title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Малта за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/105

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Малта за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за 2016 г.
   (2016/C 299/25)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. На 17—18 март 2016 г. Европейският съвет одобри приоритетите на годишния обзор на растежа. На 26 ноември 2015 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който не посочи Малта като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. В същия ден Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната. Тази препоръка беше одобрена от Европейския съвет на 18—19 февруари 2016 г. и приета от Съвета на 8 март 2016 г. (3) Като държава, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Малта следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката.

               (2)

               Докладът за Малта за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бе оценен напредъкът на Малта в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., и напредъкът на Малта по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (3)

               На 15 април 2016 г. Малта представи своята Национална програма за реформи за 2016 г. и своята програма за стабилност за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Малта понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга. В своята програма за стабилност за 2016 г. правителството планира номиналното салдо да се подобри до излишък от 0,1 % от БВП до 2019 г. Структурното салдо постепенно ще се подобри, така че средносрочната бюджетна цел на Малта — балансирана бюджетна позиция в структурно изражение — да бъде постигната до 2019 г. Според Програмата за стабилност съотношението държавен дълг/БВП се очаква да спадне до 62,6 % през 2016 г. и да продължи да спада до 55,5 % от БВП през 2019 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен за 2016 г. и предпазлив за периода 2017—2019 г. Въпреки това необходимите мерки в помощ на планираните цели за дефицита от 2017 г. нататък все още не са достатъчно конкретни. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. е налице висок риск от значително отклонение от препоръчаната корекция за постигане на средносрочната цел през 2015 г. и 2016 г., взети заедно, произтичащо преди всичко от забавянето през 2015 г., което трябва да се коригира през 2016 г. и, при непроменена политика, през 2017 г. Забавянето през 2015 г. отчасти се обяснява с нарастването на инвестициите до голяма степен поради изключително високото усвояване на средства от фондовете на ЕС в навечерието на приключването на програмния период 2007—2013 г. С цел да се намали отклонението през двугодишния период 2015—2016 г., Програмата за стабилност за 2016 г. включва допълнителни мерки за 2016 г., които не можеха да бъдат включени в прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. Тези мерки са насочени към намаляване на първичните разходи (с 0,16 % от БВП), особено в областта на възнагражденията на служителите, междинното потребление и капиталовите трансфери. Освен това бяха преразгледани прогнозите за някои от мерките по отношение на приходите за периода 2016—2019 г., за да отразят по-актуалната информация и реалното въздействие на мерките за 2015. Взети заедно, тези мерки водят до нетно намаление на дефицита с 0,2 % от БВП. В сравнение с прогнозата на Комисията, отчитането на тези мерки ще подобри структурната корекция и структурното салдо ще има известно отклонение средно за периода 2015—2016 г., докато през 2017 г. ще се запази риск от значително отклонение. Малта се очаква да спази целевия показател за намаляване на дълга през 2016 г. и 2017 г. Въз основа на оценката си за Програмата за стабилност и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът смята, че съществува риск Малта да не спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. По тази причина ще са необходими допълнителни мерки за гарантиране на съответствие през 2016 г. и 2017 г.

               (6)

               Дългосрочната устойчивост на публичните финанси на Малта продължава да бъде предизвикателство. Това се дължи основно на отражението върху бюджета на свързаните със застаряването на населението разходи, като например разходите за здравеопазване, дългосрочни грижи и пенсии. Пенсионната система е изправена пред двойното предизвикателство да постигне устойчивост и същевременно да гарантира адекватни пенсионни доходи. Пенсионните разходи бяха по-ниски от средното за ЕС през 2013 г. (9,6 % от БВП), но се предвижда до 2060 г. да нараснат до 12,8 %, което е един от най-високите дялове в Съюза. През март 2016 г. правителството прие няколко мерки за осигуряване на устойчивостта и адекватността на пенсионната система, но все още не е оценено въздействието върху бюджета. С цел подобряване на адекватността на системата, през 2016 г. продължава промяната на зависещата от осигурителни вноски национална минимална пенсия, като целта е до 2027 г. да достигне 60 % от медианния доход и да разшири своя обхват. Ефективността на реформата ще зависи от запазването на пригодността за заетост на по-възрастните групи от населението. Освен пенсиите, публичните разходи за здравеопазване и дългосрочни грижи се очаква да нараснат по-бързо от средното за ЕС — съответно 2,1 % и 1,2 % от БВП. Органите приеха национална стратегия за здравната система и извършват преглед на разходите за здравеопазване с оглед да се подобри ефективността на разходите. Все още обаче не са реализирани икономии в резултат на тези усилия. За устойчивостта в дългосрочен план ще допринесе използването на потенциалните икономии, за да се отговори на прогнозираното нарастване на разходите.

               (7)

               Бяха направени значителни инвестиции, но резултатите в образованието и обучението са все още под заложената цел. Това се отразява на качеството на предлагането на работна ръка, както и на участието на пазара на труда. Образователното равнище на работната сила на Малта все още е сред най-ниските в Съюза. Малта изпълнява всеобхватна стратегия за учене през целия живот, но участието в програми за учене през целия живот е все още ограничено, особено сред лицата с нисък образователен ценз. Сред предизвикателствата в тази област са целенасочените информационни дейности, подобряването на достъпа до обучение и партньорствата между институциите за образование и обучение и работодателите. През 2015 г. беше одобрен правен акт за създаването на институт за непрекъснато професионално развитие на преподавателите (Институт за образование). Основните цели на института са: i) да даде възможност на преподавателите да усвоят уменията, необходими им в тяхната ежедневна професионална дейност; ii) да служи за място за срещи и обмен на опит между педагозите и iii) да насърчава развитието на ръководството в сферата на образованието. Институтът започва да функционира и се очаква да се превърне в основния движещ фактор за посрещане на нуждите от професионално развитие на учителите. Напредъкът в тази област трябва да бъде наблюдаван.

               (8)

               Освен еднократните мащабни проекти в периода 2014—2015 г., инвестициите в Малта бяха ограничени, което бе отражение на структурните промени в икономиката и съществуващите затруднения. Това е свързано преди всичко с нарастващото значение на по-малко капиталоемки сектори на услугите, което понижава инвестиционните нужди на икономиката в бъдеще. Въпреки това продължават да са налице някои предизвикателства, които засягат инвестиционната дейност в страната, като например недостатъчната способност за иновации, недостигът на умения, липсата на ефективност в публичната администрация и съдебната система, регулаторната тежест и значителните транспортни задръствания.

               (9)

               Транспортната и логистичната инфраструктура са една от основните пречки пред чуждестранните инвестиции. Външните разходи от транспорта за икономиката на Малта са значителни. Те произтичат най-вече от неефективното използване на националната транспортна мрежа и липсата на реални алтернативи на използването на леки автомобили. Освен това големият брой частни превозни средства, замърсяването и задръстванията на движението представляват предизвикателства за устойчивостта на националния транспортен сектор. Все още не е приложена всеобхватна стратегия за транспорта, въпреки че разработването на национална транспортна стратегия и генерален план е предварително условие за достъп до европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.), които ще се използват за съфинансиране на инвестиции в транспорта.

               (10)

               Правителството предприе няколко мерки за подобряване на достъпа до финансиране за малките и средните предприятия (МСП). Тези мерки бяха насочени към предоставянето на дялово финансиране и рисков капитал, което през последните години беше набелязано като пречка. Освен това сред бъдещите мерки е създаването на централен кредитен регистър и на банка за развитие, както и стартирането от борсата в Малта на платформа, предназначена конкретно да подпомогне МСП да набират финансиране чрез капиталовите пазари. Остават затрудненията в областта на достъпа до небанкови инструменти, но МСП в Малта се ползват с по-добра среда за финансиране в сравнение с много от МСП в ЕС.

               (11)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Малта и го публикува в доклада за страната за 2016 г. Освен това Комисията направи оценка на Програмата за стабилност, Националната програма за реформи и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Малта през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Малта, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки (1) и (2) по-долу.

               (12)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа Програмата за стабилност, като становището (5) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Малта да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               С оглед на високия риск от значително отклонение, да постигне годишна фискална корекция от 0,6 % от БВП за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. и 2017 г., като предприеме необходимите структурни мерки. Да засили мерките за гарантиране на дългосрочната устойчивост на публичните финанси.

               2.

               Да предприеме мерки за засилване на предлагането на работна ръка, по-специално чрез увеличаване на участието на нискоквалифицираните лица в схеми за учене през целия живот.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


Препоръка за Становище на Съвета в съответствие с член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за сближаване на Унгария, 2006-2010 г.


				|

		52012PC0146

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за определяне на „Европейски столици на културата“ за 2016 г. в Испания и Полша /* COM/2012/0146 final */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
Решение
№ 1622/2006/ЕО на
Европейския
парламент и
на Съвета от 24
октомври 2006 г.
за
установяване
на
действията
на Общността
„Европейска
столица на
културата“ за
годините 2007—2019[1]
урежда
процедурата
за
определяне
на европейски
столици на
културатa.
Съгласно
член 2 от
посоченото
решение,
считано от 2009 г.,
два града от
две държави членки
ще бъдат
определяни
за
европейски столици
на културата
последователно
в хронологичния
ред,
определен в
приложението
към
решението. На
Испания и
Полша се пада
правото да
бъдат
домакини на проявата
през 2016 г.
Считано
от 2016 г. нататък
номинацията
за
европейски
столици на
културата
става по
следната
процедура.
Всяка
от имащите
отношение
към тази
процедура
държави членки
публикува
покана за
представяне
на
предложения
не по-късно
от шест години
преди
проявата.
Комисия за
подбор в състав
от 13
независими
експерти от
сектора на
културата се
свиква на
заседание за
предварителен
подбор не
по-късно от
пет години
преди проявата.
Тя оценява
получените
кандидатури
в
съответствие
с критериите,
определени в
член 4 от
Решение № 1622/2006/ЕО,
и съставя
списък на
първоначално
одобрените
градове
кандидати,
чиито
кандидатури
трябва да
бъдат
разгледани
впоследствие,
след като те
попълнят
досиетата на
кандидатурите
си.
Всяка
от имащите
отношение
държави членки
свиква
комисията за
извършване
на окончателния
подбор 9
месеца след
заседанието
за
предварителен
подбор. След
задълбочена
оценка на
предварително
избраните
градове въз
основа на критериите,
предвидени
за това действие,
комисията
препоръчва
по един град за
титлата във
всяка от
имащите
отношение държави членки.
На
основата на
тези
препоръки
двете държави членки
номинират по
един град за
европейска
столица на
културата и
уведомяват по
официален
път за тази
номинация
Европейския
парламент,
Съвета,
Комисията и
Комитета на
регионите не
по-късно от
четири
години преди
определеното
начало на съответната
проява.
Европейският
парламент
може да
изпрати становище
до Комисията
не по-късно
от 3 месеца
след
получаването
на номинациите.

Съветът,
като действа
по препоръка
на Комисията,
определя
официално
съответните
градове за
годината, за
която те са
били номинирани.

След
приключване
на описаната
по-горе процедура
в два етапа,
комисията
препоръча в докладите
си от юни 2011 г.
Доностиа-Сан
Себастиан
(Испания) и
Вроцлав
(Полша) за
домакини на
проявата
през 2016 г. И
двете
държави членки
уведомиха по
официален
път за тези
номинации
Европейския парламент,
Съвета,
Комисията и
Комитета на регионите
през есента
на 2011 г.
В края на
декември 2011 г.
Европейският
парламент
изпрати
своето
положително
становище до
Комисията.
В
заключение, в
съответствие
с член 9,
параграф 3 от
Решение № 1622/2006/ЕО
Комисията
представя на
Съвета
приложената
препоръка за
официалното
обявяване съответно
на
Доностиа-Сан
Себастиан и
Вроцлав за
европейски
столици на
културата за 2016
г.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
определяне
на
„Европейски
столици на културата“
за 2016 г. в
Испания и
Полша
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Решение № 1622/2006/ЕО
на
Европейския
парламент и
на Съвета от 24 октомври 2006 г.
за
установяване
на
действията
на Общността
„Европейска
столица на
културата“ за
годините 2007—2019[2], и
по-специално
член 9,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия от
----------------- 2012 г.,
като
взе предвид
докладите на
комисията за
подбор от юни
2011 г. във
връзка с
процедурата
за подбор на
европейски
столици на
културата
съответно в
Испания и
Полша,
като
има предвид,
че:
критериите
по член 4 от
Решение № 1622/2006/ЕО
са изцяло
изпълнени,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Доностиа-Сан
Себастиан и
Вроцлав се
определят за
„Европейски
столици на
културата“ за
2016 г. в Испания и
Полша.
Article 2
Настоящото
решение
влиза в сила
в деня след
публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
Съставено
в Брюксел на
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 304, 3.11.2006 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 304, 3.11.2006 г.,
стр. 1.


				|

		52012DC0322

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Нидерландия за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Нидерландия за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0322 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Нидерландия
за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Нидерландия
за периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно на
националната
програма за
реформи на
Нидерландия
за 2011 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на
Нидерландия
за 2011—2014 г.
(4)       На 23 ноември
2011 г. Комисията
прие втория
годишен обзор
на растежа, с
което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[5], в
който
Нидерландия
не е посочена
като държава
членка, за
която ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на
диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с безработицата
и социалните
последици от кризата
и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат включени
в програмите
им за
стабилност
или програмите
им за
конвергенция
и в националните
им програми
за реформи.
(7)       На 27
април 2012 г.
Нидерландия
представи
програмата си
за
стабилност
за периода 2012—2015
г., както и своята
национална
програма за
реформи за 2012 г.
Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за конвергенция
за 2012 г.
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата е
оптимистичен.
За 2013 г.
програмата
за
стабилност
предвижда
икономически
растеж от 1¼%,
без да взема
предвид
неблагоприятното
въздействие
за растежа на
допълнителните
мерки за консолидация,
докато въз
основа на
същия сценарий
за непромяна
на
политиката
Комисията
прогнозира
по-нисък
растеж от 0,7 %.
Програмата
цели да спази
препоръките
на Съвета
относно
коригирането
на
прекомерния
дефицит и да
способства
за
по-нататъшното
подобряване
на
бюджетната
позиция в
процеса на
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) като се
стреми към
структурна
консолидация
от поне 0,5 % на
година.
Програмата
се стреми да
постигне
номинално
салдо на
консолидирания
държавен
бюджет от 3 %
от БВП през
2013 г. и потвърждава
предишната
СБЦ за
структурен
дефицит от 0,5 %
от БВП, което
е адекватно
отражение на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Средногодишната
фискална
консолидация
от 0,75 % от БВП за
периода 2010—2013 г., основана
на
(преизчисленото)
структурно бюджетно
салдо[6],
е в
съответствие
със
структурната
консолидация
от ¾ % от БВП,
препоръчана
от Съвета. Тъй
като в
програмата
не се
посочват
бюджетни
цели за периода
след 2013 г., не
може да бъде
направена оценка
на
устойчивостта
на
бюджетната
корекция
през 2013 г. и на
напредъка
към
постигането
на СБЦ през
периода след
това,
включително
на
спазването
на целевия
показател за
разходите от
Пакта за
стабилност и
растеж.
Бюджетните
прогнози за
периода на
програмата
могат да
бъдат
засегнати от
рискове при
прилагането.
Тези рискове
не се ограничават
единствено
до обявените
нови мерки за
консолидация,
но така също
и до прилагането
на някои от
мерките,
договорени
по-рано от
сегашното
правителство,
чийто мандат
изтича. Освен
това за
допълнителните
мерки, предложени
от
правителството
през април 2012 г.,
и
въздействието
им върху
бюджета не са
посочени
достатъчно
подробности,
нито е представено
количествено
изражение.
Бюджетната
корекция до
момента се
основава
предимно на
съкращения
на разходите,
които засягат
също и
насърчаващи
растежа
разходи. Според
програмата
за
стабилност
се очаква през
2012 г.
съотношението
на дълга към
БВП допълнително
да нарасне
сравнително
видимо и да достигне
70,2 % от БВП, а
през 2013 г. леко
да се покачи
до 70,7 %, като се
взема
предвид
въздействието
на
допълнителните
мерки за
консолидация.
По този начин
прогнозата
за
съотношението
на дълга е, че
то ще
продължи да
бъде значително
над
референтната
стойност от 60 %.
В програмата
не се
посочват
цели по
отношение на
дълга за 2014 г. и
2015 г., поради което
не може да се
направи
оценка на
спазването
на целевия
показател за
намаляване
на дълга от
Пакта за
стабилност и
растеж за периода
след 2013 г.
(9)       През
септември
2011 г.
социалните
партньори и
нидерландското
правителство
постигнаха цялостно
споразумение
относно
пенсионната
реформа, а
правителството
представи плановете
си да увеличи
законоустановената
възраст за
пенсиониране
на 66 години
през 2019 г. и на 67
години през
2024 г. След това
законоустановената
възраст за
пенсиониране
ще бъде обвързана
с очакваната
продължителност
на живота.
Мерки на
пазара на
труда ще
съдействат
за
съответното
увеличение
на действителната
възраст на
пенсиониране.
В съответствие
със
споразумението
пенсионната
реформа цели
гарантирането
на подходящо
и устойчиво
разпределение
на разходите
и рисковете
на втория
стълб в
рамките на
отделните
поколения и
между тях. По
отношение на дългосрочното
полагане на
грижи
нидерландското
правителство
е
представило
план за
реформа. Ще
бъде
необходимо
изработването
на допълнителни
конкретни
мерки, за да
се способства
за
намаляването
на
финансовата
тежест на
застаряващото
общество в
Нидерландия.
(10)     Възпиращите
фактори от
данъчно
естество за
вторите
работещи
лица в
домакинството
все още не са
отстранени в
достатъчна
степен. Отстраняването
на
оставащите
възпиращи фактори
допълнително
ще
способства
за увеличаването
на
предлагането
на работна ръка
и за
по-ефикасното
разпределяне
на човешкия
капитал.
Приобщаването
към пазара на
труда на уязвимите
групи следва
да бъде
подобрено.
(11)     В
областта на
политиката
за
предприятията
плановете за
приоритетните
сектори са одобрени
и са
подписани
секторни
„договори за
иновации“
между
правителството
и представители
на бранша.
Подкрепата
за частните
научни
изследвания
се е
увеличила
посредством
въвеждането
на схема за
рентабилност
на активите +
данъчни
облекчения
като част от
стимулите за
по-нататъшното
насърчаване
на
иновациите,
частните
инвестиции в
научноизследователска
и развойна
дейност и
по-тесните
връзки между
теорията и
практиката.
Същевременно
обаче
вниманието
към т.нар.
приоритетни
сектори не
трябва да
бъде за
сметка на
фундаменталните
научни
изследвания,
нито да
изключва
иновиращи
предприятия,
които не
спадат към
някой от
„приоритетните
сектори“.
(12)     През
последните
четири
десетилетия
на нидерландския
жилищен
пазар са
навлезли и са
се утвърдили
някои
структурни
отклонения.
На пазара за
недвижима
собственост
важни
ограничения
на
предлагането
и данъчни стимули
за
притежаване
на жилище
(по-специално
възможността
за
приспадане
на лихвата по
ипотека,
което
привилегирова
домакинства
с по-високи
доходи) са
довели до
неефикасно
разпределяне
на капитала.
На пазара за
наемане на
жилища със
значителния
му сегмент от
социални
жилища
социалните
политики и ограниченията,
прилагани
спрямо
нивата на наемите
и
увеличаването
им, са довели
до твърде
нееластично
предлагане
на жилища под
наем.
Изменението
на
благоприятното
данъчно
третиране по
отношение на
притежаването
на жилище ще
допринесе до
намаляване на
структурните
отклонения
на
нидерландския
жилищен
пазар.
(13)     Нидерландия
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти и
изпълнението
на
ангажиментите,
представени
през 2011 г., са
свързани с
насърчаване
на заетостта,
повишаване
на конкурентоспособността,
укрепване на
финансовата
стабилност и
увеличаване
на устойчивостта
на
публичните
финанси.
Комисията оцени
изпълнението
на
ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са
взети
предвид в
препоръките.
(14)                 В
рамките на европейския
семестър
Комисията
направи цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Нидерландия.
Тя направи
оценка на програмата
за
стабилност и
на
националната
програма за
реформи.
Комисията
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Нидерландия,
но и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―5
по-долу.
(15)     Предвид
тази оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на
Нидерландия,
като
становището
му[7]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на
Нидерландия
да
предприеме следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
осигури
напредък по
отношение на
навременното
и трайно
коригиране
на прекомерния
дефицит. За
тази цел да
приложи
изцяло бюджетната
стратегия за
2012 г., както е предвидено.
Да определи
мерките
необходими, за
да се
гарантира
изпълнението
на бюджета за
2013 г. с оглед
гарантиране
на
структурната
корекция,
определена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит. След
това да
направи
адекватна
структурна
корекция, за
да осигури
достатъчен
напредък в
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ),
включително
спазване на
целевия
показател за
разходите,
както и да
осигури
достатъчен
напредък по
отношение на
спазването
на целевия
показател за
намаляване
на дълга,
като
същевременно
запази
разходите в
областите с
пряко
отношение
към растежа,
като
научноизследователската
и развойната
дейност,
образованието
и обучението.
За тази цел
след
сформирането
на новото правителство
да представи
актуализация
на програмата
за
стабилност
за 2012 г. с
обосновани
цели и мерки
за периода
след 2013 г.
2.           Да
предприеме
мерки за
увеличаване
на законоустановената
пенсионна
възраст, включително
нейното
обвързване с
продължителността
на живота, и
да подкрепи
тези мерки с
мерки на пазара
на труда,
като
същевременно
подобрява
дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси. Да
адаптира
втория стълб,
за да го
съобрази със
законоустановената
възраст за
пенсиониране,
като
същевременно
гарантира
подходящо
разпределение
на разходите
и рисковете в
рамките на
отделните
поколения и
между тях. Да
проведе
планираната
реформа в дългосрочните
грижи и да я
допълни с
други мерки с
оглед на
застаряването
на населението.

3.           Да
увеличи
участието на
пазара на
труда, особено
на
възрастните
хора, жените, хората
с увреждания
и мигрантите,
включително
чрез
намаляването
на
възпиращите
фактори от
данъчно
естество за
вторите работещи
лица в
домакинството,
чрез
улесняването
на прехода
към пазара на
труда и чрез
отстраняването
на
структурните
ограничения.
4.           Да насърчава
иновациите,
частните
инвестиции в
научноизследователска
и развойна дейност,
по-тесните
връзки между
теорията и практиката
и да създава
благоприятни
условия за
обновяването
на
промишлеността
чрез
предоставянето
на подходящи
стимули в рамките
на политиката
за
предприятията,
като
същевременно
предоставя
достъп и на
други
сектори освен
определените
за
приоритетни
сектори и
продължи да
предоставя
възможности
за
фундаментални
научни
изследвания.
5.           Да
предприеме
стъпки за
постепенното
реформиране
на жилищния
пазар,
включително
чрез: i)
изменение на
благоприятното
данъчно
третиране по
отношение на
притежаването
на жилище,
включително
чрез
постепенното
премахване
на възможността
за
приспадане
на лихвата по
ипотека и/или
чрез схемата
за условни
наеми, ii) осигуряването
на пазара за
наемане на
жилища на
механизъм на
ценообразуване,
съобразен в
по-голяма
степен с
пазара, и iii) по
отношение на
социалните
жилища —
съобразяване
на наемите с
доходите на
домакинствата.

Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 02.08.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2012)322
окончателен
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047
[4]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от
26 април 2012 г.
[5]               СОМ (2012) 68
окончателен.
[6]               Салдото,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите
временни
мерки, както
е
преизчислено
от службите
на Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методология.
[7]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка за Препоръка на Съвета с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в Дания

text:
   BG
BG    BG
 ---pagebreak---                   ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                              Брюксел, 15.6.2010
                                              SEC(2010) 744 окончателен
                                   Препоръка за
                           ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в
                                     Дания
BG                                                                          BG
 ---pagebreak---                                            Препоръка за
                                      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
     с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в
                                             Дания
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 126, параграф 7 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като има предвид, че:
   (1)    Съгласно член 126 от Договора държавите-членки трябва да избягват
          прекомерния държавен дефицит.
   (2)    Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни
          публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова
          стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост.
   (3)    Реформата на Пакта за стабилност и растеж от 2005 г. имаше за цел да се
          увеличи ефективността му и да се заздрави икономическата му основа, както и
          да се запази устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план. По-
          специално, тя имаше за цел да гарантира, че икономическите и бюджетните
          условия са взети предвид изцяло на всеки етап от ППД. По този начин Пактът за
          стабилност и растеж осигурява рамката на държавните политики за бързо
          възстановяване на стабилното състояние на бюджета, като в същото време се
          отчита икономическата ситуация.
   (4)    На [13 юли 2010 г.] Съветът реши съгласно член 126, параграф 6 от Договора, че
          в Дания е налице прекомерен дефицит.
   (5)    Съгласно член 126, параграф 7 от Договора и член 3 от Регламент (ЕО)
          № 1467/97 на Съвета за определяне и изясняване на прилагането на процедурата
          при прекомерен дефицит1, който е част от Пакта за стабилност и растеж,
          Съветът следва да отправи препоръки до съответната държава-членка с цел
          прекратяване на съществуващия прекомерен дефицит в рамките на определен
          срок. В препоръката следва да се определи краен срок от най-много шест месеца
          за предприемане на ефективни действия от страна на съответната държава-
          членка за коригиране на прекомерния дефицит, както и краен срок за
   1
          OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.
BG                                              2                                        BG
 ---pagebreak---        прекратяването на прекомерния дефицит, който следва да приключи в годината
       след неговото установяване, освен при наличието на особени обстоятелства.
       Когато се взема решение дали са налице особени обстоятелства, следва да бъдат
       взети под внимание „значимите фактори“, посочени в член 2, параграф 3 от
       Регламент (EО) № 1467/97. Освен това Съветът следва да изисква в препоръката
       за коригирането на прекомерния дефицит постигането на минимално годишно
       подобрение на структурното салдо (т.е. салдото, коригирано спрямо фазата на
       икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки) от поне 0,5
       % от БВП.
   (6) По отношение на Дания се смята, че са налице особени обстоятелства, които са
       от значение за по-голямата гъвкавост в прилагането на ППД, въведена с
       реформата на Пакта за стабилност и растеж от 2005 г. Рецесията през 2009 г.
       отразяваше по-специално резкия спад в частното потребление, инвестициите и
       износа вследствие на финансовата криза и на глобалната рецесия, и особено
       спада в търсенето от страна на основните търговски партньори (Германия,
       Обединеното кралство, Швеция и Норвегия). Дефицитът през 2010 г. се дължи
       както на забавянето на икономическия растеж, така и на мерките за стимулиране
       на икономиката, предприети от датските власти в съответствие с ЕПИВ.
       Наличието на особени обстоятелства дава право на Съвета да позволи
       коригирането на прекомерния дефицит да бъде извършено в средносрочен план.
   (7) Съгласно уведомлението във връзка с ППД от април 2010 г. се очаква дефицитът
       на консолидирания държавен бюджет на Дания да достигне 5,4 % от БВП през
       2010 г., като се отчитат икономическият спад и фискалното въздействие на
       плана за икономическо възстановяване, описан по-подробно в актуализацията на
       конвергентната програма от февруари 2010 г. В прогнозите на службите на
       Комисията от пролетта на 2010 г. се предвижда държавният дефицит да нарасне
       от 2,7 % от БВП през 2009 г. на 5,5 % от БВП през 2010 г. и да спадне на 4,9 % от
       БВП през 2011 г., при условие че политиката остане непроменена. При това
       предположение не се вземат предвид мерките за консолидация през 2011 г.,
       обявени от правителството на 25 май 2010 г., нито мерките, които все още не са
       достатъчно конкретизирани. Възползвайки се от бюджетните излишъци преди
       2009 г., Дания прие мерки за фискално стимулиране в съответствие с ЕПИВ,
       достигащи 2,2 % от БВП през 2009 г. и 1,3 % през 2010 г. Мерките за
       възстановяване са разпределени между постоянни намаления на данъците и
       временни мерки в областта на публичните инвестиции.
   (8) Предвид на особените обстоятелства и рамката на ЕПИВ се препоръчва
       средногодишна фискална корекция. Последната се оценява въз основа на всички
       съществени фактори за постигането на целите на фискалната политика, като се
       започне от нивото на дефицита на консолидирания държавен бюджет и на
       брутния дълг и се отчетат и други показатели като състоянието на текущата
       сметка, нивото на условните задължения на финансовия сектор, лихвените
       плащания, рисковите премии и очакваната промяна в средносрочните разходи,
       свързани със застаряването на населението. Дефицитът за 2011 г., посочен в
       прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г., се приема като
       отправна точка при изчисляването на средногодишната фискална корекция.
       След това съвкупната фискална корекция, необходима за постигането на целта
       за номинален дефицит от 3 % до края на срока, се изчислява при допускането, че
BG                                          3                                            BG
 ---pagebreak---          разликата между фактическия и потенциалния БВП ще бъде постепенно
         преодоляна до 2015 г.
   (9)   На този фон е целесъобразно да се очаква прекратяване на прекомерния дефицит
         в средносрочен план, като крайният срок за прекратяването е 2013 г. По-
         специално, с оглед на липсата на съществени икономически дисбаланси, за
         постигането на надеждна и устойчива корекция датските власти ще трябва да
         приложат фискалните мерки през 2010 г., както е предвидено, и да осигурят
         средногодишна структурна корекция в размер на ½ % от БВП през периода
         2011—2013 г., да конкретизират мерките, необходими за постигане на
         корекцията на прекомерния дефицит до 2013 г., ако цикличните условия
         позволяват това, и да ускорят намаляването на дефицита, ако икономическите
         или бюджетните условия се окажат по-благоприятни, отколкото се очаква в
         момента.
   (10)  Както е видно от досегашната практика на Дания в бюджетната област, страната
         извлича полза от сравнително стабилната фискална рамка, известна с
         широкообхватността си, както и с прозрачността и проследяемостта на
         фискалните си правила. Все пак разходите за потребление по консолидирания
         държавен бюджет проявиха склонност към надхвърляне на целевите равнища.
         Неотдавнашните инициативи, включващи икономически санкции, биха могли да
         засилят стимулите за общините да се придържат към съгласуваните цели. От
         2002 г. в центъра на датската данъчна политика е замразяването на данъците,
         съгласно което не могат да се повишават нито косвените, нито преките данъци.
         Замразяването на данъците не попречи на провеждането на сериозна данъчна
         реформа през 2009 г., но строгото спазване на замразяването на данъците може
         да затрудни осъществяването на допълнителни корекции.
   (11)  Според данните, предоставени от датските власти през април 2010 г.,
         консолидираният брутен държавен дълг е бил в размер на 41,6 % от БВП през
         2009 г. и се очаква да се увеличи на 45,1 % от БВП през 2010 г. Според
         прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г., която се основава
         на допускането, че няма да има промяна в провежданата политика, очаква се
         съотношението на дълга да нарасне на 46 % oт БВП през 2010 г. и да се увеличи
         още до 49,5 % oт БВП през 2011 г., но да остане под референтната стойност от
         60 % от БВП.
   (12)  Засиленият надзор съгласно ППД ще изисква редовно и своевременно
         наблюдение на напредъка при изпълнението на стратегията за фискална
         консолидация. В този контекст в предстоящите актуализации на конвергентната
         програма на Дания би било полезно да бъде включена отделна глава, посветена
         на този въпрос.
   (13)  Като цяло, Съветът е на мнение, че мерките за бюджетна консолидация,
         насочени към подобрение на качеството на публичните финанси и засилване на
         потенциала за икономически растеж, следва да гарантират трайно подобрение на
         консолидираното бюджетно салдо,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   (1)   Осъзнавайки, че състоянието на бюджета на Дания през 2010 г. се дължи на
         мерки в размер на 2,2 % от БВП през 2009 г. и 1,3 % през 2010 г., които
BG                                          4                                          BG
 ---pagebreak---            представляват адекватен отговор на икономическия спад и са в съответствие с
           Европейския план за икономическо възстановяване, както и на свободното
           действие на автоматичните стабилизатори, датските власти следва да прекратят
           съществуващия прекомерен дефицит възможно най-скоро, но не по-късно от
           2013 г.
   (2)     Датските власти следва да сведат по надежден и устойчив начин дефицита на
           консолидирания държавен бюджет под 3 % от БВП, като предприемат мерки в
           средносрочен план. Конкретно за тази цел датските власти следва да:
            а)     приложат фискалните мерки през 2010 г., както е предвидено в
                   последната актуализация на конвергентната програма, и да започнат
                   консолидация през 2011 г., за да сведат дефицита под референтната
                   стойност до 2013 г.;
            б)     осигурят средногодишна фискална корекция от поне ½ % от БВП за
                   периода 2011—2013 г.;
            в)     конкретизират и прилагат строго мерките, необходими за постигане на
                   корекцията на прекомерния дефицит до 2013 г., ако цикличните условия
                   позволяват това, и да ускорят намаляването на дефицита, ако
                   икономическите или бюджетните условия се окажат по-благоприятни,
                   отколкото се очаква в момента.
   (3)     Съветът определя краен срок [13 януари 2011 г.], в който правителството на
           Дания да предприеме ефективни действия и да конкретизира мерките, които ще
           бъдат необходими за постигане на напредък в коригирането на прекомерния
           дефицит. При оценяването на ефективността на предприетите действия ще се
           вземат предвид икономическите резултати спрямо икономическите перспективи,
           представени в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г.
   Датските власти следва да докладват за постигнатия напредък при прилагането на тези
   препоръки в отделна глава, включена в предстоящите актуализации на конвергентните
   програми, до отмяната на процедурата при прекомерен дефицит.
   Освен това Съветът подчертава колко важно е постигането на средносрочната цел
   (СБЦ) за адекватното бюджетно управление в условията на икономически спад. Поради
   това той приканва датските власти да гарантират, че след коригирането на прекомерния
   дефицит ще продължат с бюджетната консолидация, насочена към постигането на
   средносрочната бюджетна цел — балансиран бюджет в структурно изражение до
   2015 г.
   Адресат на настоящата препоръка е Кралство Дания.
   Съставено в Брюксел на
                                             За Съвета
                                             Председател
                                             […]
BG                                             5                                        BG


title: Препоръка за Решение на Съвета относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията от 29 май 2000 г., приета от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския съюз, за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-членки на Европейския съюз

text:
                  КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
                                                Брюксел, 25.4.2007
                                                COM(2007) 213 окончателен
                                                2007/0080 (CNS)
                                     Препоръка за
                               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията от 29 май
   2000 г., приета от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския
      съюз, за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-членки на
                                  Европейския съюз
                              (представена от Комисията)
BG                                                                               BG
 ---pagebreak---                                  ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ
   Актът за присъединяване на България и Румъния1 от 2005 г. въведе опростена система
   за присъединяването на България и Румъния към конвенциите (и протоколите),
   сключени от държавите-членки въз основа на член 34 от Договора за Европейския съюз
   (предишен член К.3 от Договора за Европейския съюз) или на член 293 от Договора за
   Европейската общност. Вече не е нужно както в миналото да се договорят и сключват
   отделни протоколи за присъединяване към тези конвенции (което би означавало
   ратифициране от 27 държави): член 3, параграф 3 просто постановява, че България и
   Румъния се присъединяват към тези конвенции и протоколи по силата на Акта за
   присъединяване.
   Член 3, параграфи 3 и 4 от Акта за присъединяване предвиждат, че за тази цел Съветът
   приема решение, за да определи датата, на която тези конвенции влизат в сила за
   България и Румъния, и за да извърши всички необходими промени в тези конвенции,
   изисквани поради приемането на двете нови държави-членки (което при всички
   положения ще включи приемането на конвенциите на български и на румънски език, за
   да могат тези езикови версии да бъдат „еднакво автентични“). Съветът действа по
   препоръка на Комисията след консултация с Европейския парламент.
   В приложение I от Акта за присъединяване е посочен списък от седем конвенции и
   протоколи в областта на правосъдието и вътрешните работи.
   Списъкът включва Конвенцията от 29 май 2000 г., съставена от Съвета в съответствие с
   член 34 от Договора за Европейския съюз, за взаимна помощ по наказателни дела
   между държавите-членки на Европейския съюз и нейния Протокол от 16 октомври 2001
   г., съставен от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския съюз към
   Конвенцията за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-членки на
   Европейския съюз.
   Настоящата препоръка на Комисията за решение на Съвета има за цел да осъществи
   промените, необходими за присъединяването на България и Румъния към
   горепосочената конвенция и нейния протокол в съответствие с член 3, параграф 4 от
   Акта за присъединяване.
   1
           OВ 2005, L 157, стр. 203.
BG                                           2                                          BG
 ---pagebreak---                                                         2007/0080 (CNS)
                                             Препоръка за
                                        РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
     относно присъединяването на България и Румъния към Конвенцията от 29 май
     2000 г., приета от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския
        съюз, за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-членки на
                                           Европейския съюз
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ.
   като взе предвид Договора за Европейския съюз,
   като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния,
   като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния (наричан по-нататък
   „Акт за присъединяване“), и по-специално член 3, параграф 4 от него,
   като взе предвид препоръката на Комисията2,
   като взе предвид становището на Европейския парламент3,
   като има предвид, че:
   (1)    Конвенцията, съставена от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за
          Европейския съюз, за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-
          членки на Европейския съюз4 (наричана по-нататък „Конвенция за взаимна
          помощ“), бе подписана в Брюксел на 29 май 2000 г. и влезе в сила на 23 август
          2005 г.
   (2)    Конвенцията за взаимна помощ бе допълнена от Протокола от 16 октомври 2001
          г., съставен от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския съюз
          към Конвенцията за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-
          членки на Европейския съюз5 (наричан по-нататък „Протокол за взаимна
          помощ“), който влезе в сила на 5 октомври 2005 г.
   (3)    В член 3, параграф 3 от Акта за присъединяване се предвижда, че България и
          Румъния се присъединяват към конвенциите и протоколите, договорени между
          държавите-членки, изброени в приложение І към Акта за присъединяване, което
          включва inter alia Конвенцията за взаимна помощ и Протокола за взаимна
   2
          ОВ C […], […], стр. […].
   3
          ОВ C […], […], стр. […].
   4
          ОВ С 197, 12.7.2000 г. , стр.3.
   5
          ОВ С 326, 21.11.2001 г. , стр.2.
BG                                                3                                       BG
 ---pagebreak---           помощ. Те влизат в сила по отношение на България и Румъния на дата,
          определена от Съвета.
   (4)    В съответствие с член 3, параграф 4 от Акта за присъединяване Съветът
          извършва всички промени, необходими за присъединяването към тези
          конвенции и протоколи,
   РЕШИ:
                                           Член 1
   Конвенцията за взаимна помощ влиза в сила на първия ден от първия месец след датата
   на приемане на настоящото решение между България, Румъния и държавите-членки, за
   които конвенцията е в сила на тази дата. Тя влиза в сила между България или Румъния
   и всяка една от другите държави-членки в деня, в който Конвенцията за взаимна помощ
   влезе в сила за другата съответна държава-членка.
   Протоколът за взаимна помощ влиза в сила на първия ден от първия месец след датата
   на приемане на настоящото решение между България, Румъния и държавите-членки, за
   които протоколът е в сила на тази дата. Той влиза в сила между България или Румъния
   и всяка една от другите държави-членки в деня, в който Протоколът за взаимна помощ
   влезе в сила за другата съответна държава-членка.
                                           Член 2
   Конвенцията за взаимна помощ, допълнена от Протокола за взаимна помощ, изготвени
   на български и на румънски език и приложени към настоящото решение, са автентични
   при същите условия като другите текстове на Конвенцията за взаимна помощ и
   Протокола за взаимна помощ.
                                           Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник
   на Европейския съюз.
   Съставено в Брюксел, [… ] година.
                                            За Съвета:
                                            Председател
BG                                            4                                        BG
 ---pagebreak---                                        ПРИЛОЖЕНИЕ
     Текстове на Конвенцията от 29 май 2000 г., съставена от Съвета в съответствие с
     член 34 от Договора за Европейския съюз, за взаимна помощ по наказателни дела
       между държавите-членки на Европейския съюз и на Протокола от 16 октомври
      2001 г., съставен от Съвета в съответствие с член 34 от Договора за Европейския
     съюз към Конвенцията за взаимна помощ по наказателни дела между държавите-
                 членки на Европейския съюз, на български и румънски език
   .
BG                                            5                                       BG


title: Препоръка на надзорния орган на ЕАСТ № 119/07/COL от 16 април 2007 година относно контрола и наблюдението на фоновите нива на диоксини, диоксиноподобни полихлорирани бифенили (ПХБ) (PCB) и недиоксиноподни ПХБ в храните

text:
               16.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 275/65

      ПРЕПОРЪКА НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 119/07/COL
   от 16 април 2007 година
   относно контрола и наблюдението на фоновите нива на диоксини, диоксиноподобни полихлорирани бифенили (ПХБ) (PCB) и недиоксиноподни ПХБ в храните
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕВРОПЕЙСКАТА АСОЦИАЦИЯ ЗА СВОБОДНА ТЪРГОВИЯ,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство (наричано по-нататък Споразумението за ЕИП), и по-специално член 109 и Протокол 1 към него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между страните от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) и Протокол 1 към него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД акта, посочен в точка 54 от глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП,

      Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните
       (1),
   изменен и адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД акта, посочен в точка 54 от глава XII от приложение II към Споразумението за ЕИП,

      Директива 2002/69/ЕО на Комисията от 26 юли 2002 г. за установяване на методи за вземане на проби и методи за анализ за официалния контрол на диоксини и определяне на диоксиноподобни ПХБ в храни
       (2),
   изменена и адаптирана към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Решение № 37/07/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 февруари 2007 г., с което компетентният член на колегията е инструктиран да приеме препоръката, ако проектопрепоръката е в съответствие със становището на Комитета на ЕАСТ по храните (КЕХ),
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията установява максималното съдържание на диоксини и на сбора от диоксини и диоксиноподобни полихлорирани бифенили (ПХБ) в храните,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ е необходимо да се произведат достоверни данни в Европейското икономическо пространство за наличието на диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ във възможно най-широка гама от храни, за да се получи ясна представа за тенденциите на промяна във времето на фоновото наличие на тези вещества в храните,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ в Препоръка 144/06/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 11 май 2006 г. относно намаляването на наличието на диоксини, фурани и ПХБ във фуражите и храните се препоръчва държавите от ЕАСТ да контролират и наблюдават произволно наличието на диоксини, диоксиноподобни ПХБ и по възможност недиоксиноподобни ПХБ в храните в съответствие с Препоръка 2004/705/ЕО на Комисията (3),
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ в Препоръка 2004/705/ЕО се препоръчва на държавите-членки минималната честота на пробите за ежегоден анализ за различните категории храни, както и формата на докладване на резултатите за контрола и наблюдението на фоновото наличие на диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ в храните,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ е целесъобразно да се измени настоящата програма за контрол и наблюдение, посочена в Препоръка 2004/705/ЕО, като се вземат предвид натрупаният опит и фактът, че държавите от ЕАСТ, които са членки на ЕИП, участват в проучването на нивата на диоксините, диоксиноподобните ПХБ и недиоксиноподобните ПХБ в храните,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ е важно събраните съгласно настоящата препоръка данни да бъдат докладвани редовно на Надзорния орган на ЕАСТ и същият да предава тази информация, в съответствие с член 2, параграф 1 от Протокол 1 към Споразумението за надзор и съд, на Европейската комисия, която ще осигури компилирането на тези данни в една база данни. Също така следва да бъдат предоставени данни от близките години, получени чрез използване на метод на анализ, съответстващ на изискванията, посочени в Директива 2002/69/ЕО на Комисията,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ мерките, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на Комитета на ЕАСТ по храните, който подпомага Надзорния орган на ЕАСТ,
   ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ ОТ ЕАСТ СЛЕДНОТО:

               1.

               Да извършват от 2007 г. до 31 декември 2008 г. контрол и наблюдение на фоновото наличие на диоксини, фурани и диоксиноподобни полихлорирани бифенили (ПХБ) в храните, като използват препоръчаната минимална честота на пробите за ежегоден анализ, както е посочено в насоките в таблицата от приложение I.

               2.

               Ако е възможно, да извършват също анализ на недиоксиноподобните ПХБ в същите проби.

               3.

               Да предоставят редовно на Надзорния орган на ЕАСТ данните от контрола и наблюдението заедно с информацията в предвидения в приложение II формат за компилиране в една база данни. Данните от близките години, получени чрез използване на метод на анализ, отговарящ на изискванията, посочени в Директива 2002/69/ЕО, и отразяващи фоновите нива, следва също да бъдат предоставени.

               4.

               Препратките към Препоръка 2004/705/ЕО в Препоръка 144/06/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 11 май 2006 г. се тълкуват като препратки към настоящата препоръка.

      Съставено в Брюксел на 16 април 2007 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Член на колегията

         Niels FENGER

            Директор

      (1)  ОВ L 77, 16.3.2001 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 209, 6.8.2002 г., стр. 5.

      (3)  ОВ L 321, 22.10.2004 г., стр. 45.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      Таблица:
      Общ преглед на препоръчителния минимален брой хранителни проби за ежегоден анализ. Разпределението на пробите се основава на производството във всяка страна. Особено внимание се отделя на храните, за които се предполага, че имат значителни вариации във фоновите нива на диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ. Това важи най-вече за рибата.

                  Продукт, включително производни продукти

                  Аквакултури
                  (*)

                  Дива уловена риба
                  (**)

                  Месо
                  (***)

                  Мляко
                  (****)

                  Яйца
                  (*****)

                  Други
                  (******)

                  Общо

                  Брой проби

                  Норвегия

                  Исландия

            Забележки по таблицата
      Цифрите в таблицата са минимални цифри. Държавите от ЕАСТ, които са членки на ЕИП, се приканват да вземат повече проби.
      (*)   Аквакултури: при пробите за аквакултурите разпределението по видове риба следва да бъде пропорционално на производството.
      (**)   Дива уловена риба: при пробите за дивата риба разпределението по видове риба следва да бъде пропорционално на улова. Специално внимание следва да бъде обърнато на уловената дива змиорка.
      (***)   Месо: освен месото и месните продукти от говеда, прасета, пилета и овце, следва да бъде взет значителен брой проби от конско месо, месо от северен елен, козе месо, заешко месо, еленово месо и месо от дивеч.
      (****)   Мляко: голяма част от млечните проби следва да бъдат взети от мляко, произведено във ферми (основно краве мляко). Също така е целесъобразно да се вземат проби от мляко и млечни продукти, различни от кравето мляко (козе мляко и т.н. ...).
      (*****)   Яйца: особено внимание следва да се отдели на яйцата от кокошки, отгледани на открито, а също така следва да се събират проби и от патешки, гъши и пъдпъдъчи яйца.
      (******)   Други: в тази категория особено внимание следва да се отдели на:
      хранителните добавки (особени тези на базата на рибено масло),
      храните за бебета и малки деца,
      хранителните продукти с произход от региони, в които например поради климатични условия, водещи до наводнения, са настъпили промени в производствените условия, които биха могли да се отразят на концентрацията на диоксини и диоксиноподобни ПХБ в хранителните продукти в тези региони.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      A.   Обяснителни бележки към формуляра за резултатите от анализите на диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ и други ПХБ в храните
      1.   Обща информация за анализираните проби
      Код на мострата: идентификационен код на пробата.
      Страна: име на държавата-членка, където са били извършени контролът и наблюдението.
      Година: годината, през която са били извършени контролът и наблюдението.
      Продукт: анализиран хранителен продукт — да се опише хранителният продукт възможно най-точно.
      Етап от търговската реализация: Място, откъдето е взет (а) продуктът (пробата).
      Тъкан: част от продукта, която е анализирана.
      Изразяване на резултатите: Резултатите се изразяват на същата база, на която са били установени максималните нива. В случай на анализ на недиоксиноподобни ПХБ се препоръчва силно нивата да се изразяват на същата база.
      Вид на вземането на проби: Произволно вземане на проби — резултатите от анализите от целевото вземане на проби могат също да се съобщят, но трябва ясно да се посочи, че вземането е било целево и не отразява непременно обичайните фонови нива.
      Брой на подпробите: Ако анализираната проба е обединена проба, броят на (отделните) подпроби следва да бъде съобщен. Ако резултатът от анализа се основава само на една проба, това следва да се съобщи. Броят на подпробите в една обединена проба може да варира, затова е целесъобразно този брой да се посочи за всяка проба.
      Метод на производство: традиционен/биологичен (възможно най-подробно).
      Зона: ако това е целесъобразно, трябва да се посочи областта или регионът, където е взета пробата, при възможност с уточнение дали става дума за селска, градска, промишлена зона, пристанище, открито море и т.н. Например Брюксел — градска зона, Средиземно море — открито море. Особено важно е да се посочи ясно зоната в случаите, в които пробата е взета от храна, произведена в региони, които са били наводнени.
      Съдържание на мазнини (%): процентът мазнини, съдържащи се в пробата.
      Влажност (%): процентът на влагата, съдържаща се в пробата (ако има).
      2.   Обща информация за използвания метод на анализ
      Метод на анализ: да се посочи използваният метод.
      Акредитационен статус: да се посочи дали аналитичният метод е акредитиран или не.
      Несигурност: границата за решение или процентът на разширената неопределеност на измерването, присъща на аналитичния метод.
      Метод за екстракция на мазнини: се уточни методът за екстракция на мазнини, използван за определяне на съдържанието на мазнини в пробата.
      3.   Резултати от анализите
      Диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ: резултатите за всяко съединение следва да бъдат докладвани в ppt — пикограм/грам (pg/g).
      Недиоксиноподобни ПХБ: резултатите за всяко съединение следва да бъдат посочвани в ppb — нанограм/грам или микрограм/килограм (ng/g или μg/kg).
      LOQ: Граница на количествено определяне в pg/g (за диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ) или μg/kg — ng/g (за недиоксиноподобни ПХБ).
      За съединения, които са определени, но които са под LOQ (граница на количествено определяне), резултатите следва да бъдат отбелязани в клетката като < LOQ (стойността на LOQ следва да бъде посочена).
      За съединенията на ПХБ, анализирани в допълнение на PCB-6 и диоксиноподобните ПХБ, броят на съединенията на ПХБ следва да бъде добавен във формуляра, напр. 31, 99, 110 и т.н. Ако пробата е анализирана за повече съединения на ПХБ, отколкото има отбелязани редове, просто добавете нови редове в долната част на формуляра.
      4.   Общи забележки по таблицата

                  —

                  Съобщаване на процента на възстановяването
                  Съобщаването на процента на възстановяването е по желание, ако този добив за отделните конгенери е в порядъка на 60—120 %. В случай че процентът на възстановяването за някои отделни съединения попада извън този обхват, съобщаването му е задължително.

                  —

                  Съобщаване на LOQ
                  Съобщаването на LOQ не е задължително, но в колоната с резултатите съединенията, които не са количествено определени, трябва да бъдат посочени като < LOQ (стойността на LOQ).

                  —

                  Съобщаване на стойността на ТЕ (токсичен еквивалент) за отделните съединения
                  Колоната за стойностите на ТЕ за отделните съединения е по желание.

      ПРИЛОЖЕНИЕ III
      B.   Формуляр за съобщаване на специфични за съединенията резултати от анализите на диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ и други ПХБ в храните


title: Специален представител на ЕС за правата на човека Препоръка на Европейския парламент от 13 юни 2012 г. до Съвета относно специалния представител на ЕС за правата на човека (2012/2088(INI))

text:
               15.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CE 332/114

         Сряда, 13 юни 2012 г.Специален представител на ЕС за правата на човека
   P7_TA(2012)0250
   Препоръка на Европейския парламент от 13 юни 2012 г. до Съвета относно специалния представител на ЕС за правата на човека (2012/2088(INI))
   2013/C 332 E/24

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид членове 2, 6, 21, 31, 33 и 36 от Договора за Европейския съюз (ДЕС),

               —

               като взе предвид Хартата на основните права на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид своята резолюция от 16 декември 2010 г. относно годишния доклад за 2009 г. относно правата на човека по света и политиката на Европейския съюз в тази област (1),

               —

               като взе предвид своята резолюция от 18 април 2012 г. относно годишния доклад относно правата на човека по света и политиката на Европейския съюз в тази област, включително и значението за стратегическата политика на ЕС в областта на правата на човека (2),

               —

               като взе предвид съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия до Европейския парламент и до Съвета от 12 декември 2011 г. относно „Правата на човека и демокрацията в основата на външните действия на ЕС – към по-ефективен подход“ (COM(2011)0886),

               —

               като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно „Установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие за гражданите на Европа - План за действие за изпълнение на програмата от Стокхолм“ (COM(2010)0171),

               —

               като взе предвид насоките на Европейския съюз относно правата на човека и международното хуманитарно право (3),

               —

               като взе предвид присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи,

               —

               като взе предвид изявлението на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност относно политическата отговорност (4),

               —

               като взе предвид член 97 своя правилник,

               —

               като взе предвид препоръката на комисията по външни работи (A7-0174/2012),

               A.

               като има предвид, че член 21 от Договора за Европейския съюз потвърждава ангажимента на ЕС по отношение подкрепата на правата на човека и демокрацията във всички външни дейности на ЕС, гарантирайки същевременно съгласуваност и последователност в тези области, както и между външната дейност на ЕС и другите му политики;

               Б.

               като има предвид, че член 33 от ДЕС предоставя правното основание за назначаването на специален представител на ЕС за правата на човека (СПЕС), а именно: „Съветът може, по предложение на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, да назначава свой специален представител с мандат във връзка с отделни политически въпроси. Специалният представител упражнява своя мандат под ръководството на Върховния представител“;

               В.

               като има предвид, че Европейският парламент многократно е призовавал за назначаването на специален представител на ЕС за правата на човека (СПЕС за правата на човека), както е посочено в гореспоменатите резолюции от 16 декември 2010 г. и от 18 април 2012 г.;

               Г.

               като има предвид, че СПЕС за правата на човека следва да укрепи видимостта и съгласуваността на политиката на ЕС в областта на правата на човека като основна част от общата външна политика и политиката на сигурност (ОВППС) и да допринесе за популяризирането в световен мащаб на ролята на ЕС в областта на правата на човека;

               1.

               Отправя следните препоръки до Съвета:

                           а)

                           въпреки че назначаването на СПЕС за правата на човека и определянето на неговия/нейния мандат официално се извършва с решение на Съвета след предложение от страна на Върховния представител на ЕС, СПЕС за правата на човека следва да действа и да говори от името на Съюза съгласно споделената и неделима отговорност на всички институции и държави членки на ЕС по отношение на защитата и укрепването на правата на човека по света; назначаването на първия досега СПЕС в определена област следва да увеличи видимостта, ефективността, съгласуваността и отговорността на политиката на ЕС в областта на правата на човека; по-специално Европейският парламент следва да играе съответна роля в процедурата по назначаване, както и по отношение на надзора на целия мандат;

                           б)

                           с цел да повиши прозрачността и отчетността на мандата на СПЕС, в компетентната комисия на Европейския парламент следва да се състои размяна на мнения/изслушвания със СПЕС за правата на човека, номиниран от Върховния представител;

                           в)

                           изпълнението на мандата и неговата съгласуваност с други действия на Съюза в тази сфера подлежат на редовен преглед; СПЕС следва да предоставя на Съвета, на Върховния представител, на Парламента и на Комисията годишен доклад относно напредъка, както и изчерпателен доклад относно изпълнението на мандата при неговото приключване;

                           г)

                           целите на политиката, водена от СПЕС за правата на човека, следва да включват увеличаване на съгласуваността, ефективността и видимостта на дейността на ЕС в областта на защитата и укрепването на правата на човека и демокрацията; СПЕС за правата на човека следва да работи в тясно сътрудничество с Работната група по правата на човека на Съвета (COHOM); СПЕС за правата на човека следва да бъде посредник на високо равнище за своите партньори от трети страни, както и в рамките на международни организации, като също така следва да може да поема задължения спрямо ООН (ОСООН, ВКБООН и др.), както и спрямо съответните регионални организации; СПЕС за правата на човека следва да председателства разговорите на високо равнище относно правата на човека, както и да ръководи консултациите с трети страни по въпросите, свързани с правата на човека;

                           д)

                           за постигането на тези цели, като същевременно действа под ръководството на Върховния представител, СПЕС следва да разполага със силен, независим и гъвкав мандат, който да не се определя от ограничени и специфични тематични отговорности, а да позволява на СПЕС да действа бързо и ефективно; съгласно дейностите и приоритетите, определени в Плана за действие, СПЕС за правата на човека следва да работи също така и по различни хоризонтални въпроси, допринасяйки за по-ефективни и съгласувани действия във външните политики на ЕС; обхватът на мандата на СПЕС следва напълно да отговаря на принципите за универсалност и неделимост на правата на човека и основните свободи, както и на целите, указани в член 21 от ДЕС и следва да обхваща укрепването на демокрацията, принципите на правовата държава и институционалното изграждане, международното правосъдие и международното хуманитарно право; мандатът следва да обхваща, наред с другото, отмяната на смъртното наказание, защитниците на правата на човека, борбата срещу безнаказаността, борбата срещу изтезанията, свободата на изразяване (включително по интернет), на сдружаване, на събиране, на изповядване на религия или убеждения, правата на малцинствата, закрилата на децата, правата на жените, въпросите, свързани с мира и сигурността, както и с равенството между половете, и борбата срещу всички форми на дискриминация, независимо дали тя се основава на увреждане, расова или етническа принадлежност, пол, сексуална ориентация или полова идентичност;

                           е)

                           мандатът следва да бъде основан на принципите, ръководещи политиката на ЕС в областта на правата на човека, и по-специално на насоките на ЕС относно смъртното наказание (2008 г.); изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание (2008 г.); диалога с трети страни по въпросите на правата на човека (2009 г.); децата и въоръжените конфликти (2008 г.); защитниците на правата на човека (2008 г.); подкрепата и защитата на правата на детето (2008 г.); насилието срещу жените и момичетата и борбата с всички форми на дискриминация, насочена срещу тях (2008 г.); международното хуманитарно право (2009 г.), Инструментариум за ЛГБТ (2010 г.), както и годишните доклади на ЕС относно правата на човека по света; освен това мандатът следва да включва подкрепа за върховния представител и за институциите на ЕС при популяризирането на Ръководните принципи на ООН за бизнес и права на човека;

                           ж)

                           СПЕС за правата на човека следва да разполага с необходимата професионална квалификация и богат опит и да е постигнал доказани резултати в сферата на правата на човека, да е добросъвестен в личен и професионален план, както и да бъде личност с международна репутация;

                           з)

                           СПЕС за правата на човека следва да бъде назначен за 2,5 години; с цел да се гарантира последователност, приемственост и демократична отчетност, мандатът следва да може да бъде подновяван и Парламентът следва да бъде подходящо и навременно консултиран в рамките на процедурата по подновяване на мандата;

                           и)

                           СПЕС за правата на човека следва да работи в тясно сътрудничество с Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и с председателя на Европейския парламент, за да гарантира съгласуваност и интегриране на правата на човека във всички сфери на политиката в дейността на всички институции на ЕС; СПЕС следва да работи в тясно взаимодействие с Дирекцията относно правата на човека и демокрацията към ЕСВД и с всички многостранни делегации на ЕС (Ню Йорк, Женева, Виена, Страсбург), както и с всички делегации на ЕС по света, за да улеснява контактите по въпросите на правата на човека с всички служби на ЕС, с делегациите на ЕС в трети страни и с международните организации; Дирекцията относно правата на човека и демокрацията към ЕСВД следва да предоставя всички необходими услуги и да подпомага изпълнението на мандата на СПЕС;

                           й)

                           като поддържа тясна връзка с Комитета по политика и сигурност към Съвета, СПЕС за правата на човека следва редовно да докладва на компетентната комисия на Европейския парламент относно състоянието на правата на човека по света и относно изпълнението на мандата, включително и относно резултатите от заседанията на ВКБООН и ОСООН и диалога с трети страни по въпросите, свързани с правата на човека и прилагането на стратегиите за правата на човека за отделните страни;

                           к)

                           при изпълнението на своя мандат СПЕС за правата на човека следва да си сътрудничи с местни, регионални и национални представители на гражданското общество, с НПО, с експерти, както и с регионални и международни организации, работещи в сферата на защитата на правата на човека и демокрацията;

                           л)

                           СПЕС за правата на човека следва да разполага с подходящи финансови и човешки ресурси, които да гарантират ефективната работа на специалния представител по време на неговия/ нейния мандат; бюджетът на СПЕС за правата на човека следва да бъде преразглеждан ежегодно;

                           м)

                           СПЕС за правата на човека следва да отговаря за създаването на екип, разполагащ с необходимия политически опит в съответствие и в интерес на възложения му мандат; важно е, с оглед обхвата и междусекторния характер на мандата, да бъде назначен достатъчен персонал, който да работи под прякото ръководство на СПЕС за правата на човека; екипът може да включва служители, командировани от държавите членки и институциите на ЕС, в отговор на необходимостта от осигуряване на съгласуваност и включване на правата на човека в дейностите на всички институции и държави членки на ЕС;

                           н)

                           в мандата на СПЕС за правата на човека следва да бъде включена препратка към настоящата препоръка;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и, за сведение, на Комисията.

      (1)  Приети текстове, P7_TA(2010)0489.

      (2)  Приети текстове, P7_TA(2012)0126.

      (3)  http://www.eeas.europa.eu/human_rights/docs/guidelines_en.pdf

      (4)  ОВ C 351 E, 2.12.2011 г., стp. 470.


title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Румъния за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/72

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Румъния за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/21
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките на държавите членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Румъния за 2011 г. и даде становището си относно актуализираната програма за конвергенция на Румъния за периода 2011—2014 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварително и интегрирано координиране на политиката, залегнало в стратегията „Европа 2020“.

               (5)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (6)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (8)

               На 23 април 2012 г. Румъния представи националната си програма за реформи за 2012 г., на 11 май 2012 г. — своята програма за конвергенция за периода 2012—2015 г.

               (9)

               На 6 май 2009 г. Съветът прие Решение 2009/459/ЕО (4) за предоставяне на средносрочна финансова помощ на Румъния за период от три години въз основа на член 143 от Договора. В придружаващия Меморандум за разбирателство, подписан на 23 юни 2009 г., и в последващите му допълнения се определят условията на икономическата политика, въз основа на която е била изплатена финансовата помощ. Решение 2009/459/ЕО бе изменено на 16 март 2010 г. с Решение 2010/183/ЕС (5). След успешното изпълнение на програмата за средносрочна финансова помощ от страна на Румъния и предвид значителната, но частична корекция на текущата сметка поради съществуващите все още структурни слабости на пазара на стоки и пазара на труда в Румъния, което прави страната чувствителна към международни ценови шокове, на 12 май 2011 г. Съветът прие Решение 2011/288/ЕС (6) за предоставяне на превантивна средносрочна финансова помощ на Румъния за период от три години съгласно член 143 от Договора. Придружаващият Меморандум за разбирателство беше подписан на 29 юни 2011 г., а първото допълнение към него — на 27 декември 2011 г.

               (10)

               Във втория официален преглед на средносрочната програма за финансово подпомагане, който се проведе в края на април и началото на май 2012 г., се установи, че изпълнението на посочената програма от страна на Румъния продължава в правилната посока. Целта по отношение на паричния фискален дефицит за 2011 г. бе изпълнена, докато целта на Европейската система от сметки (ЕСС) щеше да бъде изпълнена, ако не съществуваше мащабна еднократна мярка, свързана с решения на Съда, с която правителството бе задължено да изплати обезщетение на някои категории работници и служители. Бюджетът за 2012 г. продължава в правилната посока към постигане на дефицит под 3 % от БВП съгласно ЕСС. Румънският банков сектор е останал устойчив, въпреки постоянното влошаване на качеството на активите, което продължи да оказва влияние върху рентабилността на банковия сектор. Условията, посочени в средносрочната програма за финансово подпомагане във финансовия сектор бяха изпълнени, макар и със забавяния в някои случаи. Напредъкът беше неравномерен в ключовите области на структурните реформи, като например в енергетиката и транспорта и усвояването на средствата от ЕС.

               (11)

               След две години на спад реалният БВП на Румъния нарасна през 2011 г. с 2½ %. За 2012 г. се очаква растежът да намалее до 1,4 %. Според прогнозите вътрешното търсене ще бъде основният двигател на растежа. Публичните инвестиции, подкрепени чрез подобряване на усвояването на средствата от ЕС, се очаква да играят ключова роля през 2012.

               (12)

               Въз основа на оценката на програмата за конвергенция в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата изглежда реалистичен. Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за конвергенция, е достигане на бюджетен дефицит под 3 % от БВП през 2012 г. в съответствие с препоръките на Съвета, дадени на Румъния в рамките на процедурата при прекомерен дефицит. След това трябва да се постигне средносрочна бюджетна цел, определена като дефицит от 0,7 % от БВП в структурно изражение. Средносрочната бюджетна цел адекватно отразява изискванията на Пакта за стабилност и растеж. След планираната корекция на прекомерния дефицит през 2012 г. дефицитът се очаква да намалее до 2,2 % от БВП през 2013 г., до 1,2 % от БВП през 2014 г. и до 0,9 % от БВП през 2015 г. Въз основа на (преизчисленото) структурно салдо на бюджета (7) това предполага подобрение в дефицита с 1,5 % през 2012 г., 0,5 % през 2013 г. и 0,7 % през 2014 г. в съответствие с целевия показател от 0,5 % от БВП от Пакта за стабилност и растеж. Темпът на нарастване на държавните разходи е в съответствие с целевия показател за разходите от Пакта за стабилност и растеж за периода 2012—2015 г. Програмата за конвергенция предвижда постигане на средносрочната цел през 2014 г. Основните рискове за бюджетните цели са просрочените задължения на държавни предприятия, както и потенциалното натрупване на просрочени задължения на местно управленско равнище и в сектора на здравеопазването, макар и да са взети някои мерки в сектора на здравеопазването. Що се отнася до публичния дълг, той беше под 34 % от БВП към края на 2011 г., като по този начин остава значително под 60 % от БВП.

               (13)

               Румъния пое редица ангажименти в рамките на пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, поети през 2011 г., се отнасят до насърчаването на заетостта, увеличаването на конкурентоспособността, подобряването на устойчивостта на публичните финанси и засилването на финансовата стабилност,

         ПРЕПОРЪЧВА на Румъния да предприеме следните действия през периода 2012—2013 г.:
   да приложи мерките, определени в Решение 2009/459/ЕО, изменено с Решение 2010/183/ЕС, заедно с мерките, определени в Решение 2011/288/ЕС и допълнително уточнени в Меморандума за разбирателство от 23 юни 2009 г., и последващите му допълнения, както и в Меморандума за разбирателство от 29 юни 2011 г. и последващите му допълнения.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилага и през 2012 г. с Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (3)  ОВ C 216, 22.7.2011 г., стр. 6.

      (4)  ОВ L 150, 13.6.2009 г., стр. 8.

      (5)  ОВ L 83, 30.3.2010 г., стр. 19.

      (6)  ОВ L 132, 19.5.2011 г., стр. 15.

      (7)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от службите на Комисията въз основа на данните, предоставени в програмата, с помощта на общоприетата методология.