title: Препоръка (ЕС) 2021/1970 на Комисията от 10 ноември 2021 година относно общо европейско пространство на данни за културното наследство

text:
               12.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 401/5

      ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2021/1970 НА КОМИСИЯТА
      от 10 ноември 2021 година
      относно общо европейско пространство на данни за културното наследство
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Благодарение на цифровите технологии животът ни се променя с бързи темпове и на обществото се предоставят нови възможности, включително на институциите за културно наследство. С помощта на цифровите технологии институциите за културно наследство разполагат с по-ефективни инструменти, с които да могат да цифровизират ценностите на културното наследство и да достигнат до по-широка аудитория. По този начин на обществеността се дава по-голям достъп до културните ценности за тяхното откриване, опознаване и използване и се създават повече възможности за повторното им използване за иновативни и творчески услуги и продукти в различни отрасли, като например в други културни и творчески сектори, както и в туризма.

                  (2)

                  Както се подчертава в Съобщението „Цифров компас до 2030 г.: Европейският път за цифровото десетилетие“ (1), цифровите технологии са се превърнали повече от всякога в основен фактор, за да можем да работим, да учим, да общуваме, да се забавляваме и да имаме достъп до широка гама от услуги и продукти — от здравеопазване до култура.

                  (3)

                  По време на пандемията от COVID-19 се видяха силните и слабите страни на сектора на културното наследство, както и необходимостта от ускоряване на неговата цифрова трансформация, за да може предоставените възможности да бъдат максимално оползотворени. Много културни институции претърпяха големи финансови загуби или трябваше да затворят. Независимо от това, въпреки финансовите предизвикателства, породени от пандемията, много от тях също така успяха да задържат или дори да разширят публиката си, като увеличиха цифровите си услуги (напр. взаимодействие с публиката, споделяне на колекции, предлагане на цифрови инструменти), демонстрирайки отново своята висока стойност за обществото и европейската икономика.

                  (4)

                  Културното наследство е не само ключов елемент в изграждането на европейска идентичност, която разчита на общи ценности, но и важен фактор за европейската икономика, насърчаващ иновациите, творчеството и икономическия растеж. Например културният туризъм представлява до 40 % от туризма като цяло в Европа (2), а културното наследство е съществена част от културния туризъм. С помощта на модерната цифровизация на ценностите на културното наследство и повторното използване на това съдържание може да се създадат нови работни места не само в сектора на културното наследство, но и в други културни и творчески сектори, включително например в тези на видеоигрите и филмовата индустрия. Културните и творческите сектори генерират 3,95 % от добавената стойност на ЕС (477 милиарда евро), осигуряват заетост на 8,02 милиона души и включват 1,2 милиона предприятия, от които 99,9 % са МСП (3).

                  (5)

                  В оценката (4) на Препоръката на Комисията относно цифровизацията и предоставянето чрез Интернет на материали в областта на културата, както и за съхранението на материали в цифров вид (2011/711/ЕС), се стигна до заключението, че някои от предизвикателствата, с които се е сблъскал секторът на културното наследство преди 10 години, са налице и днес, като например спешната необходимост от защита и съхранение на европейското културно наследство, и по-специално на застрашеното културно наследство. В оценката обаче се отчита също така, че през последните години положението в областта на културното наследство се е променила значително, като са се появили нови потребности, но най-вече нови възможности, които биха могли допълнително да увеличат приноса на културното наследство за европейската икономика. Ето защо е необходимо да се гарантират ответни политики, които да отговарят на тези нови нужди и очаквания на сектора на културното наследство, на културните и творческите сектори и на обществото като цяло.

                  (6)

                  С настоящата препоръка държавите членки се насърчават да въведат подходяща уредба, за да подобрят възстановяването и трансформацията на сектора на културното наследство и за да подкрепят институциите за културно наследство, така че те да получат повече права и възможности и да станат по-устойчиви в бъдеще. Това ще доведе до по-високо качество на цифровизация, повторно използване и цифрово съхранение в целия ЕС и ще има съответно въздействие върху други ключови отрасли на европейската икономика като туризъм, научни изследвания и други културни и творчески сектори.

                  (7)

                  Държавите членки имат различни подходи към културното наследство, които в различна степен отговарят на специфичните характеристики и нужди на институциите за културно наследство. С една всеобхватна цифрова стратегия за сектора на културното наследство, съдържаща ясно определена и конкретна визия и най-подходящите средства за нейното изпълнение, би се гарантирало прилагането на по-ефективни ответни политики и укрепването на сектора. С цел да се постигне ефективна цифрова трансформация и да се установи доверие и силно сътрудничество, в изготвянето на стратегията държавите членки следва да включат всички съответни заинтересовани страни.

                  (8)

                  С развитието на модерните цифрови технологии, като триизмерен формат, изкуствен интелект, машинно самообучение, изчисления в облак, технологии за обработка на данни, виртуална реалност и добавена реалност, се предоставят безпрецедентни възможности за цифровизация, онлайн достъп и цифрово съхранение. С помощта на модерните цифрови технологии се развиват по-ефективни процеси (напр. автоматизирано генериране на метаданни, извличане на знания, автоматичен превод, разпознаване на текст чрез системи за оптично разпознаване на знаци) и се предлага по-високо качество на съдържанието. Дава се възможност за новаторски форми на художествено творчество, като същевременно се откриват нови начини за цифрово ангажиране с културното съдържание и неговото използване чрез съвместно подбиране и представяне на информация, съвместно изготвяне и краудсорсинг, което насърчава общественото участие. Изкуственият интелект, блок веригата и другите модерни технологии също могат да бъдат използвани за автоматично идентифициране на културни ценности, които са обект на незаконен трафик. Въвеждането на такива модерни технологии има значително въздействие върху възстановяването и растежа в Европа след пандемията от COVID-19 и държавите членки следва да го подкрепят, като предприемат подходящи мерки.

                  (9)

                  Освен това държавите членки и институциите за културно наследство следва да се възползват от безпрецедентните възможности, предоставяни от модерните цифрови технологии, за да стимулират действията в областта на климата и да подкрепят прехода към по-екологосъобразна и по-устойчива икономика на ЕС, както е посочено в Европейския зелен пакт (5). Например ценностите на културното наследство, цифровизирани в триизмерен формат, могат да бъдат източник на подходящи знания за свързаните с климата въздействия, адаптация и устойчивост (например триизмерният формат позволява недеструктивен анализ на ценностите, визуализация на щетите и информация за възстановяването, опазването и др.). По същия начин цифровите близнаци и технологиите за наблюдение на Земята може да бъдат от ключово значение за повишаване на устойчивостта спрямо изменението на климата и за подпомагане на превантивното опазване на паметници, сгради и обекти на културното наследство. В този контекст цифровизацията е също така двигател за подпомагане на експертите в борбата с престъпленията срещу околната среда на конкретни места.

                  (10)

                  Важно е държавите членки да продължат да полагат усилия за цифровизация (6) и за цифрово съхранение на ценностите на културното наследство. Определянето на конкретни цели за цифровизация и съхранение, основани на оценка на нуждите и на ясни и обективни критерии, би довело до конкретни и измерими резултати. Това би било особено важно за застрашеното културно наследство. В такива случаи цифровизацията в триизмерен формат с най-високо ниво на детайлност може дори да се окаже необходимост, например за целите на опазването и възстановяването. Въпреки това, дори когато рискът от влошаване или унищожаване е нисък, тя следва да бъде приоритет предвид високия потенциал за повторно използване на цифровизираните ценности на културното наследство, като например за целите на новаторския опит и устойчивия туризъм, за да се подкрепи цялостното възстановяване и устойчивостта на икономиката в съответствие с целите на Европейския зелен пакт. Освен това държавите членки следва да увеличат усилията си по отношение на областите, които не са достатъчно цифровизирани, като сгради, паметници и обекти, както и нематериално културно наследство.

                  (11)

                  Освен за целите на съхранението и възстановяването, с триизмерните технологии институциите за културно наследство могат да разполагат и с по-големи възможности за достигане до по-широка публика чрез по-завладяващи изживявания, включително виртуален достъп до места, които обикновено са недостъпни (напр. под водата) или временно затворени, или за достигане до хора със зрителни увреждания чрез предлагане например на достъпни тактилни преживявания. Ето защо поставянето на подчертан акцент върху цифровизацията в триизмерен формат на застрашеното културно наследство и на най-посещаваните паметници, сгради и обекти в областта на културата и културното наследство ще повиши стойността и потенциала на културното наследство. Това ще е в съответствие и с Декларацията за сътрудничество за постигане на напредък в областта на цифровизацията на културното наследство от април 2019 г. (7), в която държавите членки се споразумяха да увеличат усилията си и да постигнат напредък заедно, в рамките на стълба на общоевропейската инициатива за цифровизация в триизмерен формат на артефакти, паметници и обекти на културното наследство.

                  (12)

                  Въпреки това цифровизацията не води до цифрово съхранение по подразбиране. С цел осигуряване на дългосрочен достъп до цифровизираните си ценности, държавите членки трябва внимателно да планират и проведат цифровото им съхранение, като вземат предвид всички съответни финансови, организационни и технически предизвикателства в перспектива. Целите на цифровото съхранение може да включват не само ценностите на културното наследство, които се разглеждат като приоритетни за цифровизация (напр. застрашени ценности, най-посещавани паметници и обекти или недостатъчно цифровизирани области), но и преди това цифровизирани ценности.

                  (13)

                  С настоящата финансова рамка държавите членки разполагат с безпрецедентни възможности да използват различни потоци на финансиране, за да се даде значителен тласък на цифровизацията и съхранението и да се изгради значително по-голям капацитет в сектора на културното наследство. Държавите членки следва да повишават информираността на участниците в сектора относно възможностите за финансиране, които предоставят „Цифрова Европа“, „Хоризонт Европа“ (8), фондовете по политиката на сближаване (9), REACT-EU (10), Инструментът за техническа подкрепа (11) и Механизмът за възстановяване и устойчивост (12), за да се подкрепят инвестициите, необходими за възстановяването и цифровата трансформация на сектора, да се осигури по-широк достъп до културата и да се окаже положително въздействие върху местните общности.

                  (14)

                  Цифровизацията на европейското културно наследство изисква значителни финансови ресурси. С цел да се споделят финансовите усилия и същевременно да се ускори общественият достъп до културното наследство, институциите за културно наследство си сътрудничат с частни субекти. С много от тези споразумения за сътрудничество обаче се предоставят изключителни права на частните партньори. С Директива (ЕС) 2019/1024 на Европейския парламент и на Съвета (13) се установява набор от минимален брой правила, уреждащи повторното използване, и се определят практически механизми, за да се улесни повторното използване на съществуващи документи, притежавани от органи от обществения сектор в държавите членки. По-специално от институциите за културно наследство, които попадат в нейния обхват (напр. музеи, архиви, библиотеки), се изисква да се съобразяват със специални разпоредби по отношение на изключителните договорености, както е посочено в член 12 от Директивата. С цел да се улесни справедливият и недискриминационен достъп на всички до културното наследство институциите за културно наследство, които си партнират с частния сектор, включително тези, които не попадат в обхвата на гореспоменатата директива, следва да се стремят да прилагат принципите, заложени в посочения член 12.

                  (15)

                  Както е подчертано в Европейската програма за умения (14), поради пандемията от COVID-19 съществуващият вече недостиг на компетентности в областта на цифровите технологии се увеличи, като в същото време се появиха и нови неравенства, тъй като много специалисти не притежават нужното ниво на цифрови умения, необходими за работното място. Това важи и за сектора на културното наследство, където цифровото разделение кара малките институции (напр. музеите) да изпитват затруднения при използването на модерни технологии като триизмерни технологии или изкуствен интелект. Ето защо в съответствие с Европейската програма за умения и нейната първа водеща инициатива — Пакта за умения, както и в подкрепа на Плана за действие на Европейския стълб на социалните права (15) държавите членки следва да определят конкретни цели за повишаване на квалификацията или за преквалификация на специалистите в областта на културното наследство. В допълнение към това и въз основа на проекта за алианс за културното наследство (проекта CHARTER) в културните и творческите сектори — като една от 14-те сфери, посочени в стратегията за единния пазар, — понастоящем се изгражда широкомащабно партньорство за развитие на умения, което следва да стане част от Пакта за умения.

                  (16)

                  Институциите за културно наследство се сблъскват с различни пречки, свързани с авторските права, при цифровизацията и споделянето на културното наследство, като например разходите, свързани с уреждането на правата, липсата на достатъчен експертен опит в областта на авторските права сред специалистите по културно наследство, ограниченията пред трансграничното сътрудничество между институциите. Поради това на равнище ЕС бяха предприети специфични мерки за справяне с тези предизвикателства. Например в Директива (ЕС) 2019/790 на Европейския парламент и на Съвета (16) относно авторското право и сродните му права в цифровия единен пазар се съдържат различни разпоредби, осъвременяващи уредбата на авторското право, която регулира работата на институциите за културно наследство в цифровата среда. Една от най-важните промени, въведени с Директивата, е ясна рамка за цифровизация и разпространение на намиращите се извън търговско обращение произведения, които институциите за културно наследство притежават в своите колекции. Освен това с Директивата се въвеждат хармонизирани и задължителни изключения за създаването на копия за съхранение от институциите за културно наследство и за автоматизирания анализ на текст и извличането на данни за научноизследователски цели. Накрая, в Директивата се изяснява статутът на произведенията на визуалното изкуство, които са обществено достояние, с цел по-голяма правна сигурност. По-специално с новите правила за авторското право ще се улесни основната мисия от обществен интерес на институциите за културно наследство, като се подобрят съхранението и достъпността на културното наследство и значително се улесни използването на произведения, които вече не са достъпни на пазара, в полза на европейската култура и на всички граждани. Ето защо държавите членки трябва да осигурят ефективно изпълнение и прилагане на законодателството на ЕС в областта на авторското право, така че институциите за културно наследство да могат да се възползват изцяло от уредбата на авторското право, както е актуализирана по-специално с Директива (ЕС) 2019/790.

                  (17)

                  Europeana (17) играе ключова роля в укрепването на трансграничното сътрудничество и дейностите по стандартизация в ЕС и извън него. Нейните стандартизирани рамки за споделяне на цифрово съдържание и метаданни онлайн, по-специално Моделът на Europeana за данни (18), декларациите за правата (19) и рамката на Europeana за публикуване (20), са широко възприети в сектора на културното наследство в Европа и на международно равнище. Например Моделът на Europeana за данни позволява стандартизирано представяне на данните, предоставени в Europeana в различни формати от институции за културно наследство от различни области. С рамката RightsStatements.org се предоставя набор от стандартизирани декларации за правата, които могат да се използват от институциите за културно наследство, за да информират обществеността за положението относно авторските права и повторното използване на цифровите обекти. Въпреки това оперативната съвместимост продължава да бъде обект на непрекъснати усилия по отношение на форматите и стандартите за цифрово съдържание и метаданни, като например в случая на триизмерния формат или използването на контекстуални единици и списъци с форми на имената за семантична оперативна съвместимост. В Декларацията за сътрудничество за постигане на напредък в областта на цифровизацията на културното наследство от април 2019 г. държавите членки се споразумяха да увеличат усилията си за по-нататъшно разработване и насърчаване на стандартите и рамките за оперативна съвместимост в инициативите за цифровизация. Ето защо държавите членки и институциите за културно наследство следва да увеличат усилията си в подкрепа на съответните стандарти и рамки или за придържане към тях, за да се ускорят обменът и повторното използване на данни.

                  (18)

                  Създаването на общо европейско пространство на данни за културното наследство ще даде възможност на институциите за културно наследство да се възползват от мащаба на единния пазар в съответствие с Eвропейската стратегия за данните (21). С него ще се насърчи повторното използване на съдържание и ще се стимулира творчеството в различни сектори, което ще бъде от полза за цялата икономика и за обществото. По-специално с общото европейско пространство на данни за културното наследство ще се осигури висококачествено съдържание и ефикасен, надежден и лесен за използване достъп до европейското цифрово културно наследство. Това ще укрепи по-нататъшното сътрудничество, партньорствата и ангажираността с мрежата от партньори за данни (напр. музеи, галерии, библиотеки, архиви в цяла Европа), със съставителите (т.нар. („агрегатори“) и експертите, работещи в областта на цифровото културно наследство. Пространството на данни ще се основава на настоящата стратегия за Europeana за периода 2020—2025 г. (22), чиято цел е да се даде възможност на институциите за културно наследство да извършат цифрова трансформация.

                  (19)

                  Понастоящем Europeana предоставя достъп до 52 милиона ценности на културното наследство, като 45 % от тях могат да бъдат използвани повторно в различни сектори. Изображенията и текстът съставляват 97,5 % от ценностите, като само 2,47 % от тях са аудио-визуално съдържание, а 0,03 % са в триизмерен формат. Благодарение на по-големия принос на висококачествените цифровизирани ценности, например в триизмерен формат, ще се увеличат иновациите и творчеството чрез използване и повторно използване на цифровизираните ценности на културното наследство в различни ключови области (например образование, интелигентни градове и моделиране на околната среда, устойчив туризъм и културни и творчески сектори). С предоставянето на допълнителни 40 милиона висококачествени, цифровизирани и разнообразни видове ценности чрез пространството на данни ще се увеличи богатството на материалите, достъпни онлайн, като същевременно се популяризира в още по-голяма степен нашето европейско културно наследство. С това увеличаване ще се постигне и по-добро повторно използване и следователно потенциални нови услуги и приложения. Важно е с подкрепата на държавите членки институциите за културно наследство да имат значителен принос към пространството на данни.

                  (20)

                  Националните съставители, съставителите по области или тематичните съставители имат ключова роля в областта на културното наследство, изграждайки мостове между различните участници в сектора на културното наследство и извън него, на национално и европейско равнище. Например националните съставители събират и обогатяват съдържание за Europeana, предоставят достъп до ценностите на културното наследство на своята страна и ги популяризират, като обединяват ценни ресурси и знания за сектора на културното наследство. Въпреки че повечето от съставителите в ЕС разполагат с официален мандат за дейността си, все още има много други, които се нуждаят от такъв и се борят да си осигурят достатъчно и устойчиви ресурси или организационна подкрепа. Държавите членки следва да се справят с това предизвикателство, като засилят ролята на съставителите, осигурят адекватна подкрепа и подкрепят приноса им към общото европейско пространство на данни за културното наследство.

                  (21)

                  Очакваното нарастване на броя и сложността на цифровите ценности ще изисква сигурни, стабилни, ефикасни и устойчиви решения, основани на изчисленията в облак, за обработка, достъп и управление на такива масиви от данни. Ето защо подкрепата на държавите членки (23) за Европейската федерация за инфраструктура и услуги от облака към периферията ще бъде от ключово значение за ефективния достъп до цифровизираните ценности на културното наследство.

                  (22)

                  Настоящата препоръка надгражда и заменя Препоръка 2011/711/ЕС,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
      ГЛАВА I

         ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

         Цел и обхват

                  1.

                  Целта на настоящата препоръка е да постави началото на общо европейско пространство на данни за културното наследство („пространство на данни“), като по този начин помогне на институциите за културно наследство да ускорят усилията си за цифровизация и съхранение и да се възползват от възможностите, създадени от цифровата трансформация. С настоящата препоръка държавите членки се насърчават да въведат подходяща уредба, за да подобрят възстановяването и трансформацията на сектора и за да подкрепят институциите за културно наследство с оглед на по-голямата им устойчивост в бъдеще.

                  2.

                  С настоящата препоръка се обхващат всички видове културно наследство (материално, нематериално, природно, създадено в цифров вид), включително всички категории застрашено културно наследство.

         Определения

                  3.

                  За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

                              (1)

                              „Ценности на културното наследство“ означава ценности на:

                                          а)

                                          материалното културно наследство като паметници, археологически обекти, звукови и аудио-визуални материали, книги, списания, вестници, снимки, музейни експонати, архивни документи;

                                          б)

                                          нематериалното културно наследство;

                                          в)

                                          природното наследство, като ландшафти и природни обекти, както е определено в член 2 от Конвенцията за опазване на световното културно и природно наследство (24);

                                          г)

                                          създаденото в цифров вид наследство.

                              (2)

                              „Нематериално културно наследство“ означава практики, представи, изрази, знания, умения, както и свързаните с тях инструменти, предмети, артефакти и културни пространства, които общностите, групите, а в някои случаи и отделните лица, признават като част от своето културно наследство по смисъла на член 2 от Конвенцията за опазване на нематериалното културно наследство (25).

                              (3)

                              „Създадено в цифров вид“ означава ценности, създадени в цифрова форма, като например цифрово изкуство или анимация, виртуални музеи без аналогов еквивалент, или културно съдържание, създадено извън институциите за културно наследство, като например в социалните мрежи или в игралната индустрия.

                              (4)

                              „Институция за културно наследство“ означава общодостъпна библиотека или музей, архивно учреждение или институция в областта на филмовото или звукозаписното наследство, съгласно определението в член 2, точка 3 на Директива (ЕС) 2019/790.

                              (5)

                              „Цифровизация“ означава преобразуване на ценностите от аналогов в цифров формат.

                              (6)

                              „Цифрова трансформация“ означава както процеса, така и резултата от използването на цифровите технологии за трансформиране на начина, по който една организация функционира и принася полза.

                              (7)

                              „Цифрово съхранение“ означава съвкупност от необходими дейности, за да се гарантира, че цифровите обекти могат да бъдат намерени, визуализирани, използвани и разбрани в бъдеще.

            ГЛАВА II

         МОДЕРНА ЦИФРОВИЗАЦИЯ И ЦИФРОВО СЪХРАНЕНИЕ НА КУЛТУРНОТО НАСЛЕДСТВО

                  4.

                  С цел да се ускори цифровата трансформация на сектора държавите членки следва да предвидят и/или редовно да актуализират една всеобхватна и ориентирана към бъдещето цифрова стратегия за културното наследство на съответното национално или регионално равнище. За изготвяне на цифровата стратегия държавите членки следва да си сътрудничат с всички заинтересовани страни, като например институциите за културно наследство и компетентните органи, или да направят необходимото за сътрудничеството между тях, като следва да осигурят ресурси/подкрепа за изпълнението на стратегията.

                  5.

                  За да се осигури по-ефикасен процес на цифровизация и цифрово съхранение и по-високо качество на съдържанието за по-широк достъп, използване и повторно използване, в националната стратегия следва да се съдържат мерки за подпомагане на институциите за културно наследство при усвояване на модерните технологии, като триизмерните технологии, изкуствения интелект, разширената реалност, изчисленията в облак, технологиите за обработка на данни и блок веригата.

                  6.

                  В цифровата стратегия следва да се определят ясни цели за цифровизация и цифрово съхранение. Тези цели следва да се основават на обективни и ясни критерии, включително:

                              а)

                              застрашеното културно наследство;

                              б)

                              най-посещаваните физически паметници, сгради и обекти в областта на културата и културното наследство, както и

                              в)

                              ниското ниво на цифровизация на определени категории ценности на културното наследство.

                        До 2030 г. държавите членки следва да цифровизират в триизмерен формат всички паметници и обекти, попадащи в обхвата на буква а), и 50 % от тези, попадащи в обхвата на буква б).
                  До 2025 г. държавите членки следва да цифровизират 40 % от всички цели за 2030 г.
                  Държавите членки следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всички цифровизирани културни ценности, посочени в точка 6, букви а), б) и в), се съхраняват и в цифров вид.

                  7.

                  При планиране на цифровизацията държавите членки и институциите за културно наследство следва да възприемат цялостен подход. При такъв подход следва например да се отчитат целта на цифровизацията, целевите групи ползватели, най-високото качество на достъпна цена, цифровото съхранение на цифровизираните ценности на културното наследство, включително аспекти като формати, съхранение, бъдещи миграции, постоянна поддръжка и необходимите финансови и кадрови ресурси в дългосрочен план. В цифровата стратегия следва да се предвиди ясен и добре дефиниран мандат за националните или регионалните съставители за сътрудничество с институциите за културно наследство с цел цифровизираните ценности на културното наследство да станат достъпни чрез Europeana и пространството на данни. По-специално държавите членки следва да засилят ролята на съставителите като посредници между Europeana и институциите за културно наследство и да насърчават активния им принос в пространството на данни.

                  8.

                  Държавите членки следва да подкрепят партньорствата между сектора на културното наследство и други сфери, като например висшето образование и професионалното образование и обучение, творческите сектори и устойчивия културен туризъм, за да се стимулират иновациите за нови услуги и приложения.

                  9.

                  Държавите членки следва да улеснят включването на малките и средните предприятия в подкрепа на цифровата трансформация на сектора на културното наследство, по-специално към цифровизация и иновации на основата на данни.

                  10.

                  Когато институциите за културно наследство влизат в партньорства с частния сектор, те следва да гарантират, че са определени ясни и справедливи условия за повторното използване на цифровизираните ценности в съответствие с правилата за конкуренцията и с Директива (ЕС) 2019/1024, и по-специално с правилата относно изключителните договорености, предвидени в член 12 от посочената директива, когато е приложимо.

                  11.

                  Държавите членки следва да предприемат необходимите мерки за оценка на недостига на компетентности в областта на цифровите технологии в сектора, така че институциите за културно наследство да могат да се възползват напълно от възможностите, предлагани от модерните цифрови технологии. По-специално държавите членки следва да си поставят амбициозни цели, които да бъдат постигнати до 2030 г., за повишаване на квалификацията и за преквалификация на специалистите в областта на културното наследство, включително по отношение на управлението и анализа на данни, изкуствения интелект, модерните технологии за цифровизация и разширена реалност.

                  12.

                  С цел да се улесни цифровата трансформация на институциите за културно наследство и да се подпомогне разширяването на достъпа до културното наследство и неговото популяризиране, на държавите членки се препоръчва да се възползват изцяло от възможностите, предлагани от настоящата уредба за авторското право, като:

                              а)

                              гарантират правилно и ефективно прилагане на съответните разпоредби на ЕС в областта на авторското право, по-специално тези, предвидени в Директива (ЕС) 2019/790;

                              б)

                              оказват съдействие на всички страни при ефикасното практическо прилагане на националните разпоредби за прилагане;

                              в)

                              строго наблюдават националните разпоредби за прилагане, за да се гарантира успешното им прилагане, а също така

                              г)

                              подпомагат специалистите в областта на културното наследство при придобиване на авторски права и лицензиране на свързаните с тях умения и предоставят експертни познания в областта на авторското право.

                  13.

                  С цел намиране на съвместни решения за общите предизвикателства пред модерната цифровизация и съхранението и с цел обмен на най-добри практики за представяне и популяризиране на европейската култура, ценности и успешни примери, държавите членки следва да насърчават трансграничното сътрудничество и партньорствата с институциите за културно наследство на международно равнище в допълнение към действията, насърчавани от ЮНЕСКО и Съвета на Европа.

                  14.

                  Държавите членки следва да използват пълноценно всички възможности за финансиране на европейско и национално равнище, за да ускорят усилията за цифровизация и съхранение.

            ГЛАВА III

         РЪКОВОДНИ ПРИНЦИПИ ЗА ОБЩО ЕВРОПЕЙСКО ПРОСТРАНСТВО НА ДАННИ ЗА КУЛТУРНОТО НАСЛЕДСТВО

                  15.

                  Институциите за културно наследство следва да се придържат към съответните стандарти и рамки, като тези, използвани от инициативата Europeana за обмен на цифрово съдържание и метаданни, включително модела на Europeana за данни, RightsStatements.org и рамката на Europeana за публикуване, за да се постигне оперативна съвместимост на европейско равнище. Държавите членки следва да предприемат необходимите мерки, за да насърчават и улесняват спазването на такива съществуващи и бъдещи стандарти и рамки и да си сътрудничат на европейско равнище за разширяването им в контекста на пространството на данни.

                  16.

                  Държавите членки следва активно да насърчават институциите за културно наследство да предоставят своите цифровизирани ценности чрез Europeana и по този начин да допринасят за пространството на данни в съответствие със стандартите и рамките, посочени в точка 15, и с индикативните цели, предвидени в приложения I и II.

                  17.

                  Приносът на институциите за културно наследство, посочен в точка 16, следва да включва по-специално цифровизирани в триизмерен формат ценности на културното наследство с цел популяризиране на европейската култура, повишаване на потенциалното повторно използване във важни области като социалните и хуманитарните науки, устойчивия културен туризъм, културните и творческите сектори или с цел подпомагане на идентифицирането на културните ценности, които са обект на незаконен трафик.

                  18.

                  За да се ускори обменът на данни, държавите членки следва да гарантират, че в резултат на техните политики данните, получени от публично финансирани проекти за цифровизация, са и ще продължат да бъдат лесни за намиране, достъпни, оперативно съвместими и многократно използваеми („принципите FAIR“) чрез цифрови инфраструктури (включително пространството на данни).

                  19.

                  Всички видове публично финансиране на бъдещи проекти за цифровизация на ценностите на културното наследство следва да бъдат обвързани с условието цифровизираното съдържание да се предостави на Europeana и на пространството на данни, както е посочено в точка 16.

                  20.

                  Държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки за подкрепа и повишаване на информираността на обществеността по отношение на Europeana, и по-специално в сектора на образованието и в училищата, включително чрез учебни материали.

                  21.

                  Държавите членки следва да се възползват от Европейската федерация за инфраструктура и услуги от облака към периферията с цел подобряване на съхранението, управлението и достъпа до цифровизираните ценности на културното наследство.

            ГЛАВА IV

         ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙСТВИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ПРЕПОРЪКАТА

      Държавите членки следва да информират Комисията в срок до 24 месеца от публикуването на настоящата препоръка в Официален вестник на Европейския съюз, а след това — веднъж на всеки две години, за действията, предприети в изпълнение на настоящата препоръка.

         Съставено в Брюксел на 10 ноември 2021 година.

               За Комисията

            Thierry BRETON

               Член на Комисията

         (1)  COM(2021) 118 final.

         (2)  Доклад на Световната организация по туризъм към ООН за полезните взаимодействия между туризма и културата (UNWTO report on Tourism and Culture Synergies).

         (3)  SWD/2021/351 final.

         (4)  SWD(2021)15 final.

         (5)  COM(2019) 640 final.

         (6)  Вкл. цифровизация в двуизмерен формат.

         (7)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/eu-member-states-sign-cooperate-digitising-cultural-heritage.

         (8)  https://ec.europa.eu/info/research-and-innovation/funding/funding-opportunities/funding-programmes-and-open-calls/horizon-europe_bg.

         (9)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/2021_2027/.

         (10)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/newsroom/coronavirus-response/react-eu.

         (11)  https://ec.europa.eu/info/overview-funding-programmes/technical-support-instrument-tsi_bg.

         (12)  https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/recovery-coronavirus/recovery-and-resilience-facility_bg.

         (13)  Директива (ЕС) 2019/1024 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. относно отворените данни и повторното използване на информацията от обществения сектор (OВ L 172, 26.6.2019 г., стp. 56).

         (14)  COM/2020/274 final.

         (15)  COM(2021) 102 final.

         (16)  Директива (ЕС) 2019/790 на Европейския парламент и на Съвета от 17 април 2019 г. относно авторското право и сродните му права в цифровия единен пазар и за изменение на директиви 96/9/ЕО и 2001/29/ЕО (OВ L 130, 17.5.2019 г., стp. 92).

         (17)  COM/2018/612 final.

         (18)  https://pro.europeana.eu/page/edm-documentation.

         (19)  https://rightsstatements.org/.

         (20)  https://pro.europeana.eu/post/publishing-framework.

         (21)  COM/2020/66 final.

         (22)  https://op.europa.eu/bg/publication-detail/-/publication/2174be9e-ac58-11ea-bb7a-01aa75ed71a1.

         (23)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/towards-next-generation-cloud-europe.

         (24)  ЮНЕСКО, Конвенция за опазване на световното културно и природно наследство, Париж, 16 ноември 1972 г.

         (25)  ЮНЕСКО, Конвенция за опазване на нематериалното културно наследство от 2003 г., Париж, 17 октомври 2003 г.

         ПРИЛОЖЕНИЕ I
         Индикативни цели за приноса по отношение на съдържанието към Europeana и пространството на данни до 2030 г. по държави членки (1)

                     А

                     Б

                     В

                     Г

                     Д

                     Е

                     Брой записи към 1 февруари 2021 г.

                        Брой записи с високо качество
                         (2) към 1 февруари 2021 г.

                     Нови записи с високо качество до 2030 г.

                     Общ брой записи до 2030 г.
                     [= A+В]

                     Общ брой записи с високо качество до 2030 г. (3)

                     [=Б+В]

                        Триизмерни цифрови ценности до 2030 г. (4)

                        Австрия

                     2 372 357

                     1 106 942

                     1 002 892

                     3 375 249

                     2 109 834

                     401 157

                        Белгия

                     2 499 646

                     2 247 432

                     1 215 817

                     3 715 463

                     3 463 249

                     486 327

                        България

                     94 447

                     62 647

                     329 454

                     423 901

                     392 101

                     131 782

                        Хърватия

                     67 357

                     5 456

                     235 877

                     303 234

                     241 332

                     94 351

                        Кипър

                     30 959

                     1 858

                     71 466

                     102 425

                     73 324

                     28 586

                        Чехия

                     881 263

                     369 602

                     889 329

                     1 770 592

                     1 258 931

                     355 732

                        Дания

                     1 032 422

                     662 712

                     676 884

                     1 709 306

                     1 339 596

                     270 754

                        Естония

                     648 205

                     486 024

                     99 825

                     748 030

                     585 849

                     39 930

                        Финландия

                     1 093 297

                     960 899

                     548 428

                     1 641 725

                     1 509 327

                     219 371

                        Франция

                     3 860 232

                     1 779 567

                     6 381 064

                     10 241 296

                     8 160 631

                     2 552 426

                        Германия

                     5 536 786

                     4 107 742

                     8 924 266

                     14 461 052

                     13 032 008

                     3 569 707

                        Гърция

                     661 593

                     383 327

                     642 175

                     1 303 768

                     1 025 502

                     256 870

                        Унгария

                     732 033

                     571 425

                     637 732

                     1 369 765

                     1 209 157

                     255 093

                        Ирландия

                     86 765

                     44 424

                     856 780

                     943 545

                     901 204

                     342 712

                        Италия

                     2 150 207

                     687 421

                     5 119 900

                     7 270 107

                     5 807 321

                     2 047 960

                        Латвия

                     128 505

                     113 341

                     117 705

                     246 210

                     231 046

                     47 082

                        Литва

                     224 359

                     182 337

                     209 875

                     434 234

                     392 212

                     83 950

                        Люксембург

                     65 600

                     1 325

                     145 567

                     211 167

                     146 893

                     58 227

                        Малта

                     50 310

                     1 006

                     46 013

                     96 323

                     47 019

                     18 405

                        Нидерландия

                     9 126 499

                     7 554 003

                     1 992 463

                     11 118 962

                     9 546 466

                     796 985

                        Полша

                     3 040 221

                     936 996

                     2 477 819

                     5 518 040

                     3 414 815

                     991 127

                        Португалия

                     203 044

                     138 963

                     727 333

                     930 377

                     866 297

                     290 933

                        Румъния

                     135 213

                     84 549

                     1 209 889

                     1 345 102

                     1 294 438

                     483 956

                        Словакия

                     15 106

                     453

                     341 636

                     356 742

                     342 089

                     136 654

                        Словения

                     598 310

                     382 081

                     166 799

                     765 109

                     548 880

                     66 720

                        Испания

                     2 960 596

                     1 228 351

                     3 851 622

                     6 812 218

                     5 079 973

                     1 540 649

                        Швеция

                     4 307 321

                     3 047 430

                     1 098 975

                     5 406 296

                     4 146 404

                     439 590

                        ЕС 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        40 017 586

                        82 620 239

                        67 165 896

                        16 007 034

            (1)  Индикативните цели за всяка държава членка са пропорционални на населението ѝ, коригирани спрямо БВП на държавата членка на глава от населението (по СПС).

            (2)  Записите с високо качество отговарят на изискванията за ниво 2 или по-високо (ниво 2+) на рамката на Europeana за публикуване на съдържание и на изискванията за ниво А или по-високо за метаданните. Тези стандарти са необходими за насърчаване на повторната употреба за различни цели.

            (3)  Държавите членки се насърчават да подобряват качеството на записите от ниво 1, поради което общият брой на записите с високо качество може да се увеличи.

            (4)  40 % от новите записи следва да бъдат триизмерни цифрови ценности. Счита се, че броят на триизмерните цифрови ценности, които понастоящем са на разположение в Europeana, е незначителен.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
         Междинни цели за приноса по отношение на съдържанието към Europeana и пространството на данни до 2025 г. по държави членки

                     А

                     Б

                     В

                     Г

                     Д

                     Е

                     Брой записи към 1 февруари 2021 г.

                        Брой записи с високо качество
                         (1) към 1 февруари 2021 г.

                        Нови записи до 2025 г. (2)

                     Общ брой записи до 2025 г
                     [= A+В]

                     Общ брой записи с високо качество до 2025 г. (3)

                     [=Б+В]

                     Триизмерни цифрови ценности до 2025 г. (4)

                        Австрия

                     2 372 357

                     1 106 942

                     401 157

                     2 773 514

                     1 508 099

                     60 174

                        Белгия

                     2 499 646

                     2 247 432

                     486 327

                     2 985 973

                     2 733 759

                     72 949

                        България

                     94 447

                     62 647

                     131 782

                     226 229

                     194 428

                     19 767

                        Хърватия

                     67 357

                     5 456

                     94 351

                     161 708

                     99 807

                     14 153

                        Кипър

                     30 959

                     1 858

                     28 586

                     59 545

                     30 444

                     4 288

                        Чехия

                     881 263

                     369 602

                     355 732

                     1 236 995

                     725 333

                     53 360

                        Дания

                     1 032 422

                     662 712

                     270 754

                     1 303 176

                     933 465

                     40 613

                        Естония

                     648 205

                     486 024

                     39 930

                     688 135

                     525 954

                     5 989

                        Финландия

                     1 093 297

                     960 899

                     219 371

                     1 312 668

                     1 180 270

                     32 906

                        Франция

                     3 860 232

                     1 779 567

                     2 552 426

                     6 412 658

                     4 331 993

                     382 864

                        Германия

                     5 536 786

                     4 107 742

                     3 569 707

                     9 106 493

                     7 677 448

                     535 456

                        Гърция

                     661 593

                     383 327

                     256 870

                     918 463

                     640 197

                     38 530

                        Унгария

                     732 033

                     571 425

                     255 093

                     987 126

                     826 518

                     38 264

                        Ирландия

                     86 765

                     44 424

                     342 712

                     429 477

                     387 136

                     51 407

                        Италия

                     2 150 207

                     687 421

                     2 047 960

                     4 198 167

                     2 735 381

                     307 194

                        Латвия

                     128 505

                     113 341

                     47 082

                     175 587

                     160 423

                     7 062

                        Литва

                     224 359

                     182 337

                     83 950

                     308 309

                     266 287

                     12 593

                        Люксембург

                     65 600

                     1 325

                     58 227

                     123 827

                     59 552

                     8 734

                        Малта

                     50 310

                     1 006

                     18 405

                     68 715

                     19 411

                     2 761

                        Нидерландия

                     9 126 499

                     7 554 003

                     796 985

                     9 923 484

                     8 350 988

                     119 548

                        Полша

                     3 040 221

                     936 996

                     991 127

                     4 031 348

                     1 928 124

                     148 669

                        Португалия

                     203 044

                     138 963

                     290 933

                     493 977

                     429 897

                     43 640

                        Румъния

                     135 213

                     84 549

                     483 956

                     619 169

                     568 504

                     72 593

                        Словакия

                     15 106

                     453

                     136 654

                     151 760

                     137 107

                     20 498

                        Словения

                     598 310

                     382 081

                     66 720

                     665 030

                     448 800

                     10 008

                        Испания

                     2 960 596

                     1 228 351

                     1 540 649

                     4 501 245

                     2 769 000

                     231 097

                        Швеция

                     4 307 321

                     3 047 430

                     439 590

                     4 746 911

                     3 487 019

                     65 938

                        ЕС 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        16 007 034

                        58 609 687

                        43 155 345

                        2 401 055

            (1)  Записите с високо качество отговарят на изискванията за ниво 2 или по-високо (ниво 2+) на рамката на Europeana за публикуване на съдържание и на изискванията за ниво А или по-високо за метаданните. Тези стандарти са необходими за насърчаване на повторната употреба за различни цели.

            (2)  Междинна цел: 40 % от индикативните цели до 2030 г.

            (3)  Държавите членки се насърчават да подобряват качеството на записите от ниво 1, поради което общият брой на записите с високо качество може да се увеличи.

            (4)  Междинна цел за триизмерните цифрови ценности: 15 % от целите за 2030 г.


title: Препоръка на Съвета от 16 ноември 2021 година относно последователността за изпълнението на по-обвързващите ангажименти, поети в рамките на постоянното структурирано сътрудничество (ПСС), и набелязването на по-конкретни цели и за отмяна на препоръката от 15 октомври 2018 г. 2021/C 464/01

text:
               17.11.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 464/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 16 ноември 2021 година
      относно последователността за изпълнението на по-обвързващите ангажименти, поети в рамките на постоянното структурирано сътрудничество (ПСС), и набелязването на по-конкретни цели и за отмяна на препоръката от 15 октомври 2018 г.
      (2021/C 464/01)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 46, параграф 6 от него,
      като взе предвид Протокол № 10 относно постоянното структурирано сътрудничество, установено с член 42 от Договора за Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз,
      като взе предвид Решение (ОВППС) 2017/2315 на Съвета от 11 декември 2017 г. за установяване на постоянно структурирано сътрудничество (ПСС) и определяне на списъка на участващите държави членки (1),
      като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  В член 4, параграф 2, буква б) от Решение (ОВППС) 2017/2315 е предвидено Съветът да приеме решения и препоръки относно последователността за изпълнението на по-обвързващите ангажименти, изложени в приложението към посоченото решение, в хода на двете последователни първоначални фази (за годините 2018 - 2020 и 2021 - 2025) и в началото на всяка фаза да набелязва по-конкретни цели за изпълнението на по-обвързващите ангажименти.

                  (2)

                  На 15 октомври 2018 г. Съветът прие препоръка („препоръката от 15 октомври 2018 г.“) относно последователността за изпълнението на по-обвързващите ангажименти, поети в рамките на постоянното структурирано сътрудничество (ПСС), и набелязването на по-конкретни цели (2) за фазите 2018 - 2020 г. и 2021 - 2025 г.
                  В съответствие с точка 4 и точка 27 от препоръката от 15 октомври 2018 г. Съветът следва да приеме втори набор от по-конкретни цели за фазата 2021 – 2025 г. Както се посочва в заключенията на Съвета от 20 ноември 2020 г. относно стратегическия преглед (СП) на ПСС за 2020 г., Съветът следва да преразгледа посочената препоръка в началото на следващата фаза през 2021 г. с оглед да се набележат цели и конкретни резултати за следващата фаза на ПСС (2021—2025 г.) в съответствие с процеса на СП на ПСС.

                  (3)

                  В светлината на заключенията от 20 ноември 2020 г., констатациите и препоръките от координирания годишен преглед на отбраната (КГПО) следва да се използват за определяне на целите и конкретните резултати за следващата фаза на ПСС (2021 - 2025 г.).

                  (4)

                  В съответствие с Решение (ОВППС) 2020/1639 (3), трета държава може по изключение да бъде поканена да участва в проект по линия на ПСС, и да осигурява съществена добавена стойност за проекта и допринася за укрепването на ПСС и на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО), и за изпълнението на по-обвързващите ангажименти.

                  (5)

                  Във връзка с това Съветът следва да приеме друга препоръка и да отмени препоръката от 15 октомври 2018 г.,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
      I.   Цел и обхват

                  1.

                  В светлината на заключенията на Съвета от 20 ноември 2020 г. относно СП на ПСС общата цел за втората първоначална фаза до 2025 г. ще бъде изпълнението на по-обвързващите ангажименти, поети между участващите държави членки, включително чрез работа за постигането на съгласуван набор от пълноспектърни сили в съответствие с нотификацията относно ПСС (4), който допринася за осъществяване на равнището на амбиция на ЕС. Този съгласуван набор от пълноспектърни сили следва да бъде доразработен от държавите членки в контекста на стратегическия компас (5).

                  2.

                  Целта на настоящата препоръка е да осигури общ подход и да даде на участващите държави членки възможност да изпълнят по-обвързващите ангажименти, посочени в приложението към Решение (ОВППС) 2017/2315. Тя цели да улесни годишния процес за оценяване, посочен в член 6 от същото решение, въз основа на пълен набор от съответните данни, включително пътни карти. За да се подпомогнат участващите държави членки да планират изпълнението на по-обвързващите ангажименти и да улеснят оценката на напредъка на ПСС в доклада на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховния представител“), настоящата препоръка включва междинни цели, етапни цели, със съответните показатели за напредъка, включително за оперативни ангажименти, за да се осигури справедлив дял за съответното сформиране на силите за мисиите и операциите по линия на ОПСО в рамките на средствата и способностите на държавите членки. Тези данни следа да се предоставят ежегодно от участващите държави членки в техните национални планове за изпълнение (НПИ), преразгледани и актуализирани по целесъобразност, в съответствие с член 3, параграф 2 от посоченото решение. Правилата за сигурност, изложени в Решение 2013/488/ЕС на Съвета (6), следва също така да се прилагат към НПИ и останалите имащи отношение документи въз основа на съдържащата се в тях информация. Участващите държави членки, с подкрепата на секретариата на ПСС, следва да гарантират прозрачност сред всички участващи държави членки и да развиват все повече съгласуваността и последователността по отношение на изискваната информация, която се предоставя в рамките на ПСС и други свързани с отбраната инициативи, включително КГПО. Съгласуваността между различните инициативи, свързани с отбраната, следва да бъде допълнително развита и засилена, включително по отношение на докладването от страна на държавите членки, за да се облекчи административната тежест и да се подобри качеството на НПИ. При тази работа следва да се вземат предвид поуките, извлечени в края на първата първоначална фаза на ПСС (2018—2020 г.), по-специално чрез съответния процес на стратегически преглед.

                  3.

                  В съответствие с ангажиментите, посочени в приложението към Решение (ОВППС) 2017/2315, и без да ги променя или допълва с нови ангажименти, настоящата препоръка дава насоки относно последователността за изпълнението на тези ангажименти за фазата 2021 - 2025 г. и определя по-конкретни цели за всеки ангажимент, като подчертава, че участващите държави членки следва да изпълнят тези ангажименти във възможно най-кратък срок, особено онези, които е трябвало да бъдат изпълнени до 2020 г.

                  4.

                  По-конкретните цели, посочени в раздел II, в които са включени и показатели за напредъка, когато това е приложимо за конкретните ангажименти, ще даде на участващите държави членки възможност да планират изпълнението на по-обвързващите ангажименти по структуриран и прозрачен начин и да предоставят подробна и подлежаща на оценяване информация относно постигнатия напредък в изпълнението на всеки ангажимент в своите НПИ. Следва да се осигури редовен обмен между участващите държави членки в съответните подготвителни органи на Съвета, както е посочено в СП на ПСС, по-специално във връзка с областите, в които е необходимо да се поддържат или увеличат полаганите усилия.

                  5.

                  Целта е съществуващите по-конкретни цели да бъдат адаптирани въз основа на опита, придобит от първата първоначална фаза, за да се помогне на участващите държави членки да постигнат по-добри конкретни резултати и да се улесни процесът на изпълнение на по-обвързващите ангажименти във възможно най-кратък срок до края на 2025 г. Следва да се обърне специално внимание на областите, в които са необходими подобрения, включително на равнище проекти в съответствие със заключенията относно СП на ПСС, и да се гарантира непрекъснат напредък след двете последователни първоначални фази (2018—2020 г. и 2021—2025 г.). В края на двете последователни първоначални фази през 2025 г. Съветът ще проведе процес на стратегически преглед, като оцени изпълнението от всяка участваща държава членка на по-обвързващите ангажименти по линия на ПСС, определени в Решение (ОВППС) 2017/2315, и ще актуализира и при необходимост ще засили тези ангажименти в контекста на постигнатите чрез ПСС резултати, така че да се отразят променящата се обстановка в областта на сигурността и оперативните потребности на Съюза, както и приоритетите за развитие на способностите на държавите членки и Съюза. Във връзка с това в началото на 2026 г., след посочения по-горе процес на стратегически преглед, Съветът следва да приеме трети набор от по-конкретни цели, актуализирани и при необходимост засилени, като се взема предвид член 4, параграф 2, буква в) от Решение (ОВППС) 2017/2315.

            II.   Последователност за изпълнение на ангажиментите чрез набелязване на по-конкретни цели
      Ангажименти 1 – 5:

                  6.

                  Ангажимент 1: Участващите държави членки следва да представят в своите НПИ точни финансови данни относно развитието на общите разходи за отбрана в сравнение с предходната година в реално изражение (7), включително в абсолютни стойности, с което да демонстрират планирано редовно увеличение на разходите. В това отношение участващите държави членки следва да представят в своите НПИ и одобрените на национално равнище прогнози за разходите си през следващите години. Участващите държави членки, които са членове и на НАТО и чиито разходи съответстват или надвишават имащите отношение насоки на НАТО относно разходите за отбрана, следва да представят сведения относно плановете си за запазване или промяна на това равнище на разходите за отбрана. В контекста на техните НПИ ще се смята, че стремежът към постигането на настоящите приложими насоки на НАТО за разходите за отбрана (8), както и поддържането или надхвърлянето им, показват положителна тенденция в изпълнението на този по-обвързващ ангажимент. Въз основа на информацията, предоставена в НПИ, годишният доклад на върховния представител ще съдържа и подробен преглед на развитието на разходите за отбрана по участващи държави членки в съответствие с член 6, параграф 3 от Решение (ОВППС) 2017/2315.

                  7.

                  Ангажимент 2: Всяка участваща държава членка следва да предоставя в своя НПИ точни финансови данни за това как възнамерява да допринесе за колективния целеви показател от 20 % (9) за инвестициите в областта на отбраната. Тази информация следва да включва прогнозни разчети за увеличението в сравнение с предходната година в реално изражение — като процент от общия бюджет за отбрана. Представяните данни следва да включват инвестициите в обществени поръчки в областта на отбраната и в научноизследователска и развойна дейност (НИРД). Участващите държави членки, чиито разходи вече са на равнището на (колективния) целеви показател или над него, следва да предоставят сведения за плановете си за запазване или промяна на това равнище на разходите.

                  8.

                  Ангажимент 3: Участващите държави членки следва да предоставят в своите НПИ подробна информация за това как и с какви средства се стремят да увеличат броя, мащаба и въздействието на съвместните и свързаните със сътрудничество проекти за стратегически отбранителни способности, като посочват и заложените в бюджета суми, както и конкретни проекти, които ползват или са ползвали финансова помощ от Съюза. В това отношение всяка от участващите държави членки следва да предостави точни финансови данни относно начина, по който планира да допринесе за постигането в реално изражение на колективните целеви показатели за европейските съвместни поръчки на оборудване — 35 % от общите разходи за оборудване, и за европейските съвместни научни изследвания и технологии (НИТ) в областта на отбраната — 20 % от общите разходи за НИТ в областта на отбраната. Участващите държави членки, чиито разходи вече са на равнището на тези показатели, следва да предоставят информация за плановете си за запазване или промяна на това равнище на разходите.

                  9.

                  Ангажимент 4: За да се спомогне за мониторинга на реалния годишен напредък, всяка от участващите държави членки следва да предостави ясно в своя НПИ точни финансови данни за това как ще допринесе за доближаването до 2 % за общите разходи за отбрана (колективния целеви показател) като дял от общите разходи за отбрана, предназначени за НИТ в областта на отбраната, включително прогнозни разчети за разходите.

                  10.

                  Ангажимент 5: Участващите държави членки се насърчават да използват своите НПИ всяка година, за да споделят своя опит по отношение на планирането и приноса за изпълнението на ангажименти 1 – 4 в контекста на по-конкретните цели, посочени по-горе. В края на 2025 г. ще бъде извършен преглед на тези ангажименти въз основа на данните за разходите, представени в НПИ, за да бъдат адаптирани при необходимост показателите и целите за ангажиментите, като прегледът ще бъде представен за одобрение от Съвета.

            Ангажименти 6 – 11

                  11.

                  Ангажимент 6: До 2025 г. участващите държави членки ще са постигнали напредък в систематичното разглеждане и използване по най-добрия начин на инструментите и инициативите на Съюза за развитие на способностите, като например плана за развитие на способностите (ПРС) и КГПО, за да направят вземането на решения на национално равнище, определянето на приоритетите и планирането в областта на отбраната информирани и по-съгласувани, което гарантира съответствие на резултатите със съответните процеси на НАТО, когато изискванията се припокриват, като същевременно се отчитат различното естество на двете организации и съответните им отговорности и членство. Това би означавало държавите членки да откроят тяхната съществена роля в развитието на способностите в рамките на Съюза, включително чрез определяне на предпочитаните области за развитието на съвместни дейности в областта на отбранителните способности в рамките на Съюза, с позоваване на констатациите и препоръките на КГПО. За тази цел участващите държави членки следва да отразят в своите НПИ как изпълняват произтичащите от ПРС приоритети на Съюза за развитие на способностите, включително чрез национално определяни приоритети, и да изложат плановете и целите си във връзка със съответните приоритети, които трябва да бъдат постигнати през следващите години.

                  12.

                  Ангажимент 7: Всяка участваща държава членка следва ежегодно да посочва в своя НПИ как използва оптимално наличните инструменти и процеси на Съюза и как планира своите действия в рамките на това начинание. Това включва подкрепа за процеса на КГПО, включително чрез предоставяне на цялата имаща отношение изисквана информация, провеждане на двустранни диалози по КГПО и споделяне на резултатите от прегледите на националната отбрана, когато е възможно. Участващите държави членки следва да включат в своите НПИ информация за начина, по който са изпълнили и/или планират да използват практическите препоръки, съдържащи се в договорените доклади за КГПО.

                  13.

                  Ангажимент 8: В рамките на годината участващите държави членки ще използват по възможно най-добрия начин Европейския фонд за отбрана в подкрепа на своите съвместни проекти за развитие на способностите. В своите НПИ участващите държави членки следва да посочат за кои приоритети на ЕС за развитие на способностите, договорени в рамките на целевите области на ПРС и КГПО, е получена или би могло в бъдеще да бъде потърсена финансова помощ от ЕС и, доколкото е възможно, дела на националните инвестиции в областта на отбраната, които са заявили или възнамеряват да заявят за тези съвместни проекти. В своите НИП участващите държави членки следва да посочат използваемостта и добавената стойност на финансирането от ЕС за усилията за развитие на националните отбранителни способности. Освен това до края на 2025 г. участващите държави членки следва да заявят намерението си да осигурят последващи действия във връзка с резултатите от подготвителните действия за научни изследвания в областта на отбраната (2017 – 2019 г.), Европейската програма за промишлено развитие в областта на отбраната (EDIDP) (2019 – 2020 г.) и Европейския фонд за отбрана по проекти за сътрудничество с определена добавена стойност за ЕС.

                  14.

                  Ангажимент 9: Участващите държави членки следва да изброят текущите съвместни проекти за развиване на способности в рамките на ПРС по линия на ПСС, както и в други рамки, и да посочат планираните дати на започване и завършване на хармонизирането на изискванията. Предвидената дата на започване на хармонизирането на изискванията за способностите следва да се посочи и за планираните и предвидените проекти. Това следва да се извърши и за идните години, по-специално с акцент върху преодоляването на пропуски в способностите, набелязани чрез ПРС и като се взема предвид КГПО.

                  15.

                  Ангажимент 10: Участващите държави членки следва да посочат в своите НПИ способностите и съоръженията, които планират да предоставят на разположение и осигурят за съвместно ползване от останалите участващи държави членки, с конкретни примери, например обучение и образование, учения, военни бази и логистична подкрепа, като посочват тези от тях, които са на разположение в случай на операции. Участващите държави членки биха могли също така да посочат в своите НПИ кои способности, включително инфраструктура, предлагани от други участващи държави членки, могат да бъдат основа за сътрудничество. В НПИ следва да се посочи как това сътрудничество би могло да оптимизира наличните ресурси и да подобри цялостната им ефективност, включително чрез предоставяне на информация (когато е налична) за потенциалните икономии. Участващите държави членки следва да използват съвместната база данни (CODABA), по-специално за да си помагат при обмена на информация за своите съответни планове за отбрана и интересите си в това отношение. Участващите държави членки следва редовно да правят принос към тази база данни и съответно да докладват за това в своите НПИ.

                  16.

                  Ангажимент 11: Участващите държави членки следва да посочат в своите НПИ по какъв начин възнамеряват да увеличат сътрудничеството в областта на киберотбраната, включително чрез съществуващи инициативи или нови съвместни действия. В своите НПИ те следва да посочат как планират да поддържат или допълнително да увеличат до 2025 г. степента на участието си в многонационални киберобучения и сътрудничеството си, включително в рамките на EDA и Европейския колеж за сигурност и отбрана (ESDC). Освен това до 2025 г. участващите държави членки следва да посочат как възнамеряват да установят редовно сътрудничество с други участващи държави членки в областта на киберотбраната и свързаните с нея дейности като обмен на информация, обучение и оперативна подкрепа, както и развитие на способностите. Информацията от НПИ за сътрудничеството на участващите държави членки в областта на киберотбраната и техния принос за киберотбраната и свързаните с нея дейности, включително развитието на способностите, ще бъде включвана като приложение в годишния доклад на върховния представител за състоянието на изпълнението на ПСС.

            Ангажименти 12 – 14:

                  17.

                  Ангажимент 12: До 2025 г. участващите държави членки следва:

                              a)

                              подангажимент 12.1:

                                          —

                                          да допринасят за Каталога на силите на ЕС с всички национални способности, които могат да бъдат разгърнати и които отговарят на изискванията на последния Каталог на потребностите на ЕС, за постигането на съгласуван набор от пълноспектърни сили на ЕС (EU FSFP) в съответствие с нотификацията относно ПСС (10), въз основа на набора от сили на ЕС, определен в Каталога на напредъка (11). В съответствие с принципа за единен набор от сили, приносът на участващите държави членки следва да бъде в съответствие с инструкциите от процеса по приоритетната цел (ППЦ) и следва да включва всички активи, които могат да се разгръщат (включително щабове и способности, които могат да се използват в подкрепа на мисии и операции). Участващите държави членки следва да докладват този принос в своите НПИ;

                                          —

                                          да се съсредоточат върху бъдещата наличност на способности, необходими за изпълнението на целите по отношение на способностите с висока степен на въздействие (СВСВ), като оптимизират планирания принос към Каталога на силите на ЕС в краткосрочен и средносрочен план. Следва да се наблегне на изпълнението на всички краткосрочни цели по отношение на СВСВ. Техните усилия в планирането ще бъдат измервани чрез ППЦ. Участващите държави членки следва да докладват тези свързани с планирането усилия в своите НПИ.

                              б)

                              подангажимент 12.2: в съответствие с концепцията за „бързо военно реагиране на ЕС“ да попълват базата данни за бързо реагиране (БДБР), което да позволи нейното използване като полезен инструмент за военно планиране, за да се допринесе за постигането на равнището на амбиция на ЕС. Като допринасят за БДБР, без да се засягат конституционните изисквания по отношение на решенията за разполагане, участващите държави членки ще заявяват и потенциалния си принос с формирования, способности и съответни спомагателни инфраструктури за бързо разполагане, които могат да бъдат разположени или използвани бързо при военна мисия или операция по линия на ОПСО в подкрепа на равнището на амбиция на ЕС. За посочената цел всяка участваща държава членка следва да актуализира в БДБР списъка на своите налични военни формирования и способности преди провеждането на годишната военна координационна конференция за бързо реагиране. Това включва актуализиране или допълване на сухопътните, морските и въздушните бази данни и включва посочване на нивото на готовност за способностите и силите, когато е приложимо. Без да се засягат изискванията за класификация, същата част от БДБР следва да е достъпна за участващите държави членки, така че да способства за извършването на първоначална оценка във връзка с възможността за започване на военна мисия или операция по линия на ОПСО. В това отношение прогнозирането на формированията и способностите въз основа на анализ на потребностите, изготвен на базата на илюстративни сценарии, би позволило на участващите държави членки да имат по-прецизен принос за БДБР. Участващите държави членки следва да отразяват в НПИ своя принос към тази база данни;

                              в)

                              подангажимент 12.3: да са направили оценка на осъществимостта на използването на ускорената процедура за поемане на политически ангажимент на национално равнище, като се зачитат конституционните изисквания, включително чрез евентуално преразглеждане, ако все още не е направено, на националната си процедура за вземане на решения с цел внасяне на подобрения. Ако е приложимо, упражняването на процедурите за вземане на решение в случаи на бързо реагиране чрез учения от типа POLEX и съответните констатации също следва да бъдат подробно представени в НПИ;

                              г)

                              подангажимент 12.4:

                                          —

                                          да са предоставили значителна подкрепа в рамките на своите средства и способности за военни мисии и операции по линия на ОПСО с цел попълване на списъците на изискванията (SOR) и по този начин да се отговори на договореното равнище на амбиция на мисиите и операциите по линия на ОПСО. За тази цел участващите държави членки трябва да осигурят справедлив дял за сформирането на силите, чиито параметри следва да бъдат определени от тях във възможно най-кратък срок и най-късно до лятото на 2022 г.;

                                          —

                                          този принос към военните мисии и операции по линия на ОПСО, представен в таблица, ще бъде включван в годишния доклад на върховния представител за изпълнението на ПСС като приложение и следва да бъде изтъкван положително. Участващите държави членки следва ежегодно да докладват в своите НПИ приноса си за изпълнението на списъците на изискванията за военните операции и мисии по линия на ОПСО, като се стремят към запазване или увеличаване на този принос, като по този начин се осигури справедлив дял за сформирането на силите за мисиите и операциите по линия на ОПСО;

                                          —

                                          в този процес участващите държави членки могат да се позовават на своите национални и международни ангажименти, които допринасят за европейския и международния мир и сигурност;

                                          —

                                          тези елементи следва да увеличат прозрачността на усилията на участващите държави членки с оглед на признаването на значителния принос. Те следва също така да се използват за насърчаване и подпомагане на държавите членки да увеличат своя принос, в рамките на своите средства и способности, за мисиите и операциите по линия на ОПСО. За тази цел ще бъдат представени препоръки, като изпълнението на тези препоръки ще бъде редовно преразглеждано, включително на политическо равнище.

                              д)

                              подангажимент 12.5: да са потвърдили значителния си и нееднократен принос за бойните групи на ЕС по принцип най-малко четири години предварително и да подготвят и обучат силите и способностите, с които участват, в съответствие с концепцията за бойните групи на ЕС и ръководството за подготовката на бойните групи на ЕС. За тази цел участващите държави членки следва да допринесат възможно най-скоро за попълването на списъка на бойните групи на ЕС и да отразят приноса си в своите НПИ. Приносът на всяка участваща държава членка към списъка на бойните групи на ЕС, покриващ петгодишен период, ще бъде включван като приложение в годишния доклад на върховния представител за изпълнението на ПСС;

                              е)

                              подангажимент 12.6: да са направили осезателен принос за изпълнението на Плана за действие на ЕС относно военната мобилност и проектите по линия на ПСС в тази област, при зачитане на националния суверенитет, вземането на решения, законовите и подзаконовите актове, включително като придвижват четирите мерки на национално равнище, както е договорено в заключенията на Съвета от 25 юни 2018 г. относно сигурността и отбраната. За тази цел, както се посочва в точка 18 от тези заключения, участващите държави членки следва да разработят национални планове за изпълнение по отношение на военната мобилност; да предоставят разрешение за трансгранично придвижване и дипломатическо разрешение за придвижване в рамките на пет работни дни и да разгледат възможността за допълнително намаляване на този срок за звената за бързо реагиране; да създадат силно взаимосвързана мрежа от национални точки за контакт, включително техния мандат; да използват национални и/или многонационални учения за практикуване на военната мобилност възможно най-скоро, но не по-късно от 2024 г. Участващите държави членки, които все още не са разработили национални планове за изпълнение по отношение на военната мобилност, следва да направят това незабавно и да предоставят този национален принос чрез съвместната работна платформа и освен това да ги отразят в НПИ. Усилията на участващите държави членки в това отношение следва да бъдат включени като приложение в годишния доклад на върховния представител за изпълнението на ПСС.

                  18.

                  Ангажимент 13: По отношение на оперативната съвместимост на силите участващите държави членки следва:

                              a)

                              подангажимент 13.1:

                                          —

                                          да използват ръководството за подготовката на бойните групи на ЕС, включително общите критерии за оценка и валидиране за пакета относно силите на бойните групи на ЕС, които са в съответствие със стандартите на НАТО, като същевременно запазят националното сертифициране. В своите НПИ участващите държави членки следва да заявят по какъв начин обучават и сертифицират своите сили, например чрез разработване на програма за учения на бойните групи на ЕС за етапа на подготовка и чрез провеждане на финално учение с реални действия (LIVEX) като част от пакета за сертифициране на бойните групи;

                                          —

                                          да посочат в своите НПИ как възнамеряват да въведат общи технически и оперативни стандарти за силите, които да се използват от всички участващи държави членки, като същевременно се признава необходимостта да се гарантира оперативна съвместимост и съгласуваност между Съюза и НАТО и се осигуряват подходящи условия за максимална оперативна съвместимост, така че да се даде възможност на всички участващи държави членки да изпълнят своите ангажименти;

                              б)

                              подангажимент 13.2: да посочат в своите НПИ настоящото си участие или усилията си за участие, както и намерението да засилят, когато е възможно, участието и приноса си към европейски многонационални структури, по-специално тези, с които разполага Съюзът. Приносът на участващите държави членки към европейските многонационални структури ще бъде включен като приложение към годишния доклад на върховния представител относно изпълнението на ПСС.

                  19.

                  Ангажимент 14:

                              —

                              в съответствие с член 75, параграф 1 относно прегледа на Решение (ОВППС) 2021/509 (12) на Съвета за създаване на Европейския механизъм за подкрепа на мира участващите държави членки следва да се ангажират да обмислят и набелязват и се насърчават да предлагат варианти и възможности за разработването на амбициозен подход към общото финансиране на военните операции и мисии по линия на ОПСО, надхвърлящи това, което се определя като общи разходи съгласно Решение (ОВППС) 2021/509. Във връзка с това участващите държави членки се приканват да направят преглед на разходите, за които през годината е било поискано специално да бъдат признати за допустими за финансиране въз основа на ad hoc принцип, и/или разходите, които на национално равнище биха могли да бъдат предложени като потенциално допустими за общо финансиране. В съответствие с клаузата за преглед, предвидена в Решение (ОВППС) 2021/509, дали в контекста на планираните прегледи на всеки три години на посоченото решение, или по искане на държава членка, участващите държави членки се приканват съвместно и надлежно да разгледат тези предложения в рамките на Комитета за Европейския механизъм за подкрепа на мира, които да послужат за основа на последващото обсъждане в Съвета на възможните промени в списъка на общите разходи;

                              —

                              освен това участващите държави членки се приканват да включат в своите предложения потенциални допълнителни начини за принос към финансирането на разходите за военните операции и мисии по линия на ОПСО. Участващите държави членки се насърчават да включат в своите НПИ констатациите си и по двата аспекта;

                              —

                              наред с това може да се проучи възможността за по-систематично използване на съществуващите финансови стимули (например освобождаването от ДДС за ad hoc проекти в EDA) в подкрепа на сътрудничеството в областта на отбраната, включително за военните мисии и операции по линия на ОПСО.

            Ангажименти 15 – 17

                  20.

                  Ангажимент 15: До 2025 г. участващите държави членки следва да са увеличили броя и мащаба на своите проекти за развиване на способности и също така да са постигнали напредък в изпълнението на тези проекти, които допринасят за запълване на установените в ПРС (включително в целите по отношение на СВСВ) пропуски в способностите и които са описани в приоритетите за развитие на способностите на Съюза, включително в съответните стратегически контекстуални казуси и като използват констатациите и препоръките на КГПО, включително набелязаните възможности за сътрудничество, по-специално целевите области. В този контекст от участващите държави членки се изисква да обърнат допълнително внимание на сътрудничеството в следните области: борба с хибридните заплахи, изменение на климата, енергийна сигурност, морска сигурност, свързани с космическото пространство аспекти и нововъзникващи и революционни технологии, включително изкуствен интелект. Участващите държави членки следва да представят плановете си за следващите години, като описват броя и прогнозния обем на съвместните си проекти от финансова гледна точка и представят информация за националните си проекти, които спомагат за преодоляване на установените в ПРС пропуски в способностите. Освен това участващите държави членки следва да споделят своята оценка относно значението на тези проекти за подобряване на стратегическата автономност на Съюза и за създаване на по-интегрирана, устойчива, иновативна и конкурентна европейска отбранителна технологична и индустриална база (ЕОТИБ), която остава отворена за сътрудничество. За дейностите, които имат промишлено или технологично измерение, участващите държави членки следва да посочат кой вид европейски промишлен сектор или технология те планират да засилят.

                  21.

                  Ангажимент 16: Участващите държави членки следва да отразят в своите НПИ съответните решения и мерки, взети на национално равнище, така че да продължи да се разглежда като приоритет европейският съвместен подход за бъдещите проекти, с които се цели преодоляване на установените на национално равнище пропуски в способностите. Активното използване на CODABA, както и набелязаните от КГПО възможности за сътрудничество, и по-специално целевите области, може да улеснят изпълнението на този ангажимент. Участващите държави членки следва да посочат в своите НПИ съвместните проекти и многонационалните дейности, чрез които смятат да преодолеят установените на национално равнище пропуски, и да изложат плановете си за по-широко използване на съвместни подходи в това отношение.

                  22.

                  Ангажимент 17: Тъй като всички участващи държави членки допринасят за един или повече проекти по линия на ПСС, НПИ следва да предоставят информация за цялостния им принос като ресурси и експертен опит във времето за проекти по линия на ПСС и за начина, по който тези проекти оказват стратегическо въздействие върху състоянието на отбранителните способности на Съюза и на участващите държави членки. Това би могло да включва и ролите, които участващите държави членки възнамеряват да поемат в развитието на способностите в европейски контекст.

            Ангажименти 18 – 20:

                  23.

                  Ангажимент 18: През цялата фаза на ПСС 2021 – 2025 г. участващите държави членки следва да гарантират, че използват пълноценно EDA като европейски форум за развитието на съвместни способности. За тази цел участващите държави членки следва да посочат в своите НПИ проектите, в които участват, и да посочат предоставяното чрез EDA съответно финансиране, като използват като база данните за 2020 г., запазват тригодишната прогноза като минимален стандарт за всяка актуализация на НПИ и посочат дейностите, предвидени за следващите години, включително предвидените области на способностите и видовете дейности в съответствие с националното законодателство. Участващите държави членки се приканват да посочат в своите НПИ как и в какви ситуации считат Организацията за съвместно сътрудничество в областта на въоръженията (OCCAR) за предпочитаната организация за управление на съвместните програми и да предоставят сведения относно взетите решения за подбор на друга многонационална организация за управление на програми, ако е целесъобразно, като същевременно OCCAR е била считана за възможен вариант. Това не засяга прилагането на Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13).

                  24.

                  Ангажимент 19: През цялата фаза на ПСС 2021 – 2025 г. участващите държави членки следва да доказват, че техните съвместни проекти за способностите, включително проектите по линия на ПСС, допринасят за насърчаване на конкурентоспособността, ефикасността и иновациите на отбранителната промишленост в целия Съюз, като подкрепят и създават условия за трансграничното сътрудничество, включително за МСП, и укрепват и подобряват сигурността на доставките на отбранителни продукти и технологии. В съответствие с изявлението на членовете на Европейския съвет от 26 февруари 2021 г. участващите държави членки ще се стремят също към стимулиране на научните изследвания, технологичното развитие и иновациите и за намаляване на европейските стратегически зависимости в областта на критичните технологии и веригите за създаване на стойност, без да се засягат националните процедури за вземане на решения.

                              a)

                              В НПИ следва да се посочва по какъв начин чрез подходяща промишлена политика, ако има такава, се насочва разработването на съвместни проекти за развиване на способности, така че да се избегне ненужно припокриване, като се откроят укрепените промишлени отрасли и областите, в които е избегнато припокриване.

                              б)

                              Участващите държави членки ще докладват за съвместните си програми, които ползват съфинансиране от Съюза по линия на EDIDP и/или Европейския фонд за отбрана в съответствие с ангажименти 3 и 8.

                  25.

                  Ангажимент 20:

                              a)

                              През цялата фаза на ПСС 2021 – 2025 г. участващите държави членки следва да покажат, че програмите им за сътрудничество носят ползи за субекти, които носят добавена стойност на територията на Съюза (например аспекти, свързани с получените резултати и правата върху интелектуалната собственост, технологични подобрения, и създаването на пазарни възможности). В съответствие с член 7, параграф 5 от Решение (ОВППС) 2020/1639 НПИ следва да дават сведения, където е уместно, относно субектите, които се ползват от програми за сътрудничество, и съответното въздействие върху ЕОТИБ.

                              б)

                              Участващите държави членки, в съответствие с Директива 2009/81/ЕО, ще покажат, че стратегиите за придобиване, които са приложили в периода 2021 - 2025 г., имат положително въздействие върху ЕОТИБ. Във връзка с това биха могли да се посочат абсолютният размер на инвестициите в отбраната и относителният дял, разпределен за решения, които са разработени и произведени в рамките на Съюза. По-специално НПИ следва да дават информация относно областите на способностите и технологиите, които са одобрени в ПРС, и относно стратегията за придобиване във връзка с проектите за способности, които имат промишлено измерение.

            III.   Следващи стъпки

                  26.

                  След приемането на настоящата препоръка участващите държави членки ще преразгледат и актуализират своите НПИ в съответствие с нея и ще ги представят на секретариата на ПСС до 10 март 2022 г., а след това ежегодно към същата дата в съответствие с член 3, параграф 2 от Решение (ОВППС) 2017/2315 с оглед на процеса на оценяване, предвиден в член 6, параграф 3 от посоченото решение. На всеки две години към националните планове за изпълнение следва да се прилага политическа декларация на високо равнище, в която участващите държави членки могат да очертават основните постижения и да посочват специфичните национални приоритети, както и да споделят своя опит по отношение на планирането и приноса за изпълнението на всички по-обвързващи ангажименти. Редовните политически обсъждания на високо равнище между участващите държави членки и върховния представител следва да продължат да осигуряват политически импулс.

                  27.

                  С оглед на нотификацията относно ПСС, в която се припомня и специфичният характер на политиката за сигурност и отбрана на някои държави членки, и като се вземат предвид резултатите от стратегическия компас, участващите държави членки, в контекста на процеса на стратегически преглед, който трябва да се проведе най-късно до края на 2025 г., ще направят оценка на изпълнението на всички ангажименти по линия на ПСС, ще обсъдят и ще вземат решение за нови ангажименти с цел да се постави началото на нов етап в европейската интеграция в областта на сигурността и отбраната. В съответствие с резултатите от процеса на стратегически преглед в началото на 2026 г. Съветът следва да приеме трети набор от по-конкретни цели, актуализирани и при необходимост засилени, като се взема предвид член 4, параграф 2, буква в) от Решение (ОВППС) 2017/2315.

                  28.

                  Върховният представител следва да вземе предвид настоящата препоръка в годишния доклад относно ПСС от 2022 г. нататък, което ще подпомогне оценката на изпълнението на по-обвързващите ангажименти от всяка участваща държава членка.

                  29.

                  Препоръката от 15 октомври 2018 г. се отменя.

         Съставено в Брюксел на 16 ноември 2021 година.

               За Съвета

               Председател

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  ОВ L 331, 14.12.2017 г., стр. 57.

         (2)  ОВ C 374, 16.10.2018 г., стр. 1.

         (3)  Решение (ОВППС) 2020/1639 на Съвета от 5 ноември 2020 г. за установяване на общите условия, при които трети държави могат по изключение да бъдат поканени да участват в отделни проекти по линия на ПСС (OВ L 371, 6.11.2020 г., стp. 3).

         (4)  По-специално, приложение I – Принципи на ПСС.

         (5)  Както се посочва в Заключенията на Съвета относно сигурността и отбраната от 17 юни 2020 г., „Въз основа на анализа на заплахите и евентуален друг тематичен принос, стратегическият компас ще определи насоките на политиката и специфичните цели и желани резултати“.

         (6)  Решение 2013/488/ЕС на Съвета от 23 септември 2013 г. относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (ОВ L 274, 15.10.2013 г., стр. 1).

         (7)  В съответствие със списъка с определения на данните за отбраната на Европейската агенция по отбрана (EDA) (EDA201807105).

         (8)  Съгласно настоящите приложими насоки на НАТО за разходите за отбрана нивото от 2 % от БВП се отнася единствено за онези участващи държави членки, които са и членки на НАТО, и не представлява договорена цел на ПСС.

         (9)  През ноември 2007 г. управителния съвет на EDA на равнище министри одобри четири колективни целеви показателя за инвестициите: 20 % от общите разходи за отбрана за поръчки на оборудване (включително научноизследователска и развойна дейност (НИРД)/научни изследвания и технологии (НИТ); 35 % от общите разходи за оборудване за Европейски съвместни поръчки на оборудване; 2 % от общите разходи за отбрана за НИТ в областта на отбраната; 20 % от общите разходи за НИТ в областта на отбраната за Европейски съвместни НИТ в областта на отбраната.

         (10)  По-специално приложение I – Принципи на ПСС

         (11)  Целта на процеса по приоритетната цел, и по-специално на Каталога на силите, е да се придобие пълна представа за потенциално наличните сили за мисиите и операциите по линия на ОПСО и свързаните с тях способности, без да се засягат процесите на формиране на силите, които обслужват мисиите и операциите по линия на ОПСО, или да се прави връзка с тях.

         (12)  Решение (ОВППС) 2021/509 на Съвета от 22 март 2021 г. за създаване на Европейски механизъм за подкрепа на мира и за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/528 (OВ L 102, 24.3.2021 г., стp. 14).

         (13)  Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на процедурите за възлагане на някои поръчки за строителство, доставки и услуги от възлагащи органи или възложители в областта на отбраната и сигурността и за изменение на директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО (OB L 216, 20.8.2009 г., стр. 76).