title: Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 година относно националната програма за реформи на Италия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2020 г. 2020/C 282/12

text:
               26.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/74

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 20 юли 2020 година
      относно националната програма за реформи на Италия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2020 г.
      (2020/C 282/12)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 17 декември 2019 г. Комисията прие също доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Италия е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и Препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

                  (2)

                  Докладът за Италия за 2020 г. беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Италия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г. (3) (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2019 г.“), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени през предходните години, както и напредъкът на Италия по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В доклада беше включен и задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 26 февруари 2020 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Италия са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-конкретно, големият държавен дълг и продължителната слаба динамика на производителността са предпоставка за рискове с трансгранично значение в контекст на висока безработица и все още високо равнище на необслужваните кредити.

                  (3)

                  На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има сериозни последици в Съюза. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение, в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

                  (4)

                  Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

                  (5)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (4), общата клауза за дерогация улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В съобщението си от 20 март 2020 г. Комисията изложи своето становище, че предвид очаквания сериозен икономически спад вследствие на пандемията от COVID-19 са изпълнени условията за активирането на общата клауза за дерогация, и предложи на Съвета да одобри това заключение. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Те изразиха съгласие, че сериозният икономически спад изисква решителни, амбициозни и координирани ответни мерки. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

                  (6)

                  Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията от COVID-19, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици от пандемията чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата, както и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими да доведат до връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, като се интегрират, наред с другото, екологичният преход и цифровата трансформация и се извадят поуки от кризата.

                  (7)

                  Кризата, свързана с COVID-19, открои гъвкавостта, която предлага вътрешният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на вътрешния пазар, следва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор. Подобрени стратегии за покупки, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи са сред елементите от изключително значение за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

                  (8)

                  Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби посредством регламенти (ЕС) 2020/460 (5) и (ЕС) 2020/558 (6) на Европейския парламент и на Съвета, предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната 2020—2021 година държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Италия се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на най-засегнатите лица и сектори.

                  (9)

                  Има вероятност социално-икономическите последици от пандемията от COVID-19 да засегнат в различна степен италианските региони и територии поради дългогодишните икономически и социални неравенства, различаващият се потенциал на тяхната конкурентоспособност и степента им на зависимост от туризма. Това води до риск от увеличаване на регионалните и териториалните различия в рамките на Италия, което ще задълбочи тенденциите на различия между по-слабо развитите и по-силно развитите региони, между социалните периферии и останалите градски райони, както и между някои градски райони и селските райони. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

                  (10)

                  На 30 април 2020 г. Италия представи своята програма за стабилност за 2020 г.

                  (11)

                  Спрямо Италия понастоящем се прилагат предпазната част на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от дефицит в размер на 1,6 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2019 г. към дефицит от 10,4 % от БВП през 2020 г. Предвижда се през 2021 г. дефицитът да спадне до 5,7 % от БВП. След като през 2019 г. се стабилизира на 134,8 %, съгласно програмата за стабилност за 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 155,7 % през 2020 г. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с висока степен на несигурност поради пандемията от COVID-19. Съществуват рискове, залегнали в основата на бюджетните прогнози, а именно значителния размер на публичните гаранции и нестабилността на доходността на държавните ценни книжа.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Италия прие своевременни бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, за ограничаване на пандемията и за облекчаване на положението на засегнатите в особена степен лица и сектори. Според програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 4,5 % от БВП през 2020 г. Мерките включват укрепване на здравеопазването и гражданската защита, разширяване на схемите за добавки към възнагражденията и финансова подкрепа за самостоятелно заетите лица и предприятията. Освен това Италия въведе мерки, в това число отсрочване на данъци и гаранции по заеми, които ще допринесат за осигуряване на подкрепа за ликвидността на предприятията, без да имат пряко отражение върху бюджета. Като цяло предприетите от Италия мерки са в съответствие с насоките, изложени в съобщението на Комисията от 13 март 2020 г. Цялостното прилагане на спешните мерки и фискалните мерки за подкрепа, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, когато икономическите условия позволят това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (14)

                  Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непроменени политики се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет на Италия да бъде -11,1 % от БВП през 2020 г. и -5,6 % от БВП през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 158,9 % от БВП през 2020 г. и 153,6 % през 2021 г.

                  (15)

                  На 20 май 2020 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, поради неспазването от Италия на правилото за дълга през 2019 г. и планираното нарушение на прага от 3 % от БВП за дефицита през 2020 г. Като цяло анализът на Комисията показва, че няма достатъчно доказателства, въз основа на които да се заключи дали критерият за дълга, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/97, е спазен или не, като същевременно критерият за дефицита не е изпълнен.

                  (16)

                  Пандемията от COVID-19 оказа безпрецедентен натиск върху националната здравна система, подчертавайки структурните слабости и необходимостта от повишаване на готовността за реакция при кризисни ситуации. Въпреки по-ниските от средните за Съюза разходи за здравеопазване здравната система на Италия се характеризира с високо специализирани и качествени универсални услуги и като цяло успява да предостави достъпно здравно обслужване. При все това, особено в началото на пандемията от COVID-19, разпокъсаността на управлението на здравната система и координацията между централните и регионалните органи забавиха прилагането на някои противоепидемични мерки. Реакцията на регионалните здравни системи спрямо кризата беше основана преди всичко на извънредната мобилизация, по-специално на здравните работници и местните социални служби. Това компенсира ограниченията, свързани с физическата инфраструктура, ограничения брой на здравните работници и ограничения обем инвестиции, насочени към подобряването на структурите и услугите през предходните години. Правителството положи големи усилия за възпиране на разпространението на вируса, отговорен за COVID-19, намаляване на натиска върху болниците и създаване на допълнителен капацитет за медицинско обслужване. В момента се подготвя дългосрочна противоепидемична стратегия, за да се гарантира безопасното възобновяване на производствената дейност. Освен усъвършенстването на процесите на управление и плановете за готовност за действие при кризи, политиките в периода след кризата с COVID-19 следва да се стремят към преодоляването на недостига на публични инвестиции в здравеопазването. В средносрочен и дългосрочен план изготвянето на стратегически инвестиционен план ще бъде от основно значение с оглед на повишаването на устойчивостта на здравната система и на обезпечаването на постоянното предоставяне на достъпно здравно обслужване. Предвид актуалните прогнози за работната сила следва да се даде приоритет на изготвянето на политики за премахване на препятствията в обучението, набирането и задържането на здравните работници.

                  (17)

                  Въведените в отговор на кризата с COVID-19 противоепидемични мерки оказват силно отрицателно влияние върху пазара на труда и социалните условия. Преди кризата социалната ситуация бавно се подобряваше, въпреки че рисковете от бедност или социално изключване, бедност сред работещите и неравенство по отношение на доходите продължаваха да са големи и да се различават значително в отделните региони. Като се имат предвид текущите и следкризисните последици от пандемията от COVID-19, следва да се укрепят мрежите за социална сигурност, за да се гарантира подходящо заместване на доходите, независимо от трудовия статус, включително за хората, имащи пропуски по отношение на достъпа до социална закрила. Укрепването на механизмите за заместване на доходите и подкрепа е от особено значение за работниците с нетипични форми на заетост и лицата в уязвимо положение. Предоставянето на услуги, целящи социалното приобщаване и приобщаването към пазара на труда, също е от ключово значение. Новата схема за минимален доход, от която през изминалата година се възползваха над един милион домакинства (в размер на средно 513 EUR), би могла да смекчи последиците от кризата с COVID-19. При все това нейният обхват спрямо уязвимите групи би могъл да се подобри. Правителството въведе временно допълнителен „извънреден доход“ в подкрепа на домакинствата, които досега не отговаряха на условията за получаване на минимален доход. Хората, заети в сенчестата икономика, по-специално в сектори като селското стопанство, хранително-вкусовата промишленост и жилищното строителство, също рискуват да се окажат без възможности за достъп до мерките за социална закрила и подпомагане за доходите. В отговор на това предизвикателство наскоро правителството смекчи правилата за узаконяване на трудовия статус на недекларираните работници и за получаване или удължаване на срока разрешенията за пребиваване на работещите мигранти. Отрицателните демографски тенденции и изтичането на мозъци също влошават перспективите за растеж. В допълнение към по-трудните условия на пазара на труда липсата на качествени услуги води до обезлюдяване на южните региони и селските райони. Подобряването на достъпа до електронни услуги е от основно значение, особено в условията на ограничена мобилност.

                  (18)

                  От началото на кризата с COVID-19 Италия предприема стъпки за смекчаване на последиците за заетостта. Схемите за временна безработица (Cassa integrazione) играят важна роля и се очаква да продължат да бъдат от значение и в бъдеще. Обхватът на критериите за допустимост беше разширен, за да включи малките предприятия и микропредприятията, както и всички икономически сектори и наети лица. Освен това бе създадена отделна (временна) схема за самостоятелно заетите лица. Преди кризата с COVID-19 условията на пазара на труда продължиха да се подобряват. През 2019 г. равнището на заетост достигна 64 % — най-високото отчитано някога равнище. То обаче все още бе доста под средното за Съюза. Равнището на безработицата се запази високо, както и другите показатели за застоя на пазара на труда, и според прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. то се очаква да се повиши още, достигайки 11,8 % през 2020 г., и да спадне до 10,7 % през 2021 г. Делът на временните договори също беше голям, въпреки че от средата на 2018 г. създаването на работни места се определя от сключването на постоянни трудови договори. В бъдеще за стимулирането на устойчиво и приобщаващо възстановяване от основно значение ще бъде интеграцията на пазара на труда на неактивните млади хора и жените. Бяха предприети действия за укрепването на публичните служби по заетостта и за по-доброто им интегриране със социалните услуги, ученето за възрастни и професионалното обучение. Въпреки това капацитетът им за намиране на работа все още е слаб и се различава значително в отделните региони. Участието на работодателите също продължава да е незначително. В хода на постепенното вдигане на противоепидемичните мерки гъвкавите схеми на работа и дистанционната работа могат да подпомогнат предприятията и работниците. В отговор на кризата с COVID-19 правителството прие временни мерки с оглед на съчетаването на личния и професионалния живот, като например насърчаване на дистанционната работа, специални отпуски и предоставяне на ваучери за гледането на деца. Въпреки положените в последно време усилия, мерките за насърчаване на равните възможности и политиките за постигане на равновесие между професионалния и личния живот, наред с предоставянето на достъпни услуги за образование и грижи в ранна детска възраст и услуги за дългосрочни грижи, продължават да бъдат незадоволителни и слабо интегрирани.

                  (19)

                  Настоящата извънредна ситуация показва също така необходимостта от подобряване на обучението и уменията в областта на цифровите технологии, включително за възрастните в трудоспособна възраст, и дистанционното обучение. Инвестициите в образованието и уменията са от основно значение за стимулирането на интелигентно и приобщаващо възстановяване и за поддържането на постоянен курс при осъществяването на екологичния и цифровия преход. В това отношение постиженията в образованието и обучението продължават са голямо предизвикателство за Италия. Съществуват големи регионални различия в придобиването на основни умения, като процентът на преждевременно напускащите училище е доста над средния за Съюза (13,5 % спрямо 10,3 % през 2019 г.), най-вече при родените извън Съюза ученици (33 %). В контекста на ограниченията на мобилността съществува опасност регионалните и териториалните различия да се изострят. С оглед на това особено важно е да се инвестира в дистанционното обучение, както и в цифровата инфраструктура и уменията на преподавателите и учещите. Освен това в Италия делът на висшистите в областта на науката и инженерството е по-малък в сравнение със средния за Съюза, а процентът на завършилите висше образование продължава да е много нисък (27,6 % през 2019 г.). Едновременно с това италианските предприятия инвестират по-малко в обучението на своите служители, свързано с информационните и комуникационните технологии, в сравнение с държавите в сходно положение. Слабото участие на нискоквалифицирани възрастни в дейности за обучение също буди безпокойство, като се има предвид, че броят на работните места, за които се изисква ниска квалификация, постоянно намалява. Повишаването на квалификациите и преквалификацията са по-важни от всякога, за да могат работниците да придобият търсените на пазара на труда умения и за да се стимулира справедливият преход към по-цифровизирана и устойчива икономика.

                  (20)

                  Кризата с COVID-19 засили необходимостта от подкрепа за достъпа на предприятията до финансиране. Италия прие няколко схеми за подпомагане на потока от ликвидни средства за предприятията, включително съгласно Временната рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на настоящата пандемия от COVID-19 (7). Ефективното прилагане на такива схеми, включително чрез предоставени от банковата система гаранции, е от основно значение, за да се гарантира, че всички предприятия, и по-специално малките и средните предприятия (МСП), тези в най-засегнатите сектори и географски райони, както и иновативните предприятия, се възползват от тях. При изготвянето и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор. Преките безвъзмездни средства и стимулите за пазарно финансиране могат също да подпомогнат ликвидността на МСП и на иновативните предприятия. Иновативните предприятия (които често нямат обезпечение) срещат повече затруднения при достъпа до кредитиране, а настоящата криза би могла да влоши тази ситуация. Отсрочването на данъци и на социалноосигурителни вноски, дължими на държавата, допринесе за подобряването на паричните потоци на предприятията. Въпреки това забавянията на одобрените плащания, независимо дали от администрацията към дружествата или между самите дружества, следва да не се допускат, тъй като те ограничават ликвидността на всички предприятия, особено на малките предприятия.

                  (21)

                  За да се стимулира икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да се насърчават частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Инвестициите в подкрепа на екологичния преход ще бъдат от особено значение за възстановяването и повишаването на устойчивостта в бъдеще. Италия е силно уязвима спрямо екстремните метеорологични условия и хидрогеоложките бедствия, в това число сушите и горските пожари. Трансформацията на Италия към неутрална по отношение на климата икономика ще изисква значителни частни и публични инвестиции в продължение на дълъг период от време, по-специално за производството на възобновяема енергия, енергийната инфраструктура и енергийната ефективност. В националния план на Италия в областта на енергетиката и климата са заложени инвестиции за борба с изменението на климата по линия на Зеления пакт. Те са от съществено значение за противодействие на заплахата, която представлява изменението на климата, като същевременно играят основна роля за възстановяването на Италия и повишаването на нейната устойчивост. Инвестициите по линия на Зеления пакт са от основно значение и за да се намали отражението върху човешкото здраве от замърсяването на въздуха в италианските градове, особено в басейна на река По. Осъществяването на инициативи за устойчива мобилност, като подновяването на флотата от автобуси на местния обществен транспорт, е пример за това как едновременно може да се работи за премахване на задръстванията и замърсяването на въздуха. Инфраструктурните недостатъци в управлението на водите и отпадъците, по-специално в южните региони, оказват въздействие върху околната среда и здравето, което води до значителни разходи и загуби на приходи за икономиката. В по-общ план устойчивостта спрямо изменението на климата е от значение за цялата инфраструктура, включително за здравната инфраструктура. За това са необходими стратегии за адаптиране. Преодоляването на предизвикателствата, свързани с околната среда и изменението на климата, като например хидроложките рискове, устойчивата градска мобилност, енергийната ефективност, кръговата икономика и промишлената трансформация представляват възможност за подобряване на производителността, като същевременно се избягват неустойчивите практики. Наред с това инвестициите в подобни проекти могат да допринесат за създаването на работни места и за трайното възстановяване след кризата. Програмирането на Фонда за справедлив преход, който е предмет на предложение на Комисията, за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Италия за посрещането на някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2020 г. Това ще позволи на Италия да използва този Фонд възможно най-пълноценно.

                  (22)

                  Противоепидемичните мерки в контекста на пандемията от COVID-19 подчертаха колко е важно да се инвестира в цифровизацията на икономиката и демонстрираха значението на цифровите инфраструктури. Ниските равнища на цифровия интензитет и цифровите познания на предприятията в Италия, особено МСП и микропредприятията, им попречиха да се преориентират към електронната търговия и дистанционната работа и да предоставят и използват цифрови инструменти по време на изолацията. Инвестирането в цифровизацията и уменията чрез постоянно и навременно осъществяване на целенасочени национални политики е от съществено значение за укрепването на моделите за електронен бизнес и за подпомагането на предприятията да се адаптират към променящите се условия, както и за повишаването на производителността и конкурентоспособността. Стана ясно, че достъпът до бърза и надеждна цифрова инфраструктура е от съществено значение за осигуряването на основни услуги в държавното управление, образованието, здравеопазването и медицината и е определящ фактор за проследяването и контрола на епидемията. Италия все още изостава по отношение на покритието с оптичен интернет на сградите в селските райони. Следва да се приемат конкретни мерки за преодоляване на това изоставане, както и за допълнителното насърчаване на внедряването на този вид връзка.

                  (23)

                  Добре функциониращата система за научни изследвания и иновации е резултат от непрекъснатата, последователна и основана на факти подкрепа за политиките, придружена от инвестиции и подходящ човешки капитал. Настоящата криза с COVID-19 ясно показа, че бързият обмен на данни между изследователите, включително безплатният достъп до резултати и доказателства за потребителите и отворената наука, се нуждаят от допълнително укрепване. Отворената наука и сътрудничеството между научните среди и бизнеса са от решаващо значение за това резултатите от научноизследователската дейност, включително тези, необходими за намирането на ваксини и терапии, да се появят на пазара, което ще засили позициите на Италия в сектора на медицинската промишленост и научни изследвания.

                  (24)

                  Ефективната публична администрация е от решаващо значение, за да се гарантира своевременното изпълнение на мерките, приети за справяне с извънредната ситуация и за подкрепа на икономическото възстановяване. Отпускането на социални помощи, мерките за ликвидност и авансовото финансиране на инвестициите и т.н., няма да са ефективни, ако са налице пречки в държавния сектор. Сред слабостите са продължителните процедури, включително гражданскоправните процедури, ниското равнище на цифровизация и недостатъчният административен капацитет. В контекста на значително увеличаване на публичните средства в подкрепа на икономическата дейност процедурите и проверките трябва да се провеждат бързо. Цифровизацията на публичните администрации беше неравномерна преди кризата с COVID-19. Степента на взаимодействие онлайн между органите и обществеността бе ниска. Продължава да бъде малък делът на административните процедури от компетентността на регионите и общините, които могат да бъдат започнати и изцяло завършени по електронен път. Кризата с COVID-19 разкри и липсата на оперативна съвместимост на публичните цифрови услуги. За да може публичната администрация да взаимодейства по-ефективно с бизнеса, е необходимо да се подобрят и опростят секторните регулации, като същевременно се премахнат оставащите пречки пред конкуренцията. И накрая, ефективната правосъдна система е от основно значение за изграждането на икономика, която е в състояние да привлича инвестиции и да благоприятства развиването на стопанска дейност, и ще бъде решаващ фактор в процеса на възстановяване, способствайки също за ефективността на уредбите за оздравяване и възстановяване.

                  (25)

                  Докато специфичните за държавата препоръки, съдържащи се в настоящата препоръка (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2020 г.“), са насочени към справяне със социално-икономическото въздействие на пандемията от COVID-19 и улесняване на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г. обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Специфичните за държавата препоръки за 2019 г. продължават да бъдат актуални и ще продължат да бъдат наблюдавани през следващия годишен цикъл на европейския семестър. Това се отнася и за специфичните за държавата препоръки за 2019 г. относно свързаните с инвестициите икономически политики. Всички специфични за държавата препоръки за 2019 г. следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за премахване на мерките, свързани с настоящата криза.

                  (26)

                  Мерките, приети от правителството в подкрепа на домакинствата и предприятията, благоприятстват също запазването на капитализацията и устойчивостта на банковия сектор в настоящата трудна оперативна среда. Въпреки приетите мерки за смекчаване на последиците, включително пруденциалната гъвкавост, предоставена от банковите надзорни органи, пандемията от COVID-19 засяга също качеството на банковите активи в целия Съюз и се очаква това да продължи през следващите седмици и месеци, включително в Италия. В резултат на това усилията за намаляване на необслужваните кредити са възпрепятствани, включително и поради забавянето на работата на съдилищата и на дейностите по преструктуриране на обезценени активи. В това отношение насърчаването на устойчиви решения за жизнеспособните кредитополучатели, засегнати от кризата с COVID-19, включително чрез избягване на правните автоматизми, е важна предпоставка за гарантиране на качеството на активите. Същевременно осигуряването на точно отчитане на влошаването на качеството на активите и на разумни кредитни стандарти може също да подпомогне функционирането на вторичния пазар на необслужвани кредити и да ограничи неблагоприятните ефекти за съществуващите инициативи по погасяване на необслужвани кредити.

                  (27)

                  Ефективното предотвратяване и санкциониране на корупцията може да изиграе важна роля за гарантиране на възстановяването на Италия след кризата с COVID-19. Чрез прозрачност в публичния сектор, и по-специално чрез засилени проверки за корупция, могат да се предотвратят опитите на организираната престъпност за проникване в икономическата и финансовата среда, за нарушаване на процедурите за възлагане на обществени поръчки и, в по-общ план, за отклоняване на публичните средства, необходими за инвестиции. В същото време процедурите за възлагане на обществени поръчки следва да продължат да бъдат ефикасни, като се търси баланс между необходимостта от стриктно наблюдение и от спазване на сроковете. Въпреки че в парламента се обсъждат всеобхватни реформи за рационализиране на наказателните производства, необходимото време за разглеждане на висящите дела пред наказателните апелативни съдилища продължава да бъде повод за безпокойство. Неотдавна Италия укрепи своята уредба за борба с корупцията, но е необходимо тя да бъде завършена, също и чрез санкционирането на лицата, заемащи изборни държавни длъжности, в случай на конфликт на интереси.

                  (28)

                  Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. Гарантирайки цялостното изпълнение на специфичните за държавата препоръки за 2020 г., Италия ще допринесе за напредъка към постигането на целите на ООН за устойчиво развитие и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

                  (29)

                  Тясната координация между икономиките в Икономическия и паричен съюз е от основно значение за постигането на бързо възстановяване от икономическото въздействие на пандемията от COVID-19. Като държава членка, чиято парична единица е еврото, Италия следва да гарантира, че нейните политики са в съответствие с препоръките за еврозоната за 2020 г. и са координирани с тези на останалите държави членки, чиято парична единица е еврото, като същевременно се вземат предвид политическите насоки на Еврогрупата.

                  (30)

                  В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Италия и го публикува в доклада за държавата за 2020 г. Освен това тя направи оценка на програмата за стабилност за 2020 г. и на последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Италия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Италия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (31)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му (8) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

                  (32)

                  С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г. Специфичните за държавата препоръки за 2020 г. отчитат необходимостта от справяне с пандемията от COVID-19 и улесняване на икономическото възстановяване като необходима първа стъпка за коригиране на дисбалансите. Специфичните за държавата препоръки за 2020 г., които се отнасят пряко до макроикономическите дисбаланси, установени от Комисията съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, се съдържат в препоръки 1, 2, 3 и 4,

            ПРЕПОРЪЧВА на Италия да предприеме през 2020 г. и 2021 г. следните действия:

                  1.

                  Да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, имащи за цел постигането на разумни средносрочни фискални позиции и гарантирането на устойчивостта на обслужването на дълга, като същевременно стимулира инвестициите. Да повиши устойчивостта и капацитета на здравната система по отношение на здравните работници, критичните медицински продукти и инфраструктурата. Да подобри координацията между националните и регионалните органи.

                  2.

                  Да осигури подходящо заместване на доходите и достъп до социална закрила, по-специално за работниците с нетипични форми на заетост. Да положи усилия за смекчаване на последиците от кризата с COVID-19 за заетостта, включително чрез гъвкави схеми на работа и активно подпомагане на заетостта. Да положи усилия за подобряване на дистанционното обучение и уменията, включително тези в цифровата сфера.

                  3.

                  Да гарантира ефективното прилагане на мерките за осигуряване на ликвидност на реалната икономика, включително на МСП, иновативните предприятия и самостоятелно заетите лица, и да предотврати забавянето на плащания. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите върху екологичния и цифровия преход, по-специално върху чистото и ефективно производство и използване на енергия, научните изследвания и иновациите, устойчивия обществен транспорт, управлението на отпадъците и водите, както и укрепването на цифровата инфраструктура, за да се гарантира предоставянето на основни услуги.

                  4.

                  Да повиши ефикасността на съдебната система и ефективността на публичната администрация.

         Съставено в Брюксел на 20 юли 2020 година.

               За Съвета

               Председател

            J. KLOECKNER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 69.

         (4)  Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (5)  Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5).

         (6)  Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

         (7)  ОВ C 91I, 20.3.2020 г., стр. 1.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 20 юли 2020 година относно националната програма за реформи на Кипър за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2020 г. 2020/C 282/13

text:
               26.8.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 282/82

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 20 юли 2020 година
      относно националната програма за реформи на Кипър за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2020 г.
      (2020/C 282/13)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 17 декември 2019 г. Комисията прие също доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Кипър е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

                  (2)

                  Докладът за Кипър за 2020 г. беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Кипър в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г. (3) (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2019 г.“), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени през предходните години, както и напредъкът на Кипър по националните му цели по стратегията „Европа 2020“. В доклада беше включен и задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 26 февруари 2020 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Кипър са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално, много високият дял на необслужваните кредити и високото равнище на натрупания частен, публичен и външен дълг оказват тежест върху финансовия сектор в контекста на умерен потенциален растеж.

                  (3)

                  На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има сериозни последици в Съюза. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение, в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

                  (4)

                  Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

                  (5)

                  На 20 март 2020 г. Комисията прие съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж. Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (4), общата клауза за дерогация улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В съобщението си от 20 март 2020 г. Комисията изложи своето становище, че предвид очаквания сериозен икономически спад вследствие на пандемията от COVID-19 са изпълнени условията за активирането на общата клауза за дерогация, и предложи на Съвета да одобри това заключение. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Те изразиха съгласие, че сериозният икономически спад изисква решителни, амбициозни и координирани ответни мерки. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

                  (6)

                  Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията от COVID-19, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици от пандемията чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата, както и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими да доведат до връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, като се интегрират, наред с другото, екологичният преход и цифровата трансформация и се извадят поуки от кризата.

                  (7)

                  Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага вътрешният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на вътрешния пазар, следва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор. Подобрени стратегии за покупки, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи са сред елементите от изключително значение за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

                  (8)

                  Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби посредством регламенти (ЕС) 2020/460 (5) и (ЕС) 2020/558 (6) на Европейския парламент и на Съвета, предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната 2020—2021 година държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Кипър се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на най-засегнатите лица и сектори.

                  (9)

                  Възможно е разпространението на социално-икономическите последици от пандемията от COVID-19 да бъде неравномерно в различните региони на страната поради различните модели на специализация, по-специално в регионите, зависещи в голяма степен от туризма, и в по-общ план от стопански дейности, за които е необходим пряк контакт с потребителите. Това води до риск от разширяване на териториалните различия в Кипър. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

                  (10)

                  На 7 май 2020 г. Кипър представи своята национална програма за реформи за 2020 г. и своята програма за стабилност за 2020 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (11)

                  За Кипър понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

                  (12)

                  В своята програма за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от излишък в размер на 1,7 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2019 г. към дефицит от 4,3 % от БВП през 2020 г. Предвижда се през 2021 г. дефицитът да спадне до 0,4 % от БВП. След намалението, достигнало 95,5 % от БВП през 2019 г., съгласно програмата за стабилност за 2020 г. се очаква през 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне до 116,8 %. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с висока степен на несигурност поради пандемията от COVID-19. Освен това съществуват рискове, които са в основата на бюджетните прогнози, а именно експлицитните условни задължения и потенциалните нужди от финансиране на държавните болници през първите години от въвеждането на националната здравноосигурителна система.

                  (13)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Кипър прие своевременни бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната си система, ограничаване на пандемията и облекчаване на положението на засегнатите в особена степен лица и сектори. Съгласно програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 4,4 % от БВП. Мерките включват укрепване на здравните услуги с допълнителен бюджет в максимален размер до 0,5 % от БВП, субсидиране на заплатите за задържане на щатния персонал в случай на временно преустановяване на стопанските операции (2,7 % от БВП) и подпомагане на доходите за малките предприятия и самостоятелно заетите лица (0,3 % от БВП). Освен това Кипър обяви мерки, които, макар и да нямат пряко отражение върху бюджета, ще допринесат за осигуряването на подкрепа за ликвидността на предприятията, включително например отсрочването на плащането на ДДС за срок от два месеца. Като цяло предприетите от Кипър мерки са в съответствие с насоките, изложени в съобщението на Комисията от 13 март 2020 г. Цялостното прилагане на спешните мерки и фискалните мерки за подкрепа, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, когато икономическите условия позволят това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

                  (14)

                  Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непроменени политики се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет на Кипър да бъде -7 % от БВП през 2020 г. и -1,8 % от БВП през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 115,7 % от БВП през 2020 г. и 105 % през 2021 г.

                  (15)

                  На 20 май 2020 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, поради неспазването от Кипър на правилото за дълга през 2019 г. и планираното нарушение на прага от 3 % от БВП за дефицита през 2020 г. Като цяло анализът на Комисията показва, че критерият за дълга, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/97, е изпълнен, докато критерият за дефицита не е изпълнен.

                  (16)

                  В отговор на пандемията от COVID-19 Кипър прие редица мерки за смекчаване на икономическите последици от кризата. На 15 март 2020 г. правителството предложи програма за финансова подкрепа за опазване на общественото здраве и за гарантиране на икономическото оцеляване на предприятията и работодателите. Програмата предвижда средства в размер на 100 милиона евро за финансово подпомагане на сектора на здравеопазването за борба с пандемията, включително за наемането на допълнителен персонал от лекари, медицински сестри и помощен персонал, както и за оборудване и инфраструктура. В нея се определят редица мерки в подкрепа на предприятията чрез повишаване на ликвидността, например схеми за подпомагане на предприятията и самостоятелно заетите лица, както и временно преустановяване на плащанията на ДДС за дружествата. Пакетът включва и специална подкрепа в размер на 11 милиона евро в помощ на възстановяването на туристическия сектор.

                  (17)

                  Кризата, свързана с COVID-19, показва необходимостта от насочване на инвестиции към подобряване и модернизиране на общественото здравеопазване, възстановяване на капацитета и осъществяване на реформата на здравеопазването. Новата система на здравеопазване предлага по-добър достъп до услуги за първична медицинска помощ, подходящи насоки и лечение въз основа на клинични протоколи. В нея се предвижда също така предоставяне на всеобщо право на достъпни здравни услуги в контекста на разпространението на COVID-19. В Кипър е изготвен план за действие при извънредни ситуации във връзка с пандемията и са предоставени допълнителни ресурси за предотвратяване и управление на въздействието на инфекцията и разпространението на заразата. В средносрочен план Кипър трябва да насочи инвестиции към повишаване на ефективността, достъпността и цялостната устойчивост на системата на здравеопазване. Допълнителните ресурси за здравната система следва да предотвратят бъдещ недостиг на медицински персонал, критични медицински консумативи и инфраструктура. Безпроблемното провеждане на реформата на здравеопазването, както е планирано, е от основно значение за осигуряването на достъп до здравеопазване и всеобщо здравно осигуряване. Цифровите решения в областта на здравеопазването и новите приложения ще допринесат за по-бързото разгръщане на услугите на електронното здравеопазване и подобряването на консултациите от разстояние и механизмите за предупреждение. От жизненоважно значение са политиките за подобряване на капацитета на болниците, условията на труд на здравните работници и гарантиране на използването на лични предпазни средства, тестване, лекарства и медицински изделия. Интегрирането с дългосрочните грижи и първичните и общностните грижи е от решаващо значение в контекста на демографските промени и необходимостта от подкрепа на най-уязвимите лица, включително хората с увреждания.

                  (18)

                  След последователни положителни промени на пазара на труда през последните години, поради кризата, свързана с общественото здраве, сега Кипър ще бъде изправен пред предизвикателства по отношение на равнището на заетост. Необходими са допълнителни усилия, за да се сведе до минимум социално-икономическото въздействие на кризата. Кипър вече е приел спешни мерки, включително режими на работа при непълно работно време и увеличаване на обезщетенията за безработица за самостоятелно заетите лица. Важно ще бъде да се запази заетостта и да се гарантира прилагането на обявените мерки, в тясно сътрудничество със социалните партньори. Укрепването на капацитета на публичните служби по заетостта с постоянен персонал ще бъде от ключово значение, по-специално като се запази непрекъснатостта на услугите на съветниците по заетостта по силата на временни договори, чийто срок изтича през втората половина на 2020 г. По този начин ще се избегне поставянето на услугите под допълнителен натиск и ще се осигури ефикасна подкрепа за наскоро останалите без работа лица и за други уязвими групи, като например младите хора, незаети с работа, учене или обучение, дългосрочно безработните лица и лицата с увреждания. Подкрепата за прехода от училище към работа, и по-специално подпомагането на младите хора, изискват допълнително внимание, тъй като наскоро дипломиралите се могат да срещнат допълнителни трудности при намирането на работа.

                  (19)

                  Пандемията от COVID-19 изисква подходящи мерки за смекчаване на социалните последици, както и за подпомагане на доходите на домакинствата и подкрепа на бързото възстановяване на икономиката. Според пролетната прогноза на Комисията от 2020 г. се очаква безработицата да нарасне до 8,6 % през 2020 г. и да намалее до 7,5 % през 2021 г. Очаква се значително намаляване на външното търсене на услуги, тъй като се очаква секторът на туризма да бъде особено силно засегнат от кризата. Следва да се осигури подходящо заместване на доходите за всички засегнати работници и самостоятелно заети лица, включително тези, които се сблъскват с пропуски по отношение на достъпа до социална закрила. Схемите за социална закрила трябва да защитават трудово заетите лица, самостоятелно заетите лица и безработните. Съществува възможност за укрепване на цялостната система за социална закрила, за да се предотврати увеличаването на равнищата на бедност и неравенство, по-специално чрез достигане до най-уязвимите, включително децата, неактивните лица, недекларираните работници и хората с мигрантски произход.

                  (20)

                  Насърчаването на гъвкави схеми на работа с участието на социалните партньори, особено под формата на дистанционна работа, е от голямо значение. В краткосрочен план те ще подкрепят работниците с непредвидени отговорности за полагане на грижи за деца и други лица на издръжка, а в дългосрочен – ще улеснят повторното навлизане на пазара на труда на големия дял жени, които са неактивни поради отговорностите за полагане на грижи. Тъй като възрастните хора и хронично болните са изложени на по-висок риск от тежки заболявания вследствие на вируса, инвестирането в качествени услуги за дългосрочни грижи е от голямо значение, за да се гарантира непрекъснатото им предоставяне и ефективност в краткосрочен и средносрочен план.

                  (21)

                  Подобряването на качеството и ефикасността на образованието и обучението и на съответствието им с нуждите на пазара на труда е изключително важно в контекста на настоящата криза, както и за да се гарантира бързото възстановяване на пазара на труда. Придобиването на подходящи умения е дори още по-важно в контекста на вероятността повече хора да загубят работата си и да трябва да бъдат готови за последващ професионален преход. Ограниченията на мобилността подчертаха предизвикателствата, свързани с ниското ниво на цифровите умения в Кипър. Това оказва отрицателно въздействие върху дейностите онлайн, като например дистанционната работа, дистанционното обучение и използването на услуги в областта на електронното здравеопазване. Равният достъп до ИТ инфраструктура и до интернет, включително за учащите се в неравностойно положение, заедно с добре обучени учители, са от ключово значение за качественото цифрово образование и дистанционното обучение. За справяне с ниските общи резултати в областта на образованието и обучението и за подобряване на уменията в по-общ план е от съществено значение да се продължи с образователната реформа, като се инвестира в решения за цифровото обучение, учене в процеса на работа и стажантско обучение, както и в развиването на уменията на учителите и обучителите да използват ефективно инструментите на информационните технологии. Има възможност за преодоляване на слабите резултати по отношение на основните умения, както и за повишаване на участието в обучението за възрастни. За да се ускори прилагането, програмите за преквалификация биха могли, доколкото е възможно, да се разработят за използване онлайн и на по-късен етап, след овладяването на пандемията, да включат по целесъобразност физическо присъствие.

                  (22)

                  По време на кризата и в периода след нея значителни средства са необходими и ще продължат да бъдат необходими за подкрепа на предприятията. Осигуряването на адекватен достъп до финансиране и ликвидност е от първостепенно значение, особено за малките и средните предприятия (МСП), за да се поддържа функционирането на предприятията и хората да запазят работата си. При разработването и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор. Кипър въведе специална схема за подпомагане на малките предприятия, която субсидира изплащането на заплатите в предприятия с най-много петима работници. Освен това суспендирането на увеличените вноски за националната здравна система и отлагането на плащането на данъци (напр. ДДС) ще облекчи непосредствения натиск. Изключително важни са бързата административна координация, практическата подкрепа и ефективната комуникация относно подкрепата, достъпна за МСП, в сътрудничество със структурите за подпомагане на МСП и бизнес организациите. Ускоряването на договорните плащания от страна на публичните органи може също да спомогне за подобряване на паричния поток на МСП. Новосъздадените и разрастващите се предприятия може да се нуждаят от специфична подкрепа, например под формата на дялови участия на публични институции в капитала и предоставяне на стимули на фондовете за рисков капитал с цел увеличаване на инвестициите им в такива предприятия. Прилагането на финансовите инструменти, подготвени преди кризата (кипърски енергиен фонд), е все така важно.

                  (23)

                  За да се насърчи икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да се насърчават частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Опазването и ефективното използване на природните ресурси на страната е от първостепенно значение за осигуряването на устойчиво икономическо възстановяване и бъдещ растеж. За да се запази привлекателността на страната за туристите, е необходимо тя да се справи с предизвикателствата, свързани с прехода към зелена енергия, ефективното управление на отпадъците и водите и опазването на природата и биологичното разнообразие. Въпреки че вече са започнали значителни инвестиции, в тези области приоритетно трябва да се насочат повече инвестиции. Кипър е изправен пред значителни предизвикателства при постигането на своята цел за 2030 г. по отношение на емисиите на парникови газове, които не са обхванати от системата на ЕС за търговия с емисии. Тези предизвикателства трябва да бъдат преодолени чрез планиране и своевременно приемане на допълнителни мерки в съответствие с националния план в областта на енергетиката и климата. Тези мерки ще изискват инвестиции, по-специално в области като енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, които също могат да спомогнат за осигуряване на силен стимул за екологична икономика. Кипър трябва да подобри и системата си за управление на отпадъците и кръговата икономика. Генерирането на отпадъци продължава да бъде значително по-високо от средното за Съюза, докато коефициентът на рециклиране остава значително по-нисък от средния за Съюза. Процентът на депониране на отпадъци също е много висок. Управлението на водите и на отпадните води, особено в градските райони, е неефективно. Сушите и недостигът на вода са важни проблеми и една неубедителна политическа реакция би могла да окаже въздействие върху икономиката на селските райони и туризма на страната. Програмирането на Фонда за справедлив преход — предмет на предложение на Комисията, за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Кипър за посрещането на някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2020 г. Това ще позволи на Кипър да използва този фонд възможно най-пълноценно.

                  (24)

                  Значението на съвременната цифрова инфраструктура, на всеобщия достъп до интернет и на наличието на цифрови услуги стана очевидно при ограниченията на мобилността, свързани с COVID-19. Инвестициите в цифровата икономика са от съществено значение за повишаване на производителността и за стимулиране на икономическото възстановяване след кризата. Кипър се нарежда на едно от последните места в индекса на Комисията за навлизането на цифровите технологии в икономиката и обществото (DESI) за 2020 г. Само 45 % от кипърците на възраст между 16 и 74 години притежават поне основни умения в областта на цифровите технологии и специалистите по ИКТ все още представляват по-малък дял от работната сила в сравнение със средната стойност за Съюза (2,7 % спрямо 3,9 %), което възпрепятства разгръщането на потенциала на цифровата икономика. Ниска е степента на взаимодействието онлайн между публичните органи и гражданите, като само 51 % от кипърците взаимодействат онлайн. Равнището на електронната търговия (т.е. МСП, които продават онлайн, оборотът от електронна търговия и трансграничните онлайн продажби) се подобрява (31,8 % през 2019 г. спрямо 29,4 % през 2018 г.), но все още е под средната стойност за Съюза от 40,1 %.

                  (25)

                  Кипър може допълнително да подобри своята система за научни изследвания и иновации с цел подпомагане на растежа на производителността и на необходимия цифров и екологичен преход в един сценарий след пандемията. Ниският капацитет на усвояване на научните изследвания и иновациите от страна на предприятията се отразява неблагоприятно на конкурентоспособността на Кипър. Подобряването на сътрудничеството между академичните и бизнес средите и търговската реализация на резултатите от научните изследвания остават основните пречки и изискват предприемането на спешни действия. Въпреки това неотдавнашните мерки, като например създаването на ново подминистерство за научни изследвания, иновации и политиката в областта на цифровите технологии, назначаването на нов заместник-министър на научните изследвания, иновациите и политиката в областта на цифровите технологии, както и новата стратегическа рамка за научни изследвания и иновации на Кипър за периода 2019—2023 г. („Innovate Cyprus“), която определя по-висока цел за научните изследвания и иновациите от 1,5 % от БВП до 2023 г. (спрямо сегашните 0,56 %), са обещаващи стъпки.

                  (26)

                  Справянето с агресивното данъчно планиране е от ключово значение за подобряване на ефективността и справедливостта на данъчните системи, както се посочва в препоръката от 2020 г. относно икономическата политика на еврозоната. Разпространяването на отрицателните последици от стратегиите на данъкоплатците за агресивно данъчно планиране налага координирани национални действия, които да допълват законодателството на Съюза. Икономическите доказателства сочат, че данъчните правила на Кипър се използват за целите на агресивното данъчно планиране. Кипър предприе стъпки за справяне с този проблем чрез прилагането на международни и европейски инициативи и предприемането на някои допълнителни национални мерки. Въпреки това характеристиките на системата, като липсата на удържани при източника данъци върху изходящите дивиденти, плащанията на лихви и авторски и лицензионни възнаграждения от дружества, базирани в Кипър, към граждани на трети държави и правилата за корпоративна данъчна регистрация могат да продължат да улесняват агресивното данъчно планиране. Необходимо е внимателно наблюдение на схемата за приспадане на фиктивните лихви. И накрая, две схеми — Scheme for Naturalisation of Investors in Cyprus by Exception и Residence by Investment Scheme (схема за натурализация на инвеститори в Кипър по изключение и схема за разрешение за пребиваване в Кипър срещу инвестиране) — са включени в списъка на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) като източник на потенциално висок риск от злоупотреба с тях. Кипър е изготвил и представил за правен преглед проектозакони, с които се въвежда удържане на данъци върху дивиденти, плащания на лихви и авторски и лицензионни възнаграждения за държави, включени в приложение I към списъка на ЕС на юрисдикциите, неоказващи съдействие за данъчни цели. Освен това Кипър е изготвил и представил за правен преглед въвеждането на изискване за проверка за данъчната регистрация на дружествата въз основа на учредяването, наред със съществуващото управление и контрол. Ще бъде необходима оценка на ефективността на тези мерки за справяне с агресивното данъчно планиране.

                  (27)

                  Ефективната правосъдна система продължава да бъде ключов фактор за привлекателна, благоприятна за инвестициите и бизнеса икономика и ще бъде от решаващо значение в процеса на възстановяване. Значителната неефективност в съдебната система продължава да се отразява отрицателно на изпълнението на договорните задължения и пречи на бързото разрешаване на граждански и търговски дела. Огласени бяха поредица от реформи за решаването на най-критичните проблеми в съдебната система в Кипър, по-специално остарелите гражданско-процесуални правила и цифровизацията на съдилищата, приключването на множеството натрупани за разглеждане дела и липсата на обучение през цялата кариера на съдиите, но напредъкът остава бавен.

                  (28)

                  Укрепването на устойчивостта и ефективността на публичната администрация е от ключово значение за осигуряването на бързо и ефективно изпълнение на мерките за възстановяване от пандемията от COVID-19, предприети в Кипър. Подобряването на координацията между централното и местното управление и преодоляването на разпокъсаността и неефективността на местно равнище са необходими, за да се отстранят пречките за съгласувано изпълнение, инвестиции и предоставяне на услуги в страната. Постигането на напредък в цифровизацията на публичната администрация е от ключово значение, за да се осигури непрекъснатост на дейността ѝ, както и непрекъснат и ефективен достъп до обществени услуги за гражданите и предприятията.

                  (29)

                  Докато специфичните за държавата препоръки, съдържащи се в настоящата препоръка (наричани по-нататък „специфичните за държавата препоръки за 2020 г.“), са насочени към справяне със социално-икономическото въздействие на пандемията и улесняване на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г. обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Специфичните за държавата препоръки за 2019 г. продължават да бъдат актуални и тяхното изпълнение ще продължи да бъде наблюдавано през следващия годишен цикъл на европейския семестър. Това се отнася и за специфичните за държавата препоръки за 2019 г. относно свързаните с инвестициите икономически политики. Всички специфични за държавата препоръки за 2019 г. следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително при изготвянето на смекчаващи мерки и на стратегии за изход от настоящата криза.

                  (30)

                  Запазването на цялостната стабилност на банковата система и управлението на рисковете за финансовата стабилност са от съществено значение за преодоляване на кризата, свързана с COVID-19, и за подпомагане на икономиката. Въпреки че стабилността на банковия сектор се подобри значително през последните години, пандемията създава затруднения за банките, като увеличава кредитният риск и оказва натиск върху рентабилността и капитализацията. Слабостите и предизвикателствата произтичат от свръхзадлъжнелия частен сектор и високото равнище на необслужваните заеми, което ограничава обхвата на кредитната подкрепа. Банковият сектор в Кипър се нарежда на второ място по равнище на необслужваните заеми в еврозоната. Поради това усилията за намаляване на необслужваните заеми продължават да бъдат приоритет, по-специално по отношение на „наследените необслужвани заеми“, които бяха значително просрочени още преди началото на кризата с COVID-19. За постигането на тази цел от съществено значение е напредъкът по отношение на държавното дружество за управление на активи (KEDIPES), включително по отношение на неговия организационен модел и стратегия. Схемата ESTIA основателно има за цел да подкрепя и защитава уязвимите заемополучатели, но постигането на баланс между тази цел и подобряването на културата на плащане продължава да е от съществено значение. В това отношение укрепването на изпълнението на исканията и насърчаването на използването на рамката за несъстоятелност ще спомогне за поддържането на устойчиво преструктуриране на лошите заеми. Освен това намаляването на изоставането при издаването на актове за собственост чрез прилагане на структурно решение за справяне с недостатъците на системата за прехвърляне на собственост (т.е. издаването и прехвърлянето на актове за собственост) остава важна задача.

                  (31)

                  Продължаващите усилия за укрепване на рамката за предотвратяване и санкциониране на корупцията са от ключово значение, за да се гарантира възстановяването след кризата, свързана с COVID-19, и да се постигне ефективно, отговорно и прозрачно отпускане и разпределяне на средства и ресурси. Макар в момента да се изпълнява план за действие срещу корупцията, все още се очаква приемането на ключови мерки и законодателство, по-специално на проектозаконите за повишаване на прозрачността при вземането на публични решения, създаването на независим орган срещу корупцията, докладването на корупцията и защитата на лицата, подаващи сигнали за нередности. Все още предстои да бъдат изпълнени разпоредбите, свързани с разделението на функциите и процедурите за набиране на персонал на правното ведомство.

                  (32)

                  Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. В своите национални програми за реформи за 2020 г. държавите членки направиха преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР). Гарантирайки цялостното изпълнение на специфичните за държавата препоръки за 2020 г., Кипър ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

                  (33)

                  Тясната координация между икономиките в икономическия и паричен съюз е от ключово значение за бързото възстановяване от икономическите последици, причинени от пандемията от COVID-19. Като държава членка, чиято парична единица е еврото, Кипър следва да гарантира, че неговите политики са в съответствие с препоръките за еврозоната за 2020 г. и са координирани с тези на останалите държави членки, чиято парична единица е еврото, като се вземат предвид политическите насоки на Еврогрупата.

                  (34)

                  В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Кипър и го публикува в доклада за страната за 2020 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2020 г., на националната програма за реформи за 2020 г. и на последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Кипър през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Кипър, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки.

                  (35)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

                  (36)

                  С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2020 г. и програмата за стабилност за 2020 г. Специфичните за държавата препоръки за 2020 г. отчитат необходимостта от справяне с пандемията от COVID-19 и улесняване на икономическото възстановяване като необходима първа стъпка за коригиране на дисбалансите. Специфичните за държавата препоръки за 2020 г., които се отнасят пряко до макроикономическите дисбаланси, установени от Комисията съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, се съдържат в препоръки 1, 3 и 4,

            ПРЕПОРЪЧВА на Кипър да предприеме следните действия през 2020 и 2021 година:

                  1.

                  Да предприеме всички необходими мерки, в съответствие с общата клауза за дерогация от Пакта за стабилност и растеж, за ефективно справяне с пандемията от COVID-19, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на разумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засилва инвестициите. Да укрепи устойчивостта и капацитета на системата на здравеопазването, за да гарантира качествени и достъпни услуги, включително чрез подобряване на условията на труд на здравните работници.

                  2.

                  Да осигури подходящо заместване на доходите и достъп до социална закрила за всички. Да укрепи публичните служби по заетостта, да насърчава гъвкави схеми на работа и да подобри съответствието на образованието и обучението с нуждите на пазара на труда.

                  3.

                  Да осигури адекватен достъп до финансиране и ликвидност, особено за МСП. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да насочи инвестициите към екологичния и цифровия преход, по-специално към чистото и ефективно производство и използване на енергия, управлението на отпадъците и водите, устойчивия транспорт, цифровизацията, научните изследвания и иновациите.

                  4.

                  Да активизира действията за коригиране на характеристиките на данъчната система, които улесняват агресивното данъчно планиране от страна на физически лица и многонационални дружества. Да подобри ефикасността и цифровизацията на съдебната система и на публичния сектор.

         Съставено в Брюксел на 20 юли 2020 година.

               За Съвета

               Председател

            J. KLOECKNER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 80.

         (4)  Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

         (5)  Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5).

         (6)  Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

         (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.