               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2019
            COM(2019) 516 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Люксембург за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2019 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Люксембург за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2019 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. Тя взе предвид европейския стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 21 ноември 2018 г. Комисията прие също доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Люксембург ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана по-долу „препоръка за еврозоната“).

               (2)Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Люксембург следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1 — 4 по-долу.

               (3)Докладът за Люксембург за 2019 г.
                  2
                беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Люксембург в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г., последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Люксембург през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)На 30 април 2019 г. Люксембург представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (наричани по-долу „ЕСИ фондове“) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  3
               , когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление
                  4
               .

               (6)Понастоящем по отношение на Люксембург се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира намаление на номиналния излишък от 2,4 % от БВП през 2018 г. до 1,0 % през 2019 г., последвано от почти постоянно нарастване, достигайки излишък от 2,2 % от БВП през 2023 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо
                  5
                средносрочната бюджетна цел, която е променена от структурен дефицит от 0,5 % от БВП през 2019 г. на излишък в структурно отношение от 0,5 % от БВП през 2020 г., е преизпълнена през целия период на програмата. Според програмата за стабилност за 2019 г. съотношението държавен дълг/БВП се очаква да остане доста под предвидената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е благоприятен за целия период, обхванат от програмата, с изключение на 2023 г., за която е реалистичен. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 0,9 % от БВП през 2019 г. и 0,5 % от БВП през 2020 г., което по-специално за 2020 г. е по-ниско в сравнение с това в програмата за стабилност за 2019 г., но все още е над или в съответствие със средносрочната бюджетна цел. Същевременно в краткосрочен и средносрочен план внимателно следва да се наблюдава развитието на разходите, особено с оглед на евентуалните бъдещи рискове за стабилността на приходите. Като цяло Съветът е на мнение, че се очаква Люксембург да се съобрази с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2019 г. и 2020 г.

               (7)Въпреки неотдавнашните реформи, разходите на Люксембург, свързани със застаряването на населението (разходи, свързани с пенсиите, здравеопазването и дългосрочните грижи) се очаква да нараснат значително в дългосрочен план. Ако се допусне, че няма да се правят промени по политиката на текущата система, това може да изложи на риск устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план. Това е така, независимо от настоящото ниско равнище на държавния дълг и натрупаните резерви в системата на социалното осигуряване, от които се очаква да осигурят жизнеспособността на системата до 2041 г. Препоръки относно това предизвикателство са отправяни към Люксембург от 2011 г. насам, но до момента е постигнат ограничен напредък. В доклада си от 2018 г. правителствената работна група обсъди различни начини за подобряване на дългосрочната устойчивост на пенсионната система, включително постепенно повишаване на размера на вноската, повишаване на пенсионната възраст в съответствие с очакваната продължителност на живота и насърчаване на постепенното пенсиониране. Докладът предлага разностранна стратегия на калибрирани реформи с цел гарантиране на дългосрочната устойчивост на системата, като същевременно се сведе до минимум въздействието върху икономиката и пенсионерите. Прогнозираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението, също така застрашава дългосрочната устойчивост на системите на здравеопазване и дългосрочни грижи. Повече от три четвърти от разходите за дългосрочни грижи се осигуряват от публични източници. Очаква се реформата от 2018 г. да гарантира финансова жизнеспособност до 2030 г., като се даде възможност за постепенно увеличаване на вноските на работодателите за системата на здравеопазването от 1,4 % от основното възнаграждение на 1,7 %, за да се поддържат разходите в съответствие с дела на хората в състояние на зависимост. Въпреки това, въздействието по отношение на дългосрочната фискална устойчивост все още не е ясно. За да поддържат социалното сближаване и публичните финанси в дългосрочен план, демографските политики ще трябва да се съгласуват с политиките в областта на образованието и обучението, като възприемат цялостен подход към отчитането на предизвикателствата и възможностите на както на демографските промени, така и на промените в цифровата икономика, предвид очакваното въздействие от застаряването на населението върху предлагането на работна ръка в близко бъдеще. Напоследък се очертава недостиг на работна ръка в някои сектори, което би могло да възпрепятства растежа на производителността и да намали дългосрочния потенциал за растеж.

               (8)Въпреки добрите като цяло резултати на пазара на труда, равнището на заетостта е в застой и специфични групи все още срещат особени трудности на пазара на труда. По-специално равнището на заетост на по-възрастните хора остава особено ниско и са необходими допълнителни мерки за подобряване на тяхното участие на пазара на труда. Схемите за ранно пенсиониране, които насърчават работниците да напуснат работа, все още са широко разпространени, като през 2017 г. 57,5 % от наскоро предоставените пенсии са ранно отпуснати пенсии за възраст. През 2018 г. правителството отмени една от предпенсионните схеми, която позволяваше на хората да се пенсионират при навършване на 57 години, но ефектът от тази реформа бе отслабен чрез облекчаване на ограниченията върху други предпенсионни схеми. Ниските равнища на активност на хората в напреднала възраст са резултат до голяма степен от сравнително силните за тази възрастова група финансови фактори, възпиращи започването на работа и произтичащи от данъчната система и системата за социална сигурност. Насърчаването на заетостта на по-възрастните работници изисква всеобхватна стратегия, включително мерки, които да им помогнат да останат на работа по-дълго. „Пактът за възрастта“ — проектозакон, внесен в парламента през април 2014 г., който има за цел да насърчи дружествата с над 150 служители да наемат и задържат на работа по-възрастни работници посредством мерки за управление на фактора „възраст“, все още е в процес на разглеждане в парламента.

               (9)Макар че Люксембург запазва ангажимента си за подобряване на регулаторната среда за сектора на бизнес услугите, според показателя за рестриктивност на Европейската комисия
                  6
                регулаторните бариери са все още високи в няколко сектора, като например правни, счетоводни, архитектурни и инженерни услуги. Също така съгласно индекса на рестриктивността на търговията с услуги в рамките на ЕИП, публикуван през декември 2018 г., равнището на регулаторните ограничения в Люксембург по отношение на други държави — членки на ЕС, е по-висок от средната стойност за единния пазар за тези сектори.

               (10)Икономическият модел на Люксембург се характеризира с високи резултати, намиращи израз в силен и траен растеж на квалифицираните работни места. Това се подкрепя от високите нива на производителността, които до голяма степен отразяват повишаването на ефективността вследствие на участието на световните пазари, по-специално във финансовия сектор. Въпреки това, ръстът на производителността е в застой през последните години, спъван от ниските равнища на бизнес инвестициите в иновации и цифрова интеграция. Стратегията на Люксембург за диверсифициране на икономиката чрез развиването на ключови сектори с интензивно използване на знания с цел преход към основана на данни икономика притежава голям потенциал за стимулирането на инвестиции с висока добавена стойност и за даването на тласък на растежа на производителността. В този контекст публичните инвестиции остават високи и са съсредоточени върху посочените сектори, включително силен сектор на информационните и комуникационните технологии. Тези значителни публични инвестиции обаче не оказаха влияние в други сектори, нито спомогнаха за стимулиране на частните инвестиции в иновациите и цифровизацията. Увеличаването на инвестициите в научните изследвания и иновациите, както и в цифровата интеграция, особено на дружествата, и по-специално на малките и средните предприятия, е важно за подобряването на растежа на производителността и за по-нататъшното диверсифициране на икономиката на Люксембург. Разработването на последователна и интегрирана национална рамка за политики и инструменти за подкрепа на научните изследвания и иновациите, включително за определяне на приоритетите въз основа на надеждна оценка на очакваните икономически въздействия, е от съществено значение, за да се даде възможност на Люксембург да оползотвори пълния потенциал на своята иновационна екосистема.

               (11)Увеличаването на инвестициите в умения, по-специално в уменията, свързани с информационните и комуникационни технологии, пригодността за заетост, образованието и обучението, в това число по-доброто съгласуване на образователните програми с потребностите на пазара на труда и насърчаване на технологичните и цифровите трансформации, е от значение за подобряване на производителността, заетостта и потенциала за дългосрочен растеж на Люксембург, а също и за насърчаване на равните възможности.

               (12)Замърсяването на въздуха и задръстванията в пиковите часове все още представляват сериозни проблеми за Люксембург от гледна точка както на конкурентоспособността, така и на опазването на околната среда. Освен това емисиите на въглероден диоксид от автомобилния транспорт допринасят за изменението на климата. Според националните прогнози от 2017 г., представени на Комисията, се очаква, че при липсата на допълнителни мерки Люксембург няма да успее да постигне своята цел за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. с 3 процентни пункта, както и целта си за 2030 г. с 20 процентни пункта. Броят на трансграничните работници, които понастоящем представляват около 45 % от работната сила на Люксембург, ниското данъчно облагане на транспортните горива и високите цени на жилищата насърчиха увеличеното използване на автомобили и са пречка за подобряване на качеството на въздуха и условията на движение по пътищата. От друга страна, използването на алтернативни горива при новите леки автомобили, продадени в Люксембург, е нараснало през последните няколко години.

               (13)Недостатъчното предлагане на жилища може да се отрази отрицателно на привлекателността на Люксембург. Силното търсене на жилища продължава да е продиктувано от нарастването на населението, благоприятните условия за финансиране и високия брой на трансграничните работници. Предлагането на жилища и инвестициите в тях изглеждат недостатъчни, ограничени от недостатъчното наличие на терени и ниската гъстота на застрояване, дължащи се до голяма степен на липсата на стимули за собствениците на земя за изграждане на нови жилища или за продажба. Предлагането на социални жилища също така изглежда недостатъчно, като свидетелства за необходимост от значителни инвестиции, за да се смекчи нарастващото напрежение на жилищния пазар.

               (14)Борбата с агресивното данъчно планиране е от съществено значение за това, данъчните системи да станат по-ефикасни и справедливи, както бе отбелязано в препоръките от 2019 г. за еврозоната. Разпространението между държавите членки на ефектите от стратегиите на данъкоплатците за агресивно данъчно планиране налага координирани действия на националните политики, които да допълват законодателството на ЕС. Люксембург предприе мерки срещу агресивното данъчно планиране, но високият дял от БВП на плащанията на дивиденти, авторски и лицензионни възнаграждения и лихви показва, че данъчните правила на държавата се използват от дружества, които прибягват към агресивно данъчно планиране. Болшинството от преките чуждестранни инвестиции се държат от „дружества със специална цел“. Липсата на данъци, удържани при източника (т.е от лица пребиваващи в ЕС към такива, които пребивават в трети държави) върху изходящи дивиденти и авторски и лицензионни възнаграждения, както и освобождаването от удържани при източника данъци върху плащанията на дивиденти при някои обстоятелства могат да доведат до пълно избягване на данъчно облагане върху тези плащания, ако те не са обложени също в държавата на местоназначение.

               (15)Програмирането на средствата от ЕС за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за справяне с някои от пропуските, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната
                  7
               . Това би позволило на Люксембург да използва по най-добър начин тези средства по отношение на посочените сектори.

               (16)В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург, който беше публикуван в доклада за страната от 2019 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2019 г. и националната програма за реформи за 2019 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Люксембург през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Люксембург, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (17)Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г. и е на мнение, че Люксембург се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия през 2019 г. и 2020 г.:

               1.Да увеличи равнището на заетост на по-възрастните работници чрез укрепване на техните възможности за заетост и пригодността им за заетост. Да подобри дългосрочната устойчивост на пенсионната система, включително чрез допълнително ограничаване на ранното пенсиониране.

               2.Да намали пречките пред конкуренцията в регулираните професионални бизнес услуги.

               3.Да съсредоточи икономическата политика, свързана с инвестиции, върху насърчаване на цифровизацията и иновациите, стимулиране на развитието на уменията, подобряване на устойчивия транспорт и увеличаване на предлагането на жилища, включително чрез увеличаване на стимулите и премахване на пречките пред строителството.

               4.Да предприеме действия по отношение на характеристиките на данъчната система, които потенциално улесняват агресивното данъчно планиране, по-специално посредством изходящи плащания.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1015 final.

                     (3)

                        Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл и без отчитане на еднократните и временните мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методика.

                     (6)

                        SWD(2016) 436 final

                     (7)

                        SWD(2019) 1015 final.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2019
            COM(2019) 510 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Франция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета по програмата за стабилност на Франция за 2019 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Франция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета по програмата за стабилност на Франция за 2019 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
                  2
               , и по-специално член 6, параграф 1 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, на 21 ноември 2018 г. Комисията също прие Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Франция ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната („Препоръката за еврозоната“).

               (2)Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Франция следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1—4 по-долу. По-специално мерките за използване на извънредните приходи с цел намаляване на публичния дълг, рационализирането на публичните разходи и насочването на икономическата политика, свързана с инвестициите, към определените области, ще помогнат за изпълнението на втората препоръка за еврозоната по отношение на възстановяването на фискалните буфери, подобряването на публичните финанси и подкрепата за инвестициите. Мерките за опростяване на данъчната система и за намаляване на регулаторните ограничения ще помогнат за изпълнението на първата препоръка за еврозоната по отношение на бизнес средата. Накрая, мерките за подобряване на пригодността за заетост ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната по отношение на функционирането на пазара на труда.

               (3)Докладът за Франция
                  3
                за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Франция в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г., последващите действия във връзка с препоръките, приети през предходните години, и напредъкът на Франция по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В него бе включен и задълбоченият преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г.
                  4
                Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че във Франция са налице макроикономически дисбаланси. Установените дисбаланси са свързани по-специално с големия държавен дълг и слабата динамика на конкурентоспособността в условия на слабо повишение на производителността.

               (4)На 26 април 2019 г. Франция представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  5
               , когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондове с доброто икономическо управление
                  6
               .

               (6)Понастоящем спрямо Франция се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и преходното правило за дълга. В своята програма за конвергенция правителството планира номиналният дефицит да се повиши от 2,5 % от БВП през 2018 г. до 3,1 % от БВП през 2019 г. и постепенно да се понижи на 1,2 % от БВП през 2022 г. Планираното увеличение на номиналния дефицит през 2019 г., което се потвърждава от прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., се дължи главно на еднократното въздействие върху увеличението на дефицита от преобразуването на данъчния кредит за заетост и конкурентоспособност в постоянно намаление на социалноосигурителните вноски на работодателите. Въз основа на преизчисленото структурно салдо
                  7
                средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,4 % от БВП — не се планира да бъде постигната през периода, обхванат от програмата за стабилност за 2019 г. Според програмата за стабилност за 2019 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да нарасне от 98,4 % от БВП през 2018 г. на 98,9 % от БВП през 2019 г. и след това да спадне до 96,8 % от БВП през 2022 г. Макроикономическият сценарий, който стои в основата на тези предвиждания за бюджета, е реалистичен. Същевременно необходимите мерки в подкрепа на планираните цели за дефицита от 2020 г. не бяха уточнени.

               (7)На 5 юни 2019 г. Комисията публикува доклад по член 126, параграф 3 от ДФЕС, тъй като през 2019 г. планираният в програмата за стабилност номинален дефицит е в нарушение на референтната стойност от 3 % от БВП и, въз основа на предоставените данни, преходното правило prima faciе за дълга не е спазено през 2018 г. В доклада се прави заключението, че след оценка на всички фактори от значение, критериите за дефицита и за дълга, определени в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/1997, следва да се считат понастоящем за спазени.

               (8)На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Франция да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи
                  8
                не надвишава 1,4 % през 2019 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,6 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. има риск от значително отклонение от препоръчания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2019 г.

               (9)През 2020 г., с оглед на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП на Франция над 60 % от БВП и прогнозираната разлика между фактическия и потенциалния БВП от 0,7 %, номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи следва да не надвишава 1,2 %, което съответства на годишна корекция на структурното салдо в размер на 0,6 % от БВП, произтичащи от общоприетата корекционна матрица на изискванията в рамките на Пакта за стабилност и растеж. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., ако политиката не бъде променена, през 2020 г. съществува риск от значително отклонение от това изискване. Според прогнозите Франция няма prima facie да се съобрази с преходното правило за дълга през 2019 г. и 2020 г. Като цяло, Съветът е на мнение, че следва да се вземат необходимите мерки, считано от 2019 г., за да бъдат спазени разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Би било важно използването на извънредните приходи за допълнително намаляване на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП.

               (10)Усилията за консолидиране на държавните финанси намалиха само умерено съотношението на публичните разходи, което със своите 56 % през 2018 г. остана сред най-високите в ЕС. Устойчивото намаляване на публичния дълг ще зависи от способността на правителството да ограничи своите разходи. От 2017 г. насам правителството въведе обновена стратегия за фискална консолидация през петгодишния президентски мандат. Нейният успех ще зависи от постигането на планираните цели за разходите, определени за централните и местните органи на управление, както и за здравеопазването.

               (11)Разходите за здравеопазване непрекъснато се увеличаваха с течение на времето. Общо разходите се изчисляват на 11,5 % от БВП през 2017 г., което е най-високото равнище сред държавите — членки на ЕС, членуващи в Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). През есента на 2018 г. беше обявена нова реформа на здравеопазването, а на 13 февруари 2019 г. беше представен проектозакон. Нейният успех ще зависи от създаването на ясна правна и организационна уредба, която да осигурява правилните стимули и да насърчава сътрудничеството между от участници от публичния и частния сектор. Обявената реформа в здравеопазване не включва преразглеждане на нормата за растеж на здравните разходи (Objectif National de Dépenses d’Assurance Maladie, ONDAM). Тази разходна норма покрива една трета от разходите за социално осигуряване. Въпреки че тази цел бе постигната от 2010 г. насам, целта ONDAM вече бе увеличена три пъти от 2017 г. насам. Тя беше увеличена за периода 2018—2020 г. от първоначалната цел за 2,1 % растеж до ревизирана цел за 2,3 % в закона за бюджета за 2018 г., а в закона за бюджета за социална сигурност за 2019 г. беше допълнително увеличена до 2,5 %. Това ще отрази в известна степен допълнителните разходи, които ще бъдат направени във връзка с „Ma santé 2022“.

               (12)На местно равнище публичните разходи са надвишили планираната цел за увеличение през 2017 г. От 2014 г. публичните разходи на местното управление във Франция се ръководят от норма за разходите, в която се посочват годишни необвързващи цели за тяхното нарастване както за оперативните публични разходи, така и за нуждите от финансиране на местно равнище (Objectif d'évolution de la Dépense Locale). През 2018 г. тази разходна норма беше придружена от правно обвързващи договорни споразумения, валидни през периода 2018—2020 г., между държавата и 71 % от 322-те най-големи местни органа на властта. Ограниченото намаляване на броя на общините обаче може да попречи нормата за разходите да бъде спазена. Териториалната реформа от 2014—2016 г. намали наполовина броя на регионите, но броят на общините е намалял незначително и е останал над 34 000, т.е. най-големият в ЕС.

               (13)За изпълнението на обновената стратегия за фискална консолидация, провеждана от правителството през петгодишния президентски мандат, също е необходимо да се изпълнява все още не напълно определената програма „Public Action 2022“. Тази програма има за цел да осигури значително повишаване на ефективността на държавните разходи, като в същото време подобри функционирането на националната публична администрация. Правителството даде ясен приоритет на методологичните и свързаните с процеса аспекти, но не се съсредоточи върху предварителното и всеобхватното количествено определяне на потенциалните икономии. Въпреки че този подход може да произтича от сложен процес на реформи и необходимостта общественият дебат да бъде смекчен по чувствителни въпроси, той също така затруднява оценката в количествено отношение на цялостната стратегия и приноса ѝ за фискалната консолидация. По-специално не е ясно как точно и по какъв график програмата за реформи, включително плановете за преобразуване на министерствата, които включват широк набор от разнообразни мерки, ще допринесе с конкретни действия за много специфичната цел съотношението на разходите към БВП да бъде намалено до 2022 г. Като цяло наличните данни показват частично спазване на насоките за прегледите на разходите, договорени през 2016 г. в Еврогрупата.

               (14)Рисковете за устойчивостта на консолидирания държавен дълг остават големи в средносрочен план. Големият консолидиран държавен дълг и структурният дефицит на консолидирания държавен бюджет поставят предизвикателства пред устойчивостта, особено в средносрочен план. Фискална консолидация, изразяваща се в решително подобрение на структурното първично салдо на Франция, би била от съществено значение за предотвратяването на тези рискове. Намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП също ще подобри перспективите за растеж и устойчивостта на френската икономика.

               (15)Планираната пенсионна реформа би могла да спомогне за намаляване на консолидирания държавен дълг в средносрочен план и благодарение на това може да намали рисковете за устойчивостта на дълга. Бюджетното равновесие на пенсионната система зависи силно от макроикономическите хипотези. Според последния годишен доклад на френския консултативен съвет по пенсиите (Conseil d’orientation des retraites) пенсионните разходи са били 13,8 % от БВП през 2017 г. и се очаква да достигнат 13,5 % през 2022 г., преди да останат в диапазона между 11,6 % и 14,4 % до 2070 г., в зависимост от предполагаемия темп на растеж за промяната на БВП и заетостта с течение на времето. Във Франция съществуват едновременно 40 различни пенсионни схеми. Тези схеми се прилагат за различни групи работници и функции съобразно различни набори от правила. До края на годината се очаква проектозакон за постепенното уеднаквяване на правилата на тези схеми с цел функционирането на пенсионната система да бъде опростено, по-специално да се подобри нейната прозрачност, справедливост и ефективност.

               (16)Равнището на заетост продължи да нараства и достигна 71,3 % през 2018 г. Равнището на безработицата намаля допълнително, като достигна 9,1 % през 2018 г., но остава доста над средната за ЕС (6,8 %) и средната за еврозоната (8,2 %). Освен това френският пазар на труда остава силно сегментиран. Почти 85 % от новонаетите лица са на временни договори, а процентът на преминаващите към постоянни договори е сред най-слабите в ЕС. Принудителната заетост на непълно работно време също е много висока — 42,3 % от общата работа на непълно работно време през 2018 г. Планираната реформа на системата за обезщетения при безработица (Unédic) има за цел да преодолее сегментацията на пазара на труда, като намали стимулите за наемане на твърде краткосрочни договори и пренаемане и да намали задлъжнялостта на системата. Преговорите между социалните партньори относно системата за обезщетения при безработица се проведоха в началото на 2019 г. Целта беше i) да се намали задлъжнялостта на системата, ii) да се изменят правилата, за да се намали несигурността на работните места и да се създадат по-благоприятни условия за безработните и iii) да се намери механизъм за стимулиране, за да се намалят стимулите за наемане на много краткосрочни договори. Социалните партньори обаче не постигнаха съгласие по нов набор от правила. Реформата сега е в ръцете на правителството, което се ангажира да постигне споразумение до лятото на 2019 г.

               (17)Условията на пазара на труда за уязвимите групи остават сравнително по-трудни, отколкото за други групи. Равнището на заетост за родените извън ЕС лица достигна 57,5 % през 2018 г. (спрямо 73,1 % за родените във Франция), е едно от най-ниските в ЕС. Данните сочат, че хората с мигрантски произход обикновено са в неравностойно положение през процеса на набиране на персонал. Тяхната географска концентрация в бедни квартали също буди безпокойство. Жителите на районите в най-неблагоприятно положение (като Quartiers de la politique de la ville), включително на хората с мигрантски произход, продължават да се сблъскват с трудности на пазара на труда, като безработицата при тях достигна 24,7 % през 2017 г. Въпреки мерките, предприети от публичните власти, въздействието на социално-икономическия и мигрантския произход върху учебните резултати е сравнително голямо и възпрепятства интеграцията на пазара на труда.

               (18)Нискоквалифицираните и младите хора също остават в неравностойно положение на пазара на труда. Безработицата сред нискоквалифицираните лица е намаляла през 2017 г. за първи път от 2008 г. насам, но през 2018 г. е била 16,2 %, което е далеч над равнищата отпреди кризата. Младежката безработица (на възраст 15—24 години) е намаляла с 1,6 процентни пункта през 2018 г. до 20,7 %, но все още е доста над средната за ЕС от 15,2 %. Равнището на безработица сред нискоквалифицираните млади хора все още е много високо — 35,6 % през 2018 г. Ефективната активна подкрепа за намиране на работа, включително интензивните консултации за намиране на работа и подкрепата при набирането на персонал, достъпът до действия за повишаване на квалификацията, иновативните мерки за достигане до най-уязвимите млади хора, които не участват в никаква форма на образование, заетост или обучение и по-решителните действия срещу дискриминационните практики са от възлово значение за насърчаване на равните възможности на пазара на труда. Най-отдалечените региони са изправени пред допълнителни предизвикателства и заслужават особено внимание.

               (19)Тъй като условията на пазара на труда се подобряват, няколко показателя сочат несъответствие между търсените и предлаганите умения. Въпреки че безработицата и непълната заетост продължават да са високи, недостигът на квалифицирани работници се увеличава, особено в конкретни сектори. Недостигът на умения и липсата на умения са възлови фактори, обясняващи незаетите свободни работни места. По данни от френската служба „Pôle Emploi“ през 2017 г. от 3,2 милиона регистрирани свободни работни места 150000 са били анулирани поради липсата на подходящи кандидати. Данните сочат, че през кризата и последващото възстановяване увеличаването на несъответствията между търсените и предлаганите умения е допринесло за по-бавното намаляване на безработицата и до по-висока дългосрочна безработица. Подобряват се резултатите на пазара на труда от първоначалното професионално образование и обучение. През 2018 г. правителството въведе всеобхватен набор от действия за подобряване на достъпа до начално и продължаващо обучение и за преразглеждане на управлението и финансирането на системата за професионално образование и обучение. В допълнение към тези реформи планът за инвестиции в уменията (Plan d’investissement dans les compétences) има за цел да обучава и да предоставя интензивни напътствия на 1 милион млади хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение, и на 1 милион нискоквалифицирани лица, търсещи работа, през периода 2018—2022 г.

               (20)Като цяло френската система за социална закрила е ефективна, що се отнася до намаляването на неравенството и бедността. Делът на хората, изложени на риск от бедност и социално изключване, се е понижил още повече до рекордно ниското равнище от 17,1 % през 2017 г. в сравнение със средно 22,4 % в ЕС. Неравенството в доходите обаче остава значително над равнището отпреди кризата. Освен това възходящият преход между кванитлите в доходите се е забавил, особено в най-ниския квантил. Някои групи, сред които семействата с един родител и хората, родени извън ЕС, са изправени пред повишен риск от бедност и социално изключване. Консултациите за бенефициерите на минимални доходи не винаги са достатъчни. Наблюдават се големи териториални различия. Допълнителни и по-добре координирани инвестиции в социалното приобщаване, както е предвидено в националната стратегия за борба с бедността, представена през септември 2018 г., биха могли да помогнат за справянето с тези предизвикателства. Въпреки че ефективността на здравеопазването е добра, като цяло регионалните различия по отношение на достъпа до услуги биха могли да се възползват от допълнителни инвестиции, особено в най-отдалечените региони.

               (21)Въпреки неотдавнашните инициативи, според европейския индекс за развитие на иновациите Франция не е успяла да намали разликата си с лидерите на Съюза в областта на иновациите. Инвестициите в научноизследователска и развойна дейност са останали стабилни, а новите предприятия срещат затруднения да се развиват. Като цяло Франция не е на път да постигне своята обща цел за интензивност на научноизследователската и развойната дейност от 3 % за 2020 г., а равнището на инвестициите в научноизследователска и развойна дейност от стопанския сектор все още е значително под целта от 2 %. Публичните разходи за научноизследователска и развойна дейност са над средните за Съюза и включват широк набор от преки и непреки схеми за подпомагане на усилията на предприятията за научни изследвания и иновации, сред които схемата за данъчен кредит в научноизследователската и развойната дейност (Crédit d’Impôt Recherche), която е една от най-благоприятните сред държавите от ОИСР. Като цяло обаче резултатите от екосистемата за научноизследователска и развойна дейност и иновации все още не съответстват на големия размер публична подкрепа. Въпреки че наскоро бяха оценени съществуващите инструменти, включително Crédit d’Impôt Recherche, една подробна оценка на цялостната комбинация от политики ще помогне за изпълнението на бъдещата политика. Съветът по иновациите (‘Conseil de l'innovation’), създаден през юли 2018 г., е натоварен с надзора на мерките за опростяване, които включват по-добра координация между подкрепата за иновациите на регионално и национално равнище. По-тесните връзки между науката и бизнеса, особено чрез схеми за трансфер на знания, също биха могли да спомогнат за разпространяването на иновациите, тъй като резултатите на Франция продължават да са по-слаби от средните за Съюза по отношение на публичната научноизследователска дейност и развитието, финансирани от предприятията. Подкрепата за клъстерите за конкурентоспособност („pôles de compétitivité“) беше подновена за четвърта фаза (2019—2022 г.), а приоритет ще бъде даден на организациите на клъстери, свързани добре с други структури на местно равнище, съсредоточени върху националните промишлени приоритети и с опит в проекти на ЕС. Фондът за иновации и промишленост („Fonds pour l„innovation et l’industrie“), финансиран чрез приватизации, също ще спомогне за предоставянето на финансиране за изкуствен интелект. Навременното разработване на свързаните технологии, като например интернет на предметите, мрежите 5G, високопроизводителните изчислителни технологии и, в по-общ план, основаната на данни икономика, ще бъдат един от възловите фактори за успеха на тези инициативи. Сред регионите съществуват и големи различия по отношение на регионалните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност и резултатите в областта на иновациите. Няколко селски региона или региони в индустриален преход се нареждат под средното за ЕС равнище. Най-отдалечените региони заемат последните места в класирането.

               (22)Понастоящем Франция работи добре в областта на енергийната политика и политиката за смекчаване на последиците от изменението на климата и продължава да е на път да постигне своята цел за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. Въпреки това тя трябва да увеличи значително своите инвестиционни усилия, за да постигне целите си за 2020 г. в областта на възобновяемите енергийни източници и енергийната ефективност, както и своите по-амбициозни цели за 2030 г. в областта на климата и енергетиката, по-специално във връзка с използването на възобновяемите енергийни източници и енергийното саниране на сградния фонд. Тъй като повече от половината от настоящото финансиране за тези инвестиции е публично, икономическите и регулаторните условия ще трябва да направят финансирането на проекти по-жизнеспособно за частния сектор, за да се използват значителните възможности за инвестиции. Ускореното навлизане на възобновяемите енергийни източници в сектора на отоплението и охлаждането е с особено голям неизползван потенциал. Големите нужди от инвестиции се отнасят също до енергийната ефективност на сградите. Такъв е по-специално случаят с обновяването на жилищния сектор, което представлява голям дял от общия недостиг на инвестиции в областта на климата, тъй като по-голямата част от жилищния фонд е стара и съдържа от 7 до 8 милиона „топлинни цедки“ (представляващи около 20 % от общия брой жилища). Процентът на сградния фонд, за който е докладвано, че отговаря на високите стандарти за енергийна ефективност, е по-малък за предприятията във Франция (25 %), отколкото за Съюза като цяло (39 %) през 2017 г. В енергийния сектор преобладават значителни регионални различия. В почти всички региони енергийната интензивност намалява, но с различен темп, а по отношение на навлизането на енергията от възобновяеми източници съществуват значителни различия. Допълнителните инвестиции в междусистемни връзки биха могли да допринесат за по-голяма интеграция на вътрешния енергиен пазар на ЕС, като същевременно се засили конкуренцията и се улесни внедряването на енергията от възобновяеми източници, по-специално на Иберийския полуостров.

               (23)Пътната карта за кръгова икономика през 2018 г. (Feuille de Route Economie Circulaire) е амбициозна политическа рамка за ефективност на ресурсите, чието изпълнение ще зависи от осигуряването на съответните инвестиции. Въпреки че приносът на рециклираните материали към общото търсене на материали (степен на кръговата употреба на материалите) е доста над средната за ЕС (19,5 % спрямо 11,7 % през 2016 г.), процентът на рециклиране на битовите отпадъци все още е малко под средния за ЕС (41,8 % спрямо 46,4 % през 2016 г.). В това отношение приемането на закон за кръговата икономика ще бъде стъпка напред, включително за по-широка употреба на вторични суровини, по-специално пластмаси. Необходимо е да се насърчават нови ресурсно-ефективни бизнес модели и производствени процеси, включително промишлена симбиоза, по-специално сред малките и средните предприятия. Постигането на тази цел може да се улесни чрез разработването на новаторски финансови инструменти и финансиране за екологичните иновации.

               (24)Инвестициите за подобряване на свързаността, особено в по-необлагодетелстваните региони, биха могли да спомогнат за преодоляване на неравенствата в държавата членка. Резултатите на Франция са под средните за Съюза по отношение на достъпа до бързи широколентови мрежи, а бързото навлизане на широколентовия достъп е слабо (средно 20 % от домакинствата спрямо 41 % в Съюза през 2018 г.). Използването на мобилни широколентови услуги също все още е под средното за Съюза. Покритието с широколентов достъп варира значително в различните региони и остава ограничено в няколко селски района и най-отдалечените региони. Планът на Франция за свръхвисокоскоростен широколентов достъп (Plan France Très Haut Débit) и свързаните с него мерки се очаква да допринесат значително за това страната да постигне целите си за свързаност. От съществено значение ще бъде да се следи отблизо прилагането на тези мерки, особено в области със слабо покритие, като се има предвид предимно децентрализираният подход и потенциалните пречки, в случай че липсват достатъчно квалифицирани работници, които да разгърнат мрежата.

               (25)Въпреки продължаващите усилия за повишаване на сигурността за данъкоплатците (Loi pour un État au service d'une société de confiance, закон за ESSOC) и опростяването на системата френската данъчна система продължава да бъде много сложна, което тежи на бизнес средата. Данъчният кодекс обхваща системи с различни ставки и данъчни разходи (данъчен кредит, освобождаване от данъци, данъчни облекчения). Тази сложност често има за цел постигането на конкретни политически цели, като например облекчаване на данъчната тежест върху най-уязвимите домакинства и стимулиране или коригиране на конкретно поведение. Тя обаче рискува да доведе до загуба на четивност, поради което се увеличават разходите за спазване на данъчното законодателство и правната несигурност, което вреди на привлекателността на Франция, като същевременно се създават вратички за избягване на данъци.

               (26)Рационализирането на данъчните разходи и намаляването на броя на малките данъци може допълнително да спомогне за опростяване на данъчната система. През 2019 г. общите данъчни разходи се оценяват на 4 % от БВП. За разлика от предишната многогодишна рамка в настоящата бюджетна рамка (2018—2022 г.) не се предвижда ограничававане на данъчните разходи. Вместо това в нея се задава необвързваща цел от 28 % за съотношението на данъчните разходи към сумата на нетните данъчни приходи и данъчните разходи. Въпреки че в закона за бюджета за 2018 г. е предвидено съотношението на данъчните разходи да е под целта (28 %), посочена в многогодишната бюджетна рамка за периода 2018—2022 г., очаква се това съотношение да се увеличи в бъдеще (25,5 % в края на 2018 г. и 26 % през 2019 г.).

               (27)В бюджета за 2019 г. е заложено намаление на общия размер на данъчните разходи под 100 милиарда евро, с което се слага край на петгодишен период на постоянно увеличение на обема. Между 2018 г. и 2019 г. обаче броят на данъчните разходи се е увеличил от 457 на 474. През 2018 г. Сметната палата препоръча съществуващите данъчни разходи да бъдат рационализирани и изтъкна липсата на контрол и оценка за тях. Трябва да продължат усилията за премахване на данъците, които носят ограничени приходи или които са неефективни. В закона за бюджета за 2019 г. бяха премахнати 26 данъка, носещи малки приходи, 20 бяха премахнати през 2019 г. на обща стойност 132 милиона евро, а през 2020 г. ще бъдат премахнати още 6 за общо 208 милиона евро. Очаква се премахването на малките данъци да продължи през 2020 г. със същото темпо.

               (28)Други данъци върху производството продължават да са в тежест на предприятията. През 2016 г. данъците върху производството възлизаха на 3,1 % от БВП, повече от Италия (1,4 %), Испания (1,0 %) и Германия (0,4 %). Тези данъци имат различни данъчни основи (оборот, добавена стойност, заплати, земя и сгради) и могат да увеличат общите производствени разходи. Това би могло да окаже отрицателно въздействие върху конкурентоспособността, по-специално в производствения сектор. Законът за бюджета за 2019 г. предвижда само един данък върху производството („forfait social“), събиран на национално равнище и възлизащ на 660 милиона евро годишно (след като бъде напълно въведен през 2020 г.).

               (29)Въпреки напредъка и приемането на амбициозни реформи продължават да съществуват пречки пред навлизането на пазара, а конкуренцията в услугите за предприятията и регулираните професии продължава да бъде слаба. Новият индекс на ОИСР за рестриктивност на търговията с услуги в рамките на ЕИП показва, че равнището на регулаторните ограничения във Франция е по-високо от средното за Европейското икономическо пространство (ЕИП) в сектори като счетоводните, правните и дистрибуторските услуги. Основните пречки възникват под формата на ограничителни изисквания за разрешения, запазени дейности, дялово участие и права на глас. В сектора на търговията на дребно Франция осъществи редица реформи за намаляване на регулаторната тежест. Въпреки това редица оперативни ограничения все още засягат ефикасността на търговията на дребно и ги поставят в неблагоприятно положение в сравнение с електронната търговия. В този контекст растежът в сектора на търговията на дребно във Франция е доста скромен. В националната програма за реформи за 2019 г. са въведени подробни нови мерки за засилване на конкуренцията в някои специфични сектори на услугите (като училища за управление на МПС, дружествата за управление на недвижими имоти и продажба на резервни части за автомобили). На 4 април 2019 г. Органът за защита на конкуренцията представи своето становище, за да се облекчат ограниченията върху разпространението на лекарства, като същевременно се запази високото равнище на защита на общественото здраве.

               (30)Пречките в услугите доведоха до слаба конкуренция, големи маржове на печалба и високи цени, които вредят на конкурентоспособността на цялата икономика. Във Франция броят на навлизащите и напускащите пазара предприятия във възлови услуги за предприятията е по-малък в сравнение с останалата част от ЕС. Липсата на конкуренция в услугите заедно с високите разходи за труд спомогнаха за запазването на високи цени, по-специално в сделките с недвижими имоти, жилищното настаняване, общественото хранене, правните и счетоводните услуги. Тъй като разходите за тези услуги се поемат и от други фирми, които ги използват като производствени фактори, те представляват допълнителен елемент в тежест на конкурентоспособността на Франция, включително в промишлеността.

               (31)Законът „PACTE“ (loi relative à la croissance et la transformation des entreprises) има за цел да подпомогне растежа и трансформирането на предприятията. Това ще намали броя на праговете, с които се сблъскват предприятията, докато се разрастват, въпреки че оставащите прагове са с по-широк обхват и са по-скъпи за преодоляване. Със закона се въвежда също петгодишен преходен период, преди да се приеме, че е достигнат праг, а малките и средните предприятия  се насърчават да използват стимули и схеми за участие на служителите в зависимост от резултатите на предприятието. Накрая, в него се предвиждат опростени процедури за основаване или регистриране на предприятия и се въвеждат нови правила, за да се помогне на предприемачите да получат втори шанс. Със закона се намаляват също времето и разходите за процедурите по несъстоятелност, особено за малките и средните предприятия, като те стават по-предвидими. Според собствените оценки на френската администрация потенциалното въздействие на закона върху БВП е увеличение с 0,32 % до 2025 г. и с 1 % в дългосрочен план. Неговото пълно и навременно прилагане продължава да бъде от възлово значение, за да се извлекат ползите от тази реформа.

               (32)Програмирането на средства от Европейския съюз за периода 2021—2027 г. спомогна за справяне с някои от пропуските, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за държавата
                  9
               . Това ще позволи на Франция да използва по най-добрия начин тези средства за идентифицираните сектори, при отчитане на регионалните и териториалните различия и специфичното положение на най-отдалечените региони.

               (33)В рамките на европейския семестър от 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Франция и го публикува в доклада за страната за 2019 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност за 2019 г., националната програма за реформи за 2019 г. и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Франция през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика във Франция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (34)С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището
                  10
                му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

               (35)С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за стабилност за 2019 г. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—4 по-долу.

               ПРЕПОРЪЧВА на Франция да предприеме следните действия през 2019 и 2020 г.:

               1.Да гарантира номинален темп на растеж на нетните първични разходи, който не надвишава 1,2 % през 2020 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,6 % от БВП. Да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП.  Да постигне икономии на разходи и повишаване на ефективността във всички подсектори на държавното управление, включително да уточни напълно и проследи изпълнението на конкретните мерки, необходими в контекста на Public Action 2022. Да реформира пенсионната система, за да уеднакви постепенно правилата на различните пенсионни режими, с цел да се повиши тяхната справедливост и устойчивост.

               2.Да насърчи интеграцията на пазара на труда за всички търсещи работа, да осигури равни възможности със специален акцент върху уязвимите групи, включително хората с мигрантски произход, както и да отстрани недостига на умения и несъответствието между търсените и предлаганите умения.

               3.Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към научните изследвания и иновациите (като същевременно подобри ефикасността на публичните схеми за подкрепа, включително схемите за трансфер на знания), енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и междусистемните връзки с останалата част на Съюза, както и към цифровата инфраструктура, като вземе предвид териториалните различия.

               4.Да продължи да опростява данъчната система, по-специално като ограничи използването на данъчните разходи, да премахне допълнително неефикасните данъци и да намали данъците върху производството. Да намали регулаторните ограничения, по-специално в сектора на услугите, и да приложи изцяло мерките за стимулиране на растежа на предприятията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1009 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Регламент (ЕС) № 1303./2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 201.12.2013 г., стр. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл и без отчитане на еднократните и временните мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методика.

                     (8)

                        Нетните първични разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите и предвиденото по закон увеличаване на приходите са взети предвид. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, са нетирани.

                     (9)

                        SWD(2019) 1009 final.

                     (10)

                        Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2019
            COM(2019) 514 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Латвия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2019 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Латвия за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2019 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 21 ноември 2018 г. Комисията прие и Доклада за механизма за предупреждение, в който Латвия не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната („Препоръката за еврозоната“).

               (2)Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Латвия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1—4 по-долу. По-специално, насочването на икономическата политика, свързана с инвестициите, към посочените области и мерките за подобряване на уменията ще спомогне за изпълнението на първата препоръка за еврозоната, касаеща подобряването на производителността, а ребалансирането и данъчните мерки ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната, касаеща функционирането на пазара на труда.

               (3)Докладът за Латвия
                  2
                за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Латвия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г., последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Латвия през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)На 15 април 2019 г. Латвия представи своята национална програма за реформи за 2019 г., а на 17 април 2019 г. — своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  3
               , когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондове с доброто икономическо управление
                  4
               .

               (6)Спрямо Латвия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира подобрение на номиналното салдо от дефицит в размер на 1,0 % от БВП през 2018 г. до дефицит от 0,5 % от БВП през 2019 г. и 0,4 % през 2020 г. и 2021 г
                  5
               . Въз основа на преизчисленото структурно салдо
                  6
                средносрочната бюджетна цел, определена като дефицит от 1 % от БВП в структурно изражение, се планира да бъде постигната през 2019 г., като се вземе предвид допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Според програмата за стабилност за 2019 г. общото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да намалее до 33,1 % от БВП през 2022 г. Прогнозите за растежа на БВП от програмата за стабилност за 2019 г. изглеждат реалистични. Рисковете за състоянието на бюджета са балансирани.

               (7)На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Финландия да постигне своята средносрочна бюджетна цел през 2019 г., като вземе предвид обезщетенията, свързани с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Това е в съответствие с максимален номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи
                  7
                от 4,8 % през 2019 г., което съответства на подобрение в структурното салдо с 0,2 % от БВП. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. се очаква Латвия да се доближи до своята средносрочна бюджетна цел през 2019 г., като се вземе предвид допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Така настоящата оценка сочи, че има риск от известно отклонение през 2019 г. В същото време прогнозният номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи понастоящем показва риск от значително отклонение от това изискване през 2019 г. Макар вече да не се предвижда структурното салдо да бъде близко до средносрочната бюджетна цел, при отчитане на допуснатото отклонение, свързано с осъществяването на структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение, в бъдещите оценки ще трябва да се вземе предвид евентуалното отклонение от изискването.

               (8)През 2020 г., с оглед на прогнозираната разлика между фактическия и потенциалния БВП на Латвия от 1,3 %, номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи следва да не надвишава 3,5 %, което съответства на корекция на структурното салдо в размер на 0,%5 % от БВП, произтичаща от общоприетата корекционна матрица на изискванията съгласно Пакта за стабилност и растеж. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. при непроменена политика се очаква Латвия да се доближи до своята средносрочна бюджетна цел. Така настоящата оценка сочи, че има риск от известно отклонение през 2020 г. В същото време прогнозният номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи понастоящем показва риск от значително отклонение от това изискване през 2020 г. Макар вече да не се предвижда структурното салдо да бъде близко до средносрочната бюджетна цел, в бъдещите оценки ще трябва да се вземе предвид евентуалното отклонение от изискването. Като цяло Съветът е на мнение, че Латвия трябва да бъде готова да предприеме допълнителни мерки от 2019 г. нататък, за да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (9)Данъчните приходи като дял от брутния вътрешен продукт на Латвия са малки в сравнение със средните за Съюза стойности и ограничават до известна степен предоставянето на обществени услуги, по-специално в здравеопазването и социалното приобщаване. Облагането на капитала и имуществото е относително недостатъчно, а замразяването на стойностите, използвани за изчисляване на данъците върху земята и собствеността, ще намали допълнително приходите от тях. В същото време, въпреки че бе намалена, данъчната тежест върху труда продължава да бъде висока за лицата с ниски работни заплати в сравнение със средната стойност за Европейския съюз. От различни оценки става ясно, че делът на сивата икономика през последните години е намалял. Въпреки това делът на отчитаната в недостатъчна степен икономическа активност е по-голям в Латвия, отколкото в другите балтийски държави. По-специално недостатъчното деклариране на заплати („заплати в плик“), особено в сектора на строителството, представлява голям дял от сивата икономика.

               (10)След закриването на третата по големина банка в резултат на твърденията за изпиране на пари, Латвия затегна разпоредбите, отнасящи се до клиентите нерезиденти. В резултат на това депозитите на нерезиденти, които са основният източник на риск от изпиране на пари в Латвия, намаляха значително от май 2018 г. насам, но все още има предизвикателства, свързани с борбата с изпирането на пари. Освен това Латвия представи подробен план за действие с цел да подобри своята стратегия за борба с изпирането на пари/финансирането на тероризма. Сред основните приоритети, включени в плана за действие, са подобряването на надзора, основан на анализ на риска, осигуряването на необходимите човешки ресурси за надзорните органи и осигуряването на ефективен обмен на информация и сътрудничество между разследващите органи и частния сектор. След като бъдат приети, трябва да се обърне внимание на ефективното прилагане на тези мерки. Накрая, капацитетът на правоприлагащите и съдебните органи също трябва да бъде увеличен.

               (11)Латвия е изправена пред предизвикателства във връзка с изпълнението на няколко от принципите за социална закрила и активно приобщаване, предвидени в европейския стълб на социалните права. В Латвия неравенството в доходите голямо, тъй като преразпределянето чрез данъчната и осигурителната система е слабо. Адекватността на социалните помощи остава слаба, а въздействието на социалните трансфери върху бедността и намаляването на неравенството е ограничено. Рискът от бедност сред възрастните хора и хората с увреждания е относително голям и се увеличава поради това, че обезщетенията не се увеличават колкото заплатите. Процентът на изложените на риск от бедност или социално изключване на възрастните хора е 49,0 % през 2018 г. (средна стойност за Европейския съюз : 18,2 %), а за хората с увреждания 40,7 % през 2017 г. (средна стойност за Европейския съюз : 29,3 % през 2017 г.). Обезщетенията от държавното обществено осигуряване за хората с увреждания и минималните пенсии за старост не са преразглеждани от 2006 г. насам. Реформата на минималния доход, обявена през 2014 г., не бе проведена, което се отразява отрицателно на най-бедните домакинства. Достъпът до дългосрочни грижи също продължава да бъде слаб. По тази причина са необходими инвестиции за справяне със социалното изключване, включително хранителни и материални помощи за най-нуждаещите се. Освен това са необходими инвестиции, включително в инфраструктура, за подобряване на достъпа до грижи за деца, дългосрочните грижи, заетостта и другите социални услуги, както и за да е възможно здравните и социалните услуги да бъдат интегрирани, което включва прехода от институционални грижи към грижи в рамките на общността. Делът на хората, живеещи в изключително лоши жилищни условия, е сред най-големите в Европа (15,2 % спрямо 4,0 % средно през 2017 г. в Европейския съюз), а социалното жилищно настаняване е оскъдно. Необходими са инвестиции за подобряване на предлагането на жилища на достъпни цени.

               (12)Макар общите равнища на заетост да са високи и да се повишават, числеността на персонала се влияе отрицателно от неблагоприятното демографско развитие и емиграцията. Освен това заетостта е различна в отделните региони и сред равнищата на уменията. Възрастните хора с остарели умения срещат повече трудности. Ниското равнище на уменията в областта на цифровите технологии сред работната сила ограничава тяхното използване от предприятията и потенциала за иновации. Участието на възрастните в обучения и участието на безработните в активни мерки за заетост е по-слабо от средното за Европейския съюз.

               (13)Образователната система е изправена пред предизвикателството да консолидира ресурсите, като същевременно подобрява качеството и ефективността. Въпреки че образователната система на Латвия функционира добре по отношение на учебните резултати, достъпът до качествено образование продължава да зависи от местожителството и вида учебно заведение. Напредна реформата на учебните програми в областта на професионалното образование и обучение, предназначена за привеждането им в съответствие с изискванията за нови умения, а средата, в която функционират професионалните училища, се подобрява значително. Въпреки това привлекателността остава слаба, като процентът на записаните ученици и равнището на заетост на наскоро дипломиралите се са под средните за Европейския съюз.

               (14)Гарантирането на предлагането на умения е една от основните области, в които търсенето на инвестиции продължава да бъде значително. Необходимо е да се постигне съответствие между инвестициите, включително чрез инфраструктура, за да се подобрят качеството, ефективността и съответствието на образованието и обучението с пазара на труда, както и да се насърчи ученето през целия живот, особено гъвкавите възможности за повишаване на квалификацията и за преквалификация. Инвестиции са необходими също за подобряването на достъпа до заетост, включително за подобряването на осведомеността относно активните политики за заетост и техния обхват, за повишаване на пригодността за заетост на работната сила, както и за нейната секторна и регионална мобилност. В по-широк контекст укрепването на капацитета на социалните партньори е важно за насърчаването на справедливи условия на труд и за постигането на резултати по европейския стълб на социалните права.

               (15)Слабите публични разходи за здравеопазване и нездравословният начин на живот са основните причини за незадоволителното здравно състояние на населението. Наскоро увеличеното финансиране за здравеопазването премахна някои ограничения на достъпа, свързани с годишните ограничения за ползването на услуги и дългите периода на чакане. Публичното финансиране на здравеопазването обаче остава доста под средното за Европейския съюз. Навременният и равен достъп до здравеопазване е ограничен. Според самите пациенти това води до неудовлетворени големи потребности от грижи поради големите преки плащания от страна на пациентите, особено за уязвимите групи, както и до неравенство по отношение на възможностите. Реформите за повишаване на ефективността и качеството на здравеопазването напредват, но са на ранен етап и следва да бъдат ускорени, включително чрез ефективни мерки за превенция, оптимизиране на болничния сектор, укрепване на първичните медицински грижи и подобряване на управлението на качеството. Освен това Латвия е изправена пред недостиг на здравни работници, особено на медицински сестри, което затруднява предоставянето на обществено здравеопазване и създава рискове за успеха на реформите в здравеопазването. Ако влезе в сила разделението на здравните услуги в две кошници („пълно осигуряване“ и „минимално осигуряване“), съществува риск равнопоставеният достъп до здравеопазване да бъде ограничен още повече, което да доведе до неблагоприятни последици за здравето. Необходимо е да се постигне съответствие между инвестициите в здравеопазването, включително в инфраструктурата, за да се разшири достъпът, финансовата достъпност и качеството на здравеопазването, да се подобри здравословното състояние на населението и да се гарантира по-здравословен и по-дълъг трудов живот.

               (16)Латвия инвестира малко в научноизследователска и развойна дейност и недостигът на инвестиции в иновации е важен. През 2017 г. делът на Латвия в разходите за научноизследователска и развойна дейност е сред най-малките в Европейския съюз и през последното десетилетие е бил стабилен до голяма степен. Освен това финансирането за научни изследвания се основава почти изцяло на средства от фондовете на Европейския съюз. В резултат на това постиженията на Латвия в областта на иновациите са умерени с няколко силни позиции, като например нейната информационна, комуникационна и технологична инфраструктура, но резултатите ѝ изостават по отношение на човешките ресурси, сътрудничеството между публичния и частния сектор и инвестициите в интелектуална собственост.

               (17)Все още са налице значителни пропуски в инвестициите, за да бъдат преодолени регионалните различия. Продължават да съществуват значителни икономически различия между Рига и останалите региони на Латвия. Макар Латвия като цяло да се доближава до равнищата в Съюза, разликата в икономическите резултати между столичния регион и другите региони не е намаляла след присъединяването на Латвия към Европейския съюз. Конкурентоспособността и качеството на обществените услуги се различават значително в отделните латвийски региони, което оказва влияние върху тяхната териториална привлекателност. Следователно инвестициите следва да отстранят значителните регионални различия в мобилността и цифровата инфраструктура, по-специално връзките от типа „последна миля“. Различията в свързаността в трансевропейската транспортна мрежа и с периферните и граничните региони все още са изключително ясно изразени с отрицателно въздействие върху икономическите дейности и износа на Латвия. Налице е също недостиг на инвестиции, за да бъдат завършени проектът „Rail Baltica“ и възловите проекти в областта на електроенергийната инфраструктура, които са част от плана за междусистемни връзки в балтийския енергиен пазар. Освен това, за да се ускори енергийният преход в Латвия, е необходимо да се инвестира в ефективно използване на ресурсите. Необходими са повече усилия за подобряване на цялостната енергийна ефективност, по-специално в жилищния и транспортния сектор.

               (18)Неотдавнашното приемане на закона за лицата, сигнализиращи за нередности, представлява положителна стъпка, а органът за борба с корупцията в страната също се активизира напоследък, за което свидетелства разкриването на редица големи дела за корупция. Все още се смята обаче, че вземането на решения от правителството е повлияно от фаворитизъм, а процесът на възлагане на обществени поръчки се възприема като податлив на корупция поради липсата на прозрачност, по-специално в общините и държавните и общините предприятия. Законодателните изменения в режима за конфликт на интереси могат да доведат до злоупотреби. Приетият наскоро етичен кодекс не обхваща политическите назначения.

               (19)Обществените услуги не са адаптирани към намаляващото и застаряващо население. Поради намаляването на населението и урбанизацията обществените услуги не се използват достатъчно в селските райони. В публичната администрация, образованието и здравните услуги са необходими стратегии за запазване на достъпа до качествени услуги в слабонаселените и обезлюдяващи се региони, като същевременно се гарантира по-голяма ефективност. Наскоро бе обявена обща административна териториална реформа, която да бъде проведена до декември 2021 г. Навременното изпълнение на тази реформа би могло да допринесе за повишаването на отчетността и ефективността на публичния сектор, още повече в контекста на оперативната програма за фондовете на Европейския съюз, която трябва да бъде одобрена до 2020 г.

               (20)Програмирането на средства от Европейския съюз за периода 2021—2027 г. спомогна за справяне с някои от пропуските, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за държавата
                  8
               . Това ще позволи на Латвия да използва по най-добрия начин тези средства за идентифицираните сектори, като се отчитат регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

               (21)В контекста на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Латвия, който беше публикуван в доклада за страната за 2019 г. Тя извърши също така оценка на програмата за стабилност за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Латвия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Латвия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (22)С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището
                  9
                му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

               ПРЕПОРЪЧВА на Латвия да предприеме следните действия в периода 2019—2020 г.:

               1.Да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 3,5 % през 2020 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо от 0,5 % от БВП. Да намали данъчното облагане за лицата с ниски доходи, като прехвърли тежестта към други източници, по-специално капитала и недвижимото имущество, и като подобри спазването на данъчното законодателство. Да гарантира ефективен надзор и прилагане на уредбата за борба с изпирането на пари.

               2.Да обърне внимание на социалното изключване, по-специално като подобри адекватността на обезщетенията за осигуряване на минимален доход, минималните пенсии за старост и подпомагането на доходите на хората с увреждания. Да повиши качеството и ефективността на образованието и обучението, по-специално на нискоквалифицираните работници и на търсещите работа, включително като засили участието в професионалното образование и обучението за възрастни. Да подобри достъпността, качеството и разходната ефективност на системата за здравеопазване.

               3.Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към иновациите, предоставянето на жилища на достъпни цени, транспорта, по-специално към неговата устойчивост, ефективното използване на ресурсите и енергийната ефективност, енергийните междусистемни връзки и цифровата инфраструктура, като вземе предвид регионалните различия.

               4.Да засили отчетността и ефективността на публичния сектор, по-специално по отношение на местните органи, държавните и общинските предприятия и режима на конфликт на интереси.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        Работен документ на службите на Комисията SWD (2019) 1013 final.

                     (3)

                        Регламент (ЕС) № 1303./2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

                     (4)

                        СОМ(2014) 494 final.

                     (5)

                        Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методология.

                     (6)

                        Нетните първични разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите и предвиденото по закон увеличаване на приходите са взети предвид. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, са нетирани.

                     (7)

                        Работен документ на службите на Комисията SWD (2019) 1013 final.

                     (8)

                        Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.