title: Препоръка на Съвета от 30 ноември 2009 година за среда без тютюнев дим

text:
               5.12.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 296/4

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 30 ноември 2009 година
   за среда без тютюнев дим
   2009/C 296/02
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 152, параграф 4, втора алинея от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   след консултация с Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   като има предвид, че:

               (1)

               В член 152 от Договора се посочва, че действията на Общността, които допълват националните политики, са насочени към подобряване на общественото здраве, предотвратяване на заболеваемостта и болестите по хората и избягване на източниците на опасност за човешкото здраве.

               (2)

               Съгласно член 137 от Договора Общността подкрепя и допълва дейностите на държавите-членки, inter alia в областта на подобряването по-специално на работната среда с цел опазване на здравето и безопасността на работниците.

               (3)

               Излагането на въздействието на тютюнев дим в околната среда (ТДОС), наричан също вторичен тютюнев дим, е широкоразпространена причина за смъртност, заболеваемост и увреждания в Европейския съюз.

               (4)

               Според консервативните оценки в Европейския съюз през 2002 г. в резултат от излагане на въздействието на ТДОС на работното им място са починали 7 300 възрастни, от които 2 800 непушачи. Други 72 000 смъртни случая на възрастни, сред които 16 400 непушачи, са били свързани с излагане на ТДОС в домашни условия.

               (5)

               Излагането на вторичен тютюнев дим е особено опасно за децата и юношите и може да увеличи вероятността те да започнат да пушат.

               (6)

               ТДОС е класифициран от Международната агенция за изследване на рака към Световната Здравна Организация (СЗО) като познат човешки канцероген и като канцероген в работната среда от Финландия и Германия.

               (7)

               Всички хора имат право да получават високо ниво на здравна защита и следва да бъдат предпазени от излагане на тютюнев дим.

               (8)

               Политиките на доброволен принцип, прилагани на национално равнище, се оказаха неефективни за намаляване на излагането на тютюнев дим. Наличието на законодателство със задължителен характер на държавите-членки, правилно прилагано и наблюдавано, е ефективно средство за адекватна защита на хората от рисковете, които вторичният тютюнев дим носи за здравето.

               (9)

               Законодателството за среда без тютюнев дим е най-ефективно, когато е подкрепено от мерки като кампании за повишаване на осведомеността, подкрепа за прекратяване употребата на тютюн, настоятелни предупреждения за здравето върху опаковките на тютюневите изделия и други разпоредби относно тютюневите изделия.

               (10)

               Гражданското общество играе важна роля в подкрепата и гарантирането на спазването на законодателството за среда без тютюнев дим.

               (11)

               Политиките за среда без тютюнев дим следва да разполагат с подходящи инструменти за изпълнение на многосекторния подход за контрол на тютюна.

               (12)

               Необходимо е да се засили сътрудничеството между държавите-членки, за да се улесни обменът на информация и най-добри практики и да се разработи стандартизирана система на ЕС за наблюдение.

               (13)

               В Резолюцията на Съвета и на министрите на здравеопазването на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета на 18 юли 1989 г. относно забраната на тютюнопушенето на обществено достъпни места (3) държавите-членки се приканват да предприемат мерки за забрана на тютюнопушенето в някои обществено достъпни помещения на закрито и за разширяване на обхвата на забраната за тютюнопушене, така че да обхване всички видове обществен транспорт.

               (14)

               С Препоръка 2003/54/ЕО на Съвета от 2 декември 2002 г. за предпазване от тютюнопушене и за инициативи за подобряване контрола на тютюна (4) държавите-членки бяха призовавани да въведат законодателство и/или други ефективни мерки, осигуряващи защита от излагане на въздействие от тютюнев дим в затворени работни помещения, обществени места на закрито и обществения транспорт.

               (15)

               В Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (5) не е посочен изрично тютюневият дим, но тя обхваща всички рискове за здравето и безопасността на работниците (6).

               (16)

               В своя План за действие в областта на околната среда и здравето (2004—2010 г.) (7) Комисията се ангажира да „разшири дейността за подобряване качеството на въздуха в затворени помещения“, по-специално чрез „стимулиране ограничаването на тютюнопушенето във всички работни помещения както с правни механизми и така и с инициативи за промоция на здравето, както на европейско равнище, така и на равнище държави-членки“.

               (17)

               Консултацията, инициирана със зелената книга на Комисията „Към Европа без тютюнев дим: политически опции на равнище ЕС“ (8) („зелената книга“), разкри силната подкрепа както за всеобхватни политики за среда без тютюнев дим във всички работни помещения и обществени места на закрито, така и за по-нататъшно действие на ЕС за насърчаване на среда без тютюнев дим във всички държави-членки.

               (18)

               По време на заседанието на Съвета по заетост, социална политика, здравеопазване и потребителски въпроси, проведено на 30 и 31 май 2007 г., бяха обменени мнения във връзка с вариантите на политика на равнище ЕС за среда без тютюнев дим. Приветствана беше Зелената книга и беше подчертано, че са необходими насоки на Общността за по-нататъшно насърчаване на среда без тютюнев дим на равнище ЕС, както и подкрепа и координиране на националните мерки от Общността.

               (19)

               В Резолюцията на Европейския парламент от 24 октомври 2007 г. относно Зелената книга държавите-членки бяха призовани да въведат всеобхватни закони за среда без тютюнев дим в срок от две години, а Комисията беше приканена да внесе съответно законодателно предложение до 2011 г. в случай на незадоволителен напредък. Комисията се приканва също да предложи изменение на сегашната законодателна рамка, за да може тютюневият дим в околната среда да се класифицира като канцероген и работодателите да бъдат задължени да осигурят работни помещения без тютюнев дим.

               (20)

               С член 8 от Рамковата конвенция на СЗО за контрол на тютюна , подписана през юни 2003 г. от всички членове на СЗО и ратифицирана към настоящия момент от 167 страни, включително от Общността и 26 от нейните държави-членки, се създава правно задължение страните по конвенцията да приемат и прилагат в области на действащата национална юрисдикция, определена от националното законодателство, и да насърчават активно на други равнища на юрисдикция приемането и прилагането на ефективни мерки за защита на хората от излагане на вторичен тютюнев дим във всички затворени работни помещения, в обществения транспорт и на затворените обществени места, както и на други обществени места, според случая.

               (21)

               На втората конференция на страните по Рамковата конвенция на СЗО, проведена през юли 2007 г., бяха приети насоки за защитата от излагане на тютюнев дим (9), за да се помогне на страните да изпълнят задълженията си по член 8 от Конвенцията. Всяка страна следва да се стреми да изпълни насоките в срок от пет години от влизането в сила на Конвенцията за същата страна.

               (22)

               С член 14 от Рамковата конвенция на СЗО се създава правно задължение страните по нея да разработят и разпространят подходящи, всеобхватни и интегрирани насоки, които се основават на научни доказателства и най-добри практики и да предприемат ефективни мерки за насърчаване прекратяване употребата на тютюн и за подходящо лечение на зависимостта от тютюна. На третата конференция на страните по Рамковата конвенция на СЗО беше взето решение да се създаде работна група за разработване на насоки за изпълнение на посочения член.

               (23)

               В Европейската стратегия за контрол на тютюна, приета от Регионалния комитет на СЗО за Европа през септември 2002 г., се препоръчва държавите-членки да гарантират правото на гражданите да разполагат със среда без тютюнев дим, inter alia като осигурят обществени места, работни помещения и обществен транспорт без тютюнев дим, като забранят тютюнопушенето на открито във всички учебни заведения за малолетни и непълнолетни, на всички места за здравна помощ и при провеждане на обществени мероприятия, както и чрез класифицирането на тютюневия дим в околната среда като канцерогенен.

               (24)

               Настоящата препоръка не засяга законодателството на Общността за определяне на минималните изисквания за закрила на безопасността и здравето на работниците, приети по силата на член 137 от Договора, Директива 2001/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи изделия (10) и Решение 2003/641/ЕО на Комисията от 5 септември 2003 г. относно използването на цветни снимки или други илюстрации като предупреждения за здравето върху опаковките на тютюневите изделия (11).

         ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ:

               1.

               Да осигуряват ефективна защита от излагане на тютюнев дим в затворени работни помещения, затворени обществени места, обществения транспорт и, според случая, други обществени места, съгласно член 8 от Рамковата конвенция на СЗО за контрол на тютюна и въз основа на приложените насоки относно защитата от излагане на тютюнев дим, приети на втората конференция на страните по Рамковата конвенция на СЗО, в срок от пет години от влизането в сила на конвенцията за същите държави-членки или най-късно в рамките на три години след приемането на настоящата препоръка;

               2.

               Да разработват и/или укрепват стратегиите и мерките за намаляване на излагането на вторичен тютюнев дим на деца и юноши;

               3.

               Да допълват политиките за борба с тютюнопушенето с подкрепящи мерки, които могат да включват:

                           а)

                           предприемане на ефективни мерки за насърчаване прекратяване употребата на тютюн и за подходящо лечение на зависимостта от тютюна, съобразени с националните условия и приоритети, както се подчертава в член 14 от Рамковата конвенция на СЗО; и

                           б)

                           въвеждане на комбинирани предупреждения, както е определено в член 2, параграф 4 от Решение 2003/641/ЕО на Комисията от 5 септември 2003 г. относно използването на цветни снимки или други илюстрации като предупреждения за здравето върху опаковки на тютюневи изделия (12) и информация за услугите за прекратяване употребата на тютюн върху опаковките на тютюневите изделия за тютюнопушене, за да може потребителите да получават повече информация относно рисковете за здравето, които крият употребата на тютюн и излагането на тютюнев дим, да се насърчи прекратяването на употребата на тютюн и да се предотврати започването му;

               4.

               Да разработват, изпълняват, актуализират и преразглеждат периодично всеобхватните многосекторни национални стратегии, планове и програми за контрол на тютюна, които се занимават, inter alia, с въпроса за защитата от тютюнев дим на всички обществено достъпни места или места за колективна употреба, без оглед на собствеността или правото на достъп;

               5.

               Да осигуряват подходящи инструменти за изпълнение на националните стратегии, политиките и програмите за контрол на тютюна, за да се осигури ефективна защита от излагането на тютюнев дим;

               6.

               Да съобщават на Комисията, по възможност до шест месеца след приемането на настоящата препоръка, националните центрове за контрол на тютюна, за да може да се обменят информация и най-добри практики, както и да се координира политиката с останалите държави-членки;

               7.

               Да сътрудничат тясно помежду си и с Комисията във връзка с всеобхватна рамка от определения, параметри и показатели за изпълнението на настоящата препоръка;

               8.

               Да осъществяват наблюдение и оценка на ефективността на политическите мерки посредством посочените по-горе показатели;

               9.

               Да информират Комисията за законодателни и други действия, предприети в отговор на настоящата препоръка, и за резултатите от наблюдението и оценката.

         ПРИКАНВА КОМИСИЯТА:

               1.

               Да докладва за изпълнението, функционирането и въздействието от предложените мерки въз основа на предоставената от държавите-членки информация.

               2.

               Във връзка с евентуално преразглеждане на Директива 2001/37/ЕО да разгледа всички свързани с продукта мерки, с цел намаляване на привлекателността и възможността за привикване към тютюневите изделия.

               3.

               Да анализира правните въпроси и доказателствата за въздействието на обикновените опаковки, включително и относно функционирането на вътрешния пазар.

      Съставено в Брюксел на 30 ноември 2009 година.

            За Съвета

            Председател

         S. O. LITTORIN

      (1)  Резолюция постановена след незадължителна консултация (все още непубликувана в Официален вестник).

      (2)  Становище от 5 ноември 2009 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (3)  ОВ C 189, 26.7.1989 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 22, 25.1.2003 г., стр. 31.

      (5)  ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.

      (6)  Вж. Дело C—49/00 Комисия срещу Италия, [2001] ECR I-8575, параграфи 12—13.

      (7)  COM(2004) 416 окончателен.

      (8)  COM(2007) 27 окончателен.

      (9)  [FCTC/COP2(7)] Насоки относно защитата от излагане на тютюнев дим, изработени от работната група, свикана в съответствие с решение FCTC/COP1(15) на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на СЗО за контрол на тютюна.

      (10)  ОВ L 194, 18.7.2001 г., стр. 26.

      (11)  ОВ L 226, 10.9.2003 г., стр. 24.

      (12)  Вж. бележка под линия 11.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Насоки относно защитата от излагане на тютюнев дим, приети на Втората конференция на страните по Рамковата конвенция на СЗО за контрол на тютюна

         ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ, ЦЕЛИ И ОСНОВНИ СЪОБРАЖЕНИЯ

         Предназначение на насоките

                  1.

                  В съответствие с останалите разпоредби на Рамковата конвенция на СЗО за контрол на тютюна и намеренията на Конференцията на страните настоящите насоки са предназначени за подпомагане на страните за спазване на задълженията им по член 8 от Конвенцията. Те изхождат от най-добрите съществуващи научни доказателства и опит на страните, които успешно са приложили ефективни мерки за намаляване на излагането на тютюнев дим.

                  2.

                  Насоките съдържат формулировки на принципите и определения на релевантните термини, за които е постигнато съгласие, както и препоръки, за които е постигнато съгласие, относно стъпките, необходими за изпълнението на задълженията по Конвенцията. Освен това насоките определят мерките, необходими за постигането на ефективна защита от опасностите от вторичен тютюнев дим. Страните се приканват да използват настоящите насоки не само за изпълнение на правните си задължения съгласно Конвенцията, но също и за да следват най-добрите практики за защита на общественото здраве.

         Цели на насоките

                  3.

                  Настоящите насоки имат две взаимосвързани цели. Първата е подпомагането на страните за спазването на задълженията им по член 8 от Рамковата конвенция на СЗО по начин, съответстващ на научните доказателства относно излагането на вторичен тютюнев дим и на най-добрите световни практики в прилагането на мерките за среда без тютюнев дим, така че по отношение на спазването на договора да бъде въведен висок стандарт на отчетност и да се окаже помощ на страните при прокарването на възможно най-високия здравен стандарт. Втората цел е свързана с определянето на ключовите елементи на законодателството, необходимо за ефективна защита от излагане на тютюнев дим, изисквана съгласно член 8.

         Водещи съображения

                  4.

                  Разработването на настоящите насоки беше повлияно от следните основни съображения:

                              а)

                              Задължението за защита от тютюневия дим, намерило израз в текста на член 8, се основава на основните човешки права и свободи. Предвид опасностите от вдишване на вторичен тютюнев дим, задължението за защита от тютюнев дим се съдържа имплицитно inter alia в правото на живот и правото на възможно най-висок здравен стандарт, признати в много международни правни документи (включително Устава на Световната здравна организация, Конвенцията за правата на детето, Конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация спрямо жените и Международния пакт за икономически, социални и културни права), които са официално включени в преамбюла на Рамковата конвенция на СЗО и са признати в конституциите на множество нации;

                              б)

                              Задължението за защита на отделния индивид от тютюнев дим е конкретен израз на задължението на правителствата да приемат законодателство за защита на лицата от заплахи срещу техните основни права и свободи. Това задължение се разпростира върху всички лица, а не само върху определени групи от населението;

                              в)

                              Няколко авторитетни научни организации определиха вторичния тютюнев дим като канцероген. Някои страни по Рамковата конвенция на СЗО (например Германия и Финландия) класифицираха вторичния тютюнев дим като канцероген и включиха защитата от излагане на вторичен тютюнев дим на работното място в тяхното законодателство за здраве и безопасност. Ето защо, в допълнение на изискванията на член 8, страните могат да бъдат задължени да направят необходимото по отношение на опасността от излагане на тютюнев дим в съответствие с техните съществуващи закони за работното място или други закони, уреждащи излагането на вредни вещества, включително канцерогени.

         ФОРМУЛИРОВКА НА ПРИНЦИПИТЕ И РЕЛЕВАНТНИ ТЕРМИНИ В ОСНОВАТА НА ЗАЩИТАТА ОТ ИЗЛАГАНЕ НА ТЮТЮНЕВ ДИМ

         Принципи

                  5.

                  Както е отбелязано в член 4 на Рамковата конвенция на СЗО, необходим е силен политически ангажимент за вземането на мерки за защита на всички лица от излагане на тютюнев дим. Следните принципи, по които е постигнато съгласие, следва да са ръководни при изпълнението на член 8 от Конвенцията.

         Принцип 1

                  6.

                  Ефективните мерки за осигуряване на защита от излагане на тютюнев дим, както е предвидено в член 8 от Рамковата конвенция на Световната здравна организация, изискват пълно премахване на тютюнопушенето и тютюневия дим в определено пространство или среда с цел създаването на среда, която е 100 % без тютюнев дим. Не съществува безопасно ниво на излагане на тютюнев дим и понятия като „прагова стойност на токсичност от вторичен тютюнев дим“ следва да бъдат отхвърлени, тъй като противоречат на научните доказателства. Подходите, които нямат за цел среда, която е 100 % без тютюнев дим, включително вентилация, филтриране на въздуха и използване на определени зони за пушачи (било с отделни вентилационни системи или не), нееднократно са се оказвали неефективни и съществуват убедителни научни и други доказателства, че инженерните методи не защитават от излагане на тютюнев дим.

         Принцип 2

                  7.

                  Всички хора следва да бъдат защитени от излагане на тютюнев дим. Всички затворени работни помещения и затворени обществени места следва да бъдат без тютюнев дим.

         Принцип 3

                  8.

                  За защитата на хората от излагане на тютюнев дим е необходимо законодателство. Незадължителните политики за среда без тютюнев дим нееднократно са се оказвали неефективни и не осигуряват адекватна защита. За да бъде ефективно, законодателството следва да бъде просто, ясно и приложимо.

         Принцип 4

                  9.

                  Доброто планиране и адекватните ресурси са от съществено значение за успешното изпълнение и прилагане на законодателство за среда без тютюнев дим.

         Принцип 5

                  10.

                  Гражданското общество има централна роля при изграждането на подкрепа и гарантирането на спазването на мерките за среда без тютюнев дим и следва да бъде включено като активен партньор в процеса на изготвянето, изпълнението и прилагането на законодателството.

         Принцип 6

                  11.

                  Изпълнението на законодателство за среда без тютюнев дим, неговото прилагане и въздействието му следва да бъдат наблюдавани и оценявани. Това следва да включва и наблюдение и отговор на действия на тютюневата промишленост, които подкопават изпълнението и прилагането на законодателството, както е посочено в член 20.4 на Рамковата конвенция на СЗО.

         Принцип 7

                  12.

                  При необходимост защитата на хората от излагане на тютюнев дим следва да бъде засилена и разширена; действията в това отношение могат да включват ново или изменено законодателство, подобрено прилагане и други мерки в отговор на нови научни доказателства и опит, извлечен от изучаването на конкретни случаи.

         Определения

                  13.

                  При разработването на законодателството е важно да се подходи грижливо при определянето на основните термини. Тук са представени няколко препоръки по отношение на подходящи определения, основаващи се на опита в много страни. Определенията в настоящия раздел са в допълнение на вече включените в Рамковата конвенция на СЗО.

         „Вторичен тютюнев дим“ или „тютюнев дим в околната среда“

                  14.

                  Обикновено за описание на вида дим, предмет на член 8 от Рамковата конвенция на Световната здравна организация, се използват няколко алтернативни термина. Те включват „вторичен тютюнев дим“, „тютюнев дим в околната среда“ и „тютюнев дим, произвеждан от други хора“. Термини като „пасивно тютюнопушене“ и „недоброволно излагане на тютюнев дим“ следва да бъдат избягвани, тъй като опитът от Франция и другаде води до извода, че тютюневата промишленост може да използва тези термини в подкрепа на позицията, че „доброволното“ излагане е допустимо. Предпочитаните термини са „вторичен тютюнев дим“, понякога съкращаван на „ВТД“, и „тютюнев дим в околната среда“, понякога съкращаван на „ТДОС“; настоящите насоки използват „вторичен тютюнев дим“.

                  15.

                  Вторичният тютюнев дим може да бъде определен като „димът, изпускан от горящия край на цигара или от други тютюневи продукти, обикновено в съчетание с дима, издишван от пушача“.

                  16.

                  „Въздух без тютюнев дим“ е въздух, който е 100 % без тютюнев дим. Това определение включва, но не се ограничава до въздуха, в който не може да бъде видян, помирисан, усетен или измерен тютюнев дим (1).

         „Тютюнопушене“

                  17.

                  Този термин следва да бъде определен така, че да включва притежаването или контрола на запален тютюнев продукт, без оглед на това дали димът е активно вдишван или издишван.

         „Обществени места“

                  18.

                  При все че точното определение на „обществени места“ ще се различава в различните юрисдикции, важно е съответното законодателство да определи този термин възможно най-широко. Използваното определение следва да обхваща всички места, които са достъпни за обществеността, или места за колективна употреба, без оглед на собствеността или правото на достъп.

         „Затворени“ или „на закрито“

                  19.

                  Член 8 изисква защита от излагане на тютюнев дим в „затворените“ работни помещения и обществени места. Понеже са налице потенциални уловки при определянето на „затворените“ зони, опитът на различните страни при определянето на този термин трябва да бъде специално проучен. Определението следва да бъде възможно най-всеобхватно и ясно и следва да се положат грижи в него да се избегне създаването на списъци, които могат да бъдат изтълкувани като изключващи потенциално релевантни „затворени“ зони. Препоръчително е „затворените“ (или „на закрито“) зони да бъдат определени по начин, включващ всяко пространство, покрито с покрив или оградено с една или няколко стени или страни, без оглед на материала, използван за покрива, стената или страните, и без оглед на това дали структурата е постоянна или временна.

         „Работно помещение“

                  20.

                  „Работно помещение“ следва да бъде определено широко като „всяко помещение, използвано от хора по време на тяхната трудова заетост или работа“. Това следва да включва не само работа, извършвана срещу възнаграждение, но също и доброволен труд, ако е от вид, който обикновено се заплаща. Освен това „работни помещения“ включва не само местата, където се извършва работа, но също и всички прилежащи или свързани помещения, обикновено използвани от работниците в процеса на трудова заетост, например коридори, асансьори, стълбища, фоайета, общи съоръжения, кафенета, тоалетни, салони, трапезарии, както и външни сгради като депа и бараки. Превозните средства, използвани в процеса на работа, са работно помещение и следва специално да бъдат посочени за такива.

                  21.

                  Внимателно следва да се разгледа въпросът за работните помещения, които същевременно са дом или жилище на хора, например затвори, институции за душевно болни или домове за социални грижи. Тези места също представляват работни помещения за други хора, които следва да бъдат защитени от излагане на тютюнев дим.

         „Обществен транспорт“

                  22.

                  Общественият транспорт следва да бъде определен така, че да включва всяко превозно средство, използвано за превоз на членовете на обществеността, обикновено срещу възнаграждение или търговска печалба. Това би включвало и такситата.

         ПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА ЕФЕКТИВНОТО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО

                  23.

                  Член 8 изисква приемането на ефективни законодателни мерки, осигуряващи защита на хората от излагане на тютюнев дим в (1) затворени работни помещения, в (2) затворени обществени места, в (3) обществения транспорт, а (4) „при необходимост“ и на „други обществени места“.

                  24.

                  Това създава задължението да се предостави всеобхватна защита, като се гарантира, че във всички затворени обществени места, всички затворени работни помещения, целия обществен транспорт и евентуално други (на открито или почти на открито) обществени места няма излагане на вторичен тютюнев дим. Никакви изключения не могат да бъдат оправдани на основата на здравни или правни аргументи. Ако на основата на други аргументи трябва да бъдат разглеждани изключения, същите следва да бъдат минимални. Освен това, ако страна по Конвенцията не е в състояние незабавно да постигне всеобхватно прилагане, член 8 създава постоянно задължение за възможно най-бързото отстраняване на изключенията и придаването на всеобхватен характер на защитата. Всяка страна следва да се стреми да осигури всеобхватна защита в рамките на пет години от влизането в сила за съответната страна на Рамковата конвенция на СЗО.

                  25.

                  Безопасни нива на излагане на вторичен тютюнев дим не съществуват и, както беше признато от Конференцията на страните в решение FCTC/COP1(15), инженерните методи като вентилация, обмен на въздуха и използване на определени зони за пушене не защитават от излагане на тютюнев дим.

                  26.

                  Следва да бъде осигурена защита във всички затворени или на закрито работни помещения, включително моторни превозни средства, използвани за работа (например таксита, линейки или превозни средства за доставки).

                  27.

                  Според текста на договора се изискват защитни мерки не само във всички „затворени“ обществени места, а „при необходимост“ и в тези „други“ (т.е. на открито или почти на открито) обществени места. При определянето на тези обществени места на открито или почти на открито, за които е необходимо законодателство, страните следва да вземат под внимание данните за възможни здравни рискове в различните обстановки и да приемат най-ефективната защита от излагане във всеки отделен случай, за който данните сочат съществуването на риск.

         ИНФОРМИРАНЕ, КОНСУЛТИРАНЕ И АНГАЖИРАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНОСТТА ЗА ГАРАНТИРАНЕ НА ПОДКРЕПА И ГЛАДКО ИЗПЪЛНЕНИЕ

                  28.

                  Повишаването осведомеността на обществените фигури и лицата, формиращи общественото мнение, относно рисковете от излагане на вторичен тютюнев дим чрез текущи информационни кампании е важна задача на правителствените агенции в партньорство с гражданското общество, за да се гарантира, че обществеността разбира и поддържа законодателното действие. Основните заинтересовани страни включват предприятията, ресторантските и хотелските асоциации, групите на работодателите, профсъюзите, медиите, здравните работници, организациите, представляващи децата и младежите, учебните или верските институции, изследователската общност и широката общественост. В процеса на изготвяне на законодателството усилията за повишаването на съзнанието следва да включват консултации със засегнатите предприятия и други организации и институции.

                  29.

                  Ключовите послания следва да се съсредоточат върху вредата, причинена от излагането на вторичен тютюнев дим, върху факта, че премахването на дима от местата на закрито е единственото научно обосновано решение, което гарантира пълна защита от излагане, върху правото на всички работници да бъдат еднакво защитени от закона и върху факта, че няма място за компромис между здравето и икономиката, защото опитът на все по-голям брой юрисдикции показва, че среда без тютюнев дим е благотворна и за здравето, и за икономиката. Осведомителните кампаниите за обществеността трябва да засегнат и някои специфични условия, за които законодателството може да бъде неосъществимо или нецелесъобразно, като частните домове.

                  30.

                  Обширните консултации със заинтересованите страни също са от съществено значение за разясняването на въпроса и мобилизацията на съответната група заинтересовани и ще способстват за създаването на подкрепа законодателството след неговото приемане. След приемането на законодателството, в периода, предхождащ изпълнението на закона, следва да се организира разяснителна кампания, както и да се предостави информация на собствениците на предприятия и на строителните ръководители, в която са очертани законът и техните отговорности, и да започне производството на необходимите помощни средства, като например табели. Тези мерки ще направят по-вероятно гладкото изпълнение на законодателството и високите нива на доброволно спазване. Послания в подкрепа на непушачите и изказващи благодарност на пушачите за спазването на закона ще дадат тласък на ангажимента на обществеността за прилагането и гладкото изпълнение на законодателството.

         ПРИЛАГАНЕ

         Задължение за спазване

                  31.

                  Ефективното законодателство следва да налага законови отговорности за спазване както от засегнатите отделни предприятия, така и от индивидуалните пушачи, и следва да предвиди санкции за нарушения, които да се прилагат към предприятията и, по възможност, пушачите. По принцип прилагането следва да се съсредоточи върху отделните предприятия. Законодателството следва да възложи отговорността за спазването му на собственика, ръководителя или друго лице, което е ръководител на обекта, и следва ясно да определи действията, които се изисква то да предприеме. Тези задължения следва да включват:

                              а)

                              задължение за поставяне на ясни знаци на входа и на други подходящи места, указващи, че тютюнопушенето е забранено. Формата и съдържанието на тези знаци следва да бъдат определени от здравните органи или други правителствени агенции и могат да съдържат телефонен номер или други механизми на разположение на обществеността за съобщаване на нарушения, както и името на лицето в рамките на обекта, към което следва да се отправят жалбите;

                              б)

                              задължение за отстраняване на всички пепелници от обекта;

                              в)

                              задължение за надзор за съблюдаването на правилата;

                              г)

                              задължение за предприемане на определени подходящи мерки за предотвратяване на тютюнопушенето в обекта от страна на отделни лица; Тези мерки биха могли да включват молба към лицето да не пуши, прекратяване на обслужването му, молба лицето да напусне обекта и сигнализиране на правоприлагащ или друг орган.

         Санкции

                  32.

                  Законодателството следва да определи глоби или други имуществени санкции за нарушения. Макар че размерите на санкциите по необходимост ще отразяват особените практики и обичаи на всяка страна, няколко принципа следва да бъдат водещи при решението. Най-важно е санкциите да бъдат достатъчно големи, за да възпират от нарушение, иначе те могат да бъдат игнорирани от нарушителите или да бъдат разглеждани просто като част от цената за правене на бизнес. По-големи санкции са необходими за възпиране от нарушения, извършвани от предприятия, отколкото за възпиране от нарушения на отделни пушачи, които обикновено разполагат с по-малко средства. Санкциите следва да се увеличават за повтарящи се нарушения и да съответстват на начина, по който в съответната страна се третират други, еднакво сериозни нарушения.

                  33.

                  В допълнение на имуществените санкции, в съответствие с практиката в държавата и правната система, законодателството може също да предвиди административни санкции като временно отнемане на лицензи за осъществяване на дейност. Тези „санкции в ролята на последна мярка“ се използват рядко, но са много важни за осигуряване прилагането на закона срещу всяко предприятие, което реши да се противопоставя системно на закона.

                  34.

                  Може да бъде обмислено и включването на наказания, ако това е целесъобразно в правовия и културен контекст на държавата.

         Инфраструктура за прилагане

                  35.

                  Законодателството следва да определи органа или органите, отговарящи за прилагането му, и да включва система за наблюдение на спазването му и за преследване на нарушителите.

                  36.

                  Наблюдението следва да включва процедура за инспекция на предприятията за проверка на спазването. Рядко се случва да е необходимо създаването на нова система за инспекции във връзка с прилагането на законодателство за среда без тютюнев дим. Вместо това, наблюдението за спазване може по принцип да се осъществява, като се използват един или повече налични вече механизма за инспектиране на обектите и работните помещения на предприятията. Обикновено за тази цел съществуват разнообразни варианти. В много страни инспекциите за спазване могат да бъдат включени като част в инспекциите за лицензиране, здравните и санитарни инспекции, инспекциите за здраве и безопасност на работното място, противопожарните инспекции или подобни програми. Може да има стойност използването на няколко такива източника за едновременно събиране на информация.

                  37.

                  При възможност е препоръчително използването на инспектори или служители на правоприлагащите органи на местно ниво; това вероятно ще допринесе за нарастването на наличните ресурси за прилагане и нивото на спазване. Този подход предполага създаването на механизъм за национална координация, който да гарантира последователен подход в национален мащаб.

                  38.

                  Независимо от използвания механизъм, наблюдението следва да се основава на цялостен план за прилагане и да включва процедура за ефективно обучение на инспектори. Ефективното наблюдение може да съчетава редовни инспекции с непланирани, внезапни инспекции, както и посещения в отговор на жалби. В ранния период, след като законът вече поражда действие, такива посещения могат да бъдат с обяснителен характер, тъй като повечето нарушения вероятно са непреднамерени. Законодателството следва да оправомощава инспекторите да влизат в обектите, предмет на закона, и да събират образци и доказателства, в случай че тези правомощия не са вече установени в съществуващото право. Също така законодателството следва да забранява на предприятията да възпрепятства инспекторите в тяхната работа.

                  39.

                  Разходите за ефективно наблюдение не са прекалено високи. Не е необходимо да се назначават голям брой инспектори, понеже инспекциите могат да се извършват, като се използват съществуващите програми и персонал, и понеже опитът сочи, че законодателство за среда без тютюнев дим бързо започва да се „самоприлага“ (т.е. прилага се предимно от обществеността). Съдебно преследване може би е необходимо единствено в няколко случая, ако законодателството се изпълнява внимателно и се полагат дейни усилия за осведомяването на предприятията и обществеността.

                  40.

                  Макар тези програми да не са скъпи, има нужда от средства за осведомяването на предприятията, обучението на инспекторите, координацията на инспекциите и заплащането на персонала за инспекции на предприятията извън обичайното работно време. За тази цел следва да бъде определен механизъм на финансиране. Ефективните програми за наблюдение използват различни източници за финансиране, включително определени за целта данъчни приходи, лицензионни такси на бизнеса и определена част от глобите, плащани от нарушителите.

         Стратегии за прилагане

                  41.

                  Стратегическите подходи за прилагане на законодателството могат да увеличат максимално неговото спазване, да опростят изпълнението му и да намалят нивото на необходимите ресурси за прилагане.

                  42.

                  По-специално дейностите по прилагане в периода, непосредствено след влизането на закона в сила, са от решаващо значение за успеха на закона и за успеха на бъдещото наблюдение и прилагане. Много юрисдикции препоръчват начален период на меко прилагане, през който нарушителите се предупреждават, но не се санкционират. Този подход следва да бъде съчетан с активна осведомителна кампания за собствениците на предприятия относно техните отговорности съгласно закона, като предприятията следва да са наясно, че началният гратисен период или период на постепенно въвеждане ще бъде последван от период на по-стриктно прилагане.

                  43.

                  Когато започне активното прилагане на закона, за да се увеличи възпиращото му действие, много юрисдикции препоръчват използването на приковаващи общественото внимание съдебни преследвания. Посредством идентифицирането на изявени нарушители, които активно се противопоставят на закона, и са добре известни в съответната общност, посредством предприемането на бързи и твърди действия, като се прави необходимото за максимално изостряне на общественото внимание към тези действия, органите са в състояние да демонстрират своята решимост и сериозния характер на закона. Това увеличава доброволното му спазване и намалява ресурсите, необходими за бъдещето наблюдение и прилагане.

                  44.

                  Макар законите за среда без тютюнев дим да стават бързо „самоприлагащи се“, в не по-малка степен от съществено значение е органите да бъдат подготвени да отговорят бързо и решително на изолирани случаи на арогантно нарушаване. Особено когато законът току-що е влязъл в действие, може да се намерят отделни нарушители, който публично показват незачитане на закона. Силният отговор в тези случаи е показателен за очакваното спазване на закона и ще улесни бъдещите усилия, докато нерешителността може бързо да доведе до широко разпространени нарушения.

         Мобилизация и ангажимент на общността

                  45.

                  Ефективността на програмата за наблюдение и прилагане се увеличава чрез включването на съответната общност в програмата. Ангажирането на подкрепата на общността и насърчаването на нейните членове да наблюдават за спазването на закона и да съобщават за нарушения увеличава значително обсега на действие на правоприлагащите агенции и намалява нуждата от ресурси за постигане спазване. Факт е, че в повечето юрисдикции жалбите от общността за главните средства за осигуряване на спазване. По тази причина законодателството за среда без тютюнев дим следва да посочи, че членовете на обществеността могат да подават жалби, и да оправомощи всяко лице или неправителствена организация да предприема действия за налагане спазването на мерките, регулиращи излагането на вторичен тютюнев дим. Програмата за прилагане следва да включва безплатен телефонен номер за жалби или друга подобна система за насърчаване на обществеността да съобщава за нарушения.

         НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ

                  46.

                  Наблюдението и оценката на мерките за намаляване на излагането на тютюнев дим са важни по няколко причини, например:

                              а)

                              за увеличаването на политическата и обществената подкрепа за засилването и разширяването на законодателните разпоредби;

                              б)

                              за документирането на успехите, които да информират и подпомагат усилията на други страни;

                              в)

                              за идентифицирането и разгласяването на усилията на тютюневата промишленост за подкопаване мерките за изпълнение.

                  47.

                  Обсегът и степента на сложност на наблюдение и оценка ще се различават между юрисдикциите в зависимост от наличните експертни познания и ресурси. Важно е обаче да се оцени резултатът от приложените мерки, по-специално върху ключовия показател за излагане на вторичен тютюнев дим на работни и обществени места. Може би съществуват рентабилни начини това да бъде постигнато, например чрез използване на данни или информация, събрана по пътя на рутинни дейности като инспекции на работното място.

                  48.

                  Съществуват общо осем ключови процеса и показателя за резултати, които следва да бъдат взети предвид (2):

         Процеси

                  а)

                  познания, позиции и подкрепа за политики за среда без тютюнев дим сред населението и по възможност сред конкретни групи, например работещите в барове;

                  б)

                  прилагане и спазване на политики за среда без тютюнев дим;

         Резултати

                  а)

                  намаляване излагането на работещите на вторичен тютюнев дим на работни и обществени места;

                  б)

                  намаляване съдържанието на вторичен тютюнев дим във въздуха на работни помещения (особено в ресторанти) и обществени места;

                  в)

                  намаляване смъртността и заболеваемостта от излагането на вторичен тютюнев дим;

                  г)

                  намаляване излагането на вторичен тютюнев дим в частни домове;

                  д)

                  промени в тютюнопушенето и свързаното с тютюнопушенето поведение;

                  е)

                  икономическо въздействие.

         (1)  Възможно е съставните елементи на тютюневия дим да съществуват във въздуха в количества, прекалено малки да бъдат измерени. Следва да се обърне внимание на вероятността тютюневата промишленост или хотелският и ресторантският бранш да опитат по възможност да се възползват от ограниченията на това определение.

         (2)  Публикуваните препоръки на СЗО относно политиката за защита от излагане на вторичен тютюнев дим (Женева, Световна здравна организация, 2007 г.) предоставят препратки и връзки към проучванията за наблюдение, проведени другаде, във връзка с всички тези показатели.


   BG
BG    BG
 ---pagebreak---                  ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                               Брюксел, 11.8.2010
                                               SEC(2010) 972 окончателен
                  ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА
     за упълномощаване на Комисията да започне преговори с Туркменистан за
      адаптиране на Споразумението за партньорство и сътрудничество между
        Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и
    Туркменистан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на
   Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия,
    Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша,
        Република Словения и Словашката република към Европейския съюз
BG                                                                            BG
 ---pagebreak---                       ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА
       за упълномощаване на Комисията да започне преговори с Туркменистан за
        адаптиране на Споразумението за партньорство и сътрудничество между
          Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и
      Туркменистан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на
     Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия,
      Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша,
          Република Словения и Словашката република към Европейския съюз
   А.      ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ
   1.      Споразумението за партньорство и сътрудничество (СПС) между Европейските
           общности и техните държави-членки, от една страна, и Туркменистан, от друга
           страна, подписано в Брюксел на 25 май 1998 г., все още не е влязло в сила.
   2.      Тъй като то беше подписано преди разширяването на Европейския съюз на
           1 май 2004 г., когато към него се присъединиха Чешката република, Република
           Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република
           Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и
           Словашката република, и преди 1 януари 2007 г., когато се присъединиха
           Република България и Румъния, трябва да се изготви протокол към СПС, който
           да позволи на 12-те нови държави-членки да се присъединят към
           споразумението, когато то влезе в сила.
   3.      Съгласно член 6 от Акта относно условията на присъединяване на Чешката
           република, Република Кипър, Република Естония, Република Унгария,
           Република Литва, Република Латвия, Република Малта, Република Полша,
           Република Словения и Словашката република към Европейския съюз и
           промените в договорите, на които се основава Европейският съюз
           (ОВ:L:2003:236;      наричан    по-долу    „Актът     за     присъединяване“),
           присъединяването на посочените 10 нови държави-членки към СПС с
           Туркменистан следва да бъде съгласувано посредством сключването на
           протокол към посоченото споразумение. В член 6, параграф 2 от Акта за
           присъединяване се предвижда опростена процедура, при която този протокол
           да бъде сключен от Съвета на Европейския съюз, действащ с единодушие от
           името на държавите-членки, и от съответната трета държава.
   4.      След като на 23 октомври 2006 г. беше упълномощена за това от Съвета,
           Комисията започна преговори от името на Общността и нейните държави-
           членки с Туркменистан с цел да бъде сключен протокол към споразумението за
           партньорство и сътрудничество, с който да се вземе предвид присъединяването
           на Република България и Румъния към ЕС, който обаче все още не е сключен.
   5.      Комисията ще проведе преговори за протокол за присъединяване от името на
           Европейския съюз, като надлежно вземе предвид вече договорения протокол за
           присъединяването на Република България и Румъния и въз основа на насоките
           за водене на преговори, одобрени от Съвета с единодушие, и като се
BG                                            2                                           BG
 ---pagebreak---            консултира с комитет от представители на държавите-членки. Тя ще представи
           на Съвета проект на съвместния протокол, който да бъде сключен.
   6.      По отношение на сроковете тези преговори следва да бъдат приключени бързо,
           за да може протоколът за адаптиране на СПС да влезе в сила възможно най-
           скоро и преди да приключи ратифицирането на СПС.
   Б.      ПРЕПОРЪКА
   Следователно Комисията препоръчва на Съвета да:
   – упълномощи Комисията да проведе преговори от името на Европейския съюз с
      Туркменистан за протокол за адаптиране на Споразумението за партньорство и
      сътрудничество между Европейските общности и техните държави-членки, от една
      страна, и Туркменистан, от друга страна, подписано в Брюксел на 25 май 1998 г., с
      който да се вземе предвид присъединяването на Чешката република, Република
      Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република
      Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката
      република към Европейския съюз, въз основа на приложените насоки за водене на
      преговори, като надлежно вземе предвид вече договорения протокол за
      присъединяване на Република България и Румъния,
   – да определи COEST за специален комитет, съставен от представители на държавите-
      членки, който да подпомогне Комисията в изпълнението на нейната задача, както и
   – да приеме приложените насоки за водене на преговори.
BG                                          3                                           BG
 ---pagebreak---                                     ПРИЛОЖЕНИЕ
          Насоки за водене на преговори за адаптирането на Споразумението за
        партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните
    държави-членки, от една страна, и Туркменистан, от друга страна, за да се вземе
         предвид присъединяването на Чешката република, Република Естония,
      Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария,
       Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката
                            република към Европейския съюз
   1.      ОБЩА ЦЕЛ
           Да се адаптира споразумението за партньорство и сътрудничество (СПС) с
           Туркменистан, така че да бъде възможно присъединяването на новите
           държави-членки, влезли в ЕС на 1 май 2004 г., към посоченото споразумение.
   2.      СЪДЪРЖАНИЕ НА ПРОТОКОЛА
           Новите държави-членки на Европейския съюз, които се присъединиха на
           1 май 2004 г., ще се присъединят към Споразумението за партньорство и
           сътрудничество с Туркменистан. С протокола ще бъдат уредени необходимите
           технически адаптации на споразумението, които ще произлязат от
           присъединяването на десет нови договарящи се страни, като надлежно се вземе
           предвид вече договореният протокол за присъединяването на Република
           България и Румъния.
   3.      ГРАФИК
           Преговорите следва бъдат приключени бързо, така че съвместният протокол да
           може да бъде приет преди да приключи ратифицирането на СПС с
           Туркменистан.
BG                                          4                                          BG


				|

		52014DC0404

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Чешката република за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Чешката република за 2014 г. /* COM/2014/0404 final - 2014/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Чешката
република за
2014 г.
и съдържаща
становище на
Съвета
относно програмата
за
конвергенция
на Чешката
република за
2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като взе
предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
като
взе предвид
становището
на Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
Комитета за икономическа
политика,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места —
стратегията „Европа 2020“
— въз основа
на засилена
координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли
2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на
21 октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоки за
политиките
за заетост на
държавите
членки, като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29 юни
2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение относно
Пакт за
растеж и
работни
места, с който
се
предоставя
съгласувана
рамка за действие
на равнището
на отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се
използват
всички възможни
лостове,
инструменти
и политики. Те
взеха
решение
относно
действията,
които да
бъдат
предприети
на равнището
на държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9 юли 2013
г. Съветът
прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на Чешката
република за
2013 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
конвергенция
на Чешката
република за
периода 2012—2016 г.
(5)
На 13
ноември 2013 г.
Комисията
прие
годишния обзор
на растежа[4], с
което
постави
началото на
европейския
семестър за 2014
г. за
координация
на
икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[5], в
който беше
посочено, че
Чешката
република е
една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(6)
На 20
декември 2013 г.
Европейският
съвет одобри приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
фискална
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на
диференцирана
и
благоприятстваща
растежа
фискална консолидация,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на публичната
администрация.
(7)
На 16
април 2014 г.
Чешката
република
представи своята
национална
програма за
реформи за 2014 г.,
а на 28 април 2014 г. —
своята
програма за
конвергенция
за 2014 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
помежду им.
(8)
Целта на
изложената в
програмата
за конвергенция
за 2014 г.
бюджетна
стратегия е
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет да
бъде
задържан под
референтната
стойност от
Договора от
3 % от БВП през
програмния
период. В
програмата
за конвергенция
се
потвърждава
средносрочната
цел за
дефицит от -1 %
от БВП, която
отразява
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Въпреки че
през 2014 г.
бюджетната
стратегия е в
съответствие
с Пакта за
стабилност и
растеж, не се
очаква
изискваната
корекция в
структурно
отношение да
се постигне
през 2015 г.,
понеже се
очаква
преизчисленото
структурно
салдо да се
влоши с 0,6
проценти пункта.
Освен това се
очаква
държавните
разходи да
нараснат с
темпо, което
не съответства
на целевия
показател за
разходите.
Предвижда се
преизчисленото
структурно
салдо да се
отклони от
изисквания
план за
корекции и
през 2016 и 2017 г.,
като се
прогнозира,
че
преизчисленото
структурно
салдо ще бъде
съответно -1,6 %
и -1,9 % от БВП. Като
цяло от 2015 г.
следва да се
очаква риск
от отклоняване
от плана за
корекции за
постигане на
средносрочната
цел. Съгласно
програмата
отношението
на дълга към
БВП, което е под
референтната
стойност от 60%
от БВП, се очаква
да спадне
временно с 1,1
процентни
пункта до 45 %
от БВП през
2014 г. и да се
увеличи до 46 %
от БВП през
2015 г.
Макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата е
реалистичен.
Съгласно програмата
се очаква
чешката
икономика да
нарасне с 1,7 %
през 2014 г. и 2 %
през 2015 г. , в
сравнение с
2 % и 2,4 %,
предвидени в
пролетната
прогноза на
Комисията от
2014 г. Основните
рискове за
бюджетните
перспективи
произтичат
от голямата
несигурност
относно
бъдещото
развитие на
публичните инвестиции
и от
възможните
еднократни
разходи,
свързани с
планирания
договор за
наем на
изтребители,
с очаквано
увеличение
на дефицита
от 0,5 % от БВП
през 2015 г. Според
прогнозата
на Комисията
през 2015 г.
съществува
риск от
значително
отклонение
от средносрочната
цел.
Разликата
със сценария
от
програмата
се състои в
различните
предположения
относно
политиките и
дискреционните
мерки през
2015 г. Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата и
прогнозата
на Комисията
Съветът е на
мнение, че
дефицитът е
устойчиво
сведен до
стойност под
3 % от БВП през
2013 г. в
съответствие
с препоръката
на Съвета и
че въпреки
очакваното изпълнение
на
средносрочната
цел през 2014 г., съществува
риск от
значително
отклонение
от тази цел
от 2015 г.
нататък.
(9)
Чешката
република
излезе от
двугодишна
рецесия и
сега е
изправена
пред
предизвикателството
за постигане
на устойчив
висок растеж
в контекста
на бързо
застаряване
на населението.
Публичните
инвестиции
намаляха
рязко през
последните
години, а
особено пострадаха
инвестициите
в
инфраструктурата.
Моделът на
растеж на
чешката
икономика
преди кризата
разчиташе на
големи
потоци от
чужди капитали
и силна
експортна
ориентираност.
Ограничено
изглежда
полето за
догонване въз
основа на
натрупването
на
производствени
фактори
(включително
чужд
капитал), а
пренасочването
на
икономиката
към местни
двигатели на
растежа би
отворило
нови пътища
за повишаване
на
производителността.
Основни елементи
от този
процес
включват
подкрепа за образованието,
обучението и
иновациите и засилване
на
институциите.
(10)
Правителството
одобри
наскоро
Договора за
стабилност,
координация
и управление,
но все още
се очаква
ратифицирането
му от Парламента. През
2011 г. започна
работа по
цялостна
реформа на
фискалната
рамка, но
приемането и
осъществяването
ѝ са все още
несигурни. Приемането
на подходящо
законодателство,
осигуряващо
съответствие
с Директива
2011/85/ЕС относно
бюджетните
рамки, също
бе отложено.
(11)
В
областта на
данъчното
облагане
основните
предизвикателства
за Чешката
република са
да се постигне
по-ефикасно
събиране на
приходите и
да се изгради
данъчна
структура,
която
благоприятства
растежа в
по-голяма
степен. Чешката
република
прие някои
мерки за подобряване
на данъчната
дисциплина,
особено в
областта на
косвеното
данъчно
облагане, но
общите разходи
за данъчната
дисциплина
продължават
да бъдат
твърде
високи. В
този
контекст данъчните
основи
(данъците
върху
доходите,
вноските за
социално и
здравно
осигуряване)
все още не
бяха
хармонизирани,
а създаването
на единно
звено за
събиране на
данъците, предвидено
за 2015 г., бе
отменено. Чешкото
правителство
обаче обяви
намерението
си да
разгледа
въпроса за
хармонизирането
на данъчните
основи.
Препоръките
от 2013 г.
относно
данъчната
структура не
бяха последвани.
Данъчното
облагане на
труда остава
високо,
особено за
лицата с
ниски
трудови
доходи, включително
работещите
на непълно
работно
време,
особено
поради
завишените
вноски за
социално
осигуряване.
Съществува
известен
потенциал за
пренасочване
на данъчното
облагане от
областта на
облагането на
труда към
други
области, като
екологичните
данъци и
периодичните
данъци върху
жилищата, които
са
относително
ниски.
Продължават
да
съществуват
значителни различия
в
третирането
на наетите и
самостоятелно
заетите лица,
що се отнася
до данъците и
вноските за
социално
осигуряване,
които водят
до
ограничаване
на данъчната
основа и
създават
стимули за
фалшива
самостоятелна
заетост,
чиито последици
са
несправедливи
за наетите на
редовен
трудов
договор.
(12)
Чешката
република е
изправена
пред средни
рискове за
устойчивостта
в дългосрочен
план най-вече
поради
планираните
увеличения
на разходите
за пенсии и здравеопазване.
Съгласно
действащото
законодателство
се планира да
се увеличи
законоустановената
пенсионна
възраст в дългосрочен
план, но
прекалено
бавно в
средносрочен
план. Правителството
възнамерява
да въведе механизъм
за
преразглеждане,
чрез който да
обвърже
промените в
очакваната
продължителност
на живота, но
това е само
частичен
отговор на
предизвикателството
на липсата на
устойчивост.
Освен това
временно
по-ниската
индексация на
пенсиите ще
приключи
през 2015 г. —
година по-рано
от
предвиденото
— а
стандартният
механизъм за
индексиране
на пенсиите
(цените плюс
една трета от
повишението
на реалните
заплати) не е
преразгледан.
Ограничен
напредък бе
постигнат в
насърчаването
на пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници. Не
бе
осъществен
напредък в
подобряването
на
ефективността
на
публичните
разходи за
здравеопазване.
Секторът на
болничното
лечение е със
свръхкапацитет,
което сочи,
че са
възможни
подобрения в
ефективността
от гледна
точка на
разходите и в
управлението.
(13)
Бяха
извършени
някои
начални
стъпки за повишаване
на
капацитета и
качеството
на обществените
служби по
заетостта.
Тези стъпки
са в
правилната
посока, но
отражението
им трябва да
се оцени.
Продължава
да бъде недостатъчно
финансирането
на активната
политика по
заетостта,
като тя не е
достатъчно
насочена към
жените с
малки деца,
младежите и по-възрастните
работници.
Въпреки
относително
високото
равнище на
заетост тези
групи
продължават
да бъдат
по-слабо
представлявани
на пазара на
труда.
Ограниченият
достъп до
заведения и
услуги за
детски грижи на
приемливи
цени и
относително
слабото
използване
на работа на
частично
работно
време пречат
на участието
на жените на
пазара на труда.
Разликата в
заплащането
на жените и мъжете
през 2012 г.
бе все още
една от
най-големите
в ЕС.
(14)
Качеството
на чешката
образователна
система и
връзката ѝ с
пазара на
труда будят
безпокойство.
Бяха взети
някои мерки
за
подобряване
на рамката за
оценка в задължителното
образование,
но
продължава да
е
предизвикателство
осъществяването
на
последващи
действия в
тази насока с
училищата и
учениците,
които
показват
по-слаби
резултати.
Привлекателността
на
преподавателските
професии
също е
проблем,
който правителството
възнамерява
да реши.
Предизвикателство
за
интеграцията
на ромските
деца остава
слабото им
участие в
приобщаващо общо
предучилищно
и начално
образование
Реформата на
висшето
образование
бе отложена и
не бе осъществен
напредък в
подобряването
на акредитацията
и във
финансирането
на висшето
образование.
Що се отнася
до
финансирането
на
научноизследователските
институти,
бяха извършени
само малки
промени.
Продължава
да е от
съществено
значение
създаването
на правилните
стимули, за
да могат
научните
изследователи
от
обществения
сектор да се
стремят към
върховни
постижения,
да посрещат обществени
предизвикателства
и да си сътрудничат
с бизнес
сектора.
(15)
Започна
процесът
на
дерегулиране
на голям брой
регулирани
професии, но
се провежда
бавно и не носи
бързи ползи
от повишена конкуренция
в сектора на
услугите.
Чешката
република
прие някои
начални мерки
за
увеличаване
на
енергийната
ефективност,
особено чрез
стимули на
публично финансиране
в подкрепа на
строителния
сектор.
Значителен
остава
потенциалът
за икономии
на енергия и
приемането
на по-амбициозни
мерки би
допринесло за
намаляване
на
енергийната
зависимост.
(16)
Качеството
и
ефективността
на
публичната
администрация
продължават
да
представляват
предизвикателство
с отрицателни
икономически
отражения.
Дългоочакваният
закон за
държавния
служител все
още не е
приет;
приемането
му е ключов приоритет
за
правителството.
Напредъкът в
борбата с корупцията
бе ограничен.
Не бяха
приети основни
законодателни
актове от
стратегията за
борба с
корупцията
за 2013—2014 г. Все
още не е формулирана
ясна
дългосрочна
визия за начина,
по който да
се разреши по
устойчив
начин този
въпрос от
голямо
значение за
развитието
на
икономиката
и обществото.
Извършването
на публични
търгове на
местно и регионално
равнище е
белязано от
ненужни закъснения.
Новите
правила за
обществените
поръчки са
крачка назад,
тъй като
отстраняват
някои мерки,
предпазващи
прозрачността.
В усвояването
на
средствата
на ЕС бе
постигнат
ограничен
напредък.
Необходими
са допълнителни
усилия, както
се вижда от
съобщения от
одитния
орган висок
процент на
грешки за
няколко
програми в
края на 2013 г.
(17)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Чешката
република. Тя
извърши оценка
на
програмата
за
конвергенция
и на националната
програма за
реформи.
Комисията взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Чешката
република, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на равнището
на ЕС към
бъдещите
национални
решения. Препоръките ѝ в
рамките на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(18)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
конвергенция
на Чешката
република,
като
становището
му[6]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Чешката
република да
предприеме
следните действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           След
коригиране
на
прекомерния
дефицит да
запази
стабилно
фискалното
си състояние
през 2014 г. Да
укрепи
значително
бюджетната
стратегия
през 2015 г., така
че да осигури
постигането
на
средносрочната
цел и да
остане на равнището
ѝ след това.
Да направи
така, че изискването
от Пакта за
стабилност и
растеж да съответства
на
средносрочната
цел през 2016 г. и
след това. Да
отреди
приоритет на
разходите,
благоприятстващи
растежа, за
да подкрепи
възстановяването
и да подобри
перспективите
за растеж. Да
приеме и
осъществи
мерки за
засилване на
фискалната
рамка, и
по-специално
да създаде
независима
фискална
институция,
която да
въведе
фискални
правила за
местните и
регионалните
правителства
и да подобри
координацията
между всички
равнища на
управление.
2.           Да
подобри
данъчната
дисциплина,
като особен
акцент се
постави на
ДДС, и да
намали разходите
за събиране и
плащане на
данъци чрез
опростяване
на данъчната
система и хармонизиране
на данъчните
основи за
данъка върху
доходите на
физическите
лица и
вноските за
социално и
здравно
осигуряване.
Да намали
данъчното
облагане на
труда,
особено за
лицата с
ниски трудови
доходи. Да
пренасочи
облагането
към области,
които в
по-малка
степен
пречат на растежа,
като
например
периодичните
данъци върху
жилищата и
екологичните
данъци. Допълнително
да намали
разликите в
данъчното третиране
на наетите и
самостоятелно
заетите лица.
3.           Да
осигури
дългосрочната
устойчивост
на обществената
пенсионна
схема,
особено чрез
ускоряване
на
увеличението
на законоустановената
пенсионна
възраст и да
я обвърже
по-ясно с
промените в
продължителността
на живота. Да
насърчи
пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници и
да преразгледа
механизма за
индексиране
на пенсиите.
Да
предприеме
мерки, за да
повиши
значително
ефективността
на разходите
и управлението
в сектора на
здравеопазването,
по-специално
за
болничните
грижи.
4.           Да
повиши
ефикасността
и
ефективността
на
обществените
служби по
заетостта, и
по-конкретно
чрез създаване
на система за
измерване на
резултатите.
Да помогне на
нерегистрираните
млади хора и
да
предоставя
индивидуално
насочени услуги.
Да увеличи
значително
наличието на
качествени
заведения и
услуги за
детски грижи
на приемливи
цени, като
акцентът се постави
на децата до
тригодишна
възраст.
5.           Да
гарантира, че
акредитацията,
управлението
и
финансиране
на висшето
образование допринасят
за
подобряването
на качеството
и връзката с
пазара на
труда. Да
ускори разработването
и
въвеждането
на нова методология
за оценка на
научните
изследвания
и да задели финансиране
с оглед на
увеличаване
на дяла на
основаното
на
резултатите
финансиране
за
научноизследователски
институти. В
областта на
задължителното
образование
да увеличи
привлекателността
на преподавателската
професия, да
създаде
широкообхватна
рамка за оценяване
и да подкрепи
училищата и
учениците с
по-слаби
резултати. Да
увеличи
приобщаващия
характер на
образованието,
особено чрез
участието на
деца в
неравностойно
социално
положение, и
по-конкретно
на ромски
деца, в
предучилищното
образование.
6.           Да
ускори
реформата на
регулираните
професии,
като се
съсредоточи
върху
отстраняването
на
неоправданите
или
несъразмерни
изисквания.
Да увеличи
усилията за
подобряване
на
енергийната
ефективност
в икономиката.

7.           През
2014 г. да приеме
и осъществи
закон за
държавния
служител, с
който да се
осигури
стабилна, ефективна
и
професионална
държавна
административна
служба. Да
ускори и
значително
да укрепи
борбата с
корупцията,
като осъществи
оставащите
законодателни
мерки, предвидени
в
стратегията
за борба с
корупцията за
периода 2013—2014 г., и
като
разработи
планове за следващия
период. Да
подобри
допълнително
управлението
на
средствата
на ЕС чрез
опростяване
на
структурите
за
изпълнение,
като подобри
капацитета и
се справи с
конфликтите
на интереси. Да увеличи
прозрачността
на
обществените
поръчки и да
подобри
извършването
на публични
търгове, като
предостави
подходящи указания
и контрол.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2014) 404 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 и P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 30 ноември 2011 година относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка

text:
               14.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 364/6

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 30 ноември 2011 година
   относно назначаването на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка
   2011/C 364/03
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 283, параграф 2 от него,
   като взе предвид Протокола за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 11.2 от него,
   като има предвид, че е необходимо да се назначи нов член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка след решението на г-н Lorenzo BINI SMAGHI да подаде оставка, считано от края на 31 декември 2011 г.,
   ПРЕПОРЪЧВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ:
   да назначи г-н Benoît COEURÉ за член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка с осемгодишен мандат.

      Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


title: 2009/625/ЕО: Препоръка на Комисията от 20 август 2009 година относно медийната грамотност в цифрова среда за по-конкурентоспособна аудиовизуална индустрия и индустрия на съдържанието и за приобщаващо общество на знанието

text:
               29.8.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 227/9

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 20 август 2009 година
   относно медийната грамотност в цифрова среда за по-конкурентоспособна аудиовизуална индустрия и индустрия на съдържанието и за приобщаващо общество на знанието
   (2009/625/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               На 20 декември 2007 г. Комисията прие съобщението „Европейски подход към медийната грамотност в цифрова среда“ (2), в което се поставя ударение върху медийната грамотност в областта на търговската комуникация, обхващаща въпроси, свързани с рекламата, медийната грамотност по отношение на аудиовизуални творби, което е свързано отчасти с повишаване на осведомеността относно европейските филми и подобряване на творческите умения, и медийната грамотност в областта на медийно съдържание в интернет, което например би предоставило на гражданите по-добри знания за начина на работа на машините за търсене в интернет.

               (2)

               В своя доклад относно медийната грамотност в цифровия свят (3) Европейският парламент призова Комисията да разшири политиката си за насърчаване на медийната грамотност чрез съвместна работа с всички европейски институции и с местните и регионалните органи.

               (3)

               Заключенията на Съвета относно медийната грамотност (4), приети от Съвета по образованието, младежта и културата на 21—22 май 2008 г., подкрепиха стратегическото виждане относно медийната грамотност, предложено от Европейската комисия, като важен фактор за активна гражданска позиция в днешното информационно общество.

               (4)

               През октомври 2008 г. Комитетът на регионите прие общо становище относно творческото онлайн съдържание и медийната грамотност (5).

               (5)

               Европейският съвет в Лисабон (6) заключи, че „индустрията за съдържание създава добавена стойност, като използва и свързва в мрежа проявленията на европейското културно разнообразие“. Европейската програма за култура, започнала през 2007 г., определя стратегическа политическа рамка за справяне с основните предизвикателства в областта на културата, докато в заключенията на Съвета от май 2009 г. относно културата като двигател на творчеството и иновациите се подчертава специфичният принос, който културата може да даде за творчеството и иновациите, и се призовава за една широка концепция за иновации като част от Лисабонската стратегия след 2010 г. Това е от особена важност също и в рамките на инициативата i2010 на Европейската комисия за повишаване на конкурентоспособността в сектора на ИКТ и за създаване на единно европейско информационно пространство.

               (6)

               По-високата степен на медийна грамотност може да спомогне значително за постигане на целите, поставени пред Европейския съюз от Европейския съвет в Лисабон, и по-специално на инициативата i2010 за по-конкурентоспособна икономика на знанието, като същевременно допринася за по-приобщаващо информационно общество.

               (7)

               Проведеното в края на 2006 г. публично допитване показа, че в рамките на Европа съществуват различни практики и различни нива на медийна грамотност. Същевременно се отчита, че липсват съгласувани критерии или стандарти за оценка на медийната грамотност и съществува спешна необходимост от по-широкомащабни, по-дългосрочни проучвания за определяне на такива критерии.

               (8)

               Както се посочва в проучването „Актуални тенденции и подходи към медийната грамотност в Европа“, проведено от Комисията през втората половина на 2007 г., съществуват някои пречки за развитието на медийната грамотност на европейско равнище. Сред тях по-специално са липсата на общо виждане, липсата на европейска перспектива на националните, регионалните и местните инициативи, липсата на европейски мрежи и на координация между заинтересованите страни.

               (9)

               От изключителна важност е добрите практики в областта да могат да бъдат анализирани, изтъкнати и разпространени в целия Европейски съюз и да се създават и насърчават европейски мрежи между заинтересованите страни.

               (10)

               Способността на европейските граждани да могат да правят информиран и разнообразен избор като потребители на медии би допринесла за конкурентоспособността на европейската аудиовизуална индустрия и индустрията за съдържание.

               (11)

               Медийната грамотност е свързана със способността за използване на медиите, за разбиране и критична оценка на различни аспекти на медиите и на тяхното съдържание и за осъществяване на комуникации в различни контексти.

               (12)

               Разпространението на цифрово творческо съдържание и увеличаването на интернет платформите и мобилните платформи за разпространение създават нови предизвикателства пред медийната грамотност. В съвременния свят гражданите трябва да развиват аналитични умения, които да позволяват по-добро интелектуално и емоционално разбиране на цифровите медии.

               (13)

               Медийната грамотност включва всички медии. Целта на медийната грамотност е да повиши осведомеността на хората относно многобройните форми на медийни послания, на които се натъкват в своето ежедневие. Медийни послания са програмите, филмите, изображенията, текстовете, звуците и интернет съдържанието, пренасяни чрез различни комуникационни средства.

               (14)

               Медийната грамотност играе важна роля за повишаване на осведомеността относно европейското аудиовизуално наследство и културната самоличност и за разширяване на познанията и интереса към аудиовизуалното наследство и най-новите европейски творби в областта на културата.

               (15)

               В днешното информационно общество медийната грамотност е въпрос на съпричастност и гражданско съзнание. Тя е основно умение не само за младите хора, но също така за възрастните и по-старите хора, родителите, учителите и медийните специалисти. Благодарение на интернет и цифровата технология все по-голям брой европейци днес могат да създават и разпространяват изображения, информация и съдържание. Понастоящем медийната грамотност се счита за една от основните предпоставки за активна и пълноценна гражданска позиция с цел да се предотвратят и намалят рисковете от изключване от обществения живот.

               (16)

               Медийно грамотното общество същевременно би било и стимул, и предпоставка за плурализъм и независимост в медиите. Изразяването на разнообразни становища и идеи на различни езици, които представят различни групи в рамките на една общност или на междуобщностно равнище, оказва положително въздействие върху ценностите на многообразието, толерантността, прозрачността, равенството и диалога. Поради това развитието на медийната грамотност във всички сфери на обществото следва да бъде насърчавано, а постигнатият напредък да се следи внимателно.

               (17)

               Демокрацията зависи от активното участие на гражданите в живота на тяхната общност и медийната грамотност ще им осигури уменията, от които се нуждаят с оглед разбирането на всекидневния поток от информация, разпространявана посредством новите комуникационни технологии.

               (18)

               Въпросът за медийната грамотност следва да бъде разглеждан по различни начини на различните нива. Държавите-членки носят основна отговорност по отношение на условията за включване на медийната грамотност в училищните програми на всички нива. От голямо значение е и ролята на местните органи, тъй като те са близо до гражданите и подкрепят инициативи в неформалния образователен сектор. Гражданското общество също следва да допринася активно за насърчаване на медийната грамотност по подход „отдолу нагоре“.

               (19)

               Инициативите на Комисията, като МЕДИА 2007 (Решение № 1718/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 г. за прилагане на програма за подпомагане на европейския аудио-визуален сектор (МЕДИА 2007) (7)) и Директивата за аудиовизуалните медийни услуги (Директива 2007/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г. за изменение на Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (8)), които целят повишаване на конкурентоспособността на европейската аудиовизуална индустрия и индустрията на съдържанието, биха допринесли за медийната грамотност.

               (20)

               Комисията възнамерява да наблюдава усилията, полагани във връзка с аудиовизуалната медийна грамотност и медийната грамотност в областта на търговската комуникация, както е предвидено в член 37 от Директивата за аудиовизуалните медийни услуги, по-специално в рамките на контактния комитет за аудиовизуални медийни услуги и задължението за докладване, предвидено в член 26 от директивата.

               (21)

               Комисията ще насърчава изследователски проекти относно медийната грамотност в рамките на вече съществуващите програми. По-конкретно тя възнамерява да започне проучване за нивото на осведоменост относно рисковете, свързани с разпространението на лични данни в интернет средата, и проучване как да се подобри използването на машини за търсене.

               (22)

               Инициативите за медийна грамотност следва да включват също така и въпроса за осведомеността относно ролята на авторското право.

               (23)

               Обработката на личните данни в информационни и комуникационни мрежи, по-специално с цел изготвяне на оферти, съобразени с конкретните потребители, и предизвикателствата, които възникват в тази връзка по отношение на защитата на личните данни и зачитането на неприкосновеността на личния живот, трябва да бъдат разглеждани като част от инициативите за медийна грамотност. Информационните и комуникационните мрежи наистина откриват нови възможности за потребителите; но те могат да породят и нови рискове за хората, като кражба на самоличност, изготвяне на дискриминиращи профили или непрекъснато следене. Комисията разгледа тези опасения и възможните решения в своето съобщение относно насърчаване на защитата на личните данни чрез технологиите за подобряване на неприкосновеността на личния живот (PETs) (9).

               (24)

               Инициативите за грамотност относно цифровите медии следва да осигурят активното включване на традиционните издатели, като се има предвид изключително ценният опит на издателската индустрия по отношение на грамотността за медиите „извън интернет“ и с оглед на все по-нарастващото пренасочване на тази индустрия към производство и разпространение на цифрово съдържание.

               (25)

               Комисията възнамерява да постигне по-голям консенсус по основните аспекти на медийната грамотност (определения, цели) и да подкрепи анализите и обмена на добри практики за медийна грамотност в цифрова среда, включително в областта на икономиката на медийния сектор в Европа, по-специално чрез организиране на заседания на контактния комитет за АМУ (10), насърчаване и подпомагане на прояви в рамките на МЕДИА 2007 (11), сътрудничество с другите европейски институции и международни организации, като Съвета на Европа, ЮНЕСКО и инициативата на Обединените нации „Алианс от цивилизации“, и насърчаване на публично-частното партньорство по отношение на медийната грамотност,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               I.

               Държавите-членки, в сътрудничество с органите за регулиране на аудиовизуалните и електронните комуникации и в сътрудничество с надзорните органи за защита на данните, където е уместно:

                           1.

                           да разработят и въведат инициативи за съвместно регулиране, които да доведат до приемането на правила за поведение на основните заинтересовани страни и да насърчават инициативи за саморегулиране и разработването на насоки по темите, определени за медийния сектор съгласно част II по-долу;

                           2.

                           в продължение на осъществяваното понастоящем проучване на Комисията относно критериите за оценка на нивата на медийна грамотност в Европа да насърчават системните научни изследвания чрез проучвания и проекти относно различните аспекти и измерения на медийната грамотност в цифрова среда и да наблюдават и измерват напредъка в нивата на медийна грамотност;

                           3.

                           да започнат дебат на конференции и други публични прояви относно включването на медийната грамотност в задължителните образователни програми и като част от ключовите компетентности за учене през целия живот, определени в Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно ключовите компетентности за учене през целия живот;

                           4.

                           да увеличат своите усилия за подобряване на осведомеността относно националното и европейското аудиовизуално наследство посредством национални кампании за повишаване на осведомеността, насочени към гражданите;

                           5.

                           да повишават осведомеността посредством обучение, информационни дни и разпространение на информационни пакети за рисковете, свързани с обработката на лични данни чрез информационни и комуникационни мрежи, и да образоват потребителите, особено младите хора, родителите и учителите, в тази област.

               II.

               Медийната индустрия да увеличи своята ангажираност да предостави необходимите инструменти за подобряване на нивото им на медийна грамотност, като:

                           1.

                           системно разпространява знания чрез информационни кампании относно начините на създаване, редактиране и разпространение на информация и творческо съдържание в цифровия свят, включително за начина на работа на машините за търсене в интернет и как да те бъдат използвани по-добре;

                           2.

                           предоставя на гражданите ясна, лесна за използване информация чрез организиране на кампании за повишаване на осведомеността относно техниките, използвани за целите на търговската комуникация, по-специално за позиционирането на продукти и рекламата в интернет, както и средства, които позволяват по-лесно установяване на границите между реклама и съдържание;

                           3.

                           предоставя на гражданите информация, като създава информационни пакети, насочени най-вече към младите хора, относно начина на обработка на личните им данни в контекста на изготвяне на съобразени с конкретния потребител оферти, по-специално интерактивната реклама, при пълно зачитане на съществуващите правни разпоредби;

                           4.

                           активно информира гражданите чрез организиране на информационни дни относно начина на функциониране на икономиката, основаваща се на творчеството, включително ролята на авторското право в това отношение.

               III.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 20 август 2009 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  ОВ C 325, 24.12.2002 г., стр. 1.

      (2)  COM(2007) 833 окончателен.

      (3)  2008/2129(INI) от 24 ноември 2008 г.

      (4)  2008/C 140/08.

      (5)  CdR 94/2008.

      (6)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A6-2005-0278&language=EN

      (7)  ОВ L 327, 24.11.2006 г., стр. 12.

      (8)  ОВ L 332, 18.12.2007 г., стр. 27.

      (9)  COM (2007) 228 окончателен от 2 май 2007 г.

      (10)  Вж. Директива 2007/65/ЕО за АМУ.

      (11)  Решение № 1718/2006/ЕО.


title: 2014/761/ЕС: Препоръка на Комисията от 29 октомври 2014 година относно прилагането на правилата на вътрешния енергиен пазар между държавите — членки на ЕС, и договарящите страни в състава на Енергийната общност

text:
               31.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 311/82

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 29 октомври 2014 година
   относно прилагането на правилата на вътрешния енергиен пазар между държавите — членки на ЕС, и договарящите страни в състава на Енергийната общност

      (2014/761/ЕС)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Европейският съюз е член на Енергийната общност, която има за цел създаването на единно регулаторно пространство за енергийните пазари в Европа.

               (2)

               Договарящите страни (1) в състава на Енергийната общност имат за цел да интегрират своите енергийни пазари с вътрешния енергиен пазар на ЕС чрез адаптиране на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия и инкорпорирането му в тяхното национално законодателство.

               (3)

               Основните принципи на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия са предвидени в Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (2), Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (3), Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (4) и Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (5), които са приложими в държавите членки, считано от 3 март 2011 г. Важни разпоредби на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия са формулирани също така под формата на правно обвързващи мрежови кодекси и насоки, приети въз основа на цитираното по-горе законодателство и отчасти в процес на изготвяне.

               (4)

               Договарящите страни в състава на Енергийната общност са длъжни да въведат във вътрешното си законодателство посочените по-горе директиви и регламенти от 1 януари 2015 г. (6) и да започнат да прилагат, с няколко изключения, разпоредбите за изпълнението им, считано от същата дата. Мрежовите кодекси и насоките също постепенно навлизат в правовия ред на Енергийната общност.

               (5)

               Предвижда се договарящите страни да въведат и други разпоредби на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия, а именно Директива 2005/89/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. относно мерки за гарантиране сигурност на доставките на електрическа енергия и инфраструктурните инвестиции (7), Регламент (ЕС) № 994/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно мерките за гарантиране на сигурността на доставките на газ и за отмяна на Директива 2004/67/ЕО на Съвета (8), и Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 април 2013 г. относно указания за трансевропейската енергийна инфраструктура и за отмяна на Решение № 1364/2006/ЕО, както и за изменение на регламенти (ЕО) № 713/2009, (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009 (9).

               (6)

               Законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия се прилага на цялата територия на ЕС.

               (7)

               На 23 септември 2014 г. Енергийната общност прие тълкуване, дадено от Съвета на министрите по силата на член 94 от Договора за създаване на Енергийна общност, предвиждащо в правните актове на Енергийната общност, които включват законодателството на Европейския съюз, енергийните потоци, вносът и износът, както и търговските и балансиращите операции, преносната способност и междусистемните връзки между договарящите страни и държавите — членки на ЕС, да се третират по същия начин като съответните потоци, внос, износ, операции, преносна способност и инфраструктура между договарящите страни, които попадат в обхвата на законодателството на Енергийната общност.

               (8)

               Еднаквото третиране на трансграничните потоци, трансграничните операции и трансграничната инфраструктура (междусистемните връзки) между всички страни по Договора за създаване на Енергийна общност е важен елемент на единното регулаторно пространство за търговия с газ и електроенергия и е необходима предпоставка за постигане на целите на Енергийната общност. Освен това е необходимо да се установи сътрудничество между Регулаторния съвет на Енергийната общност и Агенцията за сътрудничество на енергийните регулатори по отношение на вземаните от нея решения, за да се улесни интегрирането на договарящите страни във вътрешния енергиен пазар на ЕС,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите членки, включително регулаторните органи, които те трябва да определят съгласно законодателството за вътрешния пазар на газ и електроенергия, Агенцията за сътрудничество на енергийните регулатори и стопанските субекти се приканват да си сътрудничат с националните органи и стопанските субекти в договарящите страни в състава на Енергийната общност при прилагането на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия между договарящите страни и държавите — членки на ЕС.

               2.

               Държавите членки, включително регулаторните органи, които те трябва да определят съгласно законодателството за вътрешния пазар на газ и електроенергия, Агенцията за сътрудничество на енергийните регулатори и стопанските субекти се приканват при въвеждането на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия да отнасят всяко упоменаване на

                           а)

                           енергийни потоци, внос и износ, както и на търговски и балансиращи операции;

                           б)

                           преносна способност;

                           в)

                           съществуваща или нова газова или електроенергийна инфраструктура,

                     които пресичат граници, райони, входно-изходни или контролни участъци между държавите членки, също и за потоци, внос, износ, операции, преносна способност и инфраструктура, които пресичат границите между договарящите страни и държавите — членки на ЕС.

               3.

               Позоваванията в законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия на сътрудничеството и съвместните дейности между националните институции, органите и стопанските субекти следва да се възприемат като включващи сътрудничеството и съвместните действия между националните институции, органите и стопанските субекти на държавите членки и на договарящите страни.

               4.

               Когато правните актове на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия съдържат позоваване на „въздействие“ върху една или повече държави членки, подобно позоваване следва да се разбира и като въздействие върху договарящите страни или върху договаряща страна и държава членка.

               5.

               В случаите, когато е компетентна да взема решения по силата на законодателството на ЕС за вътрешния пазар на газ и електроенергия, Агенцията за сътрудничество на енергийните регулатори се приканва да си сътрудничи с Регулаторния съвет на Енергийната общност, когато съветът е компетентен по силата на законодателството на Енергийната общност, с цел да се осигури съгласуваност на актовете, приемани от тези два органа.

               6.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите членки, Агенцията за сътрудничество на енергийните регулатори, стопанските субекти и Регулаторният съвет на Енергийната общност.

      Съставено в Брюксел на 29 октомври 2014 година.

            За Комисията

         Günther OETTINGER

            Заместник-председател

      (1)  Република Албания, Босна и Херцеговина, бившата югославска република Македония, Република Молдова, Република Черна гора, Република Сърбия, Украйна и Мисията на временната администрация на Обединените нации в Косово съгласно Резолюция 1244 на Съвета за сигурност на Обединените нации.

      (2)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55.

      (3)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94.

      (4)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15.

      (5)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36.

      (6)  С някои изключения, конкретно посочени в достиженията на правото на Енергийната общност. За повече информация, вж. http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS

      (7)  ОВ L 33, 4.2.2006 г., стр. 22.

      (8)  ОВ L 295, 12.11.2010 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 115, 25.4.2013 г., стр. 39.