title: Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 година относно националната програма за реформи на Финландия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Финландия за 2020 г. 2020/C 282/26

text:
               26.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/171

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 20 юли 2020 година
      относно националната програма за реформи на Финландия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Финландия за 2020 г.
      (2020/C 282/26)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 17 декември 2019 г. Комисията прие също Доклад за механизма за предупреждение, в който Финландия не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

                  (2)

                  Докладът за Финландия за 2020 г. беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Финландия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г. (3) (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2019 г.“), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени през предходните години, както и напредъкът на Финландия по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (3)

                  На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има сериозни последици в Съюза. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение, в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

                  (4)

                  Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

                  (5)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (4), общата клауза за дерогация улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В съобщението си от 20 март 2020 г. Комисията изложи своето становище, че предвид очаквания сериозен икономически спад вследствие на пандемията от COVID-19 са изпълнени условията за активирането на общата клауза за дерогация, и предложи на Съвета да одобри това заключение. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Те изразиха съгласие, че сериозният икономически спад изисква решителни, амбициозни и координирани ответни мерки. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективната част на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

                  (6)

                  Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията от COVID-19, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици от пандемията чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата, както и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими да доведат до връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, като се интегрират, наред с другото, екологичният преход и цифровата трансформация и се извадят поуки от кризата.

                  (7)

                  Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага вътрешният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на вътрешния пазар, следва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор. Подобрени стратегии за покупки, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи са сред елементите от изключително значение за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

                  (8)

                  Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби посредством регламенти (ЕС) 2020/460 (5) и (ЕС) 2020/558 (6) на Европейския парламент и на Съвета, предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната 2020—2021 година държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Финландия се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на най-засегнатите лица и сектори.

                  (9)

                  Възможно е разпространението на социално-икономическите последици от пандемията от COVID-19 да бъде неравномерно в различните сектори и региони поради различните модели на специализация. Това води до риск от задълбочаване на различията във Финландия. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на конвергенция между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

                  (10)

                  На 30 април 2020 г. Финландия представи своята национална програма за реформи за 2020 г. и своята програма за стабилност за 2020 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (11)

                  За Финландия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от дефицит в размер на 1,1 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2019 г. към дефицит от 7,2 % от БВП през 2020 г. Предвижда се дефицитът да намалее до 4,0 % от БВП през 2021 г. След намалението, достигнало 59,4 % от БВП през 2019 г., съгласно програмата за стабилност за 2020 г. се очаква през 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне до 69,1 %. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с висока степен на несигурност поради пандемията от COVID-19.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Финландия прие своевременни бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, за ограничаване на пандемията и за облекчаване на положението на засегнатите в особена степен лица и сектори. Съгласно програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 1,7 % от БВП. Мерките включват както спешни разходи за опазване на здравето и обществения ред, така и мерки за подкрепа на предприятията и служителите. Освен това Финландия обяви мерки, които, макар и да нямат пряко отражение върху бюджета, ще допринесат за осигуряването на подкрепа за ликвидността на предприятията, като според програмата за стабилност за 2020 г. тези мерки се оценяват на 5 % от БВП. Те включват гаранции по заеми за дружества, предназначени главно за малките и средните предприятия (МСП), както и специфични гаранционни схеми за Finnair и корабоплавателните дружества, които гарантират сигурността на доставките. Освен това във Финландия бяха приети и други мерки за засилване на ликвидността, които не са включени в програмата за стабилност за 2020 г., сред които отсрочване на плащането на корпоративните данъци. Тези допълнителни мерки се оценяват на 15 % от БВП. Като цяло предприетите от Финландия мерки са в съответствие с насоките, изложени в съобщението на Комисията от 13 март 2020 г. Цялостното прилагане на спешните мерки и фискалните мерки за подкрепа, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, когато икономическите условия позволят това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (14)

                  Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непроменени политики се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет на Финландия да бъде –7,4 % от БВП през 2020 г. и –3,4 % от БВП през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 69,4 % от БВП през 2020 г. и 69,6 % през 2021 г.

                  (15)

                  На 20 май 2020 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, поради прогнозираното от Финландия нарушение на прага на дефицита в размер на 3 % от БВП през 2020 г. Като цяло анализът на Комисията сочи, че критерият за дефицита, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/97, не е изпълнен.

                  (16)

                  В отговор на кризата с COVID-19 Финландия предприе всеобхватни действия в подкрепа на здравната си система и икономиката си. Например, финландското правителство прие няколко допълнителни бюджета и реши да подобри сигурността на работните места за служителите, а условията за получаване на обезщетения за безработица бяха облекчени. Достъпът до обезщетения за безработица беше улеснен за работещите на свободна практика и предприемачите. Мерките за социална сигурност възлизат на 1,6 милиарда евро. На предприятията бяха предоставени преки безвъзмездни средства от 1 милиард евро в допълнение към 10 милиарда евро гарантирани от държавата заеми. Правителството временно намали с 2,6 процентни пункта размера на пенсионните отчисления, плащани от работодателите, и задели най-малко 1 милиард евро за пакет от мерки в подкрепа на общините. Финландският орган за финансов надзор понижи капиталовите изисквания за финландските кредитни институции, като премахна буфера за системен риск и адаптира специфичните за кредитните институции изисквания. Правителството номинира работна група под ръководството на Министерството на финансите и Министерството на социалните въпроси и здравеопазването, за да подготви стратегията на страната за излизане от кризата с COVID-19. Въз основа на първия доклад на работната група правителството прие в началото на май план за поетапно излизане от кризата. Работната група ще предложи освен това подходящи мерки за справяне със здравните, социалните и икономическите последици от кризата. Тя се консултира със социалните партньори, общините, организациите на гражданското общество и организациите за опазване на околната среда.

                  (17)

                  Въпреки че Финландия показа обща готовност да се справи с кризата, предизвикана от COVID-19, за нея би било полезно да повиши своята устойчивост. Наложи се здравните райони да пренасочат медицински персонал за лечението на пациенти с COVID-19 и да се отклонят от предварително определените по закон срокове за неспешни здравни грижи. Настоящата система на здравни услуги, предоставяни от различни доставчици, доведе до неравномерна гъстота на здравните работници в цялата страна. Разпокъсаността на предоставянето на услуги и неравнопоставеният достъп до социални и първични здравни услуги се очаква да представляват проблем и след кризата, особено за безработните и пенсионерите, включително за хората с увреждания. С нарастването на безработицата поради кризата с COVID-19 както краткосрочните, така и средносрочните мерки на политиката следва да се съсредоточат върху подобряването на равнопоставения достъп до първични здравни грижи. В средносрочен план продължава да е важно да се следват плановете за реформа в здравеопазването и социалната сфера, предвидени от няколко поредни финландски правителства, особено като се има предвид, че те подготвят Финландия за мащабни демографски промени и ще помогнат на страната да запази в бъдеще качеството на своята здравна система, като същевременно подобри достъпа до нея. Дългосрочната устойчивост на публичните финанси на Финландия продължава да е застрашена поради прогнозираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението, и по-специално социалните и здравните грижи.

                  (18)

                  Според пролетната прогноза на Комисията от 2020 г. се очаква безработицата да нарасне до 8,3 % през 2020 г. и да се върне на 7,7 % през 2021 г. Необходими са ефективни действия на политиките в краткосрочен и средносрочен план, изготвени в тясно сътрудничество със социалните партньори, за да се ограничи нарастването на безработицата и за повторното интегриране на пазара на труда на онези, които са загубили работата си поради кризата с COVID-19. Тези усилия следва също така да подкрепят групите, изложени на риск от бедност и социално изключване, като например нискоквалифицираните лица, хората с увреждания, лицата с частична трудоспособност и хората с мигрантски произход. Финландия въведе схеми за непълно работно време, чрез които много служители излязоха в дългосрочен принудителен отпуск. Активните политики по заетостта, включително мерките за повишаване на квалификацията и за преквалификация, биха могли да гарантират бързо и трайно завръщане на пазара на труда. Субсидираните заплати биха могли да бъдат насочени и комбинирани с обучение и последващи действия от страна на публичните служби по заетостта. Преквалификацията и повишаването на квалификацията са от възлово значение за запазването на пригодността за заетост на работната сила в една все по-цифровизирана и екологична икономика. Непрестанната реформа в образованието би могла да отговори на нуждата от повишаване на уменията на възрастните, включително на тези с ниска квалификация, в секторите, които са от значение за пазара на труда, като сектора на информационните и комуникационните технологии (ИКТ). За да получи пазарът уменията, които са му необходими в периоди на демографски и технологични промени, ще бъде важно да се запази адекватността на образователната система спрямо пазара на труда, като бъдат осигурени също достатъчно места в университетите в съответствие с прогнозите за заетостта за всеки сектор и регион. За да се избегне влошаване на социално-икономическото положение на най-уязвимите групи вследствие на кризата, предизвикана от COVID-19, преодоляването на цифровото разделение ще бъде от възлово значение, по-специално за да се гарантира, че учащите се в неравностойно положение получават достъп до качествено образование. Сложната система за обезщетения създава пречки пред започването на работа. За да се насърчи започването на работа на намалено работно време и на непълно работно време, регистърът на доходите, съдържащ информация в реално време относно заплатите и обезщетенията, следва да бъде ефективно използван заедно с ускоряването на времето за обработване на обезщетенията за социална сигурност. В средносрочен план ще бъде важно Финландия да реформира системата за социални помощи, така че да стимулира заетостта и да подготви своята система за социална сигурност за бъдещето.

                  (19)

                  Оказването на помощ на предприятията, особено на МСП, за да оцелеят през кризата с COVID-19, е от съществено значение за стимулиране на икономиката след премахването на наложените към момента изолационни мерки. Временната подкрепа за осигуряване на ликвидност посредством заеми, безвъзмездни средства и гаранции би могла да помогне на предприятията да преминат през този период на голяма несигурност и значително по-ниски приходи. При разработването и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор.

                  (20)

                  За да се стимулира икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти, както и да се стимулират частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Инвестициите във Финландия остават под средните за ЕС за категории, които в най-голяма степен подкрепят ръста на производителността, и особено инвестициите в оборудване и в интелектуална собственост. Това може да ограничи потенциала на страната за дългосрочен растеж и да възпрепятства нейната конкурентоспособност и възстановяване. Увеличаването на инвестициите в научноизследователска и развойна дейност е възлов фактор, позволяващ на структурната промяна да благоприятства икономическите сектори с интензивно използване на знания, както и да укрепи потенциала за дългосрочен растеж. За планираното преминаване към неутралност по отношение на климата до 2035 г., което е отразено също в националния план на Финландия в областта на енергетиката и климата, ще са необходими значителни инвестиции, особено в електроенергийните мрежи и в устойчивия транспорт. Под ръководството на парламентарна ръководна група се разработва нов национален план за транспорта в периода 2021—2032 г. Наред със съображенията, свързани със здравето, околната среда, регионалното развитие и производителността, са необходими непрекъснати усилия за разгръщане на високоскоростен широколентов достъп до интернет и за подобряване на други цифрови инфраструктури с оглед на рационализирането на логистиката и поддържането на икономическата дейност в отдалечените райони. Програмирането на Фонда за справедлив преход — предмет на предложение на Комисията, за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Финландия да преодолее някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2020 г. Това ще позволи на Финландия да използва този фонд възможно най-пълноценно.

                  (21)

                  Националната оценка на риска по въпросите на борбата с изпирането на пари във Финландия е неактуална и ще бъде осъвременена през 2020 г. Финландският орган за финансов надзор наскоро подобри капацитета си за надзор. Въпреки това персоналът все още е недостатъчен, а основаният на риска подход към надзора все още не се прилага правилно. Въпреки че бяха разследвани няколко случая на предполагаеми нарушения, въвеждането на възпираща политика за налагане на санкции остава друга приоритетна област. През последните месеци рязко се увеличи броят на докладите за съмнителни сделки, а ресурсите в рамките на Звеното за финансово разузнаване изглеждат недостатъчни за анализа на тази информация. Продължава да бъде недостатъчен обменът на информация между Звеното за финансово разузнаване и Органа за финансов надзор.

                  (22)

                  Докато специфичните за държавата препоръки, съдържащи се в настоящата препоръка (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2020 г.“), са насочени към справяне със социално-икономическото въздействие на пандемията от COVID-19 и улесняване на икономическото възстановяване, специфичните за държавата препоръки за 2019 г. обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Специфичните за държавата препоръки за 2019 г. продължават да бъдат актуални и ще продължат да бъдат наблюдавани през следващия годишен цикъл на европейския семестър. Това се отнася и за специфичните за държавата препоръки за 2019 г. относно свързаните с инвестициите икономически политики. Всички специфични за държавата препоръки за 2019 г. следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за премахване на мерките, свързани с настоящата криза.

                  (23)

                  Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. В своите национални програми за реформи за 2020 г. държавите членки направиха преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР). Като гарантира цялостното изпълнение на специфичните за държавата препоръки за 2020 г., Финландия ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

                  (24)

                  Тясната координация между икономиките в Икономическия и паричен съюз е от ключово значение за бързото възстановяване от икономическото въздействие на пандемията от COVID-19.Като държава членка, чиято парична единица е еврото, Финландия следва да гарантира, че нейните политики са в съответствие с препоръките за еврозоната за 2020 г. и са координирани с тези на останалите държави членки, чиято парична единица е еврото, като същевременно се вземат предвид политическите насоки на Еврогрупата.

                  (25)

                  В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Финландия и го публикува в доклада за страната за 2020 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2020 г., на националната програма за реформи за 2020 г. и на последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Финландия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика във Финландия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (26)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

            ПРЕПОРЪЧВА на Финландия да предприеме следните действия през 2020 и 2021 г.:

                  1.

                  Да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на благоразумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно увеличава инвестициите. Да се справи с недостига на здравни работници, за да укрепи устойчивостта на здравната система и подобри достъпа до социални и здравни услуги.

                  2.

                  Да засили мерките за подкрепа на заетостта и да укрепи активните политики по заетостта.

                  3.

                  Да вземе мерки за осигуряване на ликвидност за реалната икономика, по-специално за малките и средните предприятия. Да даде приоритет на готови за изпълнение проекти за публични инвестиции и да окуражава частните инвестиции, които да спомогнат за икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите върху екологичния и цифровия преход, по-специално върху чистото и ефективно производство на енергия и нейното използване, устойчивата и ефикасна инфраструктура, както и върху научните изследвания и иновациите.

                  4.

                  Да гарантира ефективен надзор и прилагане на уредбата за борба с изпирането на пари.

         Съставено в Брюксел на 20 юли 2020 година.

               За Съвета

               Председател

            J. KLOECKNER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

         (3)  ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 154.

         (4)  Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (5)  Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5).

         (6)  Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

         (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.