движещите сили и решенията, свързани с развитието на градовете. Разполагаме с все повече доказателства, че мрежите от големи градски центрове, често наричани „глобални градове“, упражняват все по-силно влияние в международен мащаб, като също така трябва да се признае значението на малките и средните градове, чието въздействие е особено важно за регионалното развитие. Европа се характеризира както с голяма гъстота на градовете, така и с голям брой малки и средни градове, чиито преимущества трябва да се отчитат от икономическа, социална и културна гледна точка.

               (4)

               В стратегията „Европа 2020“ се предлагат три взаимно утвърждаващи се приоритета за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (2). Устойчивото развитие на градовете може да допринесе значително за осъществяването на тези цели. Във водещата инициатива „Съюз за иновации“, изложена в Съобщението на Комисията от 6 октомври 2010 г. „Водеща инициатива на стратегията „Европа 2020“ — „Съюз за иновации“ (3), едно от потенциалните партньорства за иновации цели „интелигентни, удобни за живеене градове, съчетаващи енергийна ефективност, екологично чист транспорт и бърз интернет“. Градовете могат да допринесат за приобщаващия растеж, и по-специално в борбата срещу социалната поляризация и бедността, в предотвратяването на социалната изолация и в решаването на проблемите, произтичащи от застаряването на населението. Европейската платформа срещу бедността и социалното изключване (4) служи за постигането на целта на ЕС до 2020 година числеността на бедното и социално изолирано население да бъде намалена с поне 20 милиона души. Тя ще спомогне да се идентифицират най-добрите практики и ще улеснява взаимната обмяна на опит между общините.

               (5)

               Налице е спешна необходимост от разширяване на базата от знания за интегрираното развитие на градовете в междудисциплинарните области на научните изследвания върху икономиката, обществото, мобилността и екологията, с оглед да се подпомогне воденето на политика, основана на факти.

               (6)

               Нужна е координация, за да се даде отговор на гореспоменатите предизвикателства, да се извлече полза от съществуващите възможности и да се изградят предпоставки за висококачествено сътрудничество в изследователската дейност с цел получаване на научни резултати в подкрепа на развитието на градските райони като сложна система от мрежи с висока взаимозависимост между съответните икономически, технологични, социални и екологични подсистеми и с дългосрочна перспектива за бъдещето.

               (7)

               По време на срещата от 26 май 2010 г. (5) Съветът за конкурентоспособност определи и обоснова пакет от потенциални инициативи за съвместно планиране (наричани по-долу „ИСП“), включително „Градската Европа — глобални предизвикателства за градовете, съвместни европейски решения“, като области, в които съвместното планиране на научни изследвания ще придаде значителна добавена стойност към разпокъсаните понастоящем усилия на държавите-членки и съществуващите инициативи на Съюза. В тази връзка той прие заключения, в които се признава необходимостта от подемане на инициатива за съвместно планиране в тази област, и прикани Комисията да даде своя принос за подготовката ѝ.

               (8)

               Държавите-членки потвърдиха чрез официални писма ангажимента си за участие в тази ИСП.

               (9)

               Съвместното планиране на научните изследвания, свързани с устойчивото развитие на градовете, ще даде възможност за съгласуване на изследванията и иновациите в тази област, което значително ще спомогне за изграждането на пълноценно функциониращо Европейско научноизследователско пространство (ЕНП) по отношение развитието на градовете и укрепването на челната позиция и конкурентоспособността на Европа в научноизследователската дейност в тази сфера.

               (10)

               Развитието на градовете е важна интердисциплинарна област в програмите на Съюза за финансиране на научни изследвания и иновации. Дейностите по тази ИСП трябва да бъдат тясно координирани с други свързани дейности в рамките на настоящите и бъдещи програми за финансиране и инициативите в сферата на научните изследвания и иновациите.

               (11)

               С оглед да се постигнат целите, поставени в настоящата препоръка, и да се избегне дублирането и припокриването, държавите-членки следва да си сътрудничат с Комисията, за да се гарантира координацията и да се осъществи полезно взаимодействие със съществуващите схеми за научни изследвания и иновации чрез проучване на свързаните с тях инициативи на Комисията, като например инициативата „Интелигентни градове и общини“.

               (12)

               За да може Комисията да докладва на Европейския парламент и на Съвета, държавите-членки следва да докладват редовно на Комисията относно напредъка, отбелязан по тази ИСП,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите-членки се насърчават да разработят и поддържат общо виждане относно начина, по който сътрудничеството и координацията в областта на научноизследователската дейност на равнището на Съюза може да допринесе за постигането на устойчиво развитие на градовете във всичките му форми (6).

               2.

               Държавите-членки се насърчават да разработят обща програма за стратегически научни изследвания, определяща средно- и дългосрочните потребности от научни изследвания и цели в областта на развитието на градовете в контекста на нарастващата глобализация. Програмата за стратегически научни изследвания следва да съдържа план за изпълнение със заложени в него приоритети и срокове, както и уточнение на действията, инструментите и ресурсите, необходими за осъществяването му.

               3.

               Държавите-членки се насърчават да включат следните мерки в програмата за стратегически научни изследвания и в плана за изпълнението:

                           а)

                           определяне и обмен на информация относно съответните национални програми и научноизследователски дейности;

                           б)

                           укрепване на капацитета за съвместно прогнозиране и технологична оценка;

                           в)

                           обмен на информация, ресурси, най-добри практики, методики и насоки;

                           г)

                           определяне на областите или научноизследователските дейности, които биха спечелили от координирането, и по-нататъшно задълбочаване на това координиране;

                           д)

                           определяне на областите или научноизследователските дейности, които биха спечелили от съвместни покани за представяне на предложения или обединяване на ресурси;

                           е)

                           определяне на реда и условията за съвместното провеждане на научноизследователска дейност в областите, посочени в буква д);

                           ж)

                           осигуряване на координация, разработване на полезни взаимодействия със съществуващите и бъдещи програми за финансиране и инициативи за научни изследвания и иновации в Съюза и избягване на дублирането със съществуващи и бъдещи инициативи на Съюза в тази област;

                           з)

                           отчитане на променящите се нужди на градовете и градското население при определянето на целите на научноизследователските програми за развитие на градовете;

                           и)

                           съвместно използване, когато е уместно, на съществуващите научноизследователски инфраструктури или разработване на нови инструменти като координирани бази данни или преглед и разработване на модели за изучаване на процесите, протичащи в градската среда;

                           й)

                           насърчаване на по-добро сътрудничество в рамките на публичния сектор и между публичния и частния сектор, както и свободен достъп до иновациите между различните научноизследователски дейности, образованието и стопанските сектори, които имат отношение към развитието на градовете, и същевременно — осигуряване на широко участие на съответните заинтересовани страни, като например местните власти и гражданското общество;

                           к)

                           предаване и разпространение на знания, новаторски идеи и интердисциплинарни методологични подходи, както и определяне и преодоляване на пречки в системата за научни изследвания и иновации, които възпрепятстват новаторски решения, чиято бърза пазарна реализация би била от полза за обществото;

                           л)

                           подаване на подходяща научна информация на лицата, отговорни за формирането на политика на местно, регионално и национално равнище, както и на равнището на Съюза;

                           м)

                           създаване на връзки между центровете, занимаващи се с научни изследвания по урбанистика, включително центрове, които са извън ЕНП.

               4.

               Държавите-членки се насърчават да поддържат и да продължават да развиват ефикасна обща управленска структура в областта на научните изследвания по проблеми, свързани с развитието на градовете, с пълномощия за определяне на общи условия, правила и процедури за сътрудничество и координация, както и за надзор на изпълнението на програмата за стратегически изследвания.

               5.

               Държавите-членки се насърчават да изпълняват съвместно програмата за стратегически изследвания посредством националните си програми за научноизследователска дейност в съответствие с насоките за рамковите условия за съвместно планиране, изготвени в Съвета от групата на високо равнище по въпросите на съвместното планиране (7).

               6.

               Държавите-членки се насърчават да сътрудничат на Комисията с оглед проучване на сходни инициативи на Комисията в помощ на държавите-членки при изготвянето и изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания и за координиране на ИСП с други инициативи на Съюза в тази област, като например НИРД, финансирана по програми за подпомагане на научноизследователска дейност и иновации, особено в областта на социално-икономическите и хуманитарните науки, транспорта, енергетиката, опазването на околната среда, информационните и комуникационните технологии, сигурността, здравеопазването, както и други инициативи за научноизследователска дейност и иновации, като например подобни ИСП, общности за знания и иновации на Европейския институт за иновации и технологии и европейски технологични платформи.

               7.

               Държавите-членки се насърчават да поддържат тесни връзки със Стратегическия форум за международно научно и технологично сътрудничество (SFIC) (8) в процеса на разработване и изпълнение на евентуално международно измерение на стратегическия план за научни изследвания, както и да осигурят съгласуване с инициативите на SFIC с трети държави и по отношение на тях.

               8.

               Държавите-членки се насърчават да докладват за постигнатия напредък по тази инициатива за съвместно планиране чрез редовни годишни доклади до Комисията.

      Съставено в Брюксел на 21 октомври 2011 година.

            За Комисията

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Член на Комисията

      (1)  http://www.un.org/esa/population/unpop.htm

      (2)  Съобщение на Комисията „Европа 2020 — стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“, Брюксел, COM(2010) 2020 окончателен.

      (3)  COM(2010) 546.

      (4)  Съобщение на Комисията „Европейската платформа срещу бедността и социалното изключване: европейска рамка за социално и териториално сближаване“, Брюксел, COM(2010) 758 окончателен.

      (5)  10246/10.

      (6)  http://www.jpi-urbaneurope.eu

      (7)  ERC-GPC 1311/10. „Съвместно планиране на научноизследователската дейност 2008—2010 г. и след това“, доклад на Групата на високо равнище за съвместно планиране до Съвета от 12 ноември 2010 г. — приложение II.

      (8)  SFIC води началото си от заключенията на Съвета от декември 2008 г., в които Съветът призова държавите-членки и Комисията да сформират ново партньорство за международно сътрудничество в областта на науката и технологиите. Той бе създаден от Съвета като специализирана структура към Комитета за европейското научноизследователско пространство (ERAC).


|

52011DC0324

/* COM/2011/0324 окончателен - */  ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА за упълномощаване на Комисията да договори от името на Европейския съюз изменения в Договора за енергийната общност   ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА за упълномощаване на Комисията да договори от името на Европейския съюз изменения в Договора за енергийната общност

	ΣΥΣΤΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ ΠΡΟΣ ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟνα εξουσιοδοτηθεί η Επιτροπή να διαπραγματευθεί, εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, τις τροποποιήσεις της συνθήκης για την Ενεργειακή ΚοινότηταΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗΣύμφωνα με το άρθρο 11 της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα ως «κοινοτικό κεκτημένο στον τομέα της ενέργειας» νοείται:- Η οδηγία 2003/54/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 26ης Ιουνίου 2003, σχετικά με τους κοινούς κανόνες για την εσωτερική αγορά ηλεκτρικής ενέργειας και την κατάργηση της οδηγίας 96/92/ΕΚ·- Η οδηγία 2003/55/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 26ης Ιουνίου 2003, σχετικά με τους κοινούς κανόνες για την εσωτερική αγορά φυσικού αερίου και την κατάργηση της οδηγίας 98/30/ΕΚ· και- Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1228/2003 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 26ης Ιουνίου 2003, σχετικά με τους όρους πρόσβασης στο δίκτυο για τις διασυνοριακές ανταλλαγές ηλεκτρικής ενέργειας.Δυνάμει της απόφασης αριθ. 2007/06/MC-EnC του Υπουργικού Συμβουλίου της Ενεργειακής Κοινότητας της 18ης Δεκεμβρίου 2007, τα συμβαλλόμενα μέρη έχουν επίσης την υποχρέωση να εφαρμόσουν τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1775/2005 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 28ης Σεπτεμβρίου 2005, περί όρων πρόσβασης στα δίκτυα μεταφοράς φυσικού αερίου.Στην Ευρωπαϊκή Ένωση, οι τέσσερις προαναφερόμενες πράξεις έχουν καταργηθεί με ισχύ από τις 3 Μαρτίου 2011 και αντικαταστάθηκαν από την οδηγία 2009/72/ΕΚ, την οδηγία 2009/73/ΕΚ, τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 714/2009 και τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 715/2009, νομοθετικά κείμενα που εκδόθηκαν όλα στις 13 Ιουλίου 2009. Μαζί με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 713/2009 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 13ης Ιουλίου 2009, για την ίδρυση Οργανισμού Συνεργασίας των Ρυθμιστικών Αρχών Ενέργειας (ACER), οι εν λόγω νέες νομοθετικές πράξεις της ΕΕ αποτελούν την «τρίτη δέσμη» νομοθετικών μέτρων για την εσωτερική αγορά ενέργειας της ΕΕ.Το άρθρο 20 της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα προβλέπει: «Εντός ενός έτους από την ημερομηνία έναρξης ισχύος της παρούσας συνθήκης, κάθε συμβαλλόμενο μέρος υποβάλλει στην Ευρωπαϊκή Επιτροπή, σχέδιο για την εφαρμογή της οδηγίας 2001/77/EΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 27ης Σεπτεμβρίου 2001, για την προαγωγή της ηλεκτρικής ενέργειας που παράγεται από ανανεώσιμες πηγές στην εσωτερική αγορά ηλεκτρικής ενέργειας και της οδηγίας 2003/30/EΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 8ης Μαΐου 2003, σχετικά με την προώθηση της χρήσης βιοκαυσίμων ή άλλων ανανεώσιμων καυσίμων για τις μεταφορές. Η Ευρωπαϊκή Επιτροπή υποβάλλει το σχέδιο κάθε συμβαλλόμενου μέρους στο Συμβούλιο Υπουργών προς έγκριση.»Αμφότερες οι οδηγίες, οι οποίες συνιστούν το «κεκτημένο όσον αφορά τις ανανεώσιμες πηγές» της Ενεργειακής Κοινότητας, τροποποιήθηκαν από την οδηγία 2009/28/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 23ης Απριλίου 2009, σχετικά με την προώθηση της χρήσης ενέργειας από ανανεώσιμες πηγές και την τροποποίηση και τη συνακόλουθη κατάργηση των οδηγιών 2001/77/ΕΚ και 2003/30/ΕΚ.Στην έκθεσή της για την Ενεργειακή Κοινότητα βάσει του άρθρου 7 της απόφασης 2006/500/EΚ, η οποία εκδόθηκε στις 10 Μαρτίου 2011, η Επιτροπή θεωρεί την έγκριση και εφαρμογή της τρίτης δέσμης μέτρων και της οδηγίας 2009/28 ως μία από τις προτεραιότητες της Ενεργειακής Κοινότητας για την επίσπευση της ενσωμάτωσης της περιοχής στην ενιαία ευρωπαϊκή αγορά ενέργειας.Βάσει του άρθρου 59 της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα σχετικά με τη σύνθεση του Ρυθμιστικού Συμβουλίου της Ενεργειακής Κοινότητας, η Ευρωπαϊκή Ένωση αντιπροσωπεύεται «από την Ευρωπαϊκή Επιτροπή, επικουρούμενη από έναν ρυθμιστικό φορέα κάθε συμμετέχοντος και από έναν αντιπρόσωπο της Ευρωπαϊκής Ομάδας Ρυθμιστικών Αρχών για την Ηλεκτρική Ενέργεια και το Φυσικό Αέριο (ERGEG)».Οι δραστηριότητες που ασκούνταν στο παρελθόν από την Ευρωπαϊκή Ομάδα Ρυθμιστικών Αρχών για την Ηλεκτρική Ενέργεια και το Φυσικό Αέριο (ERGEG) έχουν αναληφθεί από τον Οργανισμό Συνεργασίας των Ρυθμιστικών Αρχών Ενέργειας (ACER) και η ERGEG θα παύσει να υφίσταται από την 1η Ιουλίου 2011.Στις 6 Μαΐου 2011, η Επιτροπή εξέδωσε απόφαση με την οποία καθορίζεται η πρόταση της Επιτροπής προς το Συμβούλιο Υπουργών της Ενεργειακής Κοινότητας σχετικά με την εφαρμογή της οδηγίας 2009/72/ΕΚ, της οδηγίας 2009/73/ΕΚ, του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 714/2009 και του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 715/2009 και την τροποποίηση των άρθρων 11 και 59 της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα.Το άρθρο 5 παράγραφος 2 της απόφασης 2006/500 του Συμβουλίου, της 29ης Μαΐου 2006, σχετικά με τη σύναψη από την Ευρωπαϊκή Κοινότητα της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα, ορίζει τη διαδικασία που πρέπει να εφαρμόζεται πριν ληφθεί θέση από τα όργανα της Ενεργειακής Κοινότητας για τροποποιήσεις της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα (άρθρο 100 περίπτωση i)).Συνεπώς, με βάση τα ανωτέρω, η Επιτροπή συνιστά στο Συμβούλιο να την εξουσιοδοτήσει να προβεί σε διαβουλεύσεις με τα όργανα της Ενεργειακής Κοινότητας σχετικά με τις αναγκαίες προσαρμογές της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα.ΣΥΣΤΑΣΗΥπό το πρίσμα των ανωτέρω η Επιτροπή συνιστά:-  στο Συμβούλιο να εξουσιοδοτήσει την Επιτροπή να διαπραγματευτεί εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης τις αναγκαίες τροποποιήσεις της συνθήκης για την ίδρυση της Ενεργειακής Κοινότητας-  σύμφωνα με τη συνθήκη, η Επιτροπή να είναι ο διαπραγματευτής της Ευρωπαϊκής Ένωσης και να διαπραγματευθεί τις τροποποιήσεις της συνθήκης για την Ενεργειακή Κοινότητα, όπως ορίζεται στις οδηγίες διαπραγμάτευσης· και-  στο Συμβούλιο να ορίσει μια επιτροπή σε διαβούλευση με την οποία πρέπει να διεξαχθεί η διαπραγμάτευση· και-  στο Συμβούλιο να εκδώσει τις οδηγίες διαπραγμάτευσης που επισυνάπτονται στην παρούσα σύσταση.ΠΑΡΑΡΤΗΜΑΟδηγίες για τη διαπραγμάτευση των τροποποιήσεων της συνθήκης για την ίδρυση της Ενεργειακής Κοινότητας.«Κοινοτικό κεκτημένο στον τομέα της ενέργειασ»Οι τροποποιήσεις που πρέπει να συμφωνηθούν εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης πρέπει να εναρμονίζονται με εκείνες που προτείνονται στην απόφαση της Επιτροπής της 6ης Μαΐου 2011.«Κεκτημένο όσον αφορα τισ ανανεώσιμεσ πηγέσ ενέργειασ»Οι τροποποιήσεις που πρέπει να συμφωνηθούν εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης πρέπει να αναφέρονται στην υποχρέωση των συμβαλλομένων μερών να εγκρίνουν την οδηγία 2009/28 σχετικά με την προώθηση της χρήσης ενέργειας από ανανεώσιμες πηγές και την τροποποίηση και συνακόλουθη κατάργηση των οδηγιών 2001/77/ΕΚ και 2003/30/EΚ.Ρυθμιστικό συμβούλιο της ενεργειακήσ κοινότητασΟι τροποποιήσεις που πρέπει να συμφωνηθούν εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης πρέπει να εναρμονίζονται με εκείνες που προτείνονται στην απόφαση της Επιτροπής της 6ης Μαΐου 2011.


				|

		52012PC0104

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в Унгария /* COM/2012/0104 final - 2012/ () */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
На 5 юли 2004
г. в
съответствие
с член 104,
параграф 6 от
Договора за
създаване на
Европейската
общност
Съветът реши,
че Унгария
има прекомерен
бюджетен
дефицит. На 24
януари 2012 г. в
съответствие
с член 126,
параграф 8 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз (ДФЕС)
Съветът реши,
че Унгария не
е предприела
ефективни
действия в
отговор на
последните
препоръки на
Съвета от 7
юли 2009 г. съгласно
член 104,
параграф 7 от
Договора.
Като
последващи
действия на
решението на Съвета
от 24 януари 2012 г.
и в
съответствие
с член 126, параграф
7 от ДФЕС и
член 3 от
Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета на [6
март 2012 г.]
Комисията
следва да приеме
препоръка за
нова
препоръка на
Съвета с
оглед на
прекратяването
на съществуващия
прекомерен
държавен
дефицит в
Унгария.
Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
с оглед
на
прекратяването
на
съществуващия
прекомерен
държавен
дефицит в
Унгария
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз (ДФЕС), и
по-специално
член 126,
параграф 7 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)
Съгласно
член 126 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз
държавите-членки
трябва да
избягват
прекомерния
държавен
дефицит.
(2)
Пактът
за
стабилност и
растеж се
основава на
целта за
стабилни
публични
финанси като
средство за
засилване на
предпоставките
за ценова
стабилност и
висок и
устойчив
растеж, водещ
до създаване
на трудова
заетост.
(3)
Съветът
реши на 5 юли 2004
г. в
съответствие
с член 104,
параграф 6 от
Договора за
създаване на
Европейската
общност (ДЕО),
че в Унгария
съществува
прекомерен
дефицит и
отправи препоръки
в
съответствие
с член 104,
параграф 7 от
ДЕО с оглед
на
прекратяването
на положението
на
прекомерен
дефицит
най-късно до 2008
г.
(4)
През
януари 2005 г. в
съответствие
с член 104, параграф 8
от Договора
за ЕО Съветът
счете, че Унгария
не е
предприела
ефективни
действия в
отговор на
неговата
препоръка и
през март 2005 г.
отправи
друга
препоръка
въз основа на
член 104,
параграф 7 от
ДЕО,
потвърждаваща
2008 г. като
краен срок за
корекция на
прекомерния
дефицит. През
ноември 2005 г.
Съветът реши,
че Унгария за
втори път не
е спазила
препоръките
съгласно член
104, параграф 7 от
ДЕО. През
октомври 2006 г.
Съветът
отправи
съответно трета
препоръка по
член 104,
параграф 7 от
ДЕО към
Унгария, с
която срокът
за
коригиране на
прекомерния
дефицит бе
удължен до
2009 г. През юли 2009
г. Съветът
стигна до
заключението,
че би могло
да се счита,
че
унгарските
власти са
предприели
ефективни
действия в
отговор на
препоръките
от октомври 2006
г. и на фона на
силния
икономически
спад Съветът
издаде
преразгледани
препоръки съгласно
член 104,
параграф 7 от
ДЕО, като
определи нов
краен срок за
коригиране —
до 2011 г. На 27 януари
2010 г. Комисията
стигна до
заключението,
че Унгария е
предприела
ефективни
действия в
отговор на
последните
препоръки на
Съвета, но
алармира за
значителни
рискове.
(5)
Съгласно
разпоредбите
на член 126,
параграф 8 от
ДФЕС Съветът
реши на 24
януари 2012 г., че
Унгария не е
предприела
ефективни
действия в
отговор на
препоръката
на Съвета от
юли 2009 г. в
рамките на
периода,
посочен в
тази
препоръка.
Референтната
стойност на
номинален
дефицит от 3 %
от БВП не е
нарушена
през 2011 г., но
въпреки това
този
резултат не
се основава
на структурна
и устойчива
корекция, а
на значителни
еднократни
приходи. Това
бе придружено
от
структурно
влошаване
през 2010 г. и 2011 г. от
над 2 % от БВП в
сравнение с
препоръчаното
кумулативно
фискално
подобрение
от 0,5 % от БВП.
Освен това,
докато
властите
прилагаха
структурни
мерки през 2012 г.,
които се
очакваше
значително
да
компенсират
предходното
влошаване,
референтната
стойност от
3 % от БВП,
заложена в
Договора,
отново ще
бъде спазена
през 2012 г. само
благодарение
на
еднократните
мерки от
почти 1 % от
БВП и ще бъде
нарушена
през 2013 г. [След
това решение
на Съвета,
Съветът реши
[на 13 март] да суспендира
част от
бюджетните
кредити за поети
задължения
за
Кохезионния
фонд за 2013 г. за
Унгария (в
съответствие
с член 4 от
Регламент
(ЕО) № 1084/2006 на Съвета).]
(6)
Съгласно
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС и член 3 от
Регламент (ЕО)
№ 1467/97 на Съвета
за определяне
и изясняване
на
прилагането
на процедурата
при
прекомерен
дефицит
(който е част
от Пакта за
стабилност и
растеж),
Съветът следва
да отправи
препоръки до
съответната
държава-членка
с цел прекратяване
на
съществуващия
прекомерен дефицит
в рамките на
определен
срок. В препоръката
следва да се
определи
краен срок от
най-много
шест месеца
за
предприемане
на ефективни
действия от
страна на
съответната
държава-членка
за
коригиране
на
прекомерния
дефицит,
както и краен
срок за
прекратяването
на
прекомерния
дефицит,
който следва
да приключи в
годината
след
неговото
установяване,
освен при
наличието на
особени обстоятелства.
Когато се
взема
решение дали
са налице
особени
обстоятелства,
следва да
бъдат взети
под внимание
„значимите
фактори“, посочени
в член 2,
параграф 3 от
Регламент (EО)
№ 1467/97. Освен
това в
препоръката
за
коригирането
на
прекомерния
дефицит
Съветът
следва да
изисква
постигането
на годишни бюджетни
цели, които
въз основа на
прогнозата,
на които се
базира
препоръката,
съответстват
на минимално
годишно
подобрение
на структурното
салдо (т.е.
коригираното
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл салдо,
без еднократните
и другите
временни
мерки) от поне
0,5 % от БВП като
референтна
стойност.
(7)
Унгарската
икономика
излезе от
рецесията
през 2010 г., като
БВП нарасна с
1,3 %. Възстановяването
бе
значително
по-бързо през
2010 г. отколкото
прогнозата
на службите на
Комисията от
пролетта на 2009
г., а именно -0,3 %
(към момента
на
препоръката
на Съвета). През
2011 г. БВП би
трябвало да е
продължил да
расте с
умерен темп
от 1,7 %, все още
задвижван
изключително
чрез
външното
салдо.
Въпреки това
прогнозите
за растежа се
влошиха в
хода на 2011 г.
поради
общото отслабване
на
международната
среда, което
се отрази по
няколко
начина, както
и поради по-нататъшното
свиване на
вътрешното
търсене,
свързано
също и с
политическата
несигурност.
В този дух
междинната
прогноза на
службите на
Комисията от
февруари 2012 г.
предвижда
БВП да
намалее леко
с 0,1 %, преди
отново да възобнови
растежа си.
(8)
След
дефицит от 4,2 %
от БВП през 2010 г.
салдото на консолидирания
държавен
бюджет се
очаква да се
превърне в
излишък през
2011 г., но само благодарение
на
значителни
еднократни
приходи от
почти 10 % от
БВП, свързани
с
прехвърляне на
пенсионни
активи от
частни
пенсионни схеми.
Официалната
прогноза за
бюджетния излишък
за 2011 г. е 3,9 % от
БВП, както е
посочено в доклада
за напредъка
от декември 2011
г. в рамките
на
процедурата
за прекомерен
дефицит. Като
се вземат
предвид последните
данни за
паричните
потоци в
бюджета,
които са
по-добри от
очакваните,
за някои видове
приходи,
както и за
подсектора
на местното
управление,
излишъкът
може да бъде дори
малко
по-висок
(около 4,1 % от
БВП въз
основа на
актуализираната
оценка на
службите на
Комисията).
(9)
Относно
2012 г. в приетия
бюджет е
заложен дефицит
от 2,5 % от БВП,
който да бъде
постигнат
чрез редица
консолидационни
пакети — до
голяма
степен те
бяха обявени
в плана Széll Kálmán и в
актуализацията
на
Конвергентната
програма (КП)
от 2011 г. —
отчасти с цел
коригиране
на ефекта от
значителни
данъчни
облекчения,
за които бе взето
решение през
втората
половина на
2010 г., които
възлизат на
малко над 2 %
от БВП, като се
заделя
извънредно
голям резерв
(условни
съкращавания
на разходите)
от 1,1% от БВП.
Целта трябва
да бъде
постигната и благодарение
на нетни
еднократни
приходи в
размер на 0,7 %
от БВП от
временните
извънредни
данъци. Въз
основа на
последните
икономически
и бюджетни
промени
според актуализираната
прогноза на
службите на
Комисията в
момента се
очаква
дефицитът да
бъде в размер
на 3 % от БВП, т.е.
над
официалната цел
на властите.
В сравнение с
приетия бюджет,
тази
прогноза за
по-висок
дефицит
отразява,
наред с
друго,
по-слабия
икономически
растеж с
половин
процентен
пункт, както
и
по-предпазливата
оценка за
приходите и разходите.
В същото
време тя
предполага,
че извънредните
резерви няма
да бъдат
използвани
(т.е. ще бъдат
извършени
условни
съкращавания
на
разходите).
Актуализираната
прогноза на
службите на
Комисията за
3 % от БВП е по-висока
с 0,2 % от БВП от
прогнозите в
момента на
приемането
на
препоръката
за решение на
Съвета
съгласно
член 126,
параграф 8.
Това се обяснява
с факта, че
по-добрият от
очакваното
базов ефект
(от 2011 г.) не е
достатъчен,
за да се
противодейства
на бюджетното
отражение на
по-нататъшното
негативно
преразглеждане
на
икономическата
перспектива
за 2012 г. и
влиянието на
по-високата
доходност на
облигациите.
В съответствие
с
установената
практика във
фискалния надзор
на ЕС новите
планове за
консолидация
в размер на 0,4 %
от БВП,
публикувани
от властите
на 21 февруари 2012
г., не могат да
бъдат включени
в прогнозата
на службите
на Комисията,
тъй като те
още не са
достатъчно
подкрепени с
доказателства.
(10)
През 2013 г. се
очаква
дефицитът да
нарасне
отново до около
3,6 % от БВП
(увеличение
от 3 % oт БВП),
което надвишава
прогнозата
на службите
на Комисията
от 3¼ % от БВП в
момента на
приемането
на решението
на Съвета, че
Унгария не е
предприела
ефективни
действия въз
основа на
член 126,
параграф 8 от
ДФЕС. Този
по-висок
дефицит се
дължи
най-вече на
събития,
водещи до
увеличаване
на дефицита в
размер на 0,4 % от
БВП (като
по-ниски
данъчни
постъпления,
дължащи се на
по-ниската
прогноза за
растеж през
2012 г.), което
също допринесе
за
по-високата
прогноза за
дефицит през
2012 г. Освен това,
лихвени
разходи ще се
увеличат с
повече през 2013
г. отколкото
през 2012 г. (с 0,1 %
от БВП).
Очаква се
тези ефекти
да бъдат само
частично
неутрализирани
от други ефекти,
като
например по-ниските
от
очакваните
финансови
нужди на централната
банка през 2013 г.
(с ¼ % от БВП). В
сравнение с 2012
г.
увеличението
на дефицита до
3,6 % през 2013 г.
произтича
главно от
постепенното
премахване
на
секторните
налози с нетно
бюджетно
въздействие
в размер на 0,7 %
от БВП през 2013
г.,
по-големите
разходи за
обслужване
на дълга в
размер на ½ %
от БВП, както
и
стесняването
на данъчната
основа на
подоходния
данък с
бюджетно въздействие
в размер на 0,3 %
от БВП. Тези
увеличаващи
дефицита
ефекти, които
са в размер
на около 1½ % от
БВП, се
очаква да
бъдат само
частично
компенсирани
с
продължаване
на
изпълнението
на
програмата
за структурни
реформи Széll Kálmán,
водеща до
икономии в
размер на 0,4 %
от БВП, и с
други
спестявания
от 0,4 % от БВП,
като
номиналното
замразяване
на заплатите
в публичния
сектор.
Накрая,
положително
въздействие
върху бюджета
до известна
степен се
очаква от
предвижданото
икономическо
възстановяване.
(11)
Според
последните
изчисления
на службите
на Комисията
след
влошаване с
1½ % през 2010 г. и с ½ %
през 2011 г.,
структурното
салдо се
очаква да се
подобри с
близо 2 % през 2012
г., преди
отново да се
влоши с ½ % от
БВП през 2013 г. Ако
правителство
вземе
необходимите
мерки за
постигане на
фискалните
си цели през 2012 г.
и 2013 г.,
структурното
подобрение
ще възлиза на
около 2½ % от
БВП през 2012 г. и
½ % от БВП през 2013
г.
(12)
Бюджетните
перспективи,
описани
по-горе,
могат да се
подобрят с
над ½ % от БВП
през 2013 г., ако
реформите,
предвидени в
плана Széll Kálmán,
бъдат
достатъчно
конкретни и
ако бъдат приложени.
Допълнителни
икономии,
оповестени
на 21 февруари 2012
г., трябва да
бъдат
обосновани,
по-специално
по отношение
на
намаляването
на
субсидията
на компаниите
за обществен
транспорт и
фармацевтични
продукти,
като в същото
време
допълнителни
приходи
могат да
бъдат
очаквани от
планираното
въвеждане на
електронното
пътно таксуване.
Извън тези
мерки, за да
се постигне
трайна корекция
на
прекомерния
дефицит,
Унгария би
могла да
извлече
полза от
по-добро
насочване на
общите
детски
добавки (по
възможност
във връзка с
неотдавна
въведените
високи
данъчни
облекчения
за
семействата),
от въвеждане
на
централизиран,
основан на
стойността
данък сгради,
както и от
засилване на прогресивния
характер на
схемата за
плосък
подоходен
данък;
последният
въпрос беше
засегнат в
препоръката
на Съвета към
Унгария от
юли 2011 г. в
рамките на
европейския
семестър.
(13)
След
като е
нараснал от
79,7 % от БВП през
2009 г. до 81,3 % през 2010
г., брутният
държавен
дълг е
намалял слабо
до 80,3 % от БВП
през 2011 г. Това
леко подобрение
отразява
значителния
първичен
излишък от 8 %
от БВП,
реализиран
от
еднократни
приходи от
придобиването
на частни
пенсионни активи,
което до
голяма
степен се
компенсира
от
обезценяване
на валутата.
Освен това, предвид
очаквания
размер на
дефицита и
въз основа на
техническата
хипотеза за
по-силен
обменен курс
в сравнение с
равнището в края
на 2011 г., както и
при
допълнителна
продажба на активите
на бившите
частни
пенсионни
фондове от 1 %
от БВП,
брутният
държавен
дълг се очаква
да бъде около
76 % от БВП през
2012 г., но се очаква
да нарасне
отново след 2013
г.
(14)
По-ранните
фискални
промени разкриват
слабост във
фискалното
управление и
прозрачността
на
бюджетното
планиране и
изпълнение.
След
фактическото
отслабване
на
предишната
рамка на
фискалното управление,
която бе още
в зачатък
през втората
половина на 2010
г., властите
въведоха
ключовите
елементи на
променената
структура в
новата
конституция
(в сила от 1
януари 2012 г.).
Най-вече беше
определен
таван на
номиналния
дълг таван от
50 % от БВП
(който да
бъде
постигнат чрез
непрекъснато
намаляване
на дълга от сегашното
високо
равнище) и
беше предоставено
право на вето
върху
бюджета на
реорганизиран
фискален
съвет.
Последващо
законодателство
за създаване
на нови оперативни
правила с
количествено
изражение на
централно и
на местно
равнище,
както и
условията на
действие на
фискалния
съвет, бяха
приети в края
на 2011 г. в
рамките на
„кардинален
закон“.
Приетото
ново годишно
количествено
правило все
още изглежда
е прекалено
фокусирано
върху
годишния
бюджетен
цикъл и не благоприятства
средносрочното
бюджетно планиране,
за което
Съветът
препоръча да
бъде
засилено в
препоръката
си от юли 2011 г. в
рамките на
европейския
семестър. В
същата препоръка
за
конкретната
държава
Съветът прикани
Унгария да
разшири
аналитичните
компетенции
на фискалния
съвет
(например чрез
изготвянето
на редовни
макрофискални
базови
прогнози),
което и след
приемането
на закона за
икономическата
стабилност
през декември
2011 г. още не е
извършено.
(15)
Редовно
и навременно
проследяване
на напредъка,
постигнат по
прилагане на
стратегията
за фискална
консолидация,
необходима
за
коригирането
на
прекомерния
дефицит, се
основава на
член 10а от
Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета, който
предвижда, че
съответната
държава-членка
предоставя
цялата
необходима
информация. В
този
контекст
отделна
глава,
включена в
актуализацията
на
конвергентната
програма на
Унгария,
следва да
бъде
изготвена през
2012 г. и
впоследствие,
както и в
редовните шестмесечни
доклади за
напредъка до
края на
процедурата
за
прекомерен
дефицит в съответствие
с
ангажимента
на
унгарските
власти.
(16)
Мерките
за бюджетна
консолидация
следва да
гарантират
продължително
подобрение
на салдото на
консолидирания
държавен
бюджет, като
същевременно
са насочени
към
подобряване
на
качеството
на публичните
финанси и
укрепване на
потенциала
за икономически
растеж,
ПРИЕ
НАСТОЯЩАТА
ПРЕПОРЪКА:
(1)
Унгарските
власти
следва да
прекратят
съществуващия
прекомерен
дефицит
най-късно до
2012 г.
(2)
Унгарските
власти
следва да
сведат дефицита
на
консолидирания
държавен
бюджет под
референтната
стойност от
3 % от БВП по
надежден и
устойчив
начин, в
съответствие
с многогодишния
план, очертан
в
актуализираната
конвергентна
програма на
Унгария от 15
април 2011 г.,
одобрена със
становището,
изразено от
Съвета на 12
юли 2011 г.
Конкретно за
тази цел,
унгарските
власти
следва:
a)      да
осигурят
постигането
на целевото
равнище на дефицита
за 2012 г. от 2,5 % от
БВП в
сравнение с
очаквания
резултат от
3 % от БВП въз
основа на макроикономическата
рамка след
междинната
прогноза от
февруари 2012 г.
на службите
на Комисията,
което ще
изисква
допълнителни
фискални
усилия от
поне ½ % от БВП
в допълнение
към 1,9 % от БВП,
които вече са
предвидени;
по-специално,
това следва
да бъде направено
посредством
допълнително
конкретизиране
и стриктно
прилагане на
намаляващите
дефицита
мерки,
включени в
плана Széll Kálmán, и
чрез
актуализацията
за 2011 г. на
конвергентната
програмата,
както и в приемането
на
допълнителни
мерки за консолидация
от
структурен
характер, ако
е необходимо.
Да
разпределят
евентуалните
извънредни приходи
за
подобряване
на
номиналното
салдо,
включително
възможни
еднократни
приходи,
произтичащи
от
прехвърлянето
на бенефициерите
от частната
към
публичната
пенсионна
схема.
б)      да
вземат
необходимите
допълнителни
мерки от
структурен
характер, ако
са необходими,
за да се
гарантира, че
дефицитът
през 2013 г., който
се очаква да
надхвърли
прага от 3 % от
БВП съгласно
Договора с 0,6 %
от БВП въз
основа на
макроикономическата
рамка след
междинната
прогноза от
февруари 2012 г.
на службите
на Комисията,
да остане доста
под прага,
дори след
очакваното и
препоръчано
пълно
преустановяване
на еднократните
приходи от
почти 1 % от
БВП. Тези мерки
могат да
включват
допълнителното
конкретизиране
и изпълнение
на планираните
структурни
реформи,
включени в
плана Széll Kálmán.
в)      да
включат
достатъчни
разпоредби
относно
резерви в
бъдещите
закони за
бюджета (в
допълнение
към общия
резерв,
предписан от
закона за
публичните
финанси), за
да се
гарантира
постигането
на
бюджетните
цели, дори и
при
непредвидени
обстоятелства.
(3)
Гореспоменатата
бюджетна
корекция
следва да
допринесе за
спад в
съотношението
на брутния
държавен
дълг.
По-специално,
достатъчен напредък
в посока на
намаляване
на дълга следва
да се
гарантира и
през трите
години след
коригирането
на
прекомерния
дефицит в
съответствие
с член 2,
параграф 1а
от Регламент
(ЕО) № 1467/97.
(4)
Както се
препоръчва от
Съвета през
юли 2011 г.,
унгарските
власти следва
да приложат
основните
конституционни
фискални
правила, като
адаптират
кардиналния
закон за
икономическата
стабилност.
Количествените
правила
следва да
гарантират,
че
бюджетният
процес е
залегнал в задължителна
средносрочна
рамка, а
аналитичните
компетенции
на фискалния
съвет следва
да бъдат
разширени.
(5)
Като
краен срок, в
рамките на
който
унгарското
правителство
трябва да
предприеме
ефективни
действия и да
конкретизира
мерките за
постигане на
напредък в
осигуряването
на трайно
коригиране
на прекомерния
дефицит,
Съветът
определя [13
септември
2012 г.]. При
оценката на
ефективността
на действията
ще се отчита
икономическото
развитие
спрямо
актуализираните
предвиждания,
представени
в работния
документ на
службите,
придружаващ
препоръката
на Комисията
за
настоящата
препоръка на
Съвета.
Унгарските
власти
следва да
докладват за постигнатия
напредък при
изпълнението
на тези
препоръки в
отделна
глава,
включена в
актуализацията
на
конвергентната
програма,
която ще бъде
изготвена
през 2012 г. и
впоследствие,
както и в
редовните
шестмесечни
доклади за
напредъка до
края на
процедурата
за
прекомерен дефицит
в
съответствие
с
ангажимента
на Унгария.
Освен
това, Съветът
подчертава
колко важно е
постигането
на
средносрочната
цел за
осигуряването
на
устойчивост
на публичните
финанси или
на бърз
напредък към устойчивост.
Поради това
Съветът
приканва
унгарските
власти да
предприемат
нужните
структурни
усилия за
постигане на
бюджетната
цел за
дефицит от 2,2 %
от БВП за 2013 г.
по начин,
който
гарантира, че
се запазва
средносрочната
цел — в
момента
постигане на
структурно
салдо от -1,5 % от
БВП — заедно с
трайната корекция
на
прекомерния
дефицит.
Адресат
на
настоящата
препоръка е
Унгария.
Съставено
в Брюксел на  година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2013 година относно националната програма за реформи на Обединеното кралство за 2013 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Обединеното кралство за периода 2012/2013 — 2017/2018 г.

text:
               30.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/93

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 9 юли 2013 година
   относно националната програма за реформи на Обединеното кралство за 2013 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Обединеното кралство за периода 2012/2013 — 2017/2018 г.
   2013/C 217/23
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, която стратегия ще се съсредоточава върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнище държави членки, като изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за държавите препоръки.

               (4)

               На 10 юли 2012 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Обединеното кралство за 2012 г. и даде становището си относно програмата за конвергенция на Обединеното кралство за 2012 г. за периода 2012—2017 г.

               (5)

               На 28 ноември 2012 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координиране на икономическите политики за 2013 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие също на 28 ноември 2012 г. Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Обединеното кралство е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 7 февруари 2013 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2013 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2013 г.

               (7)

               На 14 март 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за подпомагане на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа фискална консолидация, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 10 април 2013 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Обединеното кралство, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че в Обединеното кралство са налице макроикономически дисбаланси, които трябва да бъдат следени и за които са необходими политически действия. По-специално внимание заслужават макроикономическите промени в областта на задлъжнялостта на домакинствата, свързани с големите ипотечни дългове и особеностите на жилищния пазар, както и неблагоприятните промени в областта на външната конкурентоспособност, особено що се отнася до стоковия износ и слабия растеж на производителността.

               (9)

               На 30 април 2013 г. Обединеното кралство представи своята програма за конвергенция за периода 2012/2013—2017/2018 г., и своята национална програма за реформи за 2013 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Съгласно точка 4 от Протокол (№ 15) за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, задължението съгласно член 126, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз за избягване на прекомерен бюджетен дефицит не се прилага по отношение на Обединеното кралство. Точка 5 от Протокола предвижда, че Обединеното кралство се стреми да избягва прекомерен бюджетен дефицит. На 8 юли 2008 г. в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската общност Съветът реши, че в Обединеното кралство е налице прекомерен дефицит.

               (11)

               Въз основа на оценката на програмата за конвергенция за 2013 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата изглежда реалистичен. Целта на бюджетната стратегия, очертана в програмата за конвергенция, е постигането в края на непрекъснат петгодишен период на почти балансиран бюджет, коригиран спрямо фазата на икономическия цикъл. Общият бюджетен дефицит достигна максимум от 11,5 % от БВП през 2009/10 г. (5), като през 2012/2013 г. бе намален до 5,6 % от БВП благодарение на еднократни мерки, които намалиха дефицита с 2 процентни пункта през 2012/2013 г. От програмата за конвергенция обаче е видно, че се предвижда правителството да не спази крайния срок за коригиране на прекомерния дефицит (2014/2015 г.), определен от Съвета, като в посочената година се очаква дефицитът да възлиза на 6,0 % от БВП. Според прогнозите в програмата се очаква годината на коригиране на прекомерния дефицит да бъде 2017/2018 г., като възлиза на 2,3 % от БВП — три години след крайния срок, определен от Съвета през декември 2009 г. В програмата за конвергенция се съдържа незначително подобрение на общия структурен бюджетен дефицит, преизчислен от службите на Комисията, от 5,6 % от БВП през 2013/2014 г. до 5,1 % от БВП през 2014/2015 г. През периода от 2010/2011 г. до 2012/2013 г. средната некоригирана фискална консолидация се изчислява на 1,1 % от БВП, което е доста под препоръчаното от Съвета — 1¾ % от БВП, преди корекциите, отчитащи въздействието на преразгледаните стойности за потенциалния ръст на производството или подобрението или влошаването на приходите. Основният риск за бюджетните прогнози произтича от по-нисък от очаквания растеж поради непрекъснато висока инфлация, която ограничава частното потребление, както и евентуално влошаване на международната среда, което може да засегне търговията и инвестициите.
               В програмата за конвергенция не е посочена средносрочна бюджетна цел (СБЦ), както е предвидено в Пакта за стабилност и растеж. Правителството продължава със своята стратегия за фискална консолидация, но поради по-високи от очакваните разходи, дължащи се на действието на автоматичните стабилизатори, и по-ниски от очакваните данъчни приходи дефицитът е по-висок от предвидения. Също така предприетите досега консолидационни мерки не бяха достатъчни за постигане на средногодишната фискална консолидация, препоръчана за коригирането на прекомерния дефицит. Освен това остават относително неоползотворени приходите от евентуална структурна реформа, напр. имаща за цел повишената ефективност на данъчната система посредством изменения на структурата на ставките за ДДС. Държавният дълг като процент от БВП нарасна от 56,1 % през 2008/2009 г. до 90,7 % през 2012/2013 г. Според програмата за конвергенция дългът по консолидирания държавен бюджет се очаква да нарасне до 100,8 % от БВП през 2015/2016 г. и 2016/2017 г., преди да спадне до 99,4 % през 2017/2018 г.

               (12)

               Намаляването на задлъжнялостта на домакинствата в Обединеното кралство продължи през 2012 г., но при стойност, равна на 96 % от БВП, тя остава доста над средните стойности за еврозоната и намаляването на задлъжнялостта може да не се запази, когато икономиката започне да се възстановява и сделките с имоти се върнат към по-нормални равнища. В контекста на жилищен недостиг цените на жилищата остават високи и нестабилни. Поради съчетанието от високи цени на жилищата и широко разпространеното използване на ипотечни заеми с променлив лихвен процент домакинствата са особено уязвими към промени в лихвените проценти и към нарастване на безработицата. Правителството предприе действия за реформа на законите за териториалното планиране, но жилищното строителство продължава да е на ниско равнище и системата за планиране, включително ограниченията, свързани със „зеления пояс“, продължава да бъде значително препятствие пред предлагането на жилища. Държавната намеса, която стимулира търсенето на жилища повече от предлагането, включително наскоро обявената схема „Помощ за покупка“ (Help to Buy), би могла да изостри тази ситуация чрез увеличаване на цените на жилищата и дълговете на домакинствата. Системата за данъчно облагане на недвижимите имоти в Обединеното кралство съчетава регресивен периодичен данък (Сouncil Tax) с прогресивен данък върху трансакциите (Stamp Duty Land Tax). Вероятно комбинацията от високи цени на жилищата, затруднени финанси на домакинствата и по-предпазливи критерии за предоставяне на заеми ще продължи да не позволява на много домакинства със средни доходи да станат собственици на жилище. В този контекст наемането на жилище би могло да се превърне в по-привлекателна и по-надеждна дългосрочна алтернатива на притежаването на жилище.

               (13)

               Обединеното кралство е изправено пред предизвикателствата на безработицата и непълната заетост, особено сред младите хора. В началото на 2013 г. равнището на безработицата беше 7,8 %, сравнено със средното равнище за ЕС от 10,9 %, и се очаква то да остане сравнително непроменено през 2013 и 2014 г. Младежката безработицата е много по-висока — 20,7 %, и от 2007 г., когато възлизаше на 14,3 %, нараства постоянно. Делът на младите хора, които не участват във форма на заетост, образование или обучение, е 14 %. Заетостта в частния сектор нарасна значително през последната година, като се има предвид бавният растеж на БВП, но растежът на производителността и заплащането е слаб. В Обединеното кралство също се наблюдава свръхпредлагане на нискоквалифицирани работници, за които търсенето намалява. В същото време в Обединеното кралство има недостиг на работници с висококачествени професионални и технически умения, което допринася за липсата на външна конкурентоспособност. Въпреки известен напредък през последните години, значителна част от младите хора нямат уменията и квалификациите, необходими, за да се конкурират успешно на пазара на труда. Равнището на безработица сред нискоквалифицираните работници на възраст от 15 до 25 години е 37,2 % — значително над средното за ЕС. Съществуващата политика на професионално образование и обучение прекалено набляга на основните умения и квалификациите от ниво 2, докато икономиката все повече се нуждае от по-високи квалификации. Въпреки че са направени усилия за подобряване на качеството на програмите за чиракуване, са необходими допълнителни усилия. По-специално системата на квалификациите продължава да бъде много сложна, което може да повлияе отрицателно върху участието на предприятията в програмите за чиракуване. Обединеното кралство би могло да се опре на текущата програма за младежка заетост (Youth Contract), за да осъществи програмата „Гаранция за младежта“ с оглед решаването на проблема с младежката безработица и с тези, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение.

               (14)

               Слабите стимули за работа са постоянен проблем в Обединеното кралство. За справяне с този проблем органите планират въвеждането на универсален кредит, който ще позволи на хората да запазват по-голяма част от получаваните обезщетения, когато започнат работа. Докато универсалният кредит би могъл да има положително въздействие върху заетостта, много ще зависи от ефективността на изпълнението и службите за подпомагане, включително взаимодействието с други социални обезщетения. Успоредно с това много от обезщетенията и данъчните кредити за тези, които са в работоспособна възраст, ще се увеличават с 1 % годишно до 2016 г., което е под очакваното равнище на инфлацията, но следва също така да подобрят стимулите за работа. Също така през април 2013 г. бяха въведени редица други реформи на социалните обезщетения. Налице е риск от увеличаване на бедността, включително и на детската бедност, за тези, които живеят в домакинства, които не могат да намерят работа. За разлика от това обхватът, равнището и актуализирането на всеобщите и на зависещите от имущественото състояние плащания към пенсионери са до голяма степен незасегнати от икономиите. Ранните резултати от „Програмата за работа“ разкриват възможности за подобряване на осъществяването и резултатите. Обединеното кралство е изправено също пред текущото предизвикателство за увеличаване на заетостта на родителите и повишаване на предлагането на високачествени детски грижи на достъпни цени. 17,3 % от децата в Обединеното кралство живеят в безработни семейства, като този дял е втори по големина в Съюза. Понастоящем разходите за детски грижи в Обединеното кралство са сред най-високите в Съюза, което създава особени проблеми на втория работещ в домакинствата и на самотните родители. През 2010 г. едва 4 % от децата под тригодишна възраст са посещавали целодневно официални детски заведения, което е доста под средното за ЕС равнище от 14 %.

               (15)

               Натрупаният от Обединеното кралство корпоративен дълг е умерено висок, но някои предприятия срещат затруднения при осигуряването на кредити и бизнес инвестициите остават на много ниски нива. Небивалият спад на бизнес инвестициите след 2007 г. бе причина брутообразуването на основен капитал да спадне до 14,2 % от БВП през 2012 г. Това е третото най-ниско равнище в Съюза. Обединеното кралство има ниско ниво на разходи на предприятията за научноизследователска и развойна дейност, които са спаднали от 1,17 % от БВП през 2001 г. на 1,09 % през 2011 г. Бизнес инвестициите започнаха да нарастват леко с годишно увеличение от 4,9 % през 2012 г., но продължават да са ниски. Нетното кредитиране на корпоративния сектор остана отрицателно през 2012 г. Докато големите предприятия със силни баланси са в състояние да вземат заеми с рекордно ниски разходи по обслужването им, много други предприятия, по-специално МСП, изпитват затруднения при осигуряването на кредити. Този проблем се изостря от ограничената конкуренция в банковия сектор. Правилното прилагане на препоръките на Комитета за финансова политика (Financial Policy Committee) по отношение на предпазливото изчисляване на капиталовите изисквания за банките и за справяне с отчетения недостиг на капитал, без да се препятства кредитирането на икономиката, следва да подпомогне засилването на финансовата стабилност на банкова система на Обединеното кралство.

               (16)

               Обединеното кралство е изправено пред предизвикателството да обнови и модернизира своята енергийна и транспортна инфраструктура. Освен това Обединеното кралство се нуждае от значителни инвестиции в нови мощности за производство на електроенергия до 2020 г. — както за замяна на старите инсталации, които предстои да бъдат закрити, така и за изпълнение на задължението за възобновяемите енергийни източници и спазване на по-строгите стандарти за въглеродните емисии. Делът от 3,8 % на възобновяемите енергийни източници в крайното потребление на енергия нарежда страната на 25-о място от 27-те държави членки (средно за ЕС — 13,0 %). За улесняване на адекватните и навременни инвестиции ще бъде необходима регулаторна сигурност. Недостатъците в капацитета и качеството на транспортните мрежи на Обединеното кралство са структурен проблем за икономиката, особено за производителите, разпространителите и износителите на стоки. В момента съществува значително несъответствие между предвиденото държавно и частно финансиране и натрупалите се случаи, в които има нужда от транспортни инвестиции. Това е нещо, което правителството се стреми да разреши, като насочва приоритетно публичните разходи към инфраструктурата и привлича допълнително частно инвестиране. Разходите за труд за единица продукция в транспортното строителство и поддръжка продължават да са високи в Обединеното кралство.

               (17)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Обединеното кралство. Тя извърши оценка на програмата за конвергенция и националната програма за реформи и представи задълбочен преглед. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Обединеното кралство, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Европейския съюз чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на нацционално равнище. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—6 по-долу.

               (18)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището (6) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (19)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръки 2, 3, 5 и 6 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Обединеното кралство да предприеме следните действия в периода 2013—2014 г.:

               1.

               Да прилага засилена бюджетна стратегия, подкрепена от достатъчно конкретни мерки, през 2013/2014 г. и след това. Да гарантира устойчивото коригиране на прекомерния дефицит до 2014/2015 г. и постигането на бюджетната корекция, посочена в препоръките на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит (ППД), както и да осигури трайно намаляване на съотношението на държавния дълг към БВП. Трайната корекция на бюджетните дисбаланси изисква надеждното изпълнение на амбициозна програма за структурни реформи, които да доведат до повишаване на капацитета за корекции и стимулиране на потенциалния растеж. Да прилага диференциран, насърчаващ растежа подход за бюджетна дисциплина, включително чрез даване на приоритет на своевременни капиталови разходи с висока икономическа възвръщаемост и чрез балансиран подход към състава на консолидационните мерки и насърчаване на средносрочната и дългосрочната бюджетна устойчивост. С цел повишаване на приходите да използва в по-висока степен стандартната ставка на ДДС.

               2.

               Да предприеме допълнителни мерки за увеличаване на предлагането на жилища, включително чрез допълнително либерализиране на нормативната уредба за териториалното планиране и ефикасно функциониране на системата за планиране. Да гарантира, че жилищната политика, включително схемата „Помощ за покупка“ (Help to Buy), не поощрява прекалено недостатъчно предпазливите ипотечни заеми и насърчава по-голямо предлагане, за да се избегнат високите цени на жилищата. Да продължи реформите, включително на данъчното облагане на земята и недвижимите имоти, за да се намалят изкривяванията и се насърчи своевременното жилищно строителство. Да предприеме стъпки за подобряване на функционирането на наемния пазар, по-специално като направи условията за дългосрочно наемане по-привлекателни както за наемателите, така и за наемодателите.

               3.

               Въз основа на програмата за младежка заетост (Youth Contract) да засили мерките за справяне с младежката безработица, например чрез „Гаранция за младежта“. Да повиши качеството и продължителността на чиракуването, да опрости системата на квалификациите и да засили ангажимента на работодателите, по-специално по отношение на придобиването на високи и междинни технически умения. Да намали броя на младите хора на възраст между 18 и 24 години, които са с много слаби основни умения, включително чрез ефективно прилагане на програмата за краткосрочни стажове.

               4.

               Да увеличи усилията за подпомагане на домакинствата с ниски доходи и намаляване на детската бедност, като гарантира, че универсалният кредит и другите реформи на системата за социално подпомагане имат за резултат справедлива система за данъчно облагане и социални плащания с по-ясно определени стимули за работа и служби за подпомагане. Да ускори изпълнението на планираните мерки за намаляване на разходите за грижи за децата и повишаване на техните качество и достъпност.

               5.

               Да предприеме по-нататъшни действия за подобряване на достъпността на банково и небанково финансиране за корпоративния сектор, като същевременно се гарантира, че мерките са насочени главно към жизнеспособни дружества, особено за МСП. Да намали пречките за навлизане в банковия сектор, да понижи разходите за преминаване към друг доставчик на услуги и да улесни появата на конкурентни банки чрез продажбата на банкови активи. Да прилага ефективно препоръките на Комитета за финансова политика по отношение на пруденциалната оценка на капиталовите изисквания за банките и за справяне с отчетения недостиг на капитал.

               6.

               Да предприеме мерки за улесняване на навременното увеличение на инвестициите в мрежова инфраструктура, по-специално като насърчава по-ефективните и стабилни процедури на планиране и вземане на решения. Да осигури стабилна регулаторна рамка за инвестиране в нови енергийни мощности, включително в областта на възобновяемата енергия. Да подобри капацитета и качеството на транспортните мрежи, като осигури по-голяма предвидимост и сигурност при планирането и финансирането и като намери най-ефективната комбинация от публични и частни капиталови източници.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         R. ŠADŽIUS

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2013 г. с Решение 2013/208/ЕС на Съвета от 22 април 2013 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 118, 30.4.2013 г., стр. 21).

      (4)  ОВ C 219, 24.7.2012 г., стр. 91.

      (5)  Периодът „2009/10 г.“ се отнася за финансовата година, която започва на 1 април 2009 г. и завършва на 31 март 2010 г.

      (6)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


Препоръка за Становище на Съвета в съответствие с параграф трети от член 5 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за стабилност на Португалия, 2006-2010 г.


Препоръка за становище на Съвета в съответствие с параграф трети от член 5 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за стабилност на Австрия, 2006—2010 г.


				|

		52012DC0323

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Полша за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Полша за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0323 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Полша за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
конвергенция
на Полша за
периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова стратегия
за работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която стратегия
е
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно насоките
за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“. Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с
интегрираните
насоки при
провеждането
на
националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно на
националната
програма за
реформи на
Полша за 2011 г. и
даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
конвергенция
на Полша за 2011—2014
г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория европейски
семестър за
предварително
и интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“.           Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за предупреждение[5], в
който Полша
не е посочена
като държава
членка, за
която ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа. Той
подчерта
необходимостта
от продължаване
на
диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро плюс“,
да представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите им
за
стабилност
или
програмите
им за конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 25
април 2012 г.
Полша
представи
програмата си
за
конвергенция
за периода 2012—2015
г., а на 27 април
своята
национална
програма за
реформи за 2012 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
конвергенция
за 2012 г.
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в основата
на
бюджетните
прогнози на
програмата е
реалистичен
и отговаря на
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. Целта
на
очертаната в
програмата
бюджетна
стратегия е
да се
коригира
прекомерният
дефицит до
2012 г. и
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) да се
постигне до
2015 г.
Програмата
потвърждава
предишната
СБЦ за
дефицит от 1 %
от БВП, което
е подходящо
отражение на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Планираната
корекция на
дефицита е в
съответствие
с
определения
от Съвета
краен срок, а
планираното
бюджетно
подобрение е
в съответствие
с
препоръката
в рамките на
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Въз
основа на
(преизчисления)
структурен дефицит[6]
планираният
годишен
напредък в
постигането
на СБЦ е
по-висок от 0,5%
от БВП (в
структурно
изражение). Според
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. темпът
на
нарастване
на държавните
разходи, като
се отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, е
в
съответствие
с целевия
показател на
Пакта за
стабилност и
растеж през
целия период
на действие
на
програмата,
но леко надвишава
целевия
показател за
разходите
през 2013 г.
Отбелязването
на
достатъчен
напредък в
постигането
на СБЦ може
да изисква
допълнителни
усилия, тъй
като той се
основава предимно
на
значителни
съкращения
на разходите
за публични
инвестиции и
не е гарантиран
в достатъчна
степен от
конкретни мерки
през
последните
години на
програмата. Предвижда
се
консолидираният
държавен дълг
на Полша да
остане под
референтната
стойност от
60 % от БВП през
периода на
действие на
програмата. Националните
органи
прогнозират,
че той ще
намалява
постепенно
от 56,3% от БВП
през 2011 г. до 49,7 %
от БВП през 2015
г., докато
Комисията,
като взема
предвид възможните
рискове за
плановете за
консолидация,
очаква
подобрението
да стане
по-бавно.
(9)       Полското
правителство
все още не
предприело
действия за
въвеждането
до 2013 г. на постоянно
правило по
отношение на
разходите. Въвеждането
на
постоянното
правило е все
още в процес
на
подготовка и
до този момент
не са
съобщени
никакви
подробности.
Няма
отбелязан
напредък и по
отношение на
адаптирането
на
класификацията
на националните
сметки към
Европейската
система от сметки
(стандартите
ESA95), както и по
отношение на
подобряването
на
координацията
между отделните
нива на
управление в
бюджетния процес.
(10)     Безработицата
сред младите
хора е над
средната за
ЕС и е до
голяма
степен
резултат от
несъответствието
между
предлаганите
и търсените
квалификации
и
ограничения
достъп до
стажове и
обучение в
процеса на работа. Планирани
са мерки за
улесняване
навлизането
на младите
хора на
пазара на
труда. Частичната
злоупотреба
с договорите
за самостоятелна
заетост и
гражданскоправните
договори,
които не се
регулират от
трудовото
право, се
оказва
основната
причина за
сегментирането
на пазара на
труда и за
бедността
сред
работещите,
която е сред
най-високите
в ЕС. Освен
това
обхватът и
адекватността
на добавките,
предоставяни
в подкрепа на
работещите
лица с ниски
доходи,
следва да бъдат
преразгледани.
(11)     През
втората
половина на
2011 г. Полша
започна
изпълнението
на
амбициозна
реформа на висшето
образование.  Тя
цели
увеличаването
на връзките
между бизнеса
и
образованието
и
намаляването
на несъответствието
между
предлаганите
и търсените
квалификации. Реформата
цели да внесе
по-голяма
гъвкавост в
курсовете на
обучение и да
ги съобрази в
по-голяма
степен с
променящите
се нужди на
пазара на
труда. Тя
насърчава и
самостоятелната
заетост. Въпреки
това обаче
продължава
да съществува
нужда от
модернизирането
и повишаване
на качеството
на
преподаването,
като
специално внимание
следва да се
обърне на
частните висши
училища.
(12)     Участието
на жените на
пазара на
труда трябва
да бъде
увеличено,
като се
направи необходимото
за
подобряване
на системата
за грижи за
децата. Понастоящем
Полша е на
последно
място в Европа
по брой на
децата в
заведения за
предучилищно
образование. Това се
дължи на
липсата на
места,
липсата на
подходяща
инфраструктура
и на квалифициран
персонал. Обещанието
на
правителството
да осигури
допълнителни
средства за откриването
на
институции
за грижи за
деца в
предучилищна
възраст (на
възраст от 3
до 5 години) не
е отразено в
Закона за
бюджета за
2012 г., в който
субсидиите
за
образованието
са намалени. В някои
общини това
доведе до
затварянето
на училища и
детски градини.
(13)     За
преодоляване
на слабото
участие на
по-възрастните
работници в
пазара на
труда Полша
прие обща
пенсионна
реформа. Законоустановената
пенсионна
възраст ще
бъде
постепенно
увеличавана
от 2013 г. нататък,
за да
достигне 67
години — при
мъжете през 2020 г.,
а при жените
през 2040 г.
Полша
продължи да полага
усилия за
ограничаването
на преференциалните
условия за
пенсиониране
на
униформените
служби. През
2011 г. Полша
въведе някои
промени във
фонда за
социално
осигуряване
на селските стопани
(KRUS). Въпреки
това обаче
реформата е
временна и недостатъчна
от гледна
точка на
пазара на труда. Миньорите
все още се
ползват от
специална
пенсионна
схема.
(14)     Неотдавнашните
реформи за
подобряване
на средата за
научни
изследвания
целят насочването
на специални
средства към
институциите
с най-добри
резултати. Националната
програма за
научни
изследвания,
приета през
август 2011 г.,
представлява
важна крачка
в тази
посока. Все
пак
продължава
да не е ясно
как приоритетите
на
програмата
са свързани с
политиката
за иновации и
промишлената
политика и как
се
насърчават
от тях.
(15)     Необоснованите
ограничения
в областта на
предоставянето
на професионални
услуги са
сериозна
пречка пред
насърчаването
на растежа,
особено в секторите
на
строителството,
транспорта и
здравеопазването. Правителството
обяви план за
намаляване с
50 % на
регулирането
в областта на
професионалните
услуги по
отношение
както на
изискванията
за
образование,
така и на
лицензирането. Въпреки
неотдавнашните
усилия
административната
тежест за
бизнеса
продължава да
е значителна,
а публичната
администрация
е все така
неефективна. Сред
основните
проблемни
области са
високите
разходи за
привеждане в
съответствие
с изискванията,
сложното и
нестабилно
данъчно
законодателство,
тромавите
процедури за
принудително
изпълнение
на
договорите,
проточените
и утежнени
процедури за
лицензиране
и получаване
на
разрешителни
и законодателството
за регистриране
на
собственост
и за зониране. Съдопроизводството
и другите
правни действия
са проточени,
като е налице
сравнително
висок брой на
висящите
дела.
(16)     Растежът
и
конкуренцията
в сектора на
енергетиката
са спъвани
поради
закъсненията
в изпълнението
на
законодателството
на ЕС,
особено във връзка
с втория и
третия
енергиен
пакет и директивата
относно
енергията от
възобновяеми
източници,
както и
поради
незавършили
процедури за
неизпълнение
на задължения. Мрежата
от
магистрали и
високоскоростни
магистрали е
в процес на
интензивно
изграждане с подкрепата
на средства
от ЕС, но
нуждата от инвестиции
в
железопътната
мрежа става дори
по-належаща,
като се има
предвид
изключително
лошото
състояние на
инфраструктурата. Полша не
използва в
максимална
степен наличните
за тази цел
ресурси от
Кохезионния фонд. Продължават
да
съществуват
пречки за ефикасното
функциониране
на
железопътния
пазар.
(17)     Полша
пое редица
ангажименти
по силата на пакта
„Евро плюс“. Тези
ангажименти,
както и
изпълнението
на ангажиментите,
представени
през 2011 г., са
свързани с
подпомагането
на заетостта,
повишаването
на конкурентоспособността,
подобряването
на устойчивостта
на
публичните
финанси и укрепването
на
финансовата
стабилност. Комисията
оцени
изпълнението
на ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“. Резултатите
от тази
оценка са
взети предвид
в
препоръките.
(18)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Полша.  Тя
направи
оценка на
програмата
за конвергенция
и на
националната
програма за
реформи. Комисията
взе предвид
не само
тяхното значение
за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки. Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―6
по-долу.
(19)     Предвид
тази оценка
Съветът
разгледа програмата
за
конвергенция
за 2012 г., като
становището
му[7]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Полша да
предприеме
следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
постигне
планирания
напредък по
отношение на
коригирането
на
прекомерния
дефицит. За
тази цел да изпълни
изцяло
бюджета за 2012 г.
и да
осъществи структурната
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при прекомерен
дефицит. След
това да
конкретизира
мерките,
необходими
за
гарантиране
на
изпълнението
на бюджетната
стратегия
през 2013 г. и след
това, както е
предвидено,
като направи
адекватна
структурна
корекция, за
да осъществи
достатъчен
напредък в
постигането
на
средносрочната
цел,
включително
спазване на
целевия
показател за
разходите. Да
ограничи в
бъдеще
съкращенията
в насърчаващите
растежа
разходи и да
повиши
събираемостта
на данъците.
2.           Да
ускори
реформата на
бюджетната
рамка като до
2013 г. приведе в
действие
законодателство
за
въвеждането
на постоянно
правило по
отношение на
разходите.
Правилото
следва да е в
съответствие
с Европейската
система от
сметки. Да
предприеме
мерки за
засилване на
действието
на
механизмите
за
координация
между
отделните
нива на
управление в
средносрочен
план и по
отношение на
ежегодния
бюджетен
процес.
3.           Да
намали
безработицата
сред младите
хора, да увеличи
възможностите
за стажове и
обучение в
процеса на
работа, да
повиши
качеството
на
професионалното
обучение и да
приеме предложената
стратегия за
учене през
целия живот. Да
гарантира
по-добро
съответствие
между образованието
и нуждите на
пазара на труда
и да подобри
качеството
на
преподаването. За да
противодейства
на
сегментацията
на трудовия
пазар и
бедността
сред
работещите,
да ограничи
прекомерното
използване на
граждански
договори и да
удължи
изпитателния
срок за
постоянните
договори.
4.           Да
положи
по-големи
усилия за
увеличаването
на участието
на жените на
пазара на
труда и да
повиши дела
на
записаните
деца, както в
институциите
за гледане на
малки деца,
така и в институциите
за
предучилищно
образование,
като се
осигури
стабилно
финансиране
и инвестиции
в публична
инфраструктура,
наличието на
квалифициран
персонал и
лесен достъп. Да
отстрани
утвърдените
практики за
ранно
пенсиониране
с цел
увеличаване
на възрастта
на напускане
на пазара на
труда. Да премахне
поетапно
специалната
пенсионна схема
за миньори с
оглед на
пълното им
приобщаване
към общата
схема. Да
предприеме
по-амбициозни
мерки с
дълготраен
характер за
реформиране
на фонда за
социално
осигуряване
на селските
стопани (KRUS), за
да бъдат
по-добре отразени
разликите в
личните
доходи.
5.           Да предприеме
допълнителни
мерки за
осигуряването
на
благоприятна
за
иновациите
бизнес среда,
като се
осъществи
по-добра
връзка между
научните
изследвания,
иновациите и
промишлената
политика и
като се
установят
общи
приоритетни
области и
инструменти,
които подпомагат
цикъла на
въвеждане на
иновации от
начало до
край; да
подобри
достъпа до
финансиране
за научни
изследвания
и иновации посредством
гаранции и
мостово
финансиране.
6.           Да
увеличи
усилията за
подобряване
на стимулите
за
инвестиране
в мощности за
производство
на енергия и
в енергийна
ефективност,
да ускори
изграждането
на
трансграничното
свързване на
електропреносната
мрежа и да
засили
конкуренцията
в газовия сектор
чрез
постепенното
премахване
на регулираните
цени и чрез
създаването
на платформа
за търговия с
природен газ. Да
увеличи
ролята и
ресурсите на
регулатора
на
железопътния
пазар и да
осигури ефективното
и бързо
изпълнение
на
железопътни
инвестиционни
проекти. Да
намали
ограниченията
в областта на
професионалните
услуги и да
опрости
процедурите за
принудително
изпълнение
на договорите
и
изискванията
за
получаване
на разрешения
за
строителство.
Съставено
в Брюксел на
[…] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2012)323
окончателен
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047
[4]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от
26 април 2012 г.
[5]               COM(2012)68
окончателен
[6]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методология.
[7]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.