title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно националната програма за реформи на Унгария за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета по програмата за конвергенция на Унгария за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/77

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно националната програма за реформи на Унгария за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета по програмата за конвергенция на Унгария за 2014 г.
   2014/C 247/15
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да инициира нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като двата акта заедно представляват т.нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политиките си за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се осигурява съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и на равнището на еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за всяка страна препоръки.

               (4)

               На 9 юли 2013 г. Съветът прие препоръка (4) относно на националната програма за реформи на Унгария за 2013 г. и даде становището си относно актуализираната програма за конвергенция на Унгария за 2013—2016 г.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2014 г. за координация на икономическите политики. Отново на 13 ноември 2013 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие и доклада за механизма за предупреждение, в който Унгария беше посочена като една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа фискална консолидация, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Унгария, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Унгария продължават да съществуват макроикономически дисбаланси, които трябва да бъдат следени и за които са необходими решителни действия в рамките на политиката. По-специално, продължава да е нужно да се следят внимателно текущото коригиране на силно отрицателната международна нетна позиция, високото равнище на държавния и частния дълг в контекста на нестабилен финансов сектор и влошаващите се резултати на износа, така че да се намалят значителните рискове от неблагоприятни последици за функционирането на икономиката.

               (8)

               На 30 април 2014 г. Унгария представи своята национална програма за реформи за 2014 г. и програмата си за конвергенция за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Целта на бюджетната стратегия, очертана в програмата за конвергенция за 2014 г., е номиналният дефицит да се намали от 2,9 % от БВП през 2014 г. на 1,9 % до края на периода на програмата. Това трябва да се постигне в условията на силно концентриране на консолидацията в края на определения период, докато целите по отношение на дефицита са значително завишени в сравнение с предишната програма за конвергенция. В програмата за конвергенция се потвърждава средносрочната цел от ‐ 1,7 % от БВП, която отразява целите на Пакта за стабилност и растеж. При все това, въз основа на преизчисленото структурно салдо, не се очаква средносрочната цел да бъде постигната до края на периода на програмата. Предвижда се (преизчисленото) структурно салдо да се влоши с 1,5 процентни пункта през 2014 г., като по този начин значително да се отклони от средносрочната цел, и да се стабилизира през 2015 г., което предполага изоставане с 0,5 % от БВП от подобрението, необходимо за постигането на средносрочната цел. Целевият показател за разходите показва значително отклонение през 2014 и 2015 г. Очаква се (преизчисленото) структурно салдо да се влоши допълнително през 2016 и 2017 г. Като цяло от 2014 г. се предвижда значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната цел. В програмата за конвергенция се прогнозира постепенно, но непрекъснато намаляване на консолидирания държавен дълг от 79 % от БВП през 2013 г. до около 75 % от БВП през 2017 г. Макроикономическият сценарий, на който се основат бюджетните прогнози в програмата за конвергенция, е до голяма степен реалистичен за периода 2014—2016 г., като се очаква БВП да нарасне съответно с 2,3 % и 2,5 % през 2014 и 2015 година, спрямо 2,3 % и 2,1 % според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2014 г. Програмата обаче е твърде оптимистична за 2017 г.
               Рисковете за бюджетните цели са до голяма степен балансирани през 2014 г., но има все по-големи рискове от 2015 г. нататък дефицитът да се окаже по-голям от заложения. Особени рискове произтичат от факта, че се предвижда планираното намаление на съотношението на разходите да бъде постигнато чрез повсеместно номинално замразяване или чрез ограничаване на увеличението под процента на инфлацията за повечето дискреционни разходи. В прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2014 г. се предвижда номинален дефицит за 2014 и 2015 г., съвпадащ с целите на програмата за конвергенция. С прогнозен структурен дефицит от 2,2 % от БВП през 2014 г. и 2,3 % през 2015 г. прогнозата на Комисията потвърждава риска от значително отклонение от средносрочната цел от 2014 г. нататък. Освен това в тази прогноза се предвижда неспазване на целевия показател за намаляването на дълга през 2014 и 2015 г. През 2014 г. прогнозираното влошаване на структурния баланс (‐ 1,4 % от БВП) е по-голямо от разрешеното с цел постигане на съответствие с правилото за дълга (‐ 0,5 % от БВП). Въз основа на оценката си на програмата за конвергенция и въз основа на прогнозата на Комисията, съгласно Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че са нужни допълнителни усилия за структурна консолидация с оглед на рисковете от значително отклонение от средносрочната цел, както и от неспазване на правилото за дълга от 2014 г. нататък.

               (10)

               Средносрочната бюджетна рамка бе укрепена чрез разширяване на обхвата на планирането отвъд текущата бюджетна година. Нейната ефективност и задължителен характер обаче все още не са гарантирани. Въведени са нови числови фискални правила, но не са отстранени слабости в разработването им, свързани главно с липсата на системен последващ мониторинг, на максимално допустими равнища на отклонение и на стабилни механизми за корекция. Ограниченият списък със задължителни задачи на Фискалния съвет и аналитичният му капацитет все още не са пропорционални на правото му на вето върху бюджета. По-нататъшното укрепване на средносрочната бюджетна рамка и разширяването на задължителния мандат на Фискалния съвет биха спомогнали за подобряване на надеждността, прозрачността и ефективността на цялостната фискална рамка.

               (11)

               Независимо от субсидираната схема на Централната банка „Финансиране за растеж“, насочена към малките и средните предприятия, нормалното кредитиране на икономиката не отбеляза устойчив възход. Регулаторната тежест за финансовия сектор се увеличи още повече, което ограничава възможностите за натрупване на капитал. Мерки като увеличението на данъка върху финансовите трансакции допринесоха за повишаване на използването на пари в брой в икономиката. Портфейлът от кредити за домакинствата се влоши допълнително, а високият дял на необслужваните кредити понастоящем е едно от най-големите предизвикателства за финансовия сектор. Оздравяването на портфейла е възпрепятствано от слабата ефективност на процедурите по преструктуриране. Не са предприети никакви съществени нови мерки за отстраняване на лошите активи от счетоводните баланси на банките. Съчетанието от голяма регулаторна тежест и висок дял на необслужваните кредити доведе до намаляване на наличните кредити. Правителството многократно обяви намерението си да въведе нова схема на облекчения, с която да се подпомогнат получателите на кредити в чуждестранна валута; в повечето случаи тези мерки не са насочени към изпитващите затруднения кредитополучатели и имат отрицателно въздействие върху културата на плащане на домакинствата поради очакванията за допълнителна помощ от правителството. Финансовото регулиране и надзор бяха засилени чрез интегрирането на Финансовия надзорен орган в структурата на Централната банка и чрез възлагането на Централната банка на отговорността за макропруденциалния надзор. Започна подготвителната работа за създаване на режим за преструктуриране на банките.

               (12)

               Макар честотата на данъчните промени да намаля в сравнение с предходната година, не беше отбелязан съществен напредък в подобряването на балансираността на системата за корпоративно данъчно облагане. Някои от съществуващите секторни данъци дори се увеличиха. Прилагането на различни данъчни ставки в отделните сектори е пречка за ефективното разпределение на ресурсите, като по този начин се отразява отрицателно на растежа. За да направи данъчното облагане по-благоприятно за заетостта, Унгария разшири допустимостта за семейния данъчен кредит във връзка с данъка върху доходите на физическите лица, което може да подобри положението на заетите по трудови договори. Данъчната тежест върху несемейните с ниски доходи е една от най-големите в ЕС. Въпреки известното разширяване на обхвата по отношение на майките с три или повече деца, критериите за допустимост по Закона за защита на работните места останаха по същество непроменени, въпреки че значителна част от работниците с ниски трудови доходи остават извън обхвата на мярката. Важно ще бъде да се извърши оценка на въздействието и на разходната ефективност на схемата, както и при необходимост тя да се адаптира, така че да се подобри капацитетът ѝ да увеличава броя на заетите лица. Известен напредък бе отбелязан при пренасочването на данъчното облагане от труда към екологичните данъци, но са необходими допълнителни мерки. След многократни отлагания в миналото постепенно се въвежда онлайн връзката на касовите апарати с данъчната администрация. В Унгария обаче степента на неспазване на данъчното законодателство продължава да е висока, с устойчиво равнище на недекларирания труд и на разликата между потенциалните и действителните приходи от ДДС. Мерките за контрол следва да се засилят, особено с цел да се подобри ефективността на борбата с измамите с ДДС.

               (13)

               Младежката безработица намаля през 2013 г., докато процентът на младите хора, които не работят, не учат и не се обучават, се увеличи. Предприеманите мерки биха могли да достигнат до повече хора, ако се осигури ефективна координация на клоновете на публичната служба по заетостта с образователните институции и местните заинтересовани страни. Започна процесът по изграждане на капацитет в публичната служба по заетостта, включително подготовката на система за профилиране на клиентите, а активните политики по заетостта за отворения пазар на труда следва да бъдат подложени на оценка по отношение на ефективността и ефикасността си и при нужда да бъдат адаптирани с цел да се подобри достъпът до пазара на труда на някои групи в неравностойно положение. Компонентът „активизиране“ в различните мерки на пазара на труда и социални мерки (схемата за наемане на работа в публичния сектор, обезщетенията за безработица и социалното подпомагане) трябва да бъде подсилен. Схемата за наемане на работа в публичния сектор привлича по-голямата част от наличните бюджетни средства за мерки в областта на заетостта, но през 2013 г. 11,54 % от участниците в схемата са били в състояние да се върнат в отворения пазар на труда след излизането от схемата. Това повдига въпроса дали тази схема не трябва да се адаптира, например чрез изграждане на по-силни връзки с активизирането, обучението и подкрепата за търсене на работа, така че да се осигури по-трайно въздействие върху заетостта. Участието на жените в пазара на труда беше насърчено посредством по-голяма гъвкавост в системата на платения отпуск за отглеждане на дете и осигуряване на капацитет за грижи за децата, но са нужни допълнителни усилия, тъй като заетостта сред жените продължава да е под 60 %. Периодът на допустимост за получаване на обезщетения за безработица е по-кратък от средното време, необходимо на търсещите работа да намерят такава. Броят на изложените на риск от бедност или социално изключване хора в Унгария непрекъснато расте и понастоящем представлява почти една трета от цялото население. Бедността продължава да засяга непропорционално групите в неравностойно положение, по-специално децата и ромите. Прилага се национална стратегия за социално приобщаване, но мерките на политиката в повечето области не допринасят системно за целите, определени в тази стратегия. За да се намали действително бедността, са необходими интегрирани и рационализирани мерки на политиката.

               (14)

               Бизнес средата в Унгария се характеризира с чести промени в нормативната уредба и с ограничена конкуренция във все по-голям брой сектори. Бяха въведени нови бариери в сектора на услугите, а съществуващите не бяха отстранени (например по отношение на аптеките, управлението на отпадъците, мобилните плащания, търговията на дребно с тютюн и учебници). Инвестициите намаляха особено силно в секторите, в които през последните години бяха наложени допълнителни секторни данъци. Между 2010 и 2013 г. номиналните инвестиции намаляха с 44 % в сектора на енергетиката, с 28 % в сектора на финансите и с 18 % в този на комуникациите, докато като цяло се увеличиха с 3,4 %. Известен напредък бе отбелязан в подобряването на конкуренцията при обществените поръчки, но са необходими допълнителни усилия. Например, ако се използват по-често електронни обществени поръчки, може да се реализират значителни икономии на разходи, да се подобри прозрачността на обществените поръчки и да се увеличи конкуренцията. Бяха предприети стъпки за въвеждане на стратегии за съблюдаване на етични норми и за насърчаване на по-добри стандарти за прозрачност в публичната администрация, но за ефективно справяне с корупцията са необходими допълнителни усилия.

               (15)

               Нараства дялът на преждевременно напускащите училище, а приемането на стратегия за предотвратяване на това явление се отлага многократно. Необходими са по-нататъшни усилия, за да се предоставят на учениците основни умения, знания и квалификации, които са от значение за пазара на труда. Равният достъп до общо качествено образование продължава да е основен проблем за децата в неравностойно положение, по-специално за ромите. С цел да се съкрати все още трудният преход от образователната система към пазара на труда, бе приет нов закон за професионалното обучение, с който, наред с другото, се въвежда нов „двоен модел“, като въздействието на закона трябва да бъде следено внимателно.

               (16)

               През 2013 и 2014 г. Унгария продължи да прилага намаления на цените на електроенергията и газа за крайните потребители. Съчетани с допълнителната данъчна тежест върху енергийните дружества, тези намаления на цените повлияха отрицателно на възможностите на доставчиците на енергия да си възстановят разходите, както и на инвестициите в енергетиката и на поддръжката на мрежата. Понастоящем енергоемкостта на домакинствата е сред най-високите в Съюза, а енергийната ефективност би могла да бъде подобрена, особено в жилищния сектор. Липсата на независимост на енергийния регулатор при определянето на условията и тарифите за достъп до мрежата все още поражда загриженост. Предприети бяха някои стъпки за рационализиране на организацията на предприятията за обществен транспорт, но устойчивостта би могла да се подобри допълнително чрез оптимизиране на оперативните разходи и промяна на тарифната система.

               (17)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Унгария. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на програмата за конвергенция. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Унгария, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—7 по-долу.

               (18)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция, като становището му (5) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (19)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени по-специално в препоръки 1, 2, 3 и 5 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА Унгария да предприеме следните действия през периода 2014—2015 г.:

               1.

               Да засили бюджетните мерки за 2014 г. с оглед на очертаващата се разлика спрямо изискванията по Пакта за стабилност и растеж, а именно правилото за намаляване на дълга, въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2014 г. През 2015 г. и след това да укрепи значително бюджетната стратегия, така че да се гарантират постигането на средносрочната цел и изпълнението на изискванията за намаляване на дълга с цел да се осигури трайно намаляване на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. Да осигури обвързващия характер на средносрочната бюджетна рамка чрез системен последващ мониторинг на спазването на числовите фискални правила и чрез използване на коригиращи механизми. Да подобри прозрачността на публичните финанси, включително чрез разширяване на задължителните компетенции на Фискалния съвет, като изиска изготвянето на редовни макрофискални прогнози и оценки на бюджетното въздействие на важните предложения за политики.

               2.

               Да съдейства за възстановяването на нормалните кредитни потоци за икономиката, наред с другото чрез подобряване на замисъла и намаляване на тежестта на данъците, налагани на финансовите институции. Да коригира данъка върху финансовите трансакции с цел да се избегне отклоняването на спестяванията от банковия сектор и да увеличи стимулите за използване на електронни плащания. Да проучи и премахне пречките за оздравяването на портфейла, наред с другото чрез въвеждане на по-строги правила за ресурсно обезпечаване за преструктурираните кредити, чрез премахване на пречките за реализирането на обезпечение, както и чрез ускоряване на производството по несъстоятелност и чрез увеличаване на ефективността му. Във връзка с това да провежда тесни консултации със заинтересованите страни относно новите инициативи на политиката и да гарантира, че тези инициативи са добре насочени и не увеличават моралния риск за заемополучателите. Да засили още повече финансовото регулиране и надзор.

               3.

               Да осигури стабилна, по-балансирана и рационализирана система за данъчно облагане на дружествата, включително като постепенно премахне секторните данъци с изкривяващ ефект. Да намали данъчната тежест за лицата с ниски трудови доходи, наред с другото чрез подобряване на ефективността на екологичните данъци. Да увеличи мерките за подобряване на спазването на данъчното законодателство, по-специално за намаляване на измамите с ДДС, и да намали общите разходи, свързани с това спазване.

               4.

               Да засили добре насочените мерки за активна политика по заетостта, наред с другото като ускори въвеждането на системата за профилиране на клиентите на публичната служба по заетостта. Да въведе планираната мрежа за наставничество на младежите и да я координира с образователните институции и местните заинтересовани страни с цел достигане до по-широк кръг лица. Да извърши преглед на схемата за наемане на работа в публичния сектор, при който преглед да се оцени доколко ефективно тя помага на хората да намерят последваща работа, и да засили допълнително компонентите ѝ, целящи активизиране. Да обмисли възможността за увеличаване на периода на допустимост за обезщетенията за безработица, като се вземат предвид средното време, необходимо за намиране на нова работа, и връзката с мерките за активизиране. Да подобри адекватността и обхвата на социалното подпомагане, като същевременно засили връзката с активизирането. С цел борба с бедността да предприеме рационализирани и интегрирани мерки на политиката, с които да намали съществено бедността, особено сред децата и ромите.

               5.

               Да стабилизира регулаторната рамка и да насърчи конкуренцията на пазара, наред с другото чрез премахване на бариерите в сектора на услугите. Да предприеме по-амбициозни мерки за увеличаване на конкуренцията и на прозрачността при обществените поръчки, включително за по-добро използване на електронните обществени поръчки, и за допълнително намаляване на корупцията и на общата административна тежест.

               6.

               Да приложи национална стратегия за предотвратяване на преждевременното напускане на училище, като обърне специално внимание на отпадащите от професионалното образование и обучение. Да въведе системен подход за насърчаване на приобщаващото общо образование за групите в неравностойно положение, по-специално ромите. Да подкрепи прехода между различните етапи на образованието и към пазара на труда и да следи отблизо изпълнението на реформата на професионалното обучение. Да извърши реформа на висшето образование, която да даде възможност за увеличаване на броя на завършилите висше образование, особено сред учащите се, които са в неравностойно положение.

               7.

               Да извърши преглед на въздействието на регулирането на цените на енергията върху стимулите за инвестиране и върху конкуренцията на пазарите на електроенергия и газ. Да предприеме по-нататъшни стъпки за осигуряване на независимостта на националния регулатор при определянето на тарифите и условията за достъп до мрежата. Да предприеме мерки за увеличаване на енергийната ефективност, особено в жилищния сектор. Да повиши допълнително устойчивостта на транспортната система, наред с другото чрез намаляване на оперативните разходи и чрез преглед на тарифната система на държавните предприятия в транспортния сектор.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. съгласно Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  ОВ C 217, 30.7.2013 г., стр. 37.

      (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка (ЕС) 2016/1111 на Комисията от 6 юли 2016 година относно наблюдението на никел в храните (Текст от значение за ЕИП)

text:
               8.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 183/70

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/1111 НА КОМИСИЯТА
   от 6 юли 2016 година
   относно наблюдението на никел в храните
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Никелът е метал, широко разпространен по земната повърхност. Той се среща в храната и питейната вода в резултат на естествени процеси и човешката дейност.

               (2)

               Гръцкият орган по въпросите на храните отправи искане към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) за оценка на риска за здравето на човека от наличието на никел в храните, по-специално в зеленчуците.

               (3)

               Експертната група по замърсителите в хранителната верига към ЕОБХ реши да разшири обхвата на оценката на риска, включвайки и питейна вода, и прие научно становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с наличието на никел в храната и питейната вода (1). В становището се идентифицират репродуктивната токсичност и токсичността за развиващия се организъм като критично въздействие при характеризирането на риска от хронична орална експозиция на никел. Появата на екземоподобни обриви и изострянето на алергични реакции са идентифицирани като критично въздействие от острата орална експозиция на никел при хора със сенсибилизация към никел.

               (4)

               Данните относно наличието на никел в храната и питейната вода бяха събрани в 15 различни европейски държави. Тъй като обаче 80 % от тези данни бяха събрани в една държава членка, е необходим по-широк набор от данни с по-голяма географска представителност, за да се провери наличието на никел в храните в целия Съюз.

               (5)

               За някои групи храни, посочени в научното становище на ЕОБХ като основни фактори за експозицията на никел чрез храната, бяха на разположение само ограничени данни. С оглед на евентуални бъдещи мерки за управление на риска е препоръчително наличието на по-задълбочени познания за съдържанието на никел в хранителните стоки, принадлежащи към тези групи храни,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите членки, с активното участие на стопанските субекти в областта на храните и други заинтересовани страни, следва да извършват мониторинг на наличието на никел в храната през 2016, 2017 и 2018 година. Мониторингът следва да се съсредоточи върху зърнени култури, продукти на основата на зърнени храни, храни за кърмачета, преходни храни, преработени храни на зърнена основа, предназначени за кърмачета и малки деца, бебешки храни, храни за специални медицински цели, предназначени специално за кърмачета и малки деца, хранителни добавки, бобови култури, ядки и маслодайни семена, мляко и млечни продукти, алкохолни и безалкохолни напитки, захар и сладкарски изделия (включително какао и шоколад), плодове, зеленчуци и зеленчукови продукти (включително гъби), изсушени листа от чай, изсушени части от други видове растения, използвани за билкови настойки, и двучерупчести мекотели.

               2.

               Процедурите за вземане на проби следва да се извършват в съответствие с разпоредбите, посочени в Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията (2), за да се гарантира, че пробите са представителни за изследваната партида.

               3.

               Пробите следва да се анализират във вида, в който се предлагат на пазара. Анализът на общото съдържание на никел следва да се извършва в съответствие със стандарт EN 13804:2013 „Хранителни продукти. Определяне на елементи и техния химичен вид. Общи условия и специфични изисквания“, за предпочитане чрез използването на метод на анализ, основан на пламъкова aтомноабсорбционна спектрометрия (FAAS) или aтомноабсорбционна спектрометрия в графитна пещ (GFAAS), атомноемисионна спектрометрия с индуктивно свързана плазма (ICP-OES) или масспектрометрия (ICP-MS).

               4.

               До 1 октомври на 2016, 2017 и 2018 година държавите членки, стопанските субекти и другите заинтересовани страни следва да предоставят на ЕОБХ данните от наблюдението, изразени на база общо тегло, заедно с информацията и електронния формат за докладване, определени от ЕОБХ, с оглед на това те да бъдат обединени в една база данни. Събраните през предходни години данни за наличието на никел, които все още не са предоставени, следва да бъдат предадени съгласно същите условия и при първа възможност.

      Съставено в Брюксел на 6 юли 2016 година.

            За Комисията

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Член на Комисията

      (1)  Експертна група по замърсителите в хранителната верига към ЕОБХ, 2015 г. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of nickel in food and drinking water (Научно становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с наличието на никел в храната и питейната вода). EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ) 2015;13(2):4002, 202 стр. doi:10.2903/j.efsa.2015.4002

      (2)  Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за установяване на методите за вземане на проби и за анализ за целите на контрола на количествата на микроелементите и замърсителите при преработката в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).


title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно националната програма за реформи на Франция за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/42

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно националната програма за реформи на Франция за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2014 г.
   2014/C 247/09
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като двата акта заедно представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на равнището на отделните държави, ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за държавите препоръки.

               (4)

               На 9 юли 2013 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Франция за 2013 г. и даде становището си относно актуализираната програма за стабилност на Франция за периода 2012—2017 г. На 15 ноември 2013 г., в съответствие с Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), Комисията представи своето становище относно проекта за бюджетен план на Франция за 2014 г.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2014 г. Отново на 13 ноември 2013 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие и доклада за механизма за предупреждение, в който Франция беше посочена като една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана фискална консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за кредитиране на икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Франция, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че Франция продължава да е засегната от макроикономически дисбаланси, които изискват специфичен мониторинг и решителни политически действия. По-специално влошаването на търговския баланс и конкурентоспособността, както и последиците от високото равнище на задлъжнялост на публичния сектор заслужават постоянно политическо внимание.

               (8)

               На 5 март 2014 г. Комисията препоръча на Франция да положи допълнителни усилия, за да гарантира пълното спазване на препоръката на Съвета съгласно процедурата при прекомерен дефицит.

               (9)

               На 7 май 2014 г. Франция представи своята национална програма за реформи за 2014 г. и своята програма за стабилност за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност за 2014 г., е да се коригира прекомерният дефицит до 2015 г. и да се постигне средносрочната бюджетна цел през 2017 г. В програмата за стабилност се потвърждава предишната средносрочна цел за балансиран в структурно изражение бюджет, която е по-строга от това, което изисква Пактът за стабилност и растеж. В програмата за стабилност се предвижда намаляване на дефицита до 3 % от БВП през 2015 г., което надвишава целевата стойност, определена в препоръката на Съвета от 21 юни 2013 г. От друга страна, планираният (преизчисленият) процент на годишен напредък в постигането на средносрочната бюджетна цел е по-нисък от минималното изискване от 0,5 % от БВП. Като цяло бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност, е само частично в съответствие с изискванията на Пакта за стабилност и растеж. В програмата за стабилност се предвижда държавният дълг да достигне своя връх от 95,6 % от БВП през 2014 г. и 2015 г. и след това да спадне до 91,9 % през 2017 г. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в програмата за стабилност е реалистичен за 2014 г. и леко оптимистичен за 2015 г., като БВП се предвижда да нарасне съответно с 1,0 % и 1,7 % през тази и следващата година спрямо 1,0 % и 1,5 % според прогнозите на службите на Комисията от пролетта на 2014 г. През април 2014 г. независимият Върховен съвет за публичните финанси („Haut Conseil des finances publiques“) излезе със становище по отношение на макроикономическия сценарий в програмата за стабилност. В програмата за стабилност са очертани редица допълнителни мерки през 2014 г., сред които анулирането на ведомствените бюджетни кредити, които следва да се приемат като част от допълнителен бюджет, и първите резултати от плана за икономии в размер на 50 милиарда евро, обявен от правителството.
               Въз основа на това, и като се има предвид фактът, че фискалната корекция, постигната през 2013 г., е по-висока от очакваното към момента на препоръката на Комисията, може да се счита, че програмата за стабилност като цяло отговаря на препоръката на Комисията. Мерките за фискална консолидация не са достатъчно конкретни, за да гарантират надеждно корекцията на прекомерния дефицит до 2015 г., което се подкрепя от прогнозата на Комисията за дефицит от 3,4 % от БВП през следващата година и основна структурна корекция, която далеч не съответства на равнището, препоръчано от Съвета. Освен това, що се отнася до целите на правителството, съществуват рискове за постигането на по-лоши от предвидените резултати. По-специално, остават да бъдат приети част от допълнителните мерки, обявени в програмата за стабилност за 2014 г., а и планираният размер на икономии за 2015 г. е много амбициозен. Спрямо прогнозата на Комисията фискалната корекция през 2013—2014 г. е недостатъчна с 0,2 процентни пункта от БВП, изразена като (коригирана) промяна в структурното салдо, и с 0,1 процентни пункта от БВП от гледна точка на броя на мерките, определени като необходими към момента на препоръката на Съвета. Въз основа на своята оценка на програмата за стабилност и прогнозата на Комисията, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че мерките в основата на бюджетната стратегия трябва да бъдат допълнително уточнени и че са необходими допълнителни усилия, за да се спази препоръката на Съвета и да се избере подходящия курс за постигане на средносрочната бюджетна цел след това. По-специално допълнителни усилия трябва да бъдат предвидени в предстоящия закон за изменение на бюджета за 2014 г.

               (11)

               Предвид високия дълг, който продължава да нараства, и факта, че крайният срок за коригиране на прекомерния дефицит беше удължен до 2015 г., още по-важно е стриктното изпълнение на бюджета за 2014 г. и неотклонното полагане на значителни усилия за консолидация през следващите години. По-специално увеличаването на публичните разходи следва да бъде много по-бавно от предишните години, както е планирано от правителството. Следователно съществува необходимост от допълнително уточняване на стратегията за намаляване на разходите чрез засилване на текущия преглед на разходите и чрез преосмисляне на обхвата на действията на правителството, когато е уместно. Значителни краткосрочни икономии не могат да бъдат постигнати без значително намаление на увеличените разходи за социално осигуряване, които представляват почти половината от разходите на публичния сектор.
               Това предполага ограничаване на здравните и пенсионните разходи, например чрез определяне на по-амбициозни годишни цели на разходите за здравеопазване и временно замразяване на пенсиите, както и на други социални обезщетения, както се предвижда понастоящем от правителството. Освен това с планирания нов закон за децентрализация следва да се рационализират различните административни нива във Франция, така че да се премахне административното припокриване и да се постигнат допълнителни синергии, повишена ефективност и икономии чрез сливане или елиминиране на административни нива. В това отношение структурните реформи, заложени в програмата за стабилност, не само ще влязат в сила едва в средносрочен план, макар че предвиденият в програмата график е изтеглен напред, но са също и изложени на значителни рискове по отношение на изпълнението. Контролът върху разходите на местните органи следва също да се засили, включително чрез ограничаване на годишния ръст на данъчните приходи на местното управление предвид съществуващите тавани на редица местни данъци, като същевременно стриктно се прилага планираното намаляване на предоставянето на безвъзмездни средства от централното правителство. Освен необходимостта от икономии в краткосрочен план дългосрочната устойчивост на публичните финанси също предизвиква загриженост.
               При все че публичните разходи за здравеопазване са под контрол през последните няколко години, е необходимо да се положат допълнителни усилия за подобряване на разходната ефективност на системата на здравеопазване. По-специално съществува необходимост от прилагане на политики за допълнително ограничаване на разходите, тъй като според прогнозите системата на здравеопазването ще бъде изправена пред значително увеличение на разходите в средносрочен и дългосрочен план. Областите, в които следва да се повиши ефективността, включват фармацевтичните и административните разходи, както и болничните грижи. Накрая, през декември 2013 г. беше приета пенсионна реформа с оглед осигуряване на дългосрочната устойчивост на системата. Пенсионната реформа обаче няма да бъде достатъчна за премахване на дефицита на системата, по-специално дефицитът, възникващ от схемите за държавни длъжностни лица и служители, работещи в редица контролирани от държавата дружества. Като цяло, според прогнозите на френските органи, новите пенсионни мерки ще намалят само наполовина общия дефицит на системата до приблизително 0,5 % от БВП до 2020 г. Освен това съществуват значителни рискове за размера на корекцията, тъй като макроикономическият сценарий, на който се основават тези прогнози, би могъл да се окаже твърде оптимистичен. Новосъздаденият комитет за мониторинг на пенсиите (Comité de Suivi des retraites) следва да гарантира постепенното премахване на дефицита на системата.

               (12)

               Франция е сред държавите членки, в които разходите за труд са най-високи. По-специално високата данъчна тежест върху труда намалява рентабилността на предприятията и влияе отрицателно върху заетостта. С цел подпомагане на конкурентоспособността по отношение на себестойността правителството предприе редица инициативи за намаляване на данъчната тежест върху труда. През декември 2012 г. беше прието данъчно облекчение за конкурентоспособност и заетост (CICE), което отговаря на намаление на разходите за труд при възнаграждения, които са по-ниски от два пъти и половина минималната работна заплата. Друго намаление на разходите за труд с 10 милиарда евро беше обявено като част от„Пакта за отговорност и солидарност“ през януари 2014 г. Двете мерки ще възлизат на 30 милиарда евро, или 1,5 % от БВП, което е съизмеримо с общото нарастване на корпоративното облагане, отбелязано през 2010—2013 г., и ще намали само наполовина разликата между Франция и средното равнище за еврозоната по отношение на социално-осигурителните вноски, плащани от работодателя. Освен това фирмите износители, за които са характерни високи заплати, ще се възползват в по-малка степен от CICE от фирмите без износ, което отслабва ефекта на мярката за конкурентоспособността. Пактът за отговорност и солидарност включва намаляване на разходите за труд за ниски заплати, както и намаление, засягащо заплатите между 1,6 и 3,5 пъти по-високи от минималната работна заплата. Посочената мярка, която се очаква да влезе в сила от 2016 г., би имала по-пряко въздействие върху фирмите износители. Системата на определяне на заплатите във Франция често води до нарушаване на структурата на възнагражденията и ограничава възможностите на предприятията да адаптират заплатите в условията на икономически спад. Висшият съвет за финансиране на социалната закрила („Haut Conseil du financement de la Protection sociale“) направи оценка на въздействието на различни сценарии за освобождаване от социално-осигурителни вноски върху заетостта, но въздействието върху развитието на работната заплата и конкурентоспособността бе слабо засегнато.
               Въпреки широките изключения обаче, предоставени по отношение на работещите на минимално заплащане, разходите за труд при такава заплата остават високи. Тези изключения допринесоха за задържането на разходите за труд през 2013 г., което е положително развитие, но равнището на минималната работна заплата във Франция продължава да бъде високо в сравнение с останалите държавите членки. Затова минималната заплата следва да продължи да се развива по начин, който е в подкрепа на конкурентоспособността и създаването на работни места. Във Франция съществуват само няколко изключения от законоустановеното минимално заплащане и са необходими допълнителни усилия за намаляването на разходите за труд, що се отнася до уязвимите групи.

               (13)

               Франция отбелязва отстъпление в световната класация на редица международни проучвания на бизнес средата. Като част от „шоковото опростяване“, започнато през юли 2013 г., бяха положени усилия за улесняване на връзките между предприятията и администрацията, но съществува необходимост от по-нататъшно подобряване на бизнес средата. Освен това редица мерки, разгледани в рамките на плана за опростяване, все още трябва да бъдат определени и изпълнени. По-конкретно, следва да се обърне специално внимание на разпоредбите от кодекса на труда или на счетоводните правила, свързани със специфични прагови стойности според големината, които възпрепятстват растежа на френските дружества. Това може би допринася за затрудненията на МСП да постигнат размер, който би им позволил да изнасят и да правят иновации. Политическите инициативи за насърчаване на НИРД и иновации от частните дружества, по-специално данъчният кредит за научни изследвания и центровете на конкурентоспособност, досега дават смесени резултати. Спадащият дял на промишления отрасъл във френския частен сектор се изразява в стагнация на разходите за НИРД на частните дружества, въпреки значителните усилия на равнище предприятие. Вследствие на това голяма част от разходите за НИРД остава финансирана с публични средства — пряко чрез публичните научноизследователски организации или косвено чрез субсидии. Следва да бъде допълнително подобрена ефективността на съществуващите инструменти с цел да се стимулират по-големи разходи за НИРД в частните предприятия и иновации в частния сектор. По-специално, със средствата, отпуснати на центровете на конкурентоспособност, би могло по-успешно да се постига ефект от мащаба и да се подобри разпространението на иновации. Освен това ефективността на тази политика би могла да бъдат засилена, като се дава възможност на тези центрове да се превърнат в истински мрежи от фирми с положително странично въздействие. Накрая, разходите за данъчния кредит за научни изследвания се очаква да достигнат 5,8 милиарда евро през 2014 г. (близо 0,3 % от БВП). Въпреки разходите за тази мярка, не е налице последваща оценка на нейната ефективност за НИРД, която да взема предвид последните реформи.

               (14)

               Макар че пречките, свързани с правни форми, изисквания за дялово участие или тарифи, са премахнати за определени професии (напр. ветеринарни лекари, счетоводители) и посредством неотдавнашния Закон за потреблението са приети нови мерки за повишаване на конкуренцията, все още има значителни препятствия за навлизане в повечето професии или за тяхното упражняване (напр. таксита, сектора на здравеопазването, нотариусите и юридическите професии в по-общ план). Принципът на numerus clausus за достъп до много професии (лекари, фармацевти и др.) все още пречи на достъпа до услуги и може да бъде преразгледан, без да се излагат на риск качеството и безопасността. До момента не е извършена цялостна оценка на необходимостта и пропорционалността на ограниченията, засягащи регулираните професии. В сектора на търговията на дребно все още остават утежнени изисквания за получаване на разрешение за откриване на търговски обекти, по-специално поради градоустройствени регулации, и забрана за продажби на загуба, което има неблагоприятно въздействие върху конкуренцията и потребителите. Към момента няма приети конкретни мерки от Франция за премахване на пречките за навлизане на пазара в сектора на търговията на дребно. По отношение на доставките на електроенергия и газ е в ход постепенна отмяна на регулираните цени за небитови клиенти. Все още са налице регулирани цени за домакинствата, като по отношение на електроенергията те са определени под нивата на разходи, като по този начин се ограничава достъпът на алтернативни доставчици. Що се отнася до енергийните междусистемни връзки, текущите проекти, по-специално с Испания, следва да бъдат реализирани с цел засилване на електропреносните и газопреносните мрежи със съседните държави. В железопътния сектор бариерите пред навлизането на пазара все още възпрепятстват ефективното функциониране на пазара. Франция не е отворила за конкуренция своя вътрешен пазар за пътнически железопътен превоз, с изключение на международните услуги, където са налице няколко нови участници. Тя започна реформа на железопътна система с оглед повишаване на финансовата ѝ устойчивост. През октомври 2013 г. беше представен проектозакон, който понастоящем се обсъжда от парламента. Сред представените мерки е създаването на функцията на пълноправен управител на инфраструктура във вертикално интегрирана структура, включваща историческия оператор. Тази нова структура може да попречи на достъпа до мрежата на алтернативните оператори.

               (15)

               Във Франция общата данъчна тежест е висока и продължава да расте. През 2013 г. съотношението между данъчните приходи и БВП достигна 45,9 % — едно от най-високите в Съюза, с увеличение от 3,3 процентни пункта от началото на фискалната консолидация през 2010 г. В този контекст специална комисия („Assises de la fiscalité“) даде предложения за реформа на данъчната система. Досега е постигнат скромен напредък в намаляването на законоустановените ставки на подоходния и корпоративния данък и увеличаването на ефикасността на ДДС. Вместо това временната допълнителна такса върху големите дружества е удължена до 2015 г., което ще доведе до съвкупна законоустановена максимална ставка на корпоративния данък от 38,1 % (законоустановената ставка вече е една от най-високите в Съюза в размер на 33,3 %). Правителството обяви постепенното премахване на корпоративната вноска за социална солидарност („C3S“) и поетапно намаляване на законоустановената ставка на 28 % до 2020 г. По отношение на последната мярка няма подробна информация за точния момент на прилагането ѝ. През последната година е постигнат също така ограничен напредък в намаляването и рационализиране на данъчните разходи в областта на подоходното облагане. Въпреки постигнатия известен напредък в областта на данъчното облагане, свързано с околната среда (напр. постепенното въвеждане на въглероден данък или „сontribution climat énergie“), делът на този вид данъчно облагане в БВП продължава да е нисък. По-специално, акцизите във Франция не се индексират с инфлацията и някои значителни вредни за околната среда субсидии, като преференциалната тарифа на акциза върху дизелово гориво, продължават да съществуват. Накрая, през 2013 г. не бяха предприети допълнителни мерки, за отстраняване на елементите в корпоративното облагане, благоприятстващи задлъжнялостта, с оглед предотвратяване на по-нататъшно увеличаване на частната задлъжнялост.

               (16)

               Независимо от предприемането на редица политически мерки във Франция, ситуацията на пазара на труда продължи да се влошава през 2013 г. и все още са налице значителни предизвикателства. Безработицата продължи да нараства до 10,3 % през 2013 г. (спрямо 7,5 % през 2008 г.). Пазарът на труда във Франция продължава да бъде сегментиран, с много ниски нива на преход от временни към постоянни договори (вероятността от преминаване от временна на постоянна работа през 2010 г. беше едва 10,6 %, в сравнение с 25,9 % средно за Съюза). Междуотрасловото споразумение за осигуряване на работни места намери израз в закон, приет през юли 2013 г. Макар че тази реформа представлява положителна стъпка, на този етап въздействието ѝ остава неравно. По-специално много малко дружества използваха споразуменията на дружествено равнище, създадени от закона, за да увеличат гъвкавостта на условията на труд в случай на временни икономически затруднения. Все пак броят на уволненията, за които са се обърнали към съда, е намалял значително. Въпреки че през 2014 г. се състояха преговори между социалните партньори за реформа на системата за обезщетения при безработица, от новото споразумение не се очаква значително намаляване на дефицита на системата. Кумулираният дефицит на системата за обезщетения при безработица, който бе близо 1 % от БВП през 2013 г., налага приемането на допълнителни структурни мерки за гарантиране на нейната устойчивост. По-специално, някои елементи, като например условията за допустимост, постепенното намаляване на обезщетенията с времето или коефициентите на заместване за работниците с най-високи възнаграждения, бяха само незначително променени след последното споразумение между социалните партньори от март 2014 г., и те следва да бъдат допълнително адаптирани, за да се гарантират адекватни стимули за работа. Благодарение на последователните пенсионни реформи, през последните три години се наблюдава постоянно нарастване на процента на заетост на работниците на възраст между 55 и 64 години.
               Въпреки това процентът на заетост сред по-възрастните работници във Франция (45,6 % през 2013 г.) остава доста под средния за Съюза (- 4,5 процентни пункта под средното равнище), като само 55 % от по-възрастните работници във Франция се пенсионират непосредствено след приключване на заетостта (2008—2011 г.). В резултат на това равнището на безработица за тази група се е увеличило значително през последните няколко години. Следователно съществува необходимост от засилване на мерките за подобряване на тяхната пригодност за заетост в рамките на преглед на стимулите за тях да останат или да се върнат на работа.

               (17)

               Проучването за 2013 г. на Програмата за международно оценяване на учениците показа, че неравенство в образованието във Франция е сред най-високите в страните от ОИСР. Една шеста от младите хора във Франция напускат системата на образование и обучение без квалификация. Това е особено обезпокоително, тъй като процентът на безработица сред младите хора беше 25,5 % в края на 2013 г., като рискът от безработица е почти два пъти по-висок за най-слабо квалифицираните млади хора. Инициативите за насърчаване на чиракуването следва да достигат по-специално най-слабо квалифицираните млади хора. Известен напредък в решаването на този въпрос беше отбелязан чрез стартирането на реформата на задължителното образование през юли 2013 г. и приемането на закон за професионалното образование и ученето през целия живот през март 2014 г. Твърде рано е обаче да се прецени дали тези мерки действително ще намалят неравенствата в образователната система, а новият план, обявен през януари 2014 г. и насочен към долния курс на средното образование в училищата в области в неравностойно положение, все още предстои да бъде приложен. На последно място, преходът от училище към работа е улеснен, но броят на стажантите се е понижил през 2012 г. и тези, които се възползват от схемите, все по-често са студенти от висшите учебни заведения.

               (18)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Франция. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на програмата за стабилност. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика във Франция, но и съответствието им с правилата и насоките на ЕС, предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—7 по-долу.

               (19)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (6) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (20)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръки 1—6 по-долу.

               (21)

               В рамките на европейския семестър Комисията също така извърши анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на това Съветът отправи конкретни препоръки, насочени към държавите членки, чиято парична единица е еврото (7). Като държава, чиято парична единица е еврото, Франция също следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Франция да предприеме следните действия през периода 2014—2015 г.:

               1.

               Да укрепи бюджетната стратегия, включително чрез допълнително уточняване на съответните мерки, за 2014 г. и след това, за да гарантира коригирането на прекомерния дефицит по устойчив начин до 2015 г. чрез постигане на структурната корекция, посочена в препоръката на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит. Трайната корекция на фискалните дисбаланси изисква надеждно прилагане на амбициозни структурни реформи с цел повишаване на капацитета за адаптиране и насърчаване на растежа и заетостта. След коригирането на прекомерния дефицит да се стреми към структурна корекция за постигане на средносрочната бюджетна цел от най-малко 0,5 % годишно, даже и повече при благоприятни икономически условия или ако е необходимо, за да се гарантира спазването на правилото за дълга, с цел установяването на устойчива низходяща тенденция на високото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП. Да увеличи усилията за постигане на по-добра ефективност във всички подсектори на държавното управление, включително посредством преразглеждане, когато е уместно, на обхвата на действията на правителството. По-специално да предприеме стъпки да намали значително, като започне от 2015 г., нарасналите разходи за социално осигуряване, например чрез въвеждане на по-амбициозни годишни разходни цели за здравеопазването, овладяване на пенсионните разходи и рационализиране на семейните обезщетения и помощите за жилищно настаняване. Да определи точен график на текущия процес на децентрализация и да предприеме първи стъпки до декември 2014 г. с оглед на премахването на административното дублиране, улесняването на сливанията между местните администрации и изясняване на отговорностите на всяко ниво на местното управление. Да увеличи стимулите за оптимизиране на разходите на местното управление, като въведе таван на годишния ръст на данъчните приходи на местното управление и същевременно намалява по план безвъзмездните средства от правителството. Освен необходимите краткосрочни икономии, да предприеме стъпки за справяне с ръста на публичните разходи за здравеопазване, предвиден в средносрочен и дългосрочен план, в т.ч. в областта на разходите за фармацевтични продукти, както и да вземе допълнителни мерки, когато и където е необходимо, по отношение на всички режими на пенсионната система с цел привеждането ѝ в равновесие до 2020 г. по устойчив начин, със специален акцент върху съществуващите специални режими и допълнителните пенсионни схеми.

               2.

               Да гарантира трайното намаление на разходите за труд, произтичащо от „crédit d'impôt compétitivité emploi“. Да предприеме действия за допълнително намаляване на плащаните от работодателя социално-осигурителни вноски в съответствие с ангажиментите, поети в рамките на Пакта за отговорност и солидарност, като гарантира, че никакви други мерки нямат обратен ефект и че заложените понастоящем цели се запазват. Да направи допълнителна оценка на икономическото въздействие на освобождаването от социално-осигурителни вноски, като поставя акцент върху заетостта, ръста на заплащането и конкурентоспособността, и при необходимост да вземе подходящи мерки. Да намали допълнително на разходите за труд по неутрален за бюджета начин, а именно в долния край на скалата на заплащанията, по-специално чрез целеви намаления на социално-осигурителните вноски за сметка на работодателя, като се вземат предвид различните схеми за подпомагане на заплащането.

               3.

               Да опрости административните, фискалните и счетоводните правила за дружествата и да предприеме до декември 2014 г. конкретни мерки за прилагане на текущия правителствен „план за опростяване“. Да премахне регулаторните препятствия пред растежа на дружествата, по-специално чрез преглед на критериите, основани на тяхната големина, в регулаторните актове, за да се избегнат праговите ефекти. Да предприеме стъпки за опростяване и подобряване на ефективността на политиката в областта на иновациите, по-специално чрез оценки, в които да се вземат предвид последните реформи, и при необходимост чрез адаптиране на „crédit d’impôt recherche“. Да гарантира, че ресурсите се насочват към най-ефективните центрове на конкурентоспособност, и да насърчава допълнително икономическото въздействие на иновациите, разработени в центровете.

               4.

               Да премахне неоснователните ограничения по отношение на достъпа до регулираните професии и тяхното упражняване и да намали разходите за навлизане на пазара, както и да насърчи конкуренцията в областта на услугите. Да предприеме по-нататъшни действия за намаляване на регулаторната тежест, засягаща функционирането на сектора на търговията на дребно, по-специално чрез опростяване на системата на разрешения за откриване на търговски обекти и премахване на забраната за продажба на загуба. Като поддържа едновременно достъпни условия за уязвимите групи от населението, да гарантира, че регулираните тарифи за газ и електроенергия за битови потребители са определени на адекватно равнище, което не представлява пречка за конкуренцията. Да увеличи капацитета на електро- и газовите междусистемни връзки с Испания; по-специално, да увеличи капацитета на газовите междусистемни връзки за пълноценно интегриране на иберийския газов пазар с европейския пазар. В железопътния сектор да гарантира независимостта на новия „единен управител на инфраструктурата“ спрямо историческия оператор и да предприеме стъпки за отваряне за конкуренцията на пазара на вътрешните услуги за пътнически превоз, в съответствие с разпоредбите и графика, които ще се бъдат заложени в подготвяните директиви.

               5.

               Да намали данъчната тежест върху труда и да увеличи усилията за опростяване и повишаване на ефективността на данъчната система. За тази цел, като започне от бюджета за 2015 г., да вземе следните мерки: да премахне неефективните разходи, свързани с подоходното и корпоративното облагане, въз основа на последните оценки и инициативата „Assises de la fiscalité“, като същевременно намали законоустановените ставки; да предприеме допълнителни мерки за премахване на елементите в корпоративното облагане, благоприятстващи задлъжнялостта; да разшири данъчната основа, по-специално на потреблението; постепенно да премахне вредните за околната среда субсидии.

               6.

               Да предприеме допълнителни мерки за преодоляване на липсата на гъвкавост на пазара на труда, в частност да вземе мерки за реформиране на условията на „accords de maintien de l’emploi“, така че да бъдат възприети в по-висока степен от дружества, които са изправени пред трудности. Да предприеме допълнителни мерки за реформа на системата за обезщетения при безработица, след консултации със социалните партньори, за да се гарантира нейната устойчивост, като същевременно се гарантира, че тя осигурява адекватни стимули за завръщане на работа. Да направи необходимото по-възрастните работници да се ползват от адекватно консултиране и обучение и да преразгледа съответните специални режими за обезщетения при безработица във връзка с положението им на пазара на труда.

               7.

               Да продължи да модернизира професионалното образование и обучение, да осъществи реформата на задължителното образование и да предприеме допълнителни действия за намаляване на неравенствата в образованието, по-специално чрез засилване на мерките относно преждевременното напускане на училище. Да гарантира, че активните политики на пазара на труда оказват ефективна подкрепа на най-уязвимите групи. Да подобри прехода от училище към работа, по-специално чрез увеличаване на мерките за по-нататъшно развитие на чиракуването, с особен акцент върху нискоквалифицираната работна ръка.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. съгласно Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (4)  ОВ C 217, 30.7.2013 г., стр. 27.

      (5)  Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно общите разпоредби за мониторинг и оценка на проектите за бюджетни планове и за гарантиране на коригирането на прекомерния дефицит на държавите членки в еврозоната (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 11).

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (7)  Вж. страница 141 от настоящия брой на Официален вестник.


				|

		52011SC0815

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Slovakiaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovakia, 2011-2014

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Словакия за 2011 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета
относно
актуализираната
Програма за
стабилност
на Словакия
за периода 2011—2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и на
надзора и
координацията
на
икономическата
политика[1] и
по-специално
член 5,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
която ще бъде
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала за
устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)
На 13 юли 2010
г. Съветът
прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическата
политика на
държавите-членки
и на Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на
21 октомври
2010 г. прие
решение
относно
насоките за
политиката
на
държавите-членки
по заетостта[3], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите-членки
бяха
призовани да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политики по
заетостта.
(3)
На
12 януари 2011 г.
Комисията
прие първия
годишен
обзор на
растежа, с което
постави
началото на
нов цикъл на
икономическото
управление в
ЕС и на
първия европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на
политиката
съгласно
стратегията
„Европа 2020“.
(4)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет
утвърди
приоритетите
за
фискалната
консолидация
и структурната
реформа (в
съответствие
със
заключенията
на Съвета от
15 февруари и
7 март 2011 г. и
въз основа на
годишния
обзор на
растежа,
изготвен от
Комисията).
Той подчерта
необходимостта
да се даде
приоритет на
възстановяването
на
стабилността
на бюджетите
и фискалната
устойчивост,
намаляването
на безработицата
чрез реформи
на пазара на
труда и полагането
на нови
усилия за
повишаване на
растежа.
Европейският
съвет поиска
от държавите-членки
да превърнат
тези
приоритети в
конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в
техните
програми за
стабилност
или в програмите
за
конвергенция
и в
националните
програми за
реформи.
(5)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет също
така прикани
държавите-членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
задължения
достатъчно
рано, за да бъдат
включени в
програмите
им за стабилност
или в
програмите
им за
конвергенция
и в националните
програми за
реформи.
(6)
На 28
април 2011 г.
Словакия
представи
актуализираната
си програма
за
стабилност
за 2011 г., обхващаща
периода 2011—2014 г.,
а на 2 май
своята
национална
програма за
реформи за 2011 г.
Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат отчетени
взаимовръзките
между тях.
(7)
Предвид
високата
степен на
отвореност
на
търговията ѝ
и
специализирането
ѝ в
производството
на стоки за
дълготрайна
употреба,
словашката
икономика бе
силно
засегната от
срива на
световната
търговия и
съвкупното
търсене,
който
последва финансовата
криза. В
резултат на
това през 2009 г. БВП
намаля с 4,7 %, а
безработицата
нарасна до 12 %.
През 2010 г.,
главно
поради
възстановяването
на външното
търсене,
икономическата
ситуация
значително
се подобри по
отношение на ръста
на
производството
(4,1 %
увеличение
на БВП), но
продължи да
се влошава по
отношение на
работните
места като
безработицата
достига 14,5 % —
едно от
най-високите
нива и
най-големите
увеличения в
ЕС. В периода
2011—2012 г.
заетостта ще
се задържи
много под
равнищата
преди кризата.
Кризата
предизвика
значително
влошаване на
състоянието
на
публичните
финанси, като
бюджетният
дефицит се
увеличи от 2 %
от БВП през 2008 г.
на 8 % от БВП за
периода 2009—2010 г.
От
първоначалното
сравнително
ниско ниво
съотношението
на държавния
дълг спрямо
БВП се
увеличи с 15
процентни
пункта и през
2010 г. достигна
41 % от БВП.
(8)
Въз
основа на
оценката на
актуализираната
програма за
стабилност в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че
заложеният в
програмата
макроикономически
сценарий е
реалистичен
за първите
две години,
но прекалено
оптимистичен
към края на
периода на
програмата. В
програмата
се планира
през 2013 г.
дефицитът да
намалее до
ниво под 3 % от
БВП в
съответствие
с
определения
от Съвета
краен срок,
като през 2014 г.
спадне до 2,8 %
от БВП. След
2011 г. подобряването
на
бюджетното
салдо се
извършва до
голяма
степен чрез
съкращаване
на разходите.
Съществуват
рискове от
постигане на
по-лоши от
заложените
бюджетни
цели главно в
резултат на
изпълнението
на предложените
мерки. В
Програмата
не се
предвижда постигането
на
средносрочната
цел.
Изпълнението
на бюджетните
цели би
означавало в
периода 2011—2013 г.
да бъде
осъществявано
средно
годишно подобрение
на
бюджетното
салдо от
около 1,4 % от
БВП.
(9)
Благодарение
на мерките за
консолидация
се очаква
значително
намаляване
на дефицита
през 2011 г.,
който в
словашката програма
за
стабилност
се изчислява
на около 2,5 % от
БВП. Очаква
се
подобряването
на бюджетното
салдо да
продължи и
през 2011 и 2013 г.
посредством
намаление на
дефицита с
около 1 процентен
пункт от БВП
всяка година.
Усилията за
подобряване
на бюджетното
салдо се
изразяват
главно в
съкращаване
на разходите
чрез
икономии на
разходи за
стоки и
услуги и по
отношение на
заплатите в
бюджетната
сфера, което,
обаче,
вероятно ще
бъде трудно
осъществимо
по устойчив начин
в бъдеще.
Като цяло
предизвикателството
за Словакия е
да гарантира,
че при
консолидацията
разходите,
стимулиращи
растежа, като
образованието
и
транспортната
инфраструктура,
се запазват
на същото
ниво и дори
се
увеличават.
По-конкретно,
обезпокоително
е ниското
равнище на
държавните
инвестиции,
измерени
като бруто
образуване
на основен
капитал,
което се
очаква да
спадне още повече.
Има
възможност
да бъдат
увеличени
приходите от
такива
данъци, които
в минимална
степен
засягат
неблагоприятно
растежа, като
имуществените
и
екологичните
данъци, да се подобри
събираемостта
на данъците,
особено
предвид
значителната
разлика
между дължимия
и събрания
ДДС.
(10)
Благодарение
на реформата
от 2005 г., с която
се въведоха
многогодишно
планиране,
програмно
бюджетиране
и няколко
фискални
правила,
Словакия
значително
подобри
фискалната
си рамка.
Сегашната структура
обаче не
попречи
правителството
да реализира
дефицит, дори
в години на
висок
икономически
растеж. Сред
основните слабости
е фактът, че
фискалните
цели за следващите
години могат
лесно да
бъдат
изменени,
което не
допринася за
стабилизирането
на бюджетния
процес през
следващите
години. Горните
граници на
разходите,
предложени в
актуализираната
програма за
стабилност и
в националната
програма за
реформи, биха
могли да допринесат
за
преодоляването
на този недостатък,
при условие
че те
обхващат
възможно най-голям
дял от общите
държавни
разходи. Сегашната
липса на
своевременно
публикувана
информация,
по-специално
във връзка с
органите на
местната
власт и
социалноосигурителните
фондове,
представлява
допълнителна
пречка за
осъществяването
на годишния
мониторинг
на
фискалната
динамика и
прилагането
на
фискалните
правила.
Накрая, в
Словакия
няма
независима
институция,
която да може
да участва в
подготвителни
дейности, мониторинг
и механизми
за оценка,
свързани с
бюджета.
(11)
Словакия
е сред
държавите-членки,
които са изправени
пред
значителни
предизвикателства
по отношение
на
дългосрочната
устойчивост
на
публичните
финанси.
Очаква се през
следващите
десетилетия
разходите, свързани
със
застаряването,
да нарастват
по-бързо в
сравнение
със средните
за ЕС
стойности.
Пенсиите ще
бъдат
основната
причина за
това нарастване,
въпреки
проведената
в периода 2004—2006 г.
сериозна
реформа.
Реформата не
се занима систематично
с
предвижданото
увеличение в
бъдеще на
продължителността
на живота.
Допълнителен
натиск върху
разходопокривната
схема може в
бъдеще да
окаже важното
значение на
компонента
„заслуги“ при
изчисляването
на пенсиите и
в механизма
за индексация.
Промените в капиталопокриващия
пенсионен
стълб през 2008—2009
г.,
включително
изискването
пенсионните
фондове да
покриват
възникналите
загуби и
премахването
на задължителното
участие за
новонавлизащите
на пазара на
труда лица,
се отразиха
отрицателно на
жизнеспособността
му. В
Националната
програма за
реформи и
програмата
за стабилност
се
предвиждат
няколко
корекции на
пенсионната
система,
които би
трябвало да
отстранят
сегашните ѝ
недостатъци.
(12)
Преодоляването
на
значителното
увеличение
на
безработицата
преди тя да
стане структурна
е друго основно
предизвикателство.
Процентът на
безработица
в момента е
над 14 %. Процентът
от 9,2 % на
дългосрочната
безработица
продължава
да е
най-високият
в ЕС в съчетание
със силно
изразени
регионални
различия и
несъответствия
в търсената и
предлаганата
квалификация.
Въпреки че
пазарът на
труда в
Словакия
работи при
относително
гъвкави
условия,
правителството
планира да увеличи
тази
гъвкавост
допълнително
посредством
изменения на
Кодекса на
труда. Равнището
на
безработицата
е особено
високо при
нискоквалифицираните
работници,
като
заетостта им
е сред
най-ниските в
ЕС. Това вероятно
се дължи на
сравнително
високата
данъчна тежест
от 34 % за
нископлатените
работници (67 % от
средната
работна
заплата),
което
намалява
стимулите за
наемането на
нискоквалифицирани
работници.
Освен това       предприемането
на
целенасочена
и целесъобразна
активна
политика по
заетостта
може да има
важно значение
за връщането
на
безработните
на работа.
Понастоящем
разходването
на средства и
участието в
такава
политика са
сред най-ниските
в ЕС със слаб
мониторинг
или оценка на
нейната
ефективност.
Правителството
планира
провеждането
до края на
тази година
на реформа на
услугите на
пазара на
труда и активната
политика по
заетостта.
(13)
Като се
има предвид
колко важно е
за подобряването
на
неценовата
конкурентоспособност
да
съществува
работна сила
с адекватни
квалификации,
Словакия си е
поставила
амбициозната
цел да
увеличи дела
на лицата със
завършено висше
образование
от сегашните
17,6 % на 40 % до 2020 г. С
оглед
намаляването
на
несъответствието
между
предлаганите
и търсените
квалификации
Словакия е в
процес на
реформа на
училищното и
професионалното
образование
и обучение,
както е
посочено в
националната
програма за
реформи.
Делът на
лицата със
завършено
висше
образование
обаче остава
далеч под
средния за
ЕС, като
различните съществуващи
показатели
сочат, че
качеството е под
въпрос.
Ниското
образователно
равнище на
маргинализираните
ромски
общности са
един от
съществените
фактори,
довели до дългосрочна
безработица
в Словакия.
Участието в
учене през
целия живот
на населението
в
трудоспособна
възраст
остава много
слабо (2,8 %),
което явно
оказва
отрицателно
въздействие
върху
пригодността
за заетост и
допълнително
подкопава
усилията за
намаляване на
сегашната
висока
безработица.
(14)
Необходимостта
от
насърчаване
на благоприятна
за растежа
бизнес среда
в Словакия се
признава в
националната
програма за
реформи,
както и необходимостта
от
подобряване
на работата
на съдебната
система,
прозрачността
на обществените
поръчки и
борбата
срещу
корупцията,
въпреки че
съществуват
рискове,
свързани с
прилагането.
При все това,
не се обръща
достатъчно
внимание на
проблема със
слабите държавни
институции и
могат да
бъдат положени
повече
усилия за
изработването
на политики
въз основа на
факти. В
рамките на
публичната
администрация
недостатъчният
капацитет и
текучеството
на персонала
по принцип
намаляват
неговата
ефективност
и
прозрачност, отслабват
аналитичния
капацитет и
спъват
ефективното
усвояване на
средствата
от фондовете
на ЕС и
ефикасното
използване на
публичните
ресурси като
цяло. Тези
фактори
възпрепятстват
потенциала
за растеж на
икономиката
и нейната
конкурентоспособност.
(15)
Словакия
пое редица
ангажименти
по силата на
пакта „Евро
плюс“[4].
Ангажиментите
се отнасят до
три сфери на
пакта, които
са от
значение за
Словакия:
устойчивост
на
публичните
финанси,
заетост и конкурентоспособност.
Във фискалната
област
Словакия се
ангажира да
подобри
дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси и да
засили
националната
фискална
рамка чрез
приемането
на нов законодателен
акт за
фискалната
отговорност.
Мерките за
заетост се
отнасят до
планираното
преразглеждане
на кодекса на
труда, което
следва да придаде
още по-голяма
гъвкавост на
словашкия
пазар на
труда.
Мерките в
областта на
конкурентоспособността
са насочени
към намаляване
на
административната
тежест, борба
с корупцията,
увеличаване
на прозрачността
на
обществените
поръчки и
съдебната
система и
повишаване
на
ефективността
на данъчната
система.
Горепосочените
ангажименти отразяват
плановете за
реформи,
очертани в
програмата
за
стабилност и
националната
програма за
реформи. С
тях се
засилва действието
на реформите,
които са в
процес на
осъществяване
и са свързани
с бизнес
средата и
прилагането
на права, и се
поставя
важният
въпрос за
пенсиите и
дългосрочната
устойчивост на
публичните
финанси.
Поетите
ангажименти
бяха оценени
и взети
предвид в
настоящите
препоръки.
(16)
Комисията
направи
оценка на
Програмата за
стабилност и
Националната
програма за реформи,
включително
ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“[5]. Тя взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Словакия, а
така също и
дали са в
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС, предвид принципната
необходимост
да се укрепи
цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на ЕС
към бъдещите
решения на
държавите-членки.
В тази връзка
Комисията
счита, че са
налице
рискове от постигане
на по-лоши от
предвидените
бюджетни
цели след 2011 г.
Усилията за
подобряване
на бюджетното
салдо следва
да запазят
нивото на
разходите за
насърчаващи
растежа елементи
и да се
придружават
от мерки за
засилване на
фискалното
управление и
дългосрочната
устойчивост
на
публичните
финанси. По-нататъшните
действия в
периода 2011—2012 г.
следва да
бъдат
насочени към
укрепване на
вътрешните
източници на
растеж чрез
мерки за преодоляване
на сегашното
покачване на
безработицата,
по-специално
посредством
намаляване
на данъчната
тежест за
нископлатените
работници и
реформиране
на активната
политика по
заетостта,
предприемане
на стъпки във
връзка с
несъответствието
между
търсената и
предлаганата
квалификация
и във връзка
с качеството
на
образованието
и обучението,
и
подобряване
на бизнес
средата и
укрепване на
публичните
институции и
управлението
им.
(17)
В
контекста на
настоящата
оценка и
предвид
Препоръката
на Съвета от 2
декември 2009 г.
по член 126,
параграф 7 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз Съветът
разгледа
актуализираната
Програма за
стабилност
на Словакия
за 2011 г., като становището
му[6]
е изразено
по-специално
в препоръки (1)
и (2) по-долу.
Като взе
предвид
заключенията
на Европейския
съвет от 25
март 2011 г.,
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на
Словакия,
ПРЕПОРЪЧВА
на Словакия
да
предприеме
следните
действия
през периода
2011—2012 г.:
(1)
Да
изпълни
бюджета за 2011 г.,
както е
предвидено, и
да въведе
през 2012 г. и 2013 г.
планираните
конкретни
мерки с
дълготраен
характер, за
да намали
дефицита до
ниво под 3 % от
БВП до 2013 г. Да
запази
нивото на
разходите, насърчаващи
растежа, и да
използва
наличните
възможности
за
повишаване
на приходите
чрез
увеличаването
на
събираемостта
на ДДС.
(2)
Да засили
фискалното
управление
чрез приемането
през 2011 г. и
изпълнението
от 2012 г. нататък
на задължителни
многогодишни
горни граници
на разходите
за
централните
органи на управление
и системата
за социално
осигуряване.
Освен това да
въведе
независим
фискален
съвет и да
гарантира
навременното
публикуване
на данни за
бюджета на
всички нива на
държавното
управление.
(3)
Да
подобри
дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси чрез
допълнително
коригиране
на
разходопокривния
стълб на пенсионната
система,
по-специално
посредством
обвързване
на пенсионната
възраст с
очакваната
продължителност
на живота,
както и
посредством
създаването
на стимули за
гарантиране
на жизнеспособността
на
капиталопокриващия
пенсионен
стълб, за да
се осъществи
напредък в
постигането
на фискална
устойчивост,
като
същевременно
се гарантира
изплащането
на адекватни
пенсии.
(4)
Да
предприеме
мерки в
подкрепа на
търсенето на
работна ръка
за
нискоквалифицираните
безработни
чрез
намаляване
на данъчната
тежест за
нископлатените
работници. Освен
това да
въведе мерки
за
увеличаване
на административния
капацитет на
публичните
служби по
заетостта с
цел да се
подобри
насочването,
планирането
и оценката на
активната политика
по заетостта,
особено за
младежи и дългосрочно
безработни.
(5)
Да
ускори
осъществяването
на
планираната
реформа в
образованието,
професионалното
образование
и обучението
и да
предприеме
стъпки за
подобряване
на
качеството
на висшето
образование
и съответствието
му с нуждите
на пазара. Да
разработи
рамка от
стимули за
отделните
лица и работодателите,
за да се
насърчи
участието на
нискоквалифицираните
работници в
учене през целия
живот.
(6)
Да
гарантира
прилагането
на
планираните мерки,
насочени към
по-ефективно
прилагане на
правилата за
обществените
поръчки, по-висока
ефективност
и
прозрачност
на съдебната
система.
Съставено
в Брюксел на [...]
година,
                                                                       За Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ C, стр....
[3]               Остават
валидни за
2011 г. съгласно
Решение 2011/308/ЕС
на Съвета от
19 май 2011 г.
[4]               Документ
SEC(2011) 733 съдържа
повече подробности
относно
ангажиментите,
поети в
рамките на
пакта „Евро
плюс“.
[5]               Вж. SEC(2011) 733.
[6]               Предвидено
в член 5,
параграф 3 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


title: 2010/238/ЕС: Препоръка на Комисията от 26 април 2010 година относно научноизследователската инициатива за съвместно планиране Културното наследство и глобалната промяна: ново предизвикателство за Европа

text:
               28.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 106/18

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 26 април 2010 година
   относно научноизследователската инициатива за съвместно планиране „Културното наследство и глобалната промяна: ново предизвикателство за Европа“
   (2010/238/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 181 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Културното наследство, по смисъла на Конвенциите на ЮНЕСКО за опазване на световното културно и природно наследство и за опазване на нематериалното културно наследство (1), е много крехко и е изложено на многобройни рискове, свързани с остаряване, неблагоприятни условия на околната среда и антропогенен натиск.

               (2)

               За повечето граждани на Европа културното наследство в своя материален вид, като исторически сгради, сбирки, обекти и предмети, както и със своята нематериална стойност, която включва историята, колективната памет и идентичност, е неповторимо и с незаменима стойност.

               (3)

               Комбинираното въздействие на изменението на климата, други промени в околната среда, човешката намеса и рисковете, свързани със сигурността, представлява заплаха за културното наследство на Европа. По-конкретно, изменението на климата може да доведе до необратимо увреждане или загуба на културно наследство поради неговата крехкост и възраст. Освен това бедствията и рисковете, свързани със сигурността, са заплаха за физическото оцеляване на културното наследство като символ и икона на европейски градове и обекти.

               (4)

               Необходими са синхронизирани действия, за да се предотврати нанасянето на непоправими щети на европейското културно наследство във връзка с тези комбинирани рискове.

               (5)

               На своето заседание на 3 декември 2009 г. Съветът по конкурентоспособност призна „Културното наследство, изменение на климата и сигурност“ (заглавието по-късно беше променено на „Културното наследство и глобалната промяна: ново предизвикателство за Европа“) за област, в която съвместното планиране би се отразило изключително благотворно на разпокъсаните понастоящем действия на държавите-членки в областта на научните изследвания. В тази връзка съветът прие заключения, в които признава необходимостта от стартиране на инициатива за съвместно планиране в тази област и прикани Комисията да вземе участие в нейната подготовка. Съветът потвърди отново, че съвместното планиране е процес, воден от държавите-членки, а ролята на Комисията е да го подпомага.

               (6)

               Съвместното планиране при научноизследователската дейност в областта на културното наследство и глобалната промяна би осигурило координация на научноизследователската дейност в тази област, което ще има значителен принос за създаването на напълно функциониращо Европейско научноизследователско пространство за опазване на културното наследство и укрепване на европейското лидерство и конкурентоспособността на научноизследователската дейност в тази област.

               (7)

               За постигането на заложените в настоящата препоръка цели държавите-членки следва да си сътрудничат с Комисията за проучване на възможните инициативи, които Комисията би могла да подеме, за да ги подпомогне при изготвянето и изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания.

               (8)

               За да може Комисията да докладва на Европейския парламент и на Съвета, държавите-членки следва редовно да отчитат пред Комисията постигнатия напредък във връзка с тази инициатива за съвместно планиране,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите-членки се насърчават да разработят обща визия за това, как сътрудничеството и координацията в областта на научноизследователската дейност на равнището на Съюза може да подпомогне опазването на културното наследство във всичките му форми, като се гарантира неговата сигурност и устойчива експлоатация.

               2.

               Държавите-членки се насърчават да разработят обща програма за стратегически научни изследвания, определяща средно- и дългосрочните научноизследователски потребности и цели в областта на опазването и използването на културното наследство в контекста на глобалната промяна. Програмата за стратегически научни изследвания трябва да съдържа план за прилагането със заложени в него приоритети, основни цели и график, както и необходимите за изпълнението му инструменти и ресурси.

               3.

               Държавите-членки се насърчават да включат следните действия като част от програмата за стратегически научни изследвания и плана за прилагане:

                           а)

                           определяне и обмен на информация относно съответните национални програми и научноизследователска дейност;

                           б)

                           засилване на капацитета за съвместни действия и технологична оценка, особено по отношение на въздействието на глобалната промяна върху културното наследство и мерките за превенция и опазване;

                           в)

                           обмен на информация, ресурси, най-добри практики, методи и насоки;

                           г)

                           открояване на области или научноизследователски дейности, които биха извлекли полза от координирането, съвместните покани за предложения или съсредоточаването на ресурсите;

                           д)

                           определяне на реда и условията за научноизследователската дейност, която ще бъде провеждана съвместно в областите, посочени в буква г);

                           е)

                           отчитане на променящите се потребности на посетителите и потребителите при определяне на целите на научноизследователските програми в областта на културното наследство;

                           ж)

                           съвместно използване, когато това е уместно, на съществуващите научноизследователски инфраструктури или изграждане на нови съоръжения, като координирани банки от данни или разработване на модели за изучаване на процесите на влошаване на състоянието;

                           з)

                           насърчаване на по-добро сътрудничество между публичния и частния сектор, както и отворен достъп до иновациите между различните научноизследователски дейности и бизнес сектори, които имат отношение към културното наследство, в това число туризъм, устойчива поддръжка и изграждане или възстановяване на обекти, сгради или ландшафти и свързаните с това бизнес услуги;

                           и)

                           изнасяне и разпространение на знания, новаторство и междудисциплинарни методологични подходи;

                           й)

                           създаване на връзки между центровете за научноизследователска дейност в областта на културното наследство.

               4.

               Държавите-членки се насърчават да изградят обща управленска структура в областта на културното наследство и глобалната промяна със задача изготвянето на общи условия, правила и процедури за сътрудничество и координация, както и наблюдаване на изпълнението на програмата за стратегически изследвания.

               5.

               Държавите-членки се насърчават да изпълняват съвместно програмата за стратегически научни изследвания чрез своите национални научноизследователски програми или други научноизследователски дейности на национално равнище.

               6.

               Държавите-членки се насърчават да си сътрудничат с Комисията с оглед проучване на възможните инициативи, които Комисията би могла да подеме, за да ги подпомогне при изготвянето и изпълнението на програмата за стратегически научни изследвания и при координиране на съвместните програми с други инициативи на Съюза в тази област.

               7.

               Държавите-членки се насърчават да докладват редовно на Комисията за постигнатия напредък по тази инициатива за съвместно планиране.

      Съставено в Брюксел на 26 април 2010 година.

            За Комисията

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Член на Комисията

      (1)  За определенията на „материално и нематериално културно наследство“ вижте: ЮНЕСКО, Конвенция за опазване на световното културно и природно наследство, Париж, 16 ноември 1972 г.; ЮНЕСКО, Конвенция за опазване на нематериалното културно наследство, Париж, 17 октомври 2003 г.