title: 2008/473/ЕО: Препоръка на Комисията от 5 юни 2008 година за ограничаване на гражданскоправната отговорност на задължителните одитори и одиторски дружества (нотифицирано под номер C(2008) 2274) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               21.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 162/39

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 5 юни 2008 година
   за ограничаване на гражданскоправната отговорност на задължителните одитори и одиторски дружества
   (нотифицирано под номер C(2008) 2274)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/473/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211, второ тире от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1) установява минимална хармонизация на изискванията за задължителен одит. Съгласно член 31 от тази директива Комисията трябва да представи доклад за въздействието на националните правила за отговорност при извършване на задължителен одит върху европейските капиталови пазари и върху условията за застраховане на задължителните одитори и одиторски дружества, както и да направи препоръки, ако прецени това за необходимо.

               (2)

               Безпрепятственото функциониране на капиталовите пазари изисква устойчив одиторски капацитет и конкурентен пазар за одиторски услуги, който предлага достатъчен избор на одиторски дружества, способни и желаещи да извършват задължителен одит на дружества, чиито ценни книжа са допуснати за търговия на регулиран пазар на държава-членка. Нарастващото непостоянство на пазарната капитализация на дружествата обаче доведе до много по-висок риск, свързан с отговорност, докато достъпът до застрахователно покритие на рисковете, свързани с такива одити, става все по-ограничен.

               (3)

               Тъй като неограничената солидарна отговорност може да възпре одиторски дружества и мрежи от навлизане на международния одиторски пазар за котирани на борсата дружества в Общността, перспективата за възникване на нови одиторски мрежи, които биха могли да извършват задължителен одит на тези дружества, е малка.

               (4)

               Следователно отговорността на одиторите и одиторските дуржества, включително и одиторите на групи, извършващи задължителен одит на котирани на борсата дружества, следва да бъде ограничена. Всяко ограничаване на отговорността не е оправдано обаче в случай на умишлено нарушаване на професионалните задължения от страна на одитора и следва да не се прилага в тези случаи. Ограничението на отговорността не би трябвало също така да ограничава правото на ощетената страна да получи справедливо обезщетение.

               (5)

               С оглед на значителните различия между системите за гражданскоправна отговорност в държавите-членки, на настоящия етап е уместно всяка държава-членка да може да избере метод за ограничаване на отговорността, който тя счита за най-подходящ за нейната система на гражданскоправна отговорност.

               (6)

               Държавите-членки следва да могат съответно да определят в рамките на националното си право горна граница на отговорността на одиторите. Алтернативно държавите-членки следва да могат да установят в рамките на националното си право система за разделна отговорност, при която задължителните одитори и одиторски дружества са отговорни само до размера на собствения им принос за причинената вреда, без да бъдат солидарно задължени с другите страни. В държавите-членки, в които исковете срещу задължителни одитори могат да бъдат предявени само от одитираното дружество, но не и от отделните акционери или трети страни, държавите-членки следва също така да могат да позволят на дружествата, техните акционери и одитори да определят ограничението на отговорността на одитора, доколкото са налице защитни мерки за инвеститорите в дружеството,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   Предмет

               1.

               Тази препоръка се отнася до гражданскоправната отговорност на одиторите и одиторските дружества, извършващи задължителен одит на консолидираните или годишни счетоводни отчети на регистрирано в държава-членка дружество, чиито ценни книжа са допуснати за търговия на регулиран пазар в държава-членка.

         Ограничаване на отговорността

               2.

               Гражданскоправната отговорност на задължителните одитори и одиторски дружества, произлизаща от нарушение на техните професионални задължения, следва да бъде ограничена с изключение на случаите на умишлено нарушение на тези задължения от страна на задължителния одитор или одиторско дружество.

               3.

               Ограничението на отговорността следва да се прилага спрямо одитираното дружество, както и спрямо всяко трето лице, притежаващо по националното законодателство право на иск за обезщетение.

               4.

               Ограничаването на гражданскоправната отговорност не трябва да ограничава правото на ощетената страна да получи справедливо обезщетение.

         Методи за ограничаване на отговорността

               5.

               Държавите-членки следва да предприемат мерки за ограничаване на отговорността. За тази цел се препоръчва използването на един или няколко от следните методи:

                           а)

                           установяване на максималната финансова сума или на формула, позволяваща изчисляването на тази сума;

                           б)

                           установяване на група от принципи, по силата на които задължителният одитор или одиторско дружество не са отговорни извън рамките на техния собствен принос за претърпените загуби на ищеца и съответно не носят солидарна отговорност, заедно с другите съизвършители;

                           в)

                           разпоредби, позволяващи на всяко одитирано дружество и на задължителния одитор или одиторско дружество да определят ограничение на отговорността в рамките на споразумение.

               6.

               Когато отговорността е ограничена чрез споразумение, както е посочено в точка 5, буква в), държавите-членки следва да гарантират, че всяко едно от следните условия е изпълнено:

                           а)

                           споразумението е предмет на съдебен контрол;

                           б)

                           по отношение на одитираното дружество ограничението на отговорността е решено колективно от членове на ръководните, управителните и надзорните органи, споменати в член 50б от Директива 78/660/ЕИО на Съвета (2) или в случай на одит на група — в член 36а от Директива 83/349/ЕИО на Съвета (3), и това решение е одобрено от акционерите на одитираното дружество;

                           в)

                           ограничаването на отговорността и всяка нейна промяна са публикувани в приложението към счетоводните отчети на одитираното дружество.

               7.

               Преди да бъдат приети мерки за прилагане на който и да е от методите, споменати в точка 5, буква а), б) или в), или на който и да е друг метод на ограничаване на отговорността, който удовлетворява условията по точки 2, 3 и 4, държавите-членки следва да отчетат въздействието върху финансовите пазари и инвеститорите, както и върху условията за достъп до пазара на задължителен одит на котирани на борсата дружества, както и въздействието върху качеството на одита, върху възможностите за застраховане срещу рисковете и върху одитираните дружества.

         Последващи действия

               8.

               Приканват се държавите-членки да информират Комисията за предприетите действия във връзка с настоящата препоръка до 5 юни 2010 година.

         Адресати

               9.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 5 юни 2008 година.

            За Комисията

         Charlie McCREEVY

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 157, 9.6.2006 г., стр. 87. Директива, изменена с Директива 2008/30/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 53).

      (2)  ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11. Директива, последно изменена с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 224, 16.8.2006 г., стр. 1).

      (3)  ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2006/99/ЕО (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 137).


				|

		52012DC0311

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Естония за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Естония за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0311 final - 2012/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Естония за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Естония за
периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова стратегия
за работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно насоките
за
политиките
по заетостта
на държавите
членки[4],
като заедно
двата акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
призовани да
отчитат
интегрираните
насоки при
провеждането
на
националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Естония за
2011 г. и даде
своето
становище
относно актуализираната
програма за
стабилност на
Естония за
периода 2011—2014 г.
(4)       На
23 ноември 2011 г. Комисията
прие втория
годишен
обзор на растежа,
с което
постави
началото на
втория европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на
политиката
съгласно
стратегията
„Европа 2020“. На 14
февруари 2012 г. въз
основа на
Регламент (EС)
1176/2011 Комисията
прие Доклад
за механизма
за предупреждение[5], в
който не
определи
Естония като
една от държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми в икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
Европейският
съвет
прикани
държавите
членки да приложат
специфичните
за всяка
държава препоръки
на Съвета за
2011 г. и да
превърнат
тези
приоритети в конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в програмите
им за
стабилност
или в програмите
за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да представят
своите
ангажименти
достатъчно рано,
за да бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 26
април 2012 г.
Естония
представи
своята
програма за
стабилност,
обхващаща
периода 2012—2015 г., и
националната
си програма за
реформи за
2012 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с член 5, параграф 1
от Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета оценка
на
програмата
за
стабилност
Съветът е на мнение,
че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози в
програмата
изглежда
реалистичен
за периода
2012—2013 г., когато
се очаква
ръстът на БВП
да бъде
средно около
2,4 %. В
пролетната
си прогноза
за 2012 г.
Комисията
предвижда
ръст на БВП
през 2013 г. от
3,8 %. Целта на
бюджетната
стратегия,
заложена в
програмата, е
да се гарантира
устойчива
бюджетна
политика,
която подкрепя
балансиран
растеж, чрез
постигане на
структурен
излишък и същевременно
осигуряване
на
достатъчни
бюджетни
маржове и
намаляване
на данъчната тежест
върху труда.
Стратегията
има за цел също
така да
отговори на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Програмата
цели преизпълнение
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) за
структурен
излишък от 2012 г.
нататък. СЦБ
е адекватно
отражение на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Въз
основа на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно салдо[6]
темпът на
нарастване
на
държавните разходи,
като се
отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, е
в съответствие
с целевия
показател за
разходите, заложен
в Пакта за
стабилност и
растеж, през
всички
години с
изключение
на 2013 г. (когато
е планирано
да бъде
постигната
СБЦ) и 2014 г.
Успоредно с
това
програмата
има за цел постигането
на номинален
излишък от 2014 г.
нататък.
Съотношението
на дълга към
БВП е доста
по-ниско от 60 %
от БВП и
съгласно
програмата
се очаква то
да намалява
след 2013 г., за да
достигне до
10 % през 2015 г.
(9)       През
2011 г. Естония
постигна
значителен
бюджетен
излишък.
Очакваният
ръст на
икономическия
растеж през 2012
г. в
пролетната
прогноза на
Комисията
изглежда
много по-слаб
от този през
2011 г., като се
прогнозира
спад от 7,6 % до 1,6 %,
от което
следва
необходимостта
от по-голям
контрол
върху ефективността
при
разходване
на средства.
Естония
планира да
въведе през
2012 г. структурно
правило за
балансиран
бюджет, което
да спомогне
за
запазването
на контрол
върху
разходите.
Веднага щом
бъде
въведено правилото
за
балансиран
бюджет, то
следва да бъде
допълнено
със
заздравяване
на задължителния
характер на
многогодишните
разходни
цели.
Следователно
Естония е
осъществила
частично
препоръката
от 2011 г. в тази
област.
(10)     Що се
отнася до
пазара на
труда, бяха предприети
редица
стъпки в
сферата на
данъчното
облагане на
труда.
Въпреки това
могат да
бъдат
засилени
стимулите за
труд като се
обърне
внимание на
тенденцията
за увеличаване
на броя на
получаваните
обезщетения
за
инвалидност
и
нетрудоспособност
и като се
увеличи
атрактивността
на трудовата
заетост за
хората с
ниски и с
високи
доходи, които
получават
обезщетения
за
безработица
и за
отглеждане
на дете.          Въпреки
че са налице
обещаващи
усилия за намаляване
на високата
безработица,
продължава
да бъде
висока дългосрочната
безработица
и
безработицата
сред младите
хора. В
резултат на
това нараства
рискът от
бедност за
децата в
домакинства
на
безработни,
като той
следва да
бъде преодолян
посредством
ефективни
социални
услуги,
включително
услуги за семейството.
Тази
подкрепа за
семейството
може да бъде
по-резултатна
без да се
влагат нови
средства
чрез по-добро
насочване на
семейните
обезщетения
и
обезщетенията
за отглеждане
на дете и
чрез
отстраняване
на неефективното
освобождаване
от подоходен
данък, свързано
с децата.
(11)     Мерките
в
националния
план за
действие за енергийна
ефективност
все още са
недостатъчни,
като се има
предвид
преходът от
обществен
към личен
транспорт.
Паркът от
нови леки
автомобили в
Естония е
най-енергоемкият
в ЕС.
Акцизите
върху
горивата са
недостатъчни,
за да се
постигне
промяна в
потребителското
поведение. Все
още не е
напълно
завършено
транспонирането
на няколко
директиви на
ЕС, свързани
с енергетиката.
Естония все
още трябва да
разнообрази
енергийните
си доставки.
Електроенергийната
инфраструктура
би могла да
бъде подобрена,
за да включи
все по-голямо
количество
електроенергия,
добивана от
вятър.
(12)     Съществено
се подобриха
качеството и
наличността
на
професионалното
образование,
като за 2012—2013 г.
са планирани
допълнителни
мерки за
модернизация.
Въпреки това
е необходимо
да се подобри
преходът от
общо към професионално
образование,
като може да
се разгледа
широкото
въвеждане на
по-голям брой
схеми за
образование
в работни
условия.
Участието в
обучение
през целия
живот се подобрява,
но досега не
е отделено
достатъчно
внимание на
нискоквалифицираните
работници.
Траен
проблем
остава
постигането
на
съответствие
между
образованието
и нуждите на
пазара на
труда. Освен
това е необходимо
спешно да се
реформира
горната
степен на
средно
образование,
както и
допълнително
да се подобри
предоставянето
на
образователни
услуги от
местните
органи.
Продължава
да е слабо
сътрудничеството
между
предприятията
и
институциите
за висше
образование,
а частта от
частния
сектор,
основана на знание,
следва да
бъде
допълнително
развита.
(13)     В
отговор на
демографската
тенденция на
намаляване
на
населението
и за да се
осигури
балансирано
и
конкурентно
регионално развитие,
в
по-дългосрочен
план е
необходимо
да се
гарантира
финансовата
стабилност на
местното
управление,
както и да се
осигури
по-добро
предоставяне
на
обществени
услуги на местно
равнище и да
се
оптимизира
използването
на
относително
разпокъсани
ресурси. По-голямата
част от
местните
управи, малки
по размер,
срещат
трудности
при
предоставянето
на
необходимите
социални,
здравни,
транспортни
и
образователни
услуги и
услуги, свързани
с трудовия
пазар, за
всички
граждани.
(14)     Естония
пое редица
ангажименти
по пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и
изпълнението
на
ангажиментите,
представени
през 2011 г., са
свързани с
насърчаване
на заетостта,
повишаване
на
конкурентоспособността
и увеличаване
на
устойчивостта
на публичните
финанси.
Комисията
оцени
изпълнението
на
ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са
взети
предвид в препоръките.
(15)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Естония. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
стабилност и
на националната
ѝ програма за
реформи.
Комисията взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и социално-икономическа
политика в
Естония, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския семестър
са изразени в
препоръките
в точки 1―5
по-долу.
(16)     Предвид
тази оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Естония и
неговото
становище[7] е
изразено
по-специално
в
препоръката
в точка 1
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Естония да
предприеме
следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
запази
стабилна
бюджетна
позиция като осъществява
бюджетните
планове,
както е предвидено,
като
гарантира
постигането
на средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ)
най-късно до 2013
г. и съблюдава
целевия
показател за
разходите. Да
допълни
планираното
правило за
балансиран
бюджет с
по-обвързващи
правила за
многогодишни
разходи в
средносрочната
бюджетна
рамка, както
и да продължи
да повишава
ефикасността
на
публичните
разходи и да
засили
борбата с
икономиката
в сянка.
2.           Да
засили
стимулите за
работа чрез
рационализиране
на системата
за социални
помощи и
увеличаване
на
гъвкавостта
при предоставянето
на
обезщетения
за
инвалидност,
безработица
и за
отглеждане
на дете, като
същевременно
гарантира
подходяща
социална
закрила. Да
подобри
предоставянето
на социални
услуги, като
същевременно
насочва
по-добре
семейните
обезщетения
и
обезщетенията
за отглеждане
на дете и
отстрани
освобождаванията
от подоходен
данък,
свързани с
децата, които
имат изкривяващ
ефект. Да
увеличи
участието на
младите хора
и
дългосрочно
безработните
лица на
пазара на
труда.
3.           Да
установи
по-ефективна
връзка между
обучението и
образованието
и нуждите на
пазара на
труда и да
укрепи
сътрудничеството
между
предприятията
и академичните
среди. Да
увеличи
възможностите
за
нискоквалифицираните
работници за
по-добър
достъп до
обучение
през целия живот.
Да насърчава
определянето
на приоритети
и
международното
измерение в
системите за
научни
изследвания
и иновации.
4.           Да
подобри
енергийната
ефективност,
в частност в
строителния
и
транспортния
сектор, и да
засили
екологичните
стимули във
връзка с
превозните
средства и
отпадъците,
включително
като
разгледа
стимули като
данъчното
облагане на
превозните
средства. Да
насърчава
използването
на енергия от
възобновяеми
източници, включително
чрез
модернизиране
на инфраструктурата
и чрез
законодателство.
Да продължи
изграждането
на
трансгранични
връзки, за да
се преодолее
относителната
пазарна
изолация.
5.           Да
подобри
устойчивостта
на
публичните финанси
на общините,
като
същевременно
подобри
ефективността
на местното
управление и
осигури
ефективно
предоставяне
на услуги,
по-специално
чрез
по-големи
стимули за
сливане или
засилено
сътрудничество
между общините.
Следва да се
въведат
подходящи
предложения
за реформи в
рамките на
разумни срокове.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2012)311 final
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047
[4]               Решение 2012/238/ЕС
на Съвета от
26 април 2012 г.
[5]               COM(2012)68 final
[6]               Салдото,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите
временни
мерки, както
е
преизчислено
от службите
на Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методология.
[7]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


				|

		52014DC0411

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Франция за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Франция за 2014 г. /* COM/2014/0411 final - 2014/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Франция за 2014 г.
и съдържаща
становище на
Съвета
относно програмата
за
конвергенция
на Франция за
2014 г.

Съветът
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
като
взе предвид
становището
на
Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
икономическа
политика,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март 2010
г.
Европейският
съвет постигна
съгласие по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова стратегия
за растеж и
работни
места —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която стратегия
е
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли 2010
г. въз основа
на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие решение
относно
насоки за
политиките
на държавите
членки по
заетостта,
като заедно
двата акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29 юни 2012
г. държавните
и
правителствените
ръководители
на държавите
членки взеха
решение
относно Пакт
за растеж и работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се използват
всички
възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно действията,
които да
бъдат
предприети
на равнището
на държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9 юли
2013 г. Съветът
прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Франция за
2013 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Франция за
периода 2012—2017 г. На 15
ноември 2013 г., в
съответствие
с
Регламент
(ЕС) № 473/2013[5],
Комисията
представи
становището
си относно
проекта на
бюджетен
план на
Франция за
2014 г.[6]
(5)
На 13
ноември 2013 г.
Комисията
прие
годишния обзор
на растежа[7], с
което
постави
началото на
европейския
семестър за
2014 г. за
координация
на икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
прие Доклад
за механизма
за предупреждение[8], в
който беше
посочено, че
Франция е
една от държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)
На 20
декември 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване на
финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от провеждане
на
диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)
На 5 март
2014 г.
Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед за
Франция, извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.[9]
Анализът на
Комисията
дава
основание да
се заключи,
че във
Франция
продължават
да са налице
макроикономически
дисбаланси,
които трябва
да бъдат
конкретно
следени и за които
са
необходими
решителни
политически
действия.
По-специално
влошаването
на
търговския
баланс и
конкурентоспособността,
както и
последиците
от високото
равнище на
задлъжнялост
на публичния
сектор заслужават
постоянно
политическо
внимание.
(8)
На 7 май
2014 г. Франция
представи
своята национална
програма за
реформи за
2014 г. и своята
програма за
стабилност
за 2014 г. Двете
програми бяха
оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)
Целта на
бюджетната
стратегия,
заложена в програмата
за
стабилност
за 2014 г., е да се
коригира
прекомерният
дефицит до
2015 г. и да се постигне
средносрочната
бюджетна цел
през 2017 г. В
програмата
се
потвърждава
предишната
средносрочна
бюджетна цел
за балансиран
в структурно
изражение
бюджет, която
е по-строга
от това,
което
изисква
Пактът за
стабилност и
растеж. В
програмата
се предвижда
намаляване
на дефицита
до 3 % от БВП
през 2015 г.,
което
надвишава
целевата
стойност, определена
в
препоръката
на Съвета от 21
юни 2013 г. От
друга страна,
планираният
(преизчисленият)
процент на
годишен напредък
в
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
е по-нисък от
минималното
изискване от
0,5 % от БВП. Като
цяло
бюджетната
стратегия,
заложена в
програмата, е
само частично
в
съответствие
с
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. В
програмата
се предвижда
държавният
дълг да
достигне
своя връх от
95,6 % от БВП през
2014 г. и 2015 г. и
след това да
спадне до 91,9 %
през 2017 г.
Макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози в
програмата е
реалистичен
за 2014 г. и леко оптимистичен
за 2015 г., като
БВП се
предвижда да
нарасне с 1,0 % и
1,7 % през тази и
следващата
година
спрямо 1,0 % и 1,5 % според
пролетната
прогноза на
Комисията от
2014 г. През април
2014 г.
независимият
Върховен
съвет за
публичните
финанси („Haut Conseil des finances publiques“) излезе със
становище по
отношение на
макроикономическия
сценарий в
програмата.
На 5 март 2014 г.
Комисията
препоръча на
Франция да положи
допълнителни
усилия, за да
гарантира
пълното
спазване на
препоръката
на Съвета
съгласно
процедурата
при прекомерен
дефицит. В
програмата
за стабилност
са очертани
редица
допълнителни
мерки през
2014 г., сред
които
анулирането
на ведомствените
бюджетни
кредити,
които следва
да се приемат
като част от
допълнителен
бюджет, и
първите
резултати от
плана за
икономии в
размер на 50
милиарда
евро, обявен
от правителството.
Въз основа на
това, и като
се има предвид
фактът, че
фискалната
корекция, постигната
през 2013 г. е
по-висока от
очакваното
към момента
на
препоръката
на Комисията,
може да се
счита, че
програмата
като цяло
отговаря на
препоръката
на Комисията.
Мерките за
фискална
консолидация
не са достатъчно
конкретни, за
да
гарантират
надеждно
корекцията
на
прекомерния
дефицит до
2015 г., което се
подкрепя от
прогнозата
на Комисията
за дефицит от
3,4 % от БВП през
следващата
година и
основна
структурна
корекция,
която далеч
не
съответства
на равнището,
препоръчано
от Съвета.
Освен това остават
рисковете
целите на
правителството
да не бъдат
изцяло
постигнати.
По-специално
част от
допълнителните
мерки,
обявени в програмата
за 2014 г., остава
да бъдат
приети и
планираният
размер на
икономии за
2015 г. е много
амбициозен.
Спрямо
прогнозата
на Комисията
фискалната
корекция
през 2013—2014 г. е
недостатъчна
с 0,2 процентни
пункта от
БВП, изразена
като
(коригирана)
промяна в структурното
салдо, и с 0,1
процентни
пункта от БВП
от гледна
точка на броя
на мерките, определени
като
необходими
към момента
на препоръката
на Съвета.
Въз основа на
своята
оценка на
програмата и
прогнозата
на Комисията,
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че
мерките в
основата на
бюджетната
стратегия
трябва да
бъдат
допълнително
уточнени и че
са необходими
допълнителни
усилия, за да
се спази
препоръката
на Съвета и
да се осигури
съответен
план за
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
след това.
По-специално
допълнителни
усилия
трябва да
бъдат предвидени
в
предстоящия
закон за
изменение на
бюджета за 2014 г.
(10)
Предвид
високия
държавен
дълг, който
продължава
да нараства,
и факта, че
крайният срок
за
коригиране
на прекомерния
дефицит беше
удължен до 2015 г.,
още по-важно
е стриктното
изпълнение
на бюджета за
2014 г. и
неотклонното
полагане на
значителни усилия
за
консолидация
през 2015 г.
По-специално
увеличаването
на
публичните
разходи следва
да бъде много
по-бавно от
предишните
години, както
е планирано
от френското
правителство.
Следователно
съществува
необходимост
от
допълнително
уточняване
на
стратегията
за
намаляване
на разходите
чрез засилване
на текущия
преглед на
разходите,
включително
чрез
преопределяне,
когато е
уместно, на
обхвата на
действията
на правителството. Значителни
краткосрочни
икономии не
могат да
бъдат
постигнати
без
значително
намаление на
увеличените
разходи за
социално
осигуряване,
които
представляват
почти половината
от разходите
за публичния
сектор. Това
предполага
ограничаване
на здравните
и
пенсионните
разходи,
например
чрез определяне
на
по-амбициозни
годишни цели на
разходите за
здравеопазване
и временно
замразяване
на пенсиите,
както и на
други социални
обезщетения,
както се
предвижда понастоящем
от
правителството.
Освен
това с
планирания
нов закон за
децентрализация
следва да се
рационализират
различните
административни
нива във Франция,
така че да се
премахне
административното
припокриване
и да се
постигнат
допълнителни
синергии,
повишена ефективност
и икономии
чрез сливане
или елиминиране
на
административни
нива. В това отношение
структурните
реформи,
заложени в
програмата
за
стабилност,
не само ще
влязат в сила
едва в
средносрочен
план, макар
че
предвиденият
в програмата
график вече е
изготвен,
но са също и
изложени на
значителни
рискове по
отношение на
изпълнението.
Трябва също
така да се
засили
контролът на
разходите на
местните
органи,
включително
чрез ограничаване
на годишния
ръст на
данъчните приходи
на местното
управление,
като същевременно
стриктно се
прилага
планираното
намаляване
на
безвъзмездни
средства от
правителството.
Освен
необходимостта
от икономии в
краткосрочен
план
дългосрочната
устойчивост
на
публичните
финанси също
предизвиква
загриженост.
При все че
публичните
разходи за
здравеопазване
са под
контрол през
последните
няколко
години,
необходими
са допълнителни
усилия за
подобряване
на икономическата
ефективност
на системата
на здравеопазване.
По-специално
съществува
необходимост
от прилагане
на политики
за допълнително
ограничаване
на разходите,
тъй като
предвижданията
са системата
на
здравеопазването
да бъде
изправена
пред
значително
увеличение
на разходите
в
средносрочен
и дългосрочен
план.
Областите, в
които трябва
да се повиши
ефективността,
включват
фармацевтичните
и административните
разходи,
както и
болничните
грижи.
Накрая, през
декември 2013 г.
беше приета
пенсионна
реформа с
оглед
осигуряване
на
дългосрочната
устойчивост
на системата.
Пенсионната
реформа
обаче няма
да бъде
достатъчна
за
премахване
на дефицита
на системата,
по-специално
дефицитът,
възникващ от
схемите за
държавни
длъжностни
лица и служители,
работещи в
редица
контролирани
от държавата
дружества.
Като цяло,
според прогнозите
на френските
органи,
новите пенсионни
мерки ще
намалят само
наполовина общия
дефицит на
системата до
приблизително
0,5 % от БВП до
2020 г. Освен
това
съществуват
значителни
рискове за
размера на
корекцията,
тъй като
макроикономическият
сценарий, на
който се
основават
тези
прогнози, би
могъл да се
окаже твърде
оптимистичен.
Новосъздаденият
комитет за
мониторинг
на пенсиите (Comité
de Suivi des retraites) следва
да гарантира
постепенното
премахване
на дефицита
на системата.

(11)
Франция
е сред
държавите
членки, в
които разходите
за труд са
най-високи.
По-специално високата
данъчна
тежест върху
труда
намалява
рентабилността
на предприятията.
С цел
подпомагане
на конкурентоспособността
по отношение
на себестойността
френското
правителство
предприе
редица
инициативи
за
намаляване
на данъчната
тежест върху
труда. През
декември 2012 г.
беше прието
данъчно
облекчение
за
конкурентоспособност
и заетост (CICE),
което
отговаря на
намаление на
разходите за
труд при
възнаграждения,
които са
по-ниски от
два пъти и
половина
минималната
работна
заплата.
Друго намаление
на разходите
за труд с
10 милиарда евро
бе обявено
като част от
„Пакта за
отговорност
и
солидарност“ през
януари 2014 г.
Двете мерки
ще възлизат
на 30 милиарда
евро, или 1,5 % от
БВП, което е
съизмеримо с
общото
нарастване
на
корпоративното
облагане,
отбелязано
през 2010—2013 г., и ще намали само
наполовина
разликата
между
Франция и
средното
равнище за
еврозоната
по отношение
на
социално-осигурителните
вноски, плащани
от
работодателя.
Освен това
фирмите
износители,
за които са
характерни
високи
заплати, ще
се
възползват в
по-малка
степен от CICE от фирмите
без износ,
което
отслабва
ефекта на
мярката за
конкурентоспособността.
Пактът за
отговорност
и
солидарност
включва намаляване
на разходите
за труд за
ниски заплати,
както и
намаление,
засягащо
заплатите
между 1,6 и 3,5
пъти
минималната
работна
заплата.
Посочената
мярка, която
се очаква да
влезе в сила
от 2016 г., би
имала
по-пряко въздействие
върху
фирмите
износители.
Системата на
определяне
на заплатите
във Франция
често води до
нарушаване
на
структурата
на
възнагражденията
и ограничава
възможностите
на
предприятията
да адаптират
заплатите в
условията на
икономически
спад. Висшият
съвет за
финансиране
на социалната
закрила („Haut Conseil du financement
de la Protection sociale“) направи
оценка на въздействието
на различни
сценарии за
освобождаване
от
социално-осигурителни
вноски върху
заетостта, но
въздействието
върху развитието
на работната
заплата и
конкурентоспособността
бе слабо
засегнато.
Въпреки широките
изключения
обаче,
предоставени
по отношение
на
работещите
на минимално
заплащане,
разходите за
труд при
такава
заплата
остават високи.
Тези
изключения
допринесоха
за задържането
на разходите
за труд през 2013
г., което е
положително
развитие, но равнището
на
минималната
работна
заплата във
Франция е
такова, че тя
осигурява
едно от
най-високите
нива на
покупателна
способност в
ЕС. Затова
минималната
заплата
следва да
продължи да
се развива по
начин, който
е в подкрепа
на
конкурентоспособността
и създаването
на работни
места. Във
Франция
съществуват
само няколко
изключения
от законоустановеното
минимално
заплащане и
са
необходими
допълнителни
усилия за
намаляването
на разходите
за труд, що се
отнася до
уязвимите групи.
(12)
Франция
отбелязва
отстъпление
в световната
класация на
редица
международни
проучвания
на бизнес
средата. Като
част от „шоковото
опростяване“,
започнато
през юли 2013 г.,
бяха положени
усилия за
улесняване
на връзката
между
предприятията
и
администрацията,
но
съществува
необходимост
от по-нататъшно
подобряване
на бизнес
средата.
Освен това
редица мерки,
разгледани в
рамките на плана
за
опростяване,
все още
трябва да
бъдат определени
и изпълнени.
По-конкретно
следва да се
обърне
специално
внимание на
разпоредбите
от кодекса на
труда или на
счетоводните
правила,
свързани със
специфични
прагови
стойности
според
големината,
които възпрепятстват
растежа на
френските
дружества.
Това може би
допринася за
затрудненията
на МСП да
постигнат
размер, който
би им позволил
да изнасят и
да правят
иновации.
Политическите
инициативи
за
насърчаване
на НИРД и
иновации от
частните
дружества,
по-специално
данъчният
кредит за
научни
изследвания
и центровете
на
конкурентоспособност,
досега дават
смесени
резултати.
Спадащият дял
на
промишления
отрасъл във
френския частен
сектор се
изразява в
стагнация на
разходите за
НИРД на
частните
дружества,
въпреки значителните
усилия на
равнище
предприятие.
Вследствие
на това
голяма част
от разходите
за НИРД
остава
финансирана
с публични средства
— пряко чрез
публичните
научноизследователски
организации
или косвено
чрез
субсидии.
Следва да
бъде
допълнително
подобрена ефективността
на
съществуващите
инструменти с
цел да се
стимулират
по-големи
разходи за НИРД
в частните
предприятия
и иновации в
частния
сектор.
По-специално
със
средствата,
отпуснати на
центровете
на
конкурентоспособност,
би могло
по-успешно да
се постига ефект
от мащаба и
да се подобри
разпространението
на иновации.
Освен това
ефективността
на тази
политика би
могла да
бъдат засилена,
като се дава
възможност
на тези центрове
да се
превърнат в
истински
мрежи от фирми
с
положително
странично
въздействие.
Накрая,
разходите за
данъчния
кредит за
научни изследвания
се очаква да
достигнат 5,8
милиарда
евро през 2014 г.
(близо 0,3 % от
БВП). Въпреки
разходите за
тази мярка,
не е налице
последваща
оценка на
нейната
ефективност
за НИРД.
(13)
Макар
пречките,
свързани с
правни форми,
изисквания
за дялово
участие или
тарифи, да
бяха
премахнати
за
определени професии
(напр.
ветеринарни
лекари), все
още има
значителни
препятствия
за навлизане в
повечето
професии или
тяхното
упражняване
(напр.
таксита,
сектора на
здравеопазването,
нотариусите
и
юридическите
професии в
по-общ план).
Принципът на
numerus clausus за достъп
до много
професии
(лекари,
фармацевти и
др.) все още
пречи на
достъпа до
услуги и може
да бъде
преразгледан,
без да се
излагат на риск
качеството и
безопасността.
До момента не
е извършена
цялостна оценка
на
необходимостта
и
пропорционалността
на
ограниченията,
засягащи
регулираните
професии. В
сектора на
търговията на
дребно все
още остават
утежнени
изисквания
за
получаване
на
разрешение
за откриването
на търговски
обекти,
по-специално
поради градоустройствени
регулации, и
забрана за
продажби на
загуба, което
има
неблагоприятно
въздействие
върху
конкуренцията
и потребителите.
Към момента
няма приети
конкретни
мерки от
Франция за
премахване
на пречките
за навлизане
на пазара в
сектора на
търговията на
дребно. По
отношение на
доставките
на електроенергия
и газ е в ход
постепенна
отмяна на
регулираните
цени за
небитови
клиенти. Все
още са налице
регулирани
цени за домакинствата,
като по
отношение на
електроенергията
те са
определени
под нивата на
разходи, като
по този начин
се
ограничава
достъпът на
алтернативни
доставчици.
Що се отнася до
енергийните
междусистемни
връзки, текущите
проекти,
по-специално
с Испания,
следва да
бъдат
реализирани
с цел
засилване на електропреносните
и
газопреносните
мрежи със
съседните
държави. В
железопътния
сектор
бариерите
пред
навлизането
на пазара все
още
възпрепятстват
ефективното
функциониране
на пазара.
Франция не е
отворила за
конкуренция
своя
вътрешен
пазар за пътнически
железопътен
превоз, с
изключение
на международните
услуги,
където са
налице
няколко нови
участници. Тя
започна
реформа на
железопътна
система с
оглед
повишаване
на финансовата
ѝ
устойчивост.
През
октомври 2013 г.
беше
представен
проектозакон,
който
понастоящем
се обсъжда от
парламента.
Сред
представените
мерки е
създаването
на функцията
на пълноправен
управител на
инфраструктура
във
вертикално
интегрирана
структура,
включваща
историческия
оператор.
Тази нова структура
може да
попречи на
достъпа до
мрежата на алтернативните
оператори.
(14)
Във
Франция
общата
данъчна
тежест е
висока и
продължава
да расте.
През 2013 г.
съотношението
между
данъчните
приходи и БВП
достигна 45,9 % —
едно от
най-високите
в ЕС, с
увеличение
от 3,3
процентни
пункта от
началото на
фискалната консолидация
през 2010 г. В
този
контекст специална
комисия („Assises de la fiscalité”“)
даде
предложения
за реформа на
данъчната система.
Досега е
постигнат
скромен
напредък в
намаляването
на
законоустановените
ставки на
подоходния и
корпоративния
данък и увеличаването
на
ефикасността
на ДДС. Вместо
това
временната
допълнителна
такса върху
големите
дружества е
удължена до
2015 г., което ще
доведе до
съвкупна
законоустановена
максимална
ставка на
корпоративния
данък от 38,1 %
(законоустановената
ставка вече една
от
най-високите
в ЕС в размер
на 33,3 %). Френското
правителство
обяви
постепенно
намаляване
на
законоустановената
ставка на 28 %
до 2020 г., но няма
информация
за точния
момент на
мярката. През
последната
година е постигнат
също така
ограничен
напредък в
намаляването
и
рационализиране
на данъчните
разходи в
областта на
подоходното
облагане.
Въпреки
постигането
на известен
напредък в
областта на
данъчното
облагане,
свързано с
околната
среда (напр.
постепенното
въвеждане на
въглероден
данък, или „Сontribution
climat énergie“), делът на
този вид
данъчно
облагане в БВП
продължава
да е нисък.
По-специално
акцизите във
Франция не се
индексират с
инфлацията и
някои
значителни вредни
за околната
среда
субсидии,
като преференциалната
тарифа на
акциза върху
дизелово
гориво,
продължават
да
съществуват.
Накрая,
през 2013 г. не
бяха
предприети
допълнителни
мерки, за
отстраняване
на елементите
в
корпоративното
облагане,
благоприятстващи
задлъжнялостта,
с оглед
предотвратяване
на
по-нататъшно
увеличаване
на частната задлъжнялост.
(15)
Независимо
от
предприемането
на редица политически
мерки във
Франция,
ситуацията на
пазара на
труда
продължи да
се влошава през
2013 г. и все още
са налице
значителни
предизвикателства. Безработицата
продължи да
нараства до
10,3 % през 2013 г.
(спрямо 7,5 %
през 2008 г.).
Френският
пазар на труда
продължава
да бъде
сегментиран,
с много ниски
нива на
преход от
временни към
постоянни
договори
(вероятността
от
преминаване
от временна
на постоянна
работа през
2010 г. беше едва
10,6 % в
сравнение с
25,9 % средно за
ЕС).
Междуотрасловото
споразумение
за
осигуряването
на работни
места намери
израз в
закон, приет
през юли 2013 г.
Макар че тази
реформа
представлява
положителна
стъпка, на
този етап
въздействието
ѝ остава
неравно.
По-специално много
малко
дружества
използваха
споразуменията
на дружествено
равнище,
създадени от
закона, за да
увеличат
гъвкавостта
на условията
на труд в
случай на
временни
икономически
затруднения.
Все пак броят
на
уволненията,
за които са
се обърнали
към съда, е
намалял значително.
Въпреки че
през 2014 г. се
състояха
преговори
между
социалните
партньори за
реформа на
системата за
обезщетения
при безработица,
от новото
споразумение
не се очаква
значително
намаляване
на дефицита
на системата.
Кумулираният
дефицит на
системата за
обезщетения
при
безработица,
който бе близо
1 % от БВП през
2013 г., налага
приемането
на допълнителни
структурни
мерки за
гарантиране
на нейната
устойчивост.
По-специално
някои
елементи,
като
например
условията за допустимост,
постепенното
намаляване
на обезщетенията
с времето или
коефициентите
на
заместване
за
работниците
с най-високите
възнаграждения,
бяха само
незначително
променени
след
последното
споразумение
между
социалните
партньори
през март 2014 г., и
те следва да
бъдат
допълнително
адаптирани, за
да се
гарантират
адекватни
стимули за работа.
Благодарение
на
последователните
пенсионни
реформи, през
последните
три години се
наблюдава
постоянно
нарастване
на процента
на заетост на
работниците
на възраст
между 55 и 64
години.
Въпреки това
процентът на
заетост сред
по-възрастните
работници във
Франция (45,6 %
през 2012 г.)
остава доста
под средния
за ЕС (- 4,5
процентни
пункта), като
само 55 % от
по-възрастните
работници
във Франция се
пенсионират
непосредствено
след приключване
на заетостта
(2008—2011 г.). В
резултат на
това
равнището на
безработица
за тази група
се е
увеличило
значително
през
последните
няколко
години. Следователно
съществува
необходимост
от засилване
на мерките за
подобряване
на тяхната
пригодност
за заетост в
рамките на
преглед на стимулите
за тях да
останат или
да се върнат
на работа.
(16)
Проучването
за 2013 г. на
Програмата
за международно
оценяване на
учениците
показа, че неравенство
в
образованието
във Франция е
сред
най-високите
в страните от
ОИСР. Една шеста
от младите
хора във Франция
напускат
системата на
образование
и обучение
без
квалификация.
Това е особено
обезпокоително,
тъй като
процентът на
безработица
на младите
хора беше 25,5 % в
края на 2013 г.,
като рискът
от безработица
е почти два
пъти по-висок
за най-слабо
квалифицираните
млади хора.
Инициативите
за насърчаване
на
чиракуването
следва да
достигат
по-специално
най-слабо
квалифицираните
млади хора. Известен напредък
бе отбелязан
при
решаването
на този
въпрос чрез
стартирането
на реформата
на
задължителното
образование през
юли 2013 г. и
приемането
на закон за
професионалното
образование
и обучението
през целия
живот през
март 2014 г.
Твърде рано е
обаче да се
прецени дали
тези мерки
действително
ще намалят
неравенствата
в образователната
система, а
новият план,
обявен през
януари 2014 г. и
насочен към
долния курс
на средното
образование
в училищата в
области в
неравностойно
положение,
все още трябва
да бъде
приложен. На
последно
място, преходът
от училище
към работа е
улеснен, но
броят на
стажантите
се понижил
през 2012 г. и
тези, които
се
възползват
от схемите,
все по-често
са студенти
от висшите
учебни заведения.
(17)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Франция. Тя
извърши оценка
на
програмата
за
стабилност и
националната
програма за
реформи. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика във
Франция, но и
тяхното съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Съюза чрез
принос на
равнището на
ЕС към
бъдещите национални
решения.
Препоръките
ѝ в
рамките на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1—7
по-долу.
(18)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Франция,
като
становището
му[10]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(19)
С оглед
на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи и програмата
за
стабилност.
Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
изразени
по-специално
в препоръки 1—6
по-долу.
(20)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
също така
извърши
анализ на
икономическата
политика на
еврозоната
като цяло. Въз
основа на
този анализ
Съветът
отправи специфични
препоръки
към
държавите
членки, чиято
парична единица
е еврото.
Франция
следва също
така да
гарантира
пълното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки,
ПРЕПОРЪЧВА
на Франция да
предприеме
следните
действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           Да
укрепи
бюджетната
стратегия,
включително
чрез
допълнително
уточняване
на
съответните
мерки, за 2014 г. и
след това, за
да гарантира
коригирането
на прекомерния
дефицит по
устойчив
начин до 2015 г.
чрез
постигане на
структурната
корекция, посочена
в
препоръката
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит.
Трайната
корекция на
фискалните
дисбаланси
изисква
надеждно
прилагане на
амбициозни
структурни
реформи с цел
повишаване
на капацитета
за
адаптиране и
насърчаване
на растежа и
заетостта.
След
коригирането
на прекомерния
дефицит да се
стреми към
структурна
корекция за
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
от най-малко
0,5 % годишно,
даже и повече
при
благоприятни
икономически
условия или ако
е необходимо,
за да се
гарантира
спазването
на правилото
за дълга, с
цел
установяването
на устойчива
низходяща
тенденция на
високото
съотношение
на
консолидирания
държавен
дълг към БВП.
Да увеличи
усилията за
постигане на
по-добра
ефективност
във всички
подсектори
на държавното
управление,
включително
посредством
преопределяне,
когато е
уместно, на
обхвата на
действията
на правителството.
По-специално
да
предприеме
стъпки да
намали
значително,
като започне
от 2015 г.,
нарасналите
разходи за
социално
осигуряване,
например
чрез
въвеждане на
по-амбициозни
годишни
разходни
цели за
здравеопазването,
овладяване
на
пенсионните
разходи и
рационализиране
на семейните
обезщетения
и помощите за
жилищно
настаняване.
Да определи
точен график
на текущия
процес на
децентрализация
и да
предприеме
първи стъпки до
декември 2014 г. с
оглед на
премахването
на
административното
дублиране,
улесняването
на
сливанията
между
местните
администрации
и изясняване
на
отговорностите
на всяко ниво
на местното
управление.
Да въведе
таван на
годишния
ръст на
данъчните приходи
на местното
управление,
като същевременно
намалява по
план
безвъзмездните
средства от правителството.
Освен
необходимите
краткосрочни
икономии да
предприеме
стъпки за справяне
с ръста на
публичните
разходи за здравеопазване,
предвиден в
средносрочен
и
дългосрочен
план, в това
число и в
областта на
разходите за
фармацевтични
продукти,
както и да
вземе
допълнителни
мерки, когато
и където е
необходимо,
за
привеждане
на пенсионната
система в
равновесие
до 2020 г. по
устойчив
начин, със
специален
акцент върху
съществуващите
специални
режими.
2.           Да
гарантира
трайното
намаление на
разходите за
труд, произтичащо
от „crédit d’impôt pour
la compétitivité et l'emploi“. Да
предприеме
действия за
допълнително
намаляване
на плащаните
от работодателя
социално-осигурителни
вноски в съответствие
с
ангажиментите,
поети в
рамките на
Пакта за
отговорност
и солидарност,
като
гарантира, че
никакви
други мерки
нямат
обратен
ефект и че
заложените
понастоящем
цели се
запазват. Да
направи допълнителна
оценка на
икономическото
въздействие
на
освобождаването
от
социално-осигурителни
вноски, като
поставя
акцент върху
заетостта,
ръста на
заплащането
и
конкурентоспособността,
и при
необходимост
да вземе подходящи
мерки. Да
намали
допълнително
на разходите
за труд по
неутрален за
бюджета начин,
а именно в
долния край
на скалата на
заплащанията,
особено чрез
целеви
намаления на
социално-осигурителните
вноски за
сметка на
работодателя,
като се
вземат
предвид различните
схеми за
подпомагане
на заплащането.

3.           Да
опрости
административните,
данъчните и
счетоводните
правила за дружествата
и да
предприеме
до декември 2014
г. конкретни
мерки за
прилагане на
текущия
правителствен
„план за
опростяване“.
Да премахне
регулаторните
препятствия
пред растежа
на дружествата,
по-специално
чрез преглед
на критериите,
основани на
тяхната
големина, в
регулаторните
актове, за да
се избегнат
праговите
ефекти. Да
предприеме
стъпки за
опростяване
и
подобряване
на
ефективността
на политиката
в областта на
иновациите, а
именно чрез
оценка и, при
необходимост,
адаптиране
на „crédit d’impôt
recherche“. Да
гарантира, че
ресурсите се
насочват към
най-ефективните
центрове на
конкурентоспособност,
и да
насърчава
допълнително
икономическото
въздействие
на
иновациите,
разработени в
центровете.
4.           Да
премахне
неоснователните
ограничения
по отношение
на достъпа до
регулираните
професии и
тяхното
упражняване
и да намали
разходите за
навлизане на
пазара, както
и да насърчи
конкуренцията
в областта на
услугите. Да
предприеме
по-нататъшни
действия за
намаляване
на
регулаторната
тежест,
засягаща
функционирането
на сектора на
търговията
на дребно,
по-специално
чрез опростяване
на
получаването
на
разрешения
за откриване
на търговски
обекти и
премахване
на забраната
за продажба
на загуба.
Като поддържа
едновременно
достъпни
условия за
уязвимите
групи от
населението,
да гарантира,
че
регулираните
тарифи за газ
и
електроенергия
за битови
потребители
са
определени на
адекватно
равнище,
което не
представлява
пречка за
конкуренцията.
Да увеличи
капацитета
на
електропреносните
и газопреносните
мрежи с
Испания;
по-специално
да увеличи
капацитета
на газовите
междусистемни
връзки за
пълноценно
интегриране
на
иберийския газов
пазар с
европейския
пазар. В
железопътния
сектор — да
гарантира
независимостта
на новия
„единен
управител на
инфраструктурата“
спрямо
историческия
оператор и да
предприеме
стъпки за
отваряне на
пазара на
вътрешните
услуги за
пътнически
превоз за
конкуренция
преди 2019 г.
5.           Да
намали
данъчната
тежест върху
труда и да
увеличи
усилията за
опростяване
и повишаване
на
ефективността
на данъчната
система. За
тази цел,
като започне
от бюджета за
2015 г., да вземе
мерки: да
премахне
неефективните
разходи,
свързани с
подоходното
и
корпоративното
облагане, въз
основа на
последните
оценки и инициативата„Assises de la fiscalité“, като
същевременно
намали
законоустановените
ставки; да предприеме
допълнителни
мерки за
премахване
на
елементите в
корпоративното
облагане,
благоприятстващи
задлъжнялостта;
да разшири
данъчната
основа, и
по-специално
на потреблението;
да премахне
постепенно
вредните за
околната
среда
субсидии.
6.           Да
предприеме допълнителни
мерки за
преодоляване
на липсата на
гъвкавост на
пазара на
труда, в частност
да вземе
мерки за
реформа на
условията на „accords de maintien de l’emploi“,
така че да
бъдат
възприети в
по-висока
степен от
дружества,
които са
изправени пред
трудности. Да
предприеме
допълнителни
мерки за реформа
на системата
за
обезщетения
при безработица,
след
консултации
със социалните
партньори, за
да се
гарантира
нейната устойчивост,
като
същевременно
се гарантира,
че тя
осигурява
адекватни
стимули за
завръщане на
работа. Да
засили
консултирането
и обучението
за
по-възрастни
работници и
да преразгледа
съответните
специални
режими за обезщетения
при
безработица.
7.           Да
извърши
модернизирането
на професионалното
образование
и обучение,
да осъществи
реформата на
задължителното
образование
и да
предприеме допълнителни
действия за
намаляване
на неравенствата
в
образованието,
по-специално
чрез
засилване на
мерките
относно преждевременното
напускане на
училище. Да
гарантира, че
активните
политики на
пазара на труда
оказват
ефективна
подкрепа на
най-уязвимите
групи. Да
подобри
прехода от
училище към
работа,
по-специално
чрез
по-нататъшно
развитие на
чиракуването,
с конкретен
акцент върху
нискоквалифицираната
работна ръка.

Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2014) 411 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 и P7_TA(2014)0129.
[5]               ОВ L 140, 27.5.2013 г.,
стр. 11.
[6]               C(2013) 8004 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 81 final.
[10]             Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета.


title: 2008/405/ЕО: Препоръка на Комисията от 28 май 2008 година относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата 2-нитротолуол и 2,4-динитротолуол (нотифицирано под номер C(2008) 2233) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               31.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 141/20

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 28 май 2008 година
   относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата 2-нитротолуол и 2,4-динитротолуол
   (нотифицирано под номер C(2008) 2233)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/405/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 г. за оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества (1), и по-специално член 11, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93 следните вещества са определени като приоритетни вещества за оценка в съответствие с Регламент (ЕО) № 2364/2000 на Комисията от 25 октомври 2000 г. относно четвъртия списък с приоритетни вещества, предвидени по силата на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (2):

                           —

                           2-нитротолуол,

                           —

                           2,4-динитротолуол.

               (2)

               Докладващата държава-членка, определена съгласно посочените регламенти, извърши дейности по оценка на рисковете за хората и околната среда от тези вещества съгласно Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията от 28 юни 1994 г. за установяване на принципите за оценка на рисковете за хората и околната среда от съществуващи вещества (3) и предложи стратегия за ограничаване на рисковете съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета.

               (3)

               Бяха проведени консултации с Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (SCHER) и той даде становища по отношение на оценките на рисковете, извършени от докладчика. Становищата бяха публикувани на интернет адреса на Научния комитет.

               (4)

               Резултатите от оценката на рисковете и последващите резултати от стратегиите за ограничаване на рисковете бяха представени в съответното съобщение на Комисията (4).

               (5)

               Въз основа на тази оценка е уместно да се препоръчат някои мерки за ограничаване на рисковете от определени вещества. За веществата, които не са изрично изброени, няма препоръки към адресатите на настоящата препоръка.

               (6)

               Препоръчаните мерки за ограничаване на рисковете за работниците следва да бъдат разглеждани в рамките на законодателството за закрила на работниците, за което се смята, че осигурява адекватна рамка за ограничаване до необходимата степен на рисковете от съответните вещества.

               (7)

               Мерките за ограничаване на рисковете, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 15, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 793/93,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1
   2,4-ДИНИТРОТОЛУОЛ
   (CAS № 121-14-2; EINECS № 204-450-0)
   Мерки за ограничаване на рисковете за околната среда (1, 2, 3)

               1.

               В разрешенията, издавани в съответствие с Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), компетентните органи в съответните държави-членки следва да определят условия, норми за допустими емисии или еквивалентни параметри, или технически мерки по отношение на 2,4-динитротолуола, за да действат в съответствие с най-добрите налични техники (НДНТ), като отчитат техническите характеристики на разглежданите инсталации, тяхното географско местоположение и условията на местната околна среда.

               2.

               Държавите-членки следва да контролират внимателно прилагането на НДНТ по отношение на 2,4-динитротолуола и да докладват на Комисията за всички значими факти в рамките на обмяната на информация за НДНТ.

               3.

               Местните емисии във водната среда и въздушните емисии на 2,4-динитротолуол следва, когато е необходимо, да се контролират чрез национални разпоредби, за да се гарантира, че няма да има рискове за околната среда.

         РАЗДЕЛ 2
   АДРЕСАТИ

               4.

               Адресати на настоящата препоръка са всички сектори, които внасят, произвеждат, транспортират, съхраняват, изготвят препарати или извършват друга обработка, използват, обезвреждат или възстановяват разглежданите вещества, както и държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 28 май 2008 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).

      (2)  ОВ L 273, 26.10.2000 г., стр. 5.

      (3)  ОВ L 161, 29.6.1994 г., стр. 3.

      (4)  ОВ C 134, 31.5.2008 г., стр. 4.

      (5)  ОВ L 24, 29.1.2008 г., стp. 8.


title: 2012/771/ЕС: Препоръка на Комисията от 6 декември 2012 година относно мерките за насърчаване на трети държави да прилагат минимални стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане

text:
               12.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 338/37

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 6 декември 2012 година
   относно мерките за насърчаване на трети държави да прилагат минимални стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане
   (2012/771/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съществуването на обусловени от фискалния суверенитет различия в данъчното законодателство е като цяло прието в международен план. В този контекст някои, обикновено по-малки, трети държави с по-ограничени финансови нужди предпочетоха да облагат доходите както на физическите, така и на юридическите лица с ниски или дори нулеви данъчни ставки. Сами по себе си подобни данъчни политики не винаги са нежелани, стига въвелата ги държава да участва в международно сътрудничество, позволяващо на останалите държави да прилагат данъчната си политика.

               (2)

               Въпреки това политиките, които съдържат ниски или дори нулеви данъчни ставки върху дохода, често се характеризират с липса на прозрачност или обмен на информация с други държави. Въпросните държави привличат инвестиции, предлагайки убежище за някои видове непостоянни доходи или капитали на чуждестранни лица, като им предоставят възможност за укриване на съществуването на тези доходи или капитали от данъчната администрация на тяхната държава на пребиваване.

               (3)

               За решаването на тези проблеми бяха предприети многобройни инициативи в рамките на редица международни форуми, като например Организацията за икономическо сътрудничество и развитие или Г-20. В допълнение Световният форум относно прозрачността и обмена на информация за данъчни цели (наричан по-долу „Световният форум“) разработи стандарти за прозрачност и обмен на информация за данъчни цели. През 2009 г. Световният форум реши да преразгледа начина на прилагане на тези стандарти. Той участва в цялостен процес по партньорска проверка, като много юрисдикции с традиционно ниски данъчни нива се съгласиха да сключат двустранни споразумения за обмен на информация по данъчни въпроси.

               (4)

               В рамките на Съюза въпросите във връзка с прозрачността и обмена на информация са разгледани в Директива 2011/16/ЕС от 15 февруари 2011 г. относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО (1). Освен това в Съюза съществува консенсус, изразен в посочения в приложение 1 към Заключенията на Съвета по икономически и финансови въпроси от заседанието на 1 декември 1997 г. относно данъчната политика (2) Кодекс на поведение в областта на данъчното облагане на предприятията, относно неприемливостта на вредните данъчни мерки, което затруднява държавите членки при запазването или въвеждането на такива мерки. Освен това редица мерки, които потенциално попадат в обхвата на Кодекса на поведение, са обект на задълбочена проверка съгласно правилата за държавна помощ, определени в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               (5)

               В отношенията си с трети държави Съюзът се стреми да ги убеди да подкрепят принципите на Съюза относно прозрачността и обмена на информация (подобно на общоприетите международни стандарти за прозрачност и обмен на информация) и премахването на вредни данъчни мерки, както е описано в Съобщението на Комисията за насърчаване на доброто управление в областта на данъчното облагане (3) и Съобщението на Комисията — Данъчното облагане и развитие. Сътрудничество с развиващите се държави за насърчаване на доброто управление в областта на данъчното облагане (4).

               (6)

               Държавите членки, чиито данъчни приходи бяха неблагоприятно засегнати от липсата на прозрачност или от вредни данъчни мерки от страна на трети държави, предприеха стъпки за разрешаване на тези проблеми. Данъкоплатците обаче реагират на подобни действия, като насочват дейността или сделките си през други по-незащитени юрисдикции. Европейският съюз е изложен особено силно на подобен риск предвид свободата на икономическите оператори да извършват стопанска дейност навсякъде в Съюза. Следователно нивото на защита, което съществува в рамките на Съюза срещу такова намаляване на данъчната основа, следва да бъде съобразено с най-ниското ниво на защита, предлагано от която и да било държава членка.

               (7)

               Нарушенията, която тази ситуация създава в Съюза, може да доведат до изкуствено прехвърляне на капитали и движение на данъкоплатци в рамките на вътрешния пазар и по този начин да навреди на правилното му функциониране, както и да подкопае данъчните основи на държавите членки. Тези нарушения следва да бъдат отстранени чрез общите усилия на всички държави членки.

               (8)

               Следователно е необходимо ясно да се определят минимални стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане както по отношение на прозрачността и обмена на информация, така и относно вредните данъчни мерки и съвкупността от мерки, които да бъдат предприемани спрямо трети държави, за да бъдат насърчавани да спазват тези стандарти.

               (9)

               В договорените от Световния форум през 2009 г. общи условия бяха установени международно признати стандарти по отношение на прозрачността и обмена на информация. Ето защо тези условия следва да формират основата на настоящата препоръка. Що се отнася до вредните данъчни мерки, Кодексът на поведение в областта на данъчното облагане на предприятията се е доказал като подходяща отправна точка в рамките на Съюза. Държавите членки поеха ангажимент да насърчават прилагането на принципите на този кодекс в трети държави. Следователно за целите на настоящата препоръка е целесъобразно да се посочват критериите от въпросния кодекс. В тази връзка е целесъобразно също така да бъде отчетена извършената от създадената в рамките на Съвета група „Кодекс за поведение“ (Данъчно облагане на предприятия) работа по оценка на данъчните мерки, които могат да попаднат в обхвата на Кодекса на поведение в областта на данъчното облагане на предприятията (5). Оценените от тази група случаи може да бъдат полезни, когато трябва да се прецени дали дадена мярка трябва да се счита за вредна.

               (10)

               С настоящата препоръка следва да се определи наборът от мерки, приложими по отношение на трети държави, които не спазват минималните стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане. Чрез съвместното прилагане на тези мерки държавите членки биха увеличили значително цялостната ефективност на индивидуално предприеманите от тях мерки. По този начин заедно с пропуснатите данъчни постъпления могат да бъдат намалени и административните разходи на данъчните администрации и произтичащите от спазването на данъчните разпоредби трудности за данъкоплатците.

               (11)

               С оглед насърчаване прилагането на минимални стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане е необходимо също така да се посочат позитивни мерки за насърчаване на трети държави, които съблюдават тези стандарти или са поели ангажимент за изпълнението им, но се нуждаят от помощ за постигането на тази цел.

               (12)

               Мерките, посочени в настоящата препоръка и прилагани от държавите членки, трябва да бъдат съвместими с правото на Съюза, по-специално със залегналите в ДФЕС основни свободи,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   1.   Предмет
   Настоящата препоръка предоставя критериите за определяне на тези трети държави, които не отговарят на минималните стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане. В нея също така са изброени редица действия, които държавите членки могат да предприемат по отношение на трети държави, които не отговарят на тези стандарти, и в подкрепа на съблюдаващите ги трети държави.
   Настоящата препоръка засяга подоходното облагане.
   2.   Определения
   За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

               а)

               „подоходен данък“ е всеки налаган от името на дадена държава, нейните политически подразделения или нейните органи на местна власт данък върху доходите, начисляван както на физически, така и на юридически лица независимо от начина, по който данъкът се начислява;

               б)

               „трета държава“ е държава, която не е държава — членка на ЕС;

               в)

               „национален черен списък“ е приет от държава членка списък, посочващ други юрисдикции, по отношение на които държавата членка прилага предварително определени данъчни мерки или данъчни политики.

         3.   Минимални стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане
   Трета държава съблюдава минималните стандарти за добро управление в областта на данъчното облагане, само когато:

               а)

               е приела законови, подзаконови и административни мерки с оглед съблюдаване на стандартите за прозрачност и обмен на информация, посочени в приложението, и ефективно прилага тези мерки;

               б)

               не използва вредни данъчни мерки в областта на данъчното облагане на предприятия.

         Данъчните мерки, които предвиждат значително по-ниско ефективно ниво на данъчно облагане, включително нулево данъчно облагане, от онези нива, които по принцип се прилагат във въпросната трета държава, трябва да се разглеждат като потенциално вредни. Такова ниво на облагане може да бъде постигнато посредством номиналната данъчна ставка, данъчната основа или друг релевантен фактор.
   Когато се преценява дали тези мерки са вредни, следва да се вземе предвид inter alia:

               а)

               дали привилегиите се предоставят само на чуждестранни лица или само по отношение на транзакции, които се сключват с чуждестранни лица; или

               б)

               дали привилегиите са обособени от вътрешния пазар, така че да не засягат националната данъчна основа, или

               в)

               дали привилегиите се предоставят дори при липса на реална икономическа дейност и съществено икономическо присъствие в третата държава, предлагаща тези данъчни привилегии, или

               г)

               дали правилата за определяне на печалбата от дейностите в рамките на многонационална група от дружества се отклоняват от международно признатите принципи, по-конкретно договорените в рамките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие правила, или

               д)

               дали данъчните мерки се характеризират с липсата на прозрачност, включително когато правните разпоредби са облекчени на административно ниво по непрозрачен начин.

         При прилагането на тези критерии държавите членки следва да вземат предвид заключенията на група „Кодекс за поведение“ (Данъчно облагане на предприятия) по отношение на оценените като вредни данъчни мерки.
   4.   Мерки по отношение на трети държави, които не отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти

               4.1.

               Държавите членки следва да публикуват черни списъци с трети държави, които не отговарят на минималните стандарти, заложени в точка 3, с оглед прилагането на точка 4.3. Тези черни списъци следва да се позовават на настоящата препоръка.

               4.2.

               В приетите от държавите членки национални черни списъци попадат тези трети държави, които не отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.

               4.3.

               Всяка държава членка, която е сключила спогодба за избягване на двойното данъчно облагане с трета държава, която не отговаря на заложените в точка 3 минимални стандарти, се стреми по целесъобразност да предоговори, да преустанови изпълнението или да прекрати спогодбата с оглед подобряване на спазването на тези стандарти от третата държава.

         5.   Мерки в полза на трети държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти

               5.1.

               Държавите членки следва да извадят от посочения в точка 4.1 черен списък третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.

               5.2.

               Държавите членки следва да обмислят изваждането на третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти, от всякакви съществуващи национални черни списъци, посочени в точка 4.2.

               5.3.

               Държавите членки следва да обмислят започването на двустранни преговори за сключване на спогодби за избягване на двойното данъчно облагане с третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.

         6.   Мерки в полза на трети държави, които са поели ангажимент да изпълнят заложените в точка 3 минимални стандарти.

               6.1.

               Държавите членки следва да обмислят предлагането на по-тясно сътрудничество и подкрепа на трети държави, особено развиващите се сред тях, които са поели ангажимент да изпълнят заложените в точка 3 минимални стандарти, с оглед тези трети държави да бъдат подпомогнати във воденето на ефективна борба срещу укриването на данъци и агресивното данъчно планиране. За тази цел те могат да командироват за ограничен период от време данъчни експерти в тези държави.
               Когато преценяват доколко третите държави са ангажирани с изпълнението на тези минимални стандарти, държавите членки следва да вземат предвид всички конкретни сведения в тази връзка, по-специално вече предприетите от съответната трета държава мерки за постигане на съответствие.

               6.2.

               Когато трета държава се ползва от помощта по точка 6.1 и постига очаквания напредък към спазване на посочените минимални стандарти, държавите членки следва да се въздържат от прилагане на мерките, посочени в точка 4, с изключение на предоговарянето на спогодби за избягване на двойното данъчно облагане.

         7.   Последващи действия
   Държавите членки следва да информират Комисията за мерките, предприети в съответствие с настоящата препоръка, както и за всички промени, направени по отношение на тези мерки.
   Комисията ще публикува доклад за прилагането на настоящата препоръка в рамките на три години от нейното приемане.
   8.   Адресати
   Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 6 декември 2012 година.

            За Комисията

         Algirdas ŠEMETA

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 64, 11.3.2011 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 2, 6.1.1998 г., стр. 1.

      (3)  COM(2009) 201 окончателен от 28 април 2009 г.

      (4)  COM(2010) 163 окончателен от 21 април 2010 г.

      (5)  ОВ C 99, 1.4.1998 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         СТАНДАРТИ ЗА ПРОЗРАЧНОСТ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ

      A.   НАЛИЧНОСТ НА ИНФОРМАЦИЯ

                  A.1.

                  Съответната трета държава гарантира, че нейните компетентни органи разполагат с информация за собствеността и самоличността във връзка с всички съответни лица и договорености.

                  A.2.

                  Съответната трета държава гарантира, че във връзка с всички съответни лица и договорености се съхраняват надеждни счетоводни данни.

                  A.3.

                  По отношение на всички притежатели на сметки е на разположение банкова информация.

            Б.   ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ

                  Б.1.

                  Компетентните органи на съответната трета държава имат правомощия да получават и предоставят информация, която е изисквана по силата на споразумение за обмен на информация, от всяко лице в рамките на тяхната териториална юрисдикция, което притежава или се разпорежда с такава информация.

                  Б.2.

                  Правата и мерките за защита, които се прилагат спрямо лицата в съответната трета държава, от която се изисква информация, позволяват ефективен обмен на информация.

            В.   ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ

                  В.1.

                  Механизмите за обмен на информация с държавите членки позволяват обменът да се осъществява по ефективен начин.

                  В.2.

                  Мрежата от механизми за обмен на информация на съответната трета държава обхваща всички държави членки.

                  В.3.

                  Механизмите за обмен на информация на съответната трета държава съдържат подходящи мерки, осигуряващи поверителността на получената от държавите членки информация.

                  В.4.

                  Механизмите за обмен на информация на съответната трета държава зачитат правата и мерките за защита на данъкоплатци и трети страни.

                  В.5.

                  Съответната трета държава предоставя своевременно информацията по силата на съвкупността от споразумения с държавите членки.


title: Препоръка на Съвета от 16 февруари 2010 годиa oтносно назначаването на заместник-председателя на Европейската централна банка

text:
               2.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 16 февруари 2010 годиa
   относно назначаването на заместник-председателя на Европейската централна банка
   2010/C 52/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 283, параграф 2 и член 139, параграф 2, буква з) от него и като взе предвид членове 11.2 и 42.3 от Протокола за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
   ПРЕПОРЪЧВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ:
   Да назначи г-н Vítor CONSTÂNCIO за заместник-председател на Европейската централна банка с осемгодишен мандат, считано от 1 юни 2010 г.

      Съставено в Брюксел ha 16 февруари 2010 година.

            За Съвета

            Председател

         E. SALGADO


title: Препоръка на Европейската централна банка от 24 февруари 2014 година относно организирането на подготвителни мерки за събирането на подробни данни за кредити от Европейската система на централните банки (ЕЦБ/2014/7)

text:
               8.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 24 февруари 2014 година
   относно организирането на подготвителни мерки за събирането на подробни данни за кредити от Европейската система на централните банки
   (ЕЦБ/2014/7)
   (2014/C 103/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5.1 и на член 34.1, трето тире от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 8, параграф 5 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно Решение ЕЦБ/2014/6 (2), Европейската централна банка (ЕЦБ) може да прилага определени подготвителни мерки с оглед на установяването на дългосрочна рамка за предаването на подробни данни за кредити в рамките на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) за определени статистически цели.

               (2)

               Ефективното прилагане на тази дългосрочна рамка ще бъде в зависимост от сътрудничеството между всички участващи членове на ЕСЦБ и от прилагането на равностойни стандарти по отношение на качеството от тези членове. Националните централни банки (НЦБ) на държави членки, чиято парична единица не е еврото и които се подготвят за участие в тази рамка, следва да си сътрудничат помежду си, с НЦБ на държави членки, чиято парична единица е еврото, и с ЕЦБ при прилагането на подготвителните мерки в съответствие с Решение ЕЦБ/2014/6,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.

      Определения

   За целите на настоящата препоръка, терминът „подробни данни за кредити“ има същото значение, както в Решение ЕЦБ/2014/6.
   II.

      Предоставяне на статистическа информация

   От адресатите на настоящата препоръка се изисква да прилагат разпоредбите, адресирани към НЦБ, съдържащи се в Решение ЕЦБ/2014/6.
   III.

      Заключителна разпоредба

   Адресати на настоящата препоръка са НЦБ от държави членки, чиято парична единица не е еврото, които се подготвят за участие в дългосрочната рамка за предаване на подробни данни за кредити в рамките на ЕСЦБ.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 24 февруари 2014 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 318, 27.11.1998 г., стр. 8.

      (2)  Решение ЕЦБ/2014/6 от 24 февруари 2014 г. относно организирането на подготвителни мерки за събирането на подробни данни за кредити от Европейската система на централните банки (все още непубликувано в Официален вестник).


				|

		52011SC0826

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Swedenand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Sweden, 2011-2014

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Швеция за 2011 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета
относно
актуализираната
Програма за
конвергенция
на Швеция за
периода 2011—2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическата
политика[1] и
по-специално
член 9,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
която ще бъде
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)
На 13 юли
2010 г. Съветът
прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическата
политика на
държавите-членки
и на Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиката
на
държавите-членки
по заетостта[3], като
двата акта
заедно
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите-членки
бяха
призовани да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)
На
12 януари 2011 г.
Комисията
прие първия
годишен
обзор на
растежа, с което
постави
началото на
нов цикъл на
икономическото
управление в
ЕС и на
първия европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на
политиката
съгласно
стратегията
„Европа 2020“.
(4)
На 25 март
2011 г. Европейският
съвет
утвърди
приоритетите
за
фискалната
консолидация
и структурната
реформа (в
съответствие
със
заключенията
на Съвета от
15 февруари и
7 март 2011 г. и
въз основа на
годишния
обзор на
растежа,
изготвен от
Комисията).
Той подчерта
необходимостта
да се даде
приоритет на
възстановяването
на
стабилността
на бюджетите
и фискалната
устойчивост,
намаляването
на безработицата
чрез реформи
на пазара на
труда и полагането
на нови
усилия за
повишаване
на растежа.
Съветът
поиска от
държавите-членки
да превърнат
тези
приоритети в
конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в
техните
програми за
стабилност
или в
програмите
за конвергенция
и в
националните
програми за
реформи.
(5)
На 29
април 2011 г.
Швеция
представи
актуализираната
си програма
за
конвергенция
за 2011 г.,
обхващаща
периода 2011—2014 г.,
както и
своята национална
програма за
реформи за
2011 г. На двете
програми бе
направена
оценка
едновременно.

(6)
Преди
икономическата
криза от 2008—2009 г.
шведската
икономика
беше в период
на висок
растеж, продължил
повече от
десетилетие
и дължащ се
както на вътрешното
търсене, така
и на нетния
износ. Като
ориентирана
към износа
икономика
със значителен
финансов
сектор, тя
беше силно засегната
от спада във
външното
търсене и от
замразяването
на
финансовите
пазари през 2008
г., което
доведе до
свиване на
БВП с 5,1 % през
2009 г. и до
увеличаване
на
безработицата
от около 6 % до
над 9 %.
Благодарение
на доброто
начално
положение
без големи
нужди от
приспособяване
в сектор
"Домакинства",
в банковия и
публичния
сектор, както
и на
адекватната
реакция в
рамките на
паричната и
фискалната
политика,
рецесията беше
относително
кратка и
засегна
главно ориентирания
към износ
производствен
сектор. След
съживяването
на
световната
търговия
шведската
икономика
постигна
твърде значително
и
широкообхватно
възстановяване,
като реалният
БВП се
увеличи с 5,5 %
през 2010 г.
Поради съвместния
ефект от
автоматичните
стабилизатори
и
дискреционните
мерки, от
излишък в
размер 3,7 % от
БВП през 2007 г.
бюджетното
салдо достигна
до дефицит от
0,9 % през 2009 г.
преди
възстановяването
на равновесието
му през 2010 г..
(7)
Въз
основа на
оценката на
актуализираната
програма за
конвергенция
съгласно
Регламент (ЕО) № 1466/97
на Съвета
становището
на Съвета е,
че
залегналият
в основата на
бюджетните
прогнози макроикономически
сценарий е
като цяло
реалистичен,
с изключение
на твърде
оптимистичните
предвиждания
за 2012 г.
Бюджетната
стратегия,
заложена в
актуализираната
програма за
конвергенция,
е уместна,
тъй като би допринесла
за
изпълнение
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) на
Швеция за
излишък от 1 %
от БВП през
съответния
период. Това
би предоставило
известен
резерв срещу
нарушаване
на прага от 3%
от БВП в
случай на
бъдещ спад.
Програмата
предвижда
излишъкът по
консолидирания
държавен
бюджет да
нарасне от 0,6 %
от БВП през
2011 г. до 3,7 % от
БВП през 2014 г.,
последната
година от
програмата.
Това
подобряване
би могло да
се дължи на
заложения
висок икономически
растеж, тъй
като
програмата
не предвижда
никакви
усилия за
консолидация
през тези
години.
Рисковете за
бюджетните
цели са до
голяма
степен балансирани.
Тъй като
прогнозите
за приходите,
представени
в програмата,
изглеждат до
известна
степен
предпазливи
за 2011 г., бюджетните
резултати
може да се
окажат малко
по-добри през
съответната
година,
докато някои
от рисковете
за по-ниски
от
очакваните
според
бюджетните
прогнози
резултати от
2012 г. нататък са
свързани с
оптимистични
макроикономически
прогнози.
Правителството
посочи, че
допълнителните
експанзионистични
фискални
мерки,
предвидени в
законопроекта
за бюджета за
2011 г.
(включващи
пети етап по
отношение на
допълнителния
данъчен
кредит за наемни
работници,
по-нататъшно
увеличение
на прага за
плащане на
държавен
подоходен
данък,
по-нисък ДДС
за
ресторантьорските
услуги и
по-ниски
данъци върху
пенсиите), биха
могли да
бъдат
приложени
считано от 2012 г.,
ако
съществуват
достатъчно
възможности за
фискални
мерки, поради
което
съществува
риск от
процикличност
на
фискалната
политика.
Като се имат
предвид
демографските
прогнози,
важно е
Швеция да
продължава
да изпълнява
своите СБЦ.
(8)
Настоящата
ситуация на
пазара на
жилища и на
ипотечния
пазар е
източник на
потенциална
нестабилност.
След кратка и
лека корекция
в разгара на
финансовата
криза, цените
на жилищата в
Швеция — за
разлика от
други страни
— възобновиха
силната
възходяща
тенденция,
наблюдавана
от втората
половина на
90-те години на
миналия век и
понастоящем
достигат
рекордно
високи
стойности.
Високият
ръст на
цените на жилищата
беше
придружен от
нарастваща
задлъжнялост
на
домакинствата,
представляваща
около 170 % от
разполагаемия
доход към
средата на 2010 г.,
най-високото
равнище
досега. Освен
това голям
дял от
ипотечните
дългове са с
променлив
лихвен
процент, с
малка
амортизация.
Това прави
шведските
домакинства
особено уязвими
при рязко
покачване на
лихвените
проценти или
при
влошаване на
ситуацията
със
заетостта.
Един
чувствителен
спад на
пазара на
жилища би
могъл да има
отрицателно
отражение
върху
макроикономическата
стабилност
като принуди
домакинствата
да ограничат
потреблението
с цел балансиране
на бюджетите
си и като
увеличи
финансовите
разходи на
шведските
банки.
(9)
По
отношение на
шведския
пазар на
труда, гражданите
на страни
извън ЕС и
младите хора са
в
относително
слаба
позиция в
сравнение
със средната
за ЕС.
По-нататъшното
подобряване
на техните
позиции на
пазара на
труда е от
съществено
значение за
повишаване
на общото
равнище на
заетост и за
подобряване
на
предлагането
на работна
ръка в
дългосрочен
план, за да се
отговори на
демографските
предизвикателства
от
застаряването
на
населението.
Шведското правителство
понастоящем
прилага
няколко
реформи, за
да подобри
състоянието
на заетостта
на двете
групи, като
например
увеличено
финансиране
за обучение,
длъжности с цел
придобиване
на
професионален
опит, професионално
обучение за
възрастни,
обучение по
време на
професионален
стаж, целеви
субсидии за
заплати и
облекчени
курсове по
шведски език.
Най-новите
статистически
данни показват
ясни
признаци, че
шведският
пазар на труда
се подобрява
за всички
участници, с
изключение
на родените в
чужбина жени.

(10)
Комисията
направи
оценка на
програмата
за конвергенция
и на
националната
програма за
реформи[4]. Тя взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Швеция, но също
така и
степента, в
която те
спазват правилата
и насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите-членки.
Тя смята, че
програмите
дават
адекватен
отговор на
основните предизвикателства
за Швеция.
Въпреки, че
фискалната стратегия
на
правителството,
насочена към
продължаване
на
изпълнението
на СБЦ, е уместна,
необходимо е
от 2012 г.
нататък да
бъдат положени
усилия за
избягване на
прекомерно
свободната
фискална
политика в
периоди на
благоприятен
растеж.
Рисковете от
макроикономически
неравновесия
следва да бъдат
оценени, и
по-специално
тези,
произтичащи
от
нарастване
на цените на
жилищата и от
задлъжнялостта
на
домакинствата.
В допълнение,
необходимо е
участието на
уязвими групи
на пазара на
труда да бъде
наблюдавано
и подобрено,
особено по
отношение на
младите хора
и жените,
родени в
чужбина.
(11)
В
контекста на
настоящата
оценка
Съветът разгледа
актуализираната
програма за
конвергенция
на Швеция за
2011 г. и
становището му[5] е
изразено
по-специално
в
препоръката
му под точка 1)
по-долу. Като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет от 25
март 2011 г.,
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на Швеция,
ПРЕПОРЪЧВА
на Швеция да
предприеме
следните
действия
през периода
2011—2012 г.:
(1)
Да
поддържа
фискалната
политика в
посока, която
гарантира, че
средносрочната
цел ще продължава
да бъде
изпълнявана
и да избягва
процикличност
на
фискалната
политика при
настоящия
икономически
подем.
(2)
Да
предприеме
превантивни
мерки за
справяне с макроикономическите
рискове,
свързани с повишаването
на цените на
жилищата и
задлъжнялостта
на
домакинствата,
включително преустройство
на
ипотечната
система, регулиране
на наемите,
данъчно
облагане на
недвижимата
собственост
и разрешения
за строеж.
(3)
Да наблюдава
и подобри
участието на
младите хора
и на други
уязвими
групи на
пазара на
труда.
Съставено
в Брюксел,
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ C, стр....
[3]               Остават
валидни за 2011 г.
съгласно
Решение 2011/308/ЕС
на Съвета от 19
май 2011 г.
[4]               SEC(2011) 735.
[5]               Предвидено
в член 9,
параграф 3 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.