title: Препоръка за решение на Съвета за предоставяне на взаимна помощ на Латвия

text:
Важна правна забележка

|

52009PC0004(01)

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 8.1.2009COM(2009) 4 окончателенПрепоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на взаимна помощ на ЛатвияиПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на средносрочна финансова помощ от страна на ЕС на ЛатвияПрепоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на взаимна помощ на ЛатвияиПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на средносрочна финансова помощ от страна на ЕС на ЛатвияОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. ВъведениеПрез последните години в икономиката на Латвия се натрупаха големи дисбаланси, тъй като бързата експанзия беше захранвана от облекчени условия за отпускане на кредити и прекомерно експанзивна фискална политика, без да се вземат предвид препоръките на Комисията и Съвета, дадени в становищата относно последователните програми за сближаване на Латвия. Положението значително се изостри от глобалната криза на финансовите пазари и общото влошаване на конюнктурата по отношение на нововъзникващите пазарни икономики, което направи достъпът до кредит все по-труден и скъп. От октомври капиталовите и финансовите пазари на Латвия бяха подложени на значителен натиск в резултат на растящите опасения за устойчивостта на икономическото и финансово положение на страната. Особена загриженост поражда състоянието на банковия сектор и по-специално жизнеспособността на най-голямата банка, притежавана от местни лица, (Parex), разчитаща в значителна степен на външно финансиране, върху която впоследствие бяха установени държавна собственост и контрол. В обобщение Латвия беше изправена пред остра и сериозна криза на банковия сектор и външното финансиране.В тази икономическа обстановка латвийските власти се обърнаха към ЕС и МВФ за финансова подкрепа. На 22 ноември Комисията обяви, съвместно с председателството на Съвета, че ЕС е готов да участва, заедно с МВФ, в координиран финансов пакет за подкрепа на устойчивостта на платежния баланс на Латвия. Беше подчертано обаче, че пакетът за финансова помощ ще се предостави единствено при сериозен ангажимент от страна на латвийските власти за прилагане на стриктна и надеждна програма за икономически реформи. Въз основа на разговорите с Комисията и МВФ на 12 декември латвийският парламент прие предложението на властите за „Програма за икономическа стабилизация и възстановяване на растежа“ (наричана по-долу „програмата“). Ключовите цели на програмата са да се поддържа доверието във финансовата система в национален и международен план, да се допринесе пряко и косвено за преустановяването и промяната на посоката на тенденцията към влошаване на конкурентоспособността по отношение на разходите и инфлацията чрез намаляване на разходите за заплати в публичния сектор като основен елемент на много по-рестриктивна фискална политика и да се засили потенциалът за растеж на икономиката чрез редица структурни реформи.2. Неотдавнашни изменения в макроикономическата средаСлед продължителен период на висок растеж от края на деветдесетте години, дължащ се до голяма степен на вътрешното търсене, през периода 2005—2007 г. реалният БВП на Латвия нарастваше с темп, изразяван с двуцифрени числа. Растежът се дължеше предимно на мощна кредитна експанзия, стимулираща частното потребление и инвестициите в недвижими имоти, която обаче приключи в средата на 2007 г., тъй като надценените цени на недвижимите имоти вече не можеха да бъдат поддържани. През тези години структурата на икономиката се измести от търгуемия сектор към нетъргуемия, което се отрази неблагоприятно на външната устойчивост на икономиката и доведе до сериозен напрежение поради нейното „прегряване“.Растежът на БВП рязко намаля през първите три тримесечия на 2008 г., като се очаква тази тенденция да продължи, задвижвана основно от свиването на частното потребление и частните инвестиции. Неблагоприятно въздействие върху частното потребление оказаха високата инфлация, намаляващите цени на недвижимите имоти, увеличените плащания по обслужване на дълга, намаляването на достъпността на кредитите и влошените очаквания за заетостта и доходите. Инвестициите в дълготрайни активи в строителството намаляват, успоредно с края на бума на пазара на недвижими имоти и инвестициите в оборудване, като се имат предвид лошите перспективи за търсенето както на вътрешния пазар, така и в чужбина. Корпоративният сектор е подложен на силен натиск по отношение на разходите, поради увеличаване на разходите за труд, а финансирането е все повече е подложено на ограничения. Проектите, които са финансирани от ЕС, и по-общо публичните проекти ще предоставят известна защита срещу рязък спад на другите инвестиции. Очаква се обаче БВП да намалява през значителен период от време, като много слабото вътрешно търсене се компенсира в недостатъчна степен от експанзия на нетния износ.Условията на трудовия пазар започнаха да се подобряват едва напоследък, но реакцията на този пазар по отношение на спада на вътрешното търсене ще бъде значителна. Безработицата вече нарасна от 6,3 % през второто тримесечие на 7,2 % през третото тримесечие на 2008 г., а растежът на номиналните заплати става по-умерен, но след достигнати много високи темпове. Трудовият пазар в Латвия се счита за доста гъвкав, което следва да ограничи неблагоприятните последици за производството и заетостта, съпътстващи привеждането на заплатите в съответствие с производителността.След като достигна върхова стойност от 17,7 % през май 2008 г., инфлацията според хармонизирания индекс на потребителските цени (HICP) спадна до 11,8 % през ноември. Основната инфлация[1] (11,0 % през ноември) и инфлацията на цените на услугите спадат с постоянен темп с отслабването на натиска по отношение на търсенето. Перспективите за по-нататъшно силно намаляване на инфлацията са добри, като се имат предвид очертаващото се рязко по-слабо вътрешно търсене, по-ниските заплати в публичния сектор (вж. раздел 6), което води до ограничаване на нарастването на заплатите в частния сектор, и намаляването на глобалните цени на суровините.Външните дисбаланси бяха много големи с натрупване на външни задължения, което не можеше да бъде поддържано, но през 2008 г. външната задлъжнялост намаля значително със спадането на вътрешната абсорбция. Състоянието на платежния баланс и външните инвестиции се разглеждат в раздел 5 по-долу.3. Публични финансиПубличните финанси в Латвия са със завишена отговорност поради ограничените възможности за провеждане на парична политика при режим на почти фиксиран валутен курс[2]. Независимо от това Латвия следваше проциклична фискална политика през годините на бума на вътрешното търсене в периода 2005―2007 г., въпреки подобряващите се бюджетни показатели и без да се съобразява с повтарящите се препоръки, дадени в становищата на Съвета относно последователните актуализации на програмите за сближаване на Латвия. Еднократните приходи обикновено се изразходваха чрез процеса на допълнителни бюджети в рамките на годината и не се създаваха резерви за по-лоши времена. Растежът на заплатите в публичния сектор стана задвижващ фактор за увеличения на заплатите в частния сектор, като съпоставимите заплати бяха с по-високи нива в публичния сектор. В Латвия около 30 % от заетите лица работят в публичния сектор и, като се има предвид, че секторът на услугите е пропорционално голям и дава около 75 % от брутната добавена стойност, определянето на заплатите в публичния сектор оказва голямо влияние върху заплатите в частния сектор.През първите десет месеца от 2008 г. приходите от ДДС се забавиха значително (намаление от 3 % спрямо предходната година), вследствие на рязък спад на частното потребление. Приходите от другите основни категории данъци първоначално устояваха относително добре благодарение на високата инфлация, но тези благоприятни ефекти започват да отслабват. По оценки на латвийското министерство на финансите дефицитът на консолидирания държавен бюджет, който включва централните органи на управление и бюджета на фонда за социално осигуряване, може да е около 2,5 %―2,75 % от БВП[3]. Като се има предвид възможността при настоящите обстоятелства секторът на местното държавно управление да има малък дефицит (независимо от ограниченията, имащи за цел този подсектор да поддържа уравновесен бюджет или излишък), дефицитът на сектор „Държавно управление“ за 2008 г. се очертава да бъде близо 3 % от БВП.С бюджета за 2009 г., приет от парламента на 14 ноември, се цели дефицитът на консолидирания бюджет на сектор „Централно държавно управление“ да бъде 1,5 % от БВП, но въз основа на нереалистична прогноза за свиване на производството от само 1 %. Той включва значително намаляване на преките данъци и увеличаване на разходите. В онзи момент бе вече ясно, че производството ще намалее в значително по-голяма степен и че при липсата на компенсиращи мерки има риск дефицитът да нарасне много повече. При включване на много малък дефицит на местното държавно управление, властите прогнозират общият дефицит на сектор „Държавно управление“ да бъде 1,8 % от БВП с първичен дефицит 1,1 % от БВП. Предвид данните за събирането на данъците от последните месеци на 2008 г. и влошаващите се икономически перспективи за 2009 г., прогнозата за салдото на консолидирания бюджет се влоши значително в сравнение с есенната прогноза на службите на Комисията за дефицит от 5,6 % от БВП. За разлика от това съотношението на държавния дълг в края на 2007 г., възлизащ на 9,5 %, е един от най-ниските в ЕС.4. Финансови пазариФинансовата система на Латвия е почти изцяло доминирана от банковия сектор, който се разви много бързо през последните десет години. Ясно могат да се откроят два сегмента. От една страна делът на банките, които са чуждестранна собственост, финансирани пряко главно чрез заеми от дружествата-майки, е около 70 % от пазара. От друга страна местните банки се финансират основно чрез чуждестранни синдикирани заеми и депозити на нерезиденти. Значението на депозитите на нерезиденти, които в началото на ноември 2008 г. възлизат на 43,5 % от всички депозити, различни от тези на парични и финансови институции (MFI), е особено ясно открояваща се характеристика. Поради това финансовата система на Латвия разчита предимно на външно финансиране, без значение дали то идва от дружества-майки, депозити на нерезиденти или чуждестранни синдикирани заеми.На получаващото се в резултат на това много високо и нарастващо ниво на чуждестранни пасиви противостоят заеми за резиденти, предимно в чуждестранна валута (почти 90 % от всички заеми). Вътрешният кредит нарасна от 10 % от БВП през 1997 г. на 90 % през 2007 г. Поради това изглежда, че двата основни риска, които влияят върху банковата система на Латвия са ликвидният и кредитният риск.Ликвидният риск вече се прояви чрез непрекъснатото напрежение по отношение на ликвидността от октомври 2008 г. насам. Очаквайки трудности при връщането на задълженията, два чуждестранни консорциума ясно допуснаха възможността да поискат предсрочно погасяване на заеми, отпуснати на Parex Bank, които възлизат на 0,8 млрд. EUR и са с падежи през февруари и юни 2009 г. Това предизвика частична национализация на банката на 10 ноември 2008 г. Предоставената по този начин гаранция на заемите обаче бе счетена за недостатъчна, което доведе до пълна национализация на Parex в началото на декември и налагането на ограничения на тегленето на депозити (50 000 EUR на месец за частни лица). Въпреки тези мерки оттогава Parex и местни банки с подобни бизнес модели са подложени на значително теглене на депозити от страна на нерезиденти, от които само една малка част са вложени повторно в други банки в Латвия. Системният натиск по отношение на ликвидността принуди националната банка на Латвия да обяви на 13 ноември по-нататъшни намаления на коефициента на задължителни резерви от 7 % на 5 % за краткосрочните пасиви и от 5 % на 3 % за пасиви с падеж след повече от 2 години, освобождавайки по този начин ликвидност (тези решения влезнаха в сила на два етапа от по 1 процентен пункт на 24 ноември и на 24 декември). Изтичането на резерви обаче продължи и нетната позиция по отношение на международните резерви на централната банка на Латвия се влоши с 0,9 млрд. EUR за периода от началото на октомври 2008 г. до края на годината. През същия период депозитите на резиденти и нерезиденти в банки с чуждестранна собственост нараснаха и, което е от съществено значение, подкрепата за ликвидността от страна на дружествата-майки изглежда осигурена.Кредитният риск все още не се е проявил в значителна степен, но се очаква да нарасне през идните месеци. Докато просрочените кредити вече нараснаха, необслужваните кредити засега остават под 1 % от общите кредити, което се дължи и на течащия процес на преструктуриране на проблемни кредити. Отрицателното влияние на очакваната продължителна рецесия върху доходите на резидентите и оттам върху способността им да погасяват задълженията си обаче очевидно ще се увеличава. Коефициентите на платежоспособност ще намаляват и могат да достигнат регулаторния минимум, като в такъв случай може да са необходими „капиталови инжекции“.Настоящото и бъдещото състояние на банковия сектор зависят както от обективни фактори, така и от надеждността и свързани с доверието очаквания. В настоящият момент е от ключово значение да се гарантира запазване на доверието, за да се стабилизира депозитната база и да се отслаби натиска по отношение на ликвидността. Предвид състоянието на публичните финанси, възстановяването на доверието във финансовия сектор чрез интервенции на държавата би вдъхвало доверие, ако е придружено със силна международна финансова подкрепа.5. Платежен баланс и необходимост от външно финансиранеИкономическият бум на Латвия до 2007 г. се характеризираше с появата на големи външни дисбаланси и натрупване на външни задължения, което не би могло да бъде поддържано. В края на 2007 г. брутният външен дълг превиши 135 % от БВП (като нетният външен дълг възлиза на 52 % от БВП). В края на 2007 г. международните инвестиции се увеличиха, като нетните пасиви възлязоха на 79 % от БВП, а в края на второто тримесечие на 2008 г. се очаква те да достигнат 82 % от БВП.През 2008 г. външните задължения намаляха значително с намаляването на вътрешната абсорбция. Според предварителни оценки на националната банка на Латвия, през третото тримесечие на 2008 г. дефицитът по текущата сметка е намалял до около 12,5 % от БВП (спрямо върхова стойност от над 27 % от БВП през четвъртото тримесечие на 2006 г.). През 2009 г. стоковият търговски дефицит се очаква да остане около 10 % от БВП (както през последните месеци на 2008 г.), но като се има предвид положителното салдо по сметката на услугите и подобряването на сметката на доходите, търговският дефицит ще бъде по-малък. За да се гарантира изместването на базата на растежа на БВП от свиващото се вътрешно търсене към увеличаване на износа, е необходимо заплатите да се приведат в по-тясно съответствие с производителността и да се напредне със структурните реформи, които заздравяват предлагането в икономиката.Корекцията на неустойчивите равнища на дефицита по текущата сметка през последните години е критичен елемент за възстановяване на стабилността на платежния баланс, но сама по себе си тя няма да е достатъчна за постигането на външна устойчивост, като се имат предвид натрупаните големи задължения на страната, повечето от които са краткосрочни. Очаква се за известен период от време натискът по отношение на външното финансиране да продължи да бъде значителен, придружен от намаляване на наличието на външен кредит, потенциално изтичане на депозити на както на нерезиденти, така и на резиденти и влошени перспективи за притока на инвестиции в страната. По-нататъшното изтичане на резерви от чуждестранна валута (които намаляха с около 25 % между началото на октомври и първата половина на декември 2008 г.) би застрашило жизнеспособността на обвързването на валутния курс на Латвия. В този контекст ще бъде необходима външна финансова помощ, съпътствана от силна програма по отношение на политиките, за да се намалят свързаните с ликвидността ограничения в краткосрочен план, като в същото време се подкрепи правилно осъществяване на външна корекция в средносрочен план.С оглед на горепосоченото Комисията счита, че е налице сериозна заплаха за платежния баланс на Латвия. Поради това тя препоръчва на Съвета да вземе решение за предоставянето на взаимопомощ.6. „Програмата за икономическа стабилизация и възстановяване на растежа“ на Латвия: макроикономически и свързани с финансовата система меркиПротичащи разговори между държавните органи на Латвия и потенциалните донори за координиран пакет за международна финансова подкрепа доведе до приемането от страна на държавните органи на амбициозна програма от мерки (както бе отбелязано преди това, представена на Парламента и одобрена от него на 12 декември). Тази програма се основава на поддържане на съществуващото обвързване на валутния курс на лата, което ще продължи да бъде основен елемент на политиките за постигането на стабилност и в бъдеще. Програмата е насочена към отстраняване на уязвимостта на финансовия сектор, корекция на фискалните дисбаланси и подобряване на конкурентоспособността, като в същото време валутният курс се поддържа в тесен коридор. Тя включва незабавна и устойчива фискална консолидация, цялостна стратегия за разрешаване на проблемите на банките, увеличен капацитет за управлението на кризи на регулаторните органи, цялостни структурни реформи, както и други важни мерки. Приема се макроикономически сценарий за свиване на БВП с 5 % през 2009 г. и с допълнителни 3 % през 2010 г., предхождащи леко нарастване от 2 % през 2011 г. Фискалната стратегия цели дефицит на сектор „Държавно управление“, ненадвишаващ 3 % от БВП, до 2011 г., за да се постигне критерия от Маастрихт по отношение на дефицита през тази година.Преговорите за финансова подкрепа с ЕС, МВФ и други страни, при които се очертаха сериозни бъдещи бюджетни дефицити, накараха правителството да приеме изменение на плана за бюджета за 2009 г.; той ще бъде приет от парламента на 12 декември в съответствие с извънредната програма за икономическа стабилизация. При изменението на бюджета въз основа на преразгледаната прогноза за БВП за свиване от 5 % през 2009 г. се взема предвид скорошното влошаване на икономическите перспективи и се цели фискален дефицит на сектор „Държавно управление“ от под 5 % от БВП[4], което предполага само слаба структурна корекция в сравнение с прогнозите за резултатите от изпълнението на бюджета през 2008 г. (но много по-голяма в сравнение с бюджета, приет през ноември). Освен това в края на март 2009 г. трябва да бъде приет цялостно допълнителен закон за бюджета за 2009 г. в съответствие с плана за бюджета от декември.По отношение на разходите, консолидацията е съсредоточена върху голямо намаление на заплатите в публичния сектор (с 15 % по отношение на средното възнаграждение спрямо първоначалния бюджет от 14 ноември 2008 г. – но с който се компенсират само отчасти големите реални увеличения, регистрирани през последните години) и по-нататъшни намаления на персонала; освен това има голямо планирано намаление на текущите разходи, различни от разходи за персонала. Някои от другите планирани по-значителни мерки са намаление на субсидиите (без социалните помощи) и на разходите за стоки и услуги и ограничаване на разходите на местните органи на управление. В това отношение националното съфинансиране на проекти, финансирани от ЕС, ще се поддържа на планираното равнище и ще подпомогне пренасочването на икономиката към търгуемия сектор. По отношение на приходната страна той включва увеличение с 3 процентни пункта на стандартната ставка на ДДС до 21 %, увеличение от 5 % на 10 % на намалената ставка на ДДС, прилагана спрямо много по-ограничена данъчна база (основно медицински продукти), увеличен акциз върху горивата (с което се постига съответствие с правните норми на ЕС) и известно частично компенсиране с 2 процентни пункта намаление на ставката на данъка върху доходите на физическите лица.За 2010 г. е планирана по-нататъшна фискална консолидация, а средносрочната фискална рамка е концентрирана върху амбицията за постигане на дефицит на сектор „Държавно управление“ от не повече от 3 % от БВП през 2011 г. в съответствие с критерия от Маастрихт за фискална конвергенция. Налагането на по-нататъшни ограничения на разходите през 2010 г., въвеждането на данък върху капиталовия доход (10 %), увеличаването на данъците върху недвижимото имущество и собствеността чрез отстраняване на освобождаванията с цел да се разшири данъчната база ще доведат до по-нататъшна консолидация през тази година. Освен това ще се предприемат мерки за подобряване на проекта и прилагането на бюджетните процедури чрез приемането на нова фискална рамка и закон за бюджетна реформа.Освен описаният по-горе фискален пакет като предварително условие за каквато и да е външна финансова подкрепа се търси решение за Parex Bank, при което съществуващите акционери да нямат повече никакви права на собственост. След първоначален одит правителството вече придоби контрол над повече от 85 % от акционерния капитал на банката. Беше сменено ръководството. Новото ръководство разработва план за разрешаване на проблемите, при който да се минимизират загубите за държавата. То ще се стреми към ясен ангажимент от външните договарящи се страни в близко бъдеще за подновяване на синдикираното финансиране на Parex.Други мерки имат за цел да се гарантира в по-широк план стабилността на банковия сектор в средносрочен и дългосрочен план. Като първа стъпка, държавните органи ще се стремят да възстановят доверието в банковата система. Ще бъдат осъществени целенасочени проверки в банковата система, за да се гарантира, че всички банки са платежоспособни и достатъчно капитализирани. От жизнеспособните банки, които се нуждаят от увеличаване на капитала, ще се изисква да потърсят частно преструктуриране чрез външни инвеститори или сливания, или капиталова подкрепа от дружествата-майки.Почти целият текущ външен дълг се притежава от частния сектор. За да се приведат нивата на дълга в съответствие с устойчив растеж в бъдеще и в допълнение към мерките, свързани с пруденциалните разпоредби, надзора и паричната политика, преструктурирането на дълга е важен компонент на програмата. Ще бъде засилена съответната правна база за преструктуриране на падежите и валутата на настоящия дълг. Ще бъдат изведени като приоритетни и улесняването на процедурите при неплатежоспособност и бързото прилагане на оздравителни планове.Програмата за икономическата политика включва и мерки за структурни реформи в контекста на Лисабонската стратегия като политики за активен трудов пазар и обучение през целия живот, по-голямо участие на частния сектор в дейности, свързани с научно-изследователска и развойна дейност и иновации, мерки за насърчаване на износа и премахване на административната тежест за предприятията.7. Подкрепа от страна на ЕС в рамките на частта от международните усилия, свързанна с механизма за осигуряване на финансова подкрепа за платежния балансПредвид сериозните затруднения на Латвия във връзка с платежния баланс и при условие ,че бъде получен твърд ангажимент от страна на латвийските държавни органи за прилагане на мащабна програма за икономическо оздравяване, Комисията, след консултации с Икономическия и финансов комитет на 12 януари 2009 г., препоръча на Съвета предоставянето на взаимна помощ в съответствие с член 119 от Договора.Освен това, след консултации с Икономическия и финансов комитет, Комисията предложи, след приемането на горепосоченото решение на Съвета за предоставяне на взаимна помощ на Латвия по препоръка от Комисията, Съветът да приеме решение за предоставяне в рамките на механизма на ЕС за държавите-членки (осъществяван в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г.) средносрочна финансова помощ за Латвия от до 3,1 млрд. EUR за подкрепа на устойчивостта на нейния платежен баланс.Средносрочната финансова помощ би била получена в момент, когато Латвия е изправена пред сериозна заплаха от загуба на доверие в нейната финансова система във вътрешен и международен план, има влошаващо се състояние на бюджетните показатели и е подложена на значително финансово напрежение в краткосрочен план. Като цяло помощта е, за да се улесни необходимото стабилизиране във вътрешен и международен план. По оценки общо необходимото финансиране за периода до първото тримесечие на 2011 г. е 7,5 млрд. EUR. Тази сума ще позволи да бъдат посрещнати очакваният дефицит по външните сметки (капиталовата и текущата сметка), тегленето на депозити, недостатъчното удължаване на заемите с настъпващи падежи, грешките и пропуските в платежния баланс и натрупването на международни резерви до пруденциално равнище.Помощта ще бъде предоставена в сътрудничество с МВФ и друга многостранна и двустранна помощ. Тя ще се отпуска на шест транша и условия, свързани с икономическата политика. Предложеното решение ще изтече три години след влизането му в сила. Условията, свързани с икономическата политика, които придружават изплащането на заемите от ЕС, ще бъдат изложени в меморандум за разбирателство, който ще бъде сключен с държавните органи на Латвия; тези условия включват следните основни елементи:Мащабна фискална консолидация за периода до 2011 г. В сравнение с първоначалния бюджет от 14 ноември 2008 г. за 2009 г. се планира много голяма фискална консолидация, имаща за цел бюджетен дефицит, който не превишава 5 % от БВП, и по-нататъшна консолидация през 2010 г. Бюджетни мерки в тази връзка включват: i) приемане на ясно определена средносрочна фискална програма, насочена към намаляване на дефицита на сектор „Държавно управление“ до по-ниско от референтното ниво от 3 % от БВП в Договора до 2011 г.; ii) намаляване в номинално изражение на средното възнаграждение в публичния сектор в рамките на средносрочните бюджетни тавани за разходите с приблизително 15 % през 2009 г.; това следва да се прилага и за местните органи на управление, правителствените агенции и държавните предприятия; iii) премахване на бонусите и подобни плащания; iv) намаляване с поне 5 % на заетостта в публичния сектор и местните органи на управление; v) значителни намаления на субсидиите (без социалните помощи) и разходите за стоки и услуги; vi) изпълнение на проектите, финансирани от ЕС, на планираните преди това равнища.Мерките, с които се поставят финансови условия, имат за цел да се гарантира в по-широк план стабилността на банковия сектор в средносрочен и дългосрочен план. Като първа стъпка, държавните органи ще се стремят да възстановят доверието в банковата система. Ще бъдат осъществени целенасочени проверки в банковата система, за да се гарантира, че всички банки са платежоспособни и достатъчно капитализирани. От жизнеспособните банки, които се нуждаят от увеличаване на капитала, ще се изисква да потърсят частно преструктуриране чрез външни инвеститори или сливания, или капиталова подкрепа от дружествата-майки. Важен етап в този процес беше обявяването поотделно на 18 декември 2008 г. от три основни чуждестранни банкови групи, които са и дружества-майки, на техния ангажимент да останат в Латвия и да поддържат операциите си в тази държава.Преструктуриране на дълга в частния сектор, за да се намали уязвимостта, свързана с високите равнища на задлъжнялост, (външният дълг е притежаван почти изцяло от частния сектор) и в допълнение към мерките, свързани с пруденциалните разпоредби, надзора и паричната политика. Трябва да се засили съответната правна база за преструктуриране на падежите и валутата на настоящия дълг. Трябва да бъдат изведени като приоритетни и улесняването на процедурите при неплатежоспособност и бързото прилагане на оздравителни планове. Това включва изменение на закона за неплатежоспособността, за да се улеснят взаимоотношенията между жизнеспособните предприятия и техните кредитори, и подобряване на рамката за фалити на физически лица.Структурни мерки в областта на политиката по доходите, фискалната дисциплина и бюджетния процес и управление. Законът за бюджета и финансовото управление ще бъдат изменени, за да се засилят разпоредбите относно финансовата отговорност, прозрачността и отчетността, а средносрочната бюджетна рамка ще стане оперативна. Ще се създаде специален комитет, който да наблюдава ограничаването на заплатите и да отправя препоръки, за да се гарантира, че динамиката на заплатите води до възстановяване на конкурентоспособността.Мерки за структурни реформи в контекста на Лисабонската стратегия като политики за активен трудов пазар и обучение през целия живот, по-голямо участие на частния сектор в дейности, свързани с научно-изследователска и развойна дейност и иновации, мерки за насърчаване на износа и премахване на административната тежест за предприятията.За да се осигури необходимата гъвкавост в настоящия пазарен контекст, се предлага да се даде възможност за използване на лихвени суапи при операциите, свързани със заемане на средства за финансирането на кредита. За да се предпази бюджетът на ЕС, контрагентите по евентуален суап ще трябва да са с възможно най-високо кредитно качество.Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на взаимна помощ на ЛатвияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейскaтa общност, и по-специално член 119 от него,като взе предвид препоръката на Комисията, представена след консултации с Икономическия и финансов комитет,като има предвид че:(1) В контекста на необходимостта от много голямо външно финансиране капиталовите и финансови пазари на Латвия неотдавна бяха подложени на натиск, отразяващ общото влошаване на нагласите на пазара и растящата загриженост за състоянието на латвийската икономика, като се имат предвид големите дисбаланси, изразяващи се в голям външен дефицит, и много големия външен дълг, отслабващите публични финанси и високите темпове на инфлация по отношение на разходите и цените. Банковият сектор на Латвия претърпя сериозни проблеми, свързани с ликвидността и доверието. Равнището на резервите от чуждестранна валута намаля и централната банка се намеси, за да запази обвързаността на валутния курс.(2) Съветът осъществяваше редовен преглед на икономическите политики, прилагани от Латвия, по-специално в контекста на програмите за сближаване и националната програма за реформи на Латвия , както и в контекста на докладите за сближаването.(3) Общо нуждата от външно финансиране на Латвия за първото тримесечие на 2011 г. се оценява на 7,5 млрд. EUR.(4) Държавните органи на Латвия поискаха значителна финансова подкрепа от ЕС и други международни финансови институции и държави за поддържане на устойчивостта на платежния баланс.(5) Съществува сериозна заплаха за платежния баланс на Латвия, която дава основание за спешно предоставяне на взаимна помощ от Общността в сътрудничество с МВФ и други донори.(6) Пакетът за финансова помощ ще се предостави при условие, че латвийските държавни органи поемат сериозен ангажимент за прилагане на амбициозна програма за фискална реформа, реформа на финансовата система и структурна реформа за улесняване на необходимото стабилизиране във външен и вътрешен план и за възстановяване на доверието в икономическата политика. Комисията ще осъществява редовно в сътрудничество с икономическия и финансов комитет внимателен преглед на това дали съпътстващите подкрепата условия, свързани с икономическата политика, се изпълняват изцяло.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член единственОбщността предоставя взаимна помощ на Латвия.Адресати на настоящото решение са държавите-членки.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на средносрочна финансова помощ от Общността на ЛатвияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета[5] от 18 февруари 2002 г., за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки, и по-специално член 3, параграф 2 от него,като взе предвид препоръката на Комисията, отправена след консултации с Икономическия и финансов комитет (ИФК),като има предвид че:(1) На [….] Общността реши да предостави взаимна помощ на Латвия.(2) В контекста на необходимостта от много голямо външно финансиране капиталовите и финансови пазари на Латвия неотдавна бяха подложени на натиск, отразяващ общото влошаване на нагласите на пазара и растящата загриженост за състоянието на латвийската икономика, като се имат предвид големите дисбаланси, изразяващи се в голям външен дефицит, отслабването на публични финанси и високите темпове на инфлация на разходите и цените. Банковият сектор на Латвия претърпя сериозни проблеми, свързани с ликвидността и доверието. Равнището на резервите в чуждестранна валута намаля и централната банка се намеси, за да запази обвързаността на валутния курс.(3) Нуждата от външно финансиране на Латвия за първото тримесечие на 2011 г. се оценява на общо 7,5 млрд. EUR.(4) На Латвия следва да се предостави помощ от Общността в размер до 3,1 млрд. EUR в рамките на механизма за осигуряване на средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки, установен в Регламент (ЕО) № 332/2002. Помощта от Общността следва да се предостави успоредно със заем от Международния валутен фонд в размер 1,5 млрд. SDR (1200 % от квотата на Латвия във МВФ от около 1,7 млрд. EUR) в рамките стендбай споразумение с МВФ, сключено на 23 декември 2008 г. Северните държави (Швеция, Дания, Финландия и Норвегия) следва да предоставят съвместно 1,8 млрд. EUR, Световната банка: 0,4 млрд. EUR, Европейската банка за възстановяване и развитие, Чешката република, Полша и Естония: общо 0,5 млрд. EUR, с което сумата на помощта възлиза на 7,5 млрд. EUR за периода до първото тримесечие на 2011 г.(5) Помощта от Общността следва да бъде управлявана от Комисията. Условията, свързани с икономическата политика, които са договорени с държавните органи на Латвия след консултации с ИФК, следва да бъдат изложени в меморандум за разбирателство. Те трябва да включват inter-alia мерки, имащи за цел непосредствено да се намали напрежението по отношение на ликвидността, да се възстанови дългосрочната стабилност на банковия сектор, да се коригират фискалните дисбаланси и да се приемат вътрешни политики, които ще подобрят конкурентоспособността. Мерките следва да включват незабавна и устойчива фискална консолидация, цялостна стратегия за разрешаване на проблемите на банките, увеличен капацитет на регулаторните органи за управлението на кризи, цялостни структурни реформи, както и други важни мерки. Комисията следва да изложи подробно финансовите условия в кредитното споразумение.(6) Помощта следва да се предостави с цел непосредствено да се намали напрежението по отношение на ликвидността и при условие, че се изпълнят условията относно политиките за възстановяване на дългосрочната стабилност чрез укрепване на банковия сектор, коригиране на фискалните дисбаланси и приемане на вътрешни политики, с които ще се подобри конкурентоспособността, като в същото време се запаси тесния марж на колебания на валутния курс около настоящия му централен курс.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 11. Общността предоставя на Латвия средносрочен заем, възлизащ на не повече от 3,1 млрд. EUR, със среден срок до падежа до пет години.2. Финансовата помощ от Общността се предоставя за три години, считано от първия ден след влизане в сила на настоящото решение.Член 21. Помощта се управлява от Комисията по начин, който е в съответствие с ангажиментите на Латвия и препоръките на Съвета. Тези условия ще бъдат изложени в меморандум за разбирателство. Финансовите условия са изложени подробно от Комисията в кредитното споразумение.2. Комисията, в сътрудничество с Икономическия и финансов комитет, проверява редовно дали се изпълняват съпътстващите помощта условия, свързани с икономическата политика. Комисията информира ИФК за възможното рефинансиране на заемите или преструктурирането на финансовите условия.3. Латвия е готова да приеме и изпълни допълнителни мерки за консолидация с цел да се стабилизира икономиката, ако такива мерки са необходими по време на програмата за помощ. Държавните органи на Латвия се допитват до Комисията преди приемането на такива допълнителни мерки.Член 31. Финансовата помощ от Общността се предоставя на Латвия от Комисията на не повече от шест транша, чийто размер ще бъде посочен в меморандума за разбирателство.2. Първият транш ще бъде отпуснат при влизането в сила на кредитното споразумение и меморандума за разбирателство.3. Ако е необходимо за финансирането на заема, е позволено предпазливото използване на лихвени суапи с контрагенти с възможно най-високо кредитно качество.4. Комисията взема решение за отпускането на последващи траншове, след като получи становището на Икономическия и финансов комитет.5. Изплащането на всеки следващ транш е въз основа на задоволително изпълнение на новата икономическа програма (Програма за икономическа стабилизация и възстановяване на растежа) на правителството на Латвия, включена в програмата за сближаване и, по-специално, на специфичните условия по отношение на икономическата политика, изложени в меморандума за разбирателство. Те включват, inter alia:а) Приемане на ясно определена средносрочна фискална програма, насочена към намаляване до 2011 г. на дефицита на консолидирания държавен бюджет до равнище, което не превишава референтното ниво в Договора от 3 % от БВП.б) Изпълнение на бюджета за 2009 г., както е изменен с допълнителния бюджет, приет на 12 декември 2008 г. (и който ще бъде изменен подробно през първото тримесечие на 2009 г.), като се цели дефицит на консолидирания бюджетен дефицит от неповече от 5 % от БВП.в) Намаление в номинално изражение на средните възнаграждения в държавния сектор през 2009 г. с поне 15 % в сравнение с първоначалния бюджет от 14 ноември 2008 г. и с допълнителни 2 % през периода 2010―2011 г.г) Намаляване с поне 5 % на заетостта в държавния сектор и местните органи на управление през 2009 г.д) Подобряване на концепцията и прилагането на бюджетните процедури чрез приемане на фискална рамка и закон за бюджетна реформа.е) Въвеждане на ясна и прозрачна система за заплащане на възнагражденията за пряко наетите служители в държавната администрация и установяване на единна система за планиране и управление на човешките ресурси за институциите в тази администрация.ж) Механизми за гарантиране в по-широк план на средносрочната и дългосрочната стабилност на банковия сектор, включващи широк набор от надзорни мерки, пруденциални мерки и мерки, свързани с паричната политика. С тях трябва да се ограничи растежът на кредитите до устойчиви нива и да се избягва да се разчита в голяма степен на несигурно външно финансиране. Следва да се осъществяват целенасочени проверки в банковата система, за да се гарантира, че всички банки са платежоспособни и достатъчно капитализирани.з) Подходящи мерки по отношение на преструктурирането на дълга на частния сектор. Укрепване на съответната правна база за преструктуриране на падежите и валутата на настоящия дълг. Следва да бъдат изведени като приоритетни и улесняването на процедурите при неплатежоспособност и бързото прилагане на оздравителни планове.и) Гарантиране, че оставащите миноритарни акционери на Parex Bank не се възползват от разрешаването на проблемите на банката и мерките за укрепване на финансовата стабилност чрез пълното национализиране на тази банка.й) Мерки за структурни реформи в контекста на Лисабонската стратегия, прилагани в националната програма за реформи на Латвия, включващи политики за активен трудов пазар и обучение през целия живот, по-голямо участие на частния сектор в научно-изследователска и развойна дейност и иновации, мерки за насърчаване на износа и премахване на административната тежест за предприятията.к) Изпълнение на проекти, финансирани от ЕС, на планираното равнище, за да се подпомогне подобряването на приноса на търгуемия сектор за икономическия растеж.л) Мерки за подобряване на достъпа до финансиране на дружествата и предприемачите, чиито заявления за финансиране от структурните фондове са одобрени, или които може да планират да кандидатстват за финансиране от структурните фондове.Адресат на настоящото решение е Република Латвия. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател  ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО ВЪРХУ БЮДЖЕТА(вж. член 16 от вътрешния правилник)ОБЛАСТ НА ПОЛИТИКАТА: ДЯЛ 01 – ИКОНОМИЧЕСКИ И ФИНАНСОВИ ВЪПРОСИДЕЙНОСТ: ФИНАНСОВИ ОПЕРАЦИИ И ИНСТРУМЕНТИНАИМЕНОВАНИЕ НА ДЕЙНОСТТА: СРЕДНОСРОЧНА ФИНАНСОВА ПОМОЩ ОТ СТРАНА НА ЕС ЗА ЛАТВИЯ1. НАИМЕНОВАНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО: СЪОТВЕТЕН БЮДЖЕТЕН РЕД И ДЯЛ01 04 01 01 Гаранция на Европейския съюз за заеми на Общността, отпуснати за подкрепа на платежния баланс2. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ:Член 119; Регламент № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г.3. ОБЩИ ЦИФРИ ЗА ФИНАНСОВАТА ГОДИНА (В EUR)Този елемент съставлява структурата на гаранцията, предоставена от Европейския съюз. Той ще позволи на Комисията да обслужва дълга (главницата, лихвите и другите разходи) при неплатежоспособност на дебитора (Латвия).Записът в бюджета („p.m.“), отговарящ на бюджетната гаранция, ще се активира само в случай на ефективно мобилизиране на гаранцията. Очаква се, че при нормални обстоятелства едно такова искане за активиране на бюджетната гаранция няма да настъпи.3.а – Текуща годинаНе е приложимоБюджетни кредити за поети задължения |Начални бюджетни кредити за финансовата година (бюджет) |Трансфери |Допълнителни бюджетни кредити |Общо бюджетни кредити: |Бюджетни кредити, вече заделени по друга работна програма |Налично салдо |Сума за предложеното действие |3.б - ПреносиНе е приложимоБюджетни кредити за поети задължения |Преноси |Бюджетни кредити, вече заделени по друга работна програма |Налично салдо |Сума за предложеното действие |3.в - Следваща финансова година:Не е приложимоБюджетни кредити за поети задължения |Начални бюджетни кредити за финансовата година (бюджет) | p.m. |Трансфери |Допълнителни бюджетни кредити |Общо бюджетни кредити |Бюджетни кредити, вече заделени по друга работна програма |Налично салдо |Сума за предложеното действие | p.m. |4. ОПИСАНИЕ НА ДЕЙНОСТТАПредложената средносрочна финансова помощ за Латвия се състои от заем от Общността (който ще се финансира чрез заемане на средства от страна на Общността от международните капиталови пазари) в размер на 3,1 млрд. EUR. Тя ще бъде предоставена в контекста на международен финансов пакет и по-специално на заем от МВФ в размер 1,5 млрд. SDR (около 1,7 млрд. EUR) в рамките стендбай механизма. Северните страни допринасят 1,8 млрд. EUR, а Естония, Чешката република, Полша и ЕБВР също са поели ангажимент за общо 0,5 млрд. EUR.Помощта отразява готовността за подкрепа на Латвия, чийто капиталови и финансови пазари бяха подложени на натиск поради общото влошаване на пазарните нагласи по отношение на нововъзникващите икономики. Със средносрочната финансова подкрепа за Латвия се цели непосредствено да се намали напрежението по отношение на ликвидността, да се възстанови дългосрочната стабилност на банковия сектор чрез неговото укрепване, да се коригират фискалните дисбаланси и да се приемат вътрешни политики, с които ще се подобри конкурентоспособността, като в същото време се запази тесния коридор за колебания на валутния курс. Подкрепеният по този начин пакет по икономическите политики включва незабавна и устойчива фискална консолидация, цялостна стратегия за разрешаване на проблемите на банките, увеличен капацитет на регулаторните органи за управление на кризи, цялостни структурни реформи, както и други важни мерки.Подкрепата, управлявана от Комисията при консултации с Икономическия и финансов комитет, е начин да се гарантира, че ЕК ще продължи да участва активно в оформянето на икономическата политика на Латвия и тази политика ще е в съответствие с поетите от Латвия задължения към ЕС и с препоръките на Съвета, по-специално по отношение на прилагането на националната програма за реформи, както и на програмата за сближаване.Средствата, заети от Общността на капиталовите пазари или от финансови институции с цел отпускането на заем на Латвия, са обхванати от гаранция на Общността. Средствата са заети на капиталовите пазари или от финансови институции. Размерът на главницата на заема, който ще бъде отпуснат на Латвия, възлиза на 3,1 млрд. EUR.Структурата на гаранцията, предоставена от Европейския съюз, ще позволи на Комисията да обслужва дълга в случай на неплатежоспособност на Латвия.За да спази поетите задължения, Комисията може да тегли от наличните си парични средства за временно обслужване на дълга. В такъв случай ще се прилага член 12 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 г. за прилагане на Решение 2000/597/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, 31.5.2000 г., стр. 1).5. ВЪЗПРИЕТ МЕТОД НА ИЗЧИСЛЕНИЕНе е приложимо.6. ГРАФИК НА ПЛАЩАНИЯТА (В EUR)Не е приложимо.Бюджетен ред | Бюджетни кредити | Плащания |Година n | Година n+1 | Година n+2 | Година n+3 | Следващи бюджетни години |Година n |Година n+1 |Година n |Година n+1 |Общо |[1] Дефинирана като общия индекс без енергията и непреработените хранителни продукти.[2] Латвия има дълготрайни традиции в обвързването на валутния курс на нейната валута, лата, от 1994 г. към СПТ и от 2005 г. към еврото. През май 2005 г. Латвия се присъедини към ВКМ II, приемайки едностранно коридор на колебания от +/- 1 % около централния паритетен курс.[3] Данни според националната методология, които не включват местните органи на управление.[4] При тази програма за подпомагане се признава, че по отношение на Латвия ще бъде приложена процедура за прекомерен дефицит през 2009 г.[5] ОВ L 53, 23.2.2002 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година относно националната програма за реформи на Белгия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Белгия за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Белгия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Белгия за 2017 г.
   (2017/C 261/01)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 16 ноември 2016 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който Белгия не беше посочена като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Белгия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1—2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Белгия за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него беше оценен напредъкът на Белгия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, както и напредъкът на Белгия по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 28 април 2017 г. Белгия представи своята национална програма за реформи за 2017 г. и своята програма за стабилност за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               За Белгия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира постепенно да подобри номиналното салдо — от дефицит в размер на 2,6 % от БВП през 2016 г. до -0,1 % от БВП през 2020 г. Средносрочната бюджетна цел, определена при балансирано в структурно отношение състояние на бюджета, се очаква да бъде постигната през 2019 г. Преизчисленото (5) структурно салдо обаче все още показва дефицит от 0,3 % през 2019 г. След като достигна най-високо равнище от почти 107 % от БВП през 2014 г. и спадна до около 106 % от БВП през 2015 г. и 2016 г., съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да намалее до 99 % до 2020 г. съгласно програмата за стабилност за 2017 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. В същото време мерките, необходими за подкрепа на планираните цели за дефицита от 2018 г. нататък, все още не са определени, което допринася за прогнозираното влошаване на структурния баланс през 2018 г., при условие че политиките не претърпят изменения според прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г.

               (7)

               На 22 май 2017 г. Комисията публикува доклад по член 126, параграф 3 от ДФЕС, тъй като Белгия не постигна достатъчен напредък в спазването на целевия показател за намаляване на дълга през 2016 г. След оценката на всички релевантни фактори в доклада се прави заключението, че критерият за дълга следва да се счита за спазен в момента. В същото време през 2017 г. трябва да се вземат допълнителни фискални мерки, за да се гарантира широкото спазване на плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. и 2017 г., взети заедно.

               (8)

               В програмата за стабилност за 2017 г. се посочва, че извънредният приток на бежанци и свързаните със сигурността мерки през 2016 и 2017 г. са оказали значително въздействие върху бюджета, и се предоставят достатъчно доказателства за обхвата и естеството на тези допълнителни бюджетни разходи. Според Комисията допустимите допълнителни разходи през 2016 г. възлизат на 0,08 % от БВП за извънредния приток на бежанци и на 0,05 % от БВП за свързаните със сигурността мерки. През 2017 г. допълнителното въздействие в сравнение с 2016 г. на свързаните със сигурността мерки понастоящем се оценява на 0,01 % от БВП. Разпоредбите, съдържащи се в член 5, параграф 1 и член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97, позволяват обслужването на тези допълнителни разходи, тъй като притокът на бежанци, както и сериозната терористична заплаха са необичайни събития, тяхното въздействие върху публичните финанси на Белгия е значително и устойчивостта няма да бъде засегната, като се даде възможност за временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. Ето защо размерът на изискваната корекция за постигане на средносрочната бюджетна цел за 2016 г. бе намален, за да се вземат под внимание допълнителните разходи, свързани с бежанците и със сигурността. Що се отнася до 2017 г., през пролетта на 2018 г. ще бъде направена окончателната оценка, включително относно допустимите суми, въз основа на наблюдаваните данни, предоставени от белгийските органи.

               (9)

               На 12 юли 2016 г. Съветът препоръча на Белгия да постигне годишна фискална корекция от поне 0,6 % от БВП за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2017 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. има риск от известно отклонение от това изискване през 2017 г. Въпреки това все още съществува риск от значително отклонение от препоръчаната корекция за постигане на СБЦ през 2016 г. и 2017 г., взети заедно. Това заключение не би се променило, в случай че въздействието върху бюджета на извънредния приток на бежанци и на мерките за сигурност бъде приспаднато от изискваната корекция.

               (10)

               През 2018 г. с оглед на фискалното положение на Белгия и по-специално нейното равнище на дълга, се очаква страната да се приспособи по-пълно към средносрочната си бюджетна цел за балансирана бюджетна позиция в структурно изражение. Според общоприетата корекционна матрица съгласно Пакта за стабилност и растеж тази корекция означава изискване за номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (6), който не превишава 1,6 % през 2018 г. Това съответства на годишна структурна корекция от поне 0,6 % от БВП. Ако политиката не бъде променена, съществува риск от значително отклонение от това изискване през 2018 г. Белгия на пръв поглед няма да спази правилото за дълга през 2017 г. и 2018 г. Като цяло Съветът е на мнение, че от 2017 г. ще са необходими допълнителни мерки за съобразяване с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Все пак, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 1466/97, в оценката на бюджетните планове и резултатите следва да бъде взет под внимание бюджетният баланс на държавата членка в контекста на условията на икономическия цикъл. Както се припомня в съобщението на Комисията относно европейския семестър за 2017 г., придружаващо тези специфични за всяка държава препоръки, в оценката на проекта за бюджетен план за 2018 г. и последващата оценка на бюджетните резултати за 2018 г. ще трябва надлежно да бъде взета предвид целта за постигане на фискална позиция, която да допринася за засилване на текущото възстановяване и да осигурява устойчивост на публичните финанси на Белгия. В този контекст Съветът взема под внимание факта, че Комисията възнамерява да извърши цялостна оценка в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, по-специално в условията на икономическия цикъл в Белгия.

               (11)

               Ефективната бюджетна координация е от основно значение в една федерална държава като Белгия, където голяма част от разходните правомощия са възложени на органите на управление на поднационално равнище. В опит за подобряване на вътрешната координация и за транспониране на Договора за стабилност, координация и управление в икономическия и паричен съюз („Фискалния пакт“) федералното правителство и регионалните и общностните правителства сключиха споразумение за сътрудничество през 2013 г. с цел да се определят общи и индивидуални многогодишни фискални стратегии, които ще бъдат наблюдавани от Висшия съвет по финансите. Въпреки това с този процес не беше постигнато официално споразумение относно фискалните траектории, нито бяха установени достатъчно гаранции по отношение на ролята на наблюдател на Висшия съвет по финансите. Тази липса на координация при споделяне на усилието застрашава жизнеспособността на цялата насоченост на страната към нейната средносрочна бюджетна цел, посочена в програмата за стабилност за 2017 г.

               (12)

               Въпреки своя потенциал за стимулиране на растежа в дългосрочен план, публичните инвестиции са много слаби от гледна точка на европейските стандарти, особено спрямо общите публични разходи. Не само публичният капитал е нисък, но е засегнато и качеството на публичната инфраструктура. Като се имат предвид много строгите бюджетни ограничения за всички равнища на управление, запазването на достатъчен марж за инвестиции зависи от преструктурирането на състава на общите публични разходи чрез подобряване на ефективността на обществените услуги и политики и чрез ограничаване на бързото увеличение при някои разходни позиции.

               (13)

               Белгия е постигнала значителен напредък в реформирането на системата за определяне на заплатите. Преразглеждането на закона от 1996 г. за регулиране на договарянето на заплатите има за цел да се запазят ползите от разходната конкурентоспособност, реализирани в резултат на неотдавнашните усилия за задържане на нарастването на заплатите. По-консервативните прогнози и въведените предварителни корекции в изчисляването на нормата за заплатите означават, че реформираната рамка допринася много за подобряване на разходната конкурентоспособност на Белгия спрямо ключови търговски партньори в еврозоната. Освен това реформата предоставя повече гаранции, че държавните мерки за намаляване на разходите за труд, несвързани със заплати, ще бъдат от полза за разходната конкурентоспособност. Реформата разширява и ролята на правителството за предотвратяването на неблагоприятни тенденции по отношение на разходната конкурентоспособност вследствие на прекомерната инфлация. Рамката за колективно договаряне предоставя възможност за близко наблюдение на тенденциите при заплатите и производителността, както и на други фактори за разходната и неразходната конкурентоспособност от страна на организациите на социалните партньори, представени в Централния съвет за икономиката. Тъй като практиката на обвързване на заплатите с инфлацията е все още широко разпространена в много сектори, и в контекста на разширяването на инфлационната разлика между Белгия и съседните ѝ държави, промените в разходите за труд на единица продукция ще останат предмет на строг мониторинг в рамките на европейския семестър.

               (14)

               Известен напредък бе постигнат по отношение на функционирането на пазара на труда. Увеличаването на възрастта за пенсиониране и допълнителните ограничения за ранното пенсиониране насърчават възрастните хора да останат или да се върнат на работа. Постепенното намаляване на данъчното бреме спомогна за повишаване на равнищата на заетост. Създаването на работни места е стабилно, подхранвано от икономическия растеж и подобрената разходна конкурентоспособност. Това също така отразява намаленията на данъците върху труда и ограничаването на ръста на заплатите, които подобриха конкурентоспособността по отношение на себестойността на труда на белгийски дружества. Въпреки това остават редица структурни слабости. Степента на преминаване от безработица или неактивност към заетост е ниска, а общият процент на заетост е забавен поради слабите резултати на определени групи. Те включват нискоквалифицираните лица, младите и по-възрастните работници и хората с мигрантски произход, като работниците, които не са родени в ЕС, но също така и мигрантите второ поколение. Заетостта на хората с мигрантски произход, дори след корекция за други лични характеристики, е сред най-ниската в Съюза. В частност, разликата в трудовата заетост на родените извън ЕС е най-високата в ЕС: при тях равнището на заетост във възрастовата група 20—64 години е била 49,1 % през 2016 г., спрямо 70,2 % за родените в ЕС, а при жените е била дори още по-ниска (39,1 %). През 2015 г. рискът от бедност и социално изключване е бил 50,7 % за гражданите, родени извън ЕС, спрямо 17 % за родените в ЕС. Тези значителни разлики в равнището на заетост между определени групи от населението продължават да водят до хронично недостатъчно използване на работната ръка. Въпреки че текущите регионални реформи на схемите за стимулиране на заетостта целят да рационализират и да адаптират системата, разходната ефективност на взетите политически решения трябва да бъде предмет на редовен мониторинг. Някои проектни характеристики на политиките за целевите групи могат да имат неочакван ефект на изместване. Координацията и комуникацията между отделните нива на политиката и вътре в тях също е от основно значение за ефективността на целевите политики. Данъците, включително социалните вноски, върху ниските заплати и отнемането на социалните обезщетения при навлизане на пазара на труда или при увеличаване на работното време могат да създадат неактивност и „капан“ на ниското възнаграждение.

               (15)

               Известен напредък бе постигнат в реформите в областта на образованието и обучението, насочени към подобряване на равнопоставеността, ключовите компетентности и качеството на образованието. Въпреки добрите средни резултати при сравняване в международен план, делът на най-добрите ученици сред 15-годишните е намалял, а процентът на учениците със слаби постижения е нараснал. В допълнение, неравенствата в образованието, свързани със социално-икономическото положение, са над средните за Съюза и ОИСР. Разликата в резултатите въз основа на мигрантския произход също е голяма, като мигрантите от второ поколение имат съвсем малко по-добри постижения в сравнение с тези от първо поколение, дори ако се вземе предвид социално-икономическото положение. Справянето с неравнопоставеността в образованието ще изисква широк политически отговор, който надхвърля образователната система. Бързият растеж на броя на учениците, и по-специално сред учениците с мигрантски произход (техният дял се е увеличил от 15,1 % през 2012 г. на 17,7 % през 2015 г.), ще засили проблема с равнопоставеността. Освен това Белгия е изправена пред недостиг на квалифицирани учители и учителите не винаги са добре подготвени или подкрепяни да се справят с все по-разнородната гама от ученици. Основните причини са трудността да се привлекат най-подходящите студенти и кандидати към професията, големият процент на напускания на започващи учители и отсъствието на част от учителите за преподаване. Също така сегашната продължителност от 3 години на курса за първоначално обучение на преподавателите е относително кратък в Белгия. Реформите в образованието и обучението са от ключово значение за подобряване на участието на пазара на труда на нискоквалифицираните млади хора и за подпомагане на прехода към икономика, основана на знанието.

               (16)

               Неразходното измерение на конкурентоспособността все още се нуждае от подобрения. По-високият ръст на производителността и разширяването на инвестициите в създаването на интелектуален капитал, по-специално за възприемане на цифрови технологии, са от съществено значение в това отношение. Въпреки че публичната система за научни изследвания е с високо качество, за постигането на по-добри резултати в областта на иновациите ще се изисква по-голямо разпространение на знания в по-слабо производителните сектори. Всички федерални органи признават тази необходимост и през последните години са приели различни стратегии и мерки за насърчаване на иновациите. Въпреки това за поощряването на такива разработки може да се направи повече в полза на рамковите условия за иновации. Освен това изглежда, че има възможности за подобряване на ефикасността и ефективността на публичното подпомагане за научноизследователска дейност и иновации в Белгия, по-специално при оценяване на възможния ефект на изтласкване и по-нататъшно опростяване на цялостната система.

               (17)

               Ограничен напредък бе постигнат в премахването на оперативните ограничения и ограниченията пред установяването в търговията на дребно. Вследствие на шестата държавна реформа, с която върху регионите бяха прехвърлени компетенциите за установяването в областта на търговията на дребно, бяха въведени нови регионални закони за опростяване на административната процедура за издаване на разрешение. Въпреки това съществува широко поле за тълкуване на някои разпоредби, което може да доведе до неоправдани бариери за навлизане на пазара. Потребителските цени продължават да бъдат по-високи от тези в съседните държави членки, над нивото, което може да се обясни с по-високи разходи за труд. Необходима е всеобхватна стратегия за справяне с тези проблеми, за да се гарантира, че потребителите могат да се възползват от конкурентен пазар и по-ниски цени.

               (18)

               Високата степен на регулиране в мрежовите индустрии и в някои професионални услуги ограничава конкуренцията в Белгия, в частност за агентите на недвижими имоти, архитектите и счетоводителите. Пречките включват ограничения за притежаването на акции и сформирането на дружества за архитектите, в допълнение към другите изисквания; правила за несъвместимост, които забраняват едновременното упражняване на друга икономическа дейност за всички видове счетоводни професии; ограничения на достъпа на агентите на недвижими имоти до професията; както и ограничения за притежаването на акции и правото на глас. Намаляването на тези пречки би могло да доведе до по-интензивна конкуренция, която води до навлизането на пазара на повече предприятия, както и до ползи за потребителите от по-ниските цени. През януари 2017 г. Комисията представи пакет от мерки за преодоляване на пречките на пазарите на услуги. Този пакет включва различни препоръки за реформа, отправени към Белгия за преодоляване на тези предизвикателства.

               (19)

               Транспортната мрежа изпитва една от най-острите нужди от инвестиции. Все по-големият проблем със задръстванията в пиковите часове намалява привлекателността на страната за чуждестранните инвеститори и води до значителни икономически и екологични разходи. Белгия също така страда от сериозни проблеми, свързани със замърсяването на въздуха, и не се очаква да постигне целта си за намаляване на емисиите извън СТЕ с 15 % през 2020 г. в сравнение с 2005 г., въпреки че най-вероятно ще изпълни ангажиментите си съгласно законодателството на Съюза в областта на климата, като използва съществуващите разпоредби за гъвкавост. Най-неотложните предизвикателства са да се подобри основната железопътна и пътна инфраструктура и да се добавят липсващите връзки между основните икономически центрове. Същевременно е важно да се разреши проблемът със задръстванията в пиковите часове чрез подобряване на услугите на обществения транспорт, оптимизиране на управлението на трафика и премахване на вредните пазарни ефекти и на неблагоприятните данъчни стимули, като например благоприятното третиране на служебните автомобили. Друго предизвикателство е свързано с адекватността на производството на електроенергия на вътрешния пазар и сигурността на доставките като цяло. Непланираното спиране на работата на няколко ядрени инсталации породи опасения относно начина за постигане на баланс между търсенето и предлагането на електроенергия, но многократно променяният график за извеждане от експлоатация на ядрените съоръжения продължава да създава климат, който не благоприятства вземането на дългосрочни инвестиционни решения. Въпреки че рисковете за доставките са овладени в краткосрочен план, по-специално чрез увеличаване на стратегическия резерв, и въпреки че бе отбелязан известен напредък в увеличаването на инфраструктурните връзки, все още са необходими значителни инвестиции в дългосрочен план. Освен допълнително увеличение на инфраструктурните връзки е необходимо да се изградят интелигентни енергийни мрежи за управление на търсенето. Като се имат предвид значителното време за проектите в енергийния сектор и голямата нужда от заместващи мощности през следващото десетилетие, ще бъдат необходими бързи действия, по-специално под формата на подходяща правна рамка, която освен това да насърчава развитието на гъвкави мощности (напр. производство, съхранение и управление на търсенето).

               (20)

               Белгия е отбелязала известен напредък в реформата на данъчната система, по-специално чрез прехвърляне на данъчната тежест от труда към други данъчни основи, което постепенно ще намали данъчната тежест върху труда. Данъците върху труда, включително социалните вноски, се намаляват на няколко етапа в периода между 2016 г. и 2020 г. Последиците от текущата данъчна реформа започват да се конкретизират. Въпреки това данъчната система продължава да е сложна; данъчните основи се подкопават от специфични изключения, приспадания и намалени данъчни ставки. Някои от тях водят до загуба на приходи, вредни икономически ефекти и голяма административна тежест. Прехвърлянето на данъчната тежест не изглежда неутрално от бюджетна гледна точка, тъй като намаленията на данъците върху труда бяха само частично компенсирани от увеличения на другите данъци, в т.ч. на данъците върху потреблението. Все още има значителни възможности за подобряване на структурата на данъчната система чрез допълнително разширяване на данъчната основа, което да даде възможност както за по-ниски законоустановени ставки, така и за по-малко вредни ефекти. Съществува и значителен потенциал за „екологично“ прехвърляне на данъчната тежест, произтичащо, наред с другото, от по-благоприятното данъчно третиране на служебните автомобили и на картите за покупка на гориво. Това третиране възпрепятства по-нататъшния напредък в справянето със задръстванията, замърсяването на въздуха и емисиите на парникови газове. Правителството предвижда промени в системата на служебните автомобил, но ползата за околната среда от тази реформа вероятно ще бъде ограничена.

               (21)

               В рамките на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Белгия и го публикува в доклада за страната от 2017 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2017 г., на националната програма за реформи за 2017 г. и на последващите мерки, свързани с препоръките, отправени към Белгия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Белгия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки.

               (22)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището (7) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

         ПРЕПОРЪЧВА на Белгия да предприеме следните действия през 2017 г. и 2018 г.:

               1.

               Да положи значително фискално усилие през 2018 г. в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, като отчита необходимостта от укрепване на текущото възстановяване и осигурява устойчивост на публичните финанси на Белгия. Да използва извънредните приходи, напр. постъпленията от продажбата на активи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. Да постигне споразумение за задължително разпределение на фискалните цели между отделните равнища на управление и да гарантира независим фискален мониторинг. Да премахне данъчните разходи с отрицателно въздействие. Да подобри състава на публичните разходи, за да се създадат възможности за инвестиции в инфраструктурата, включително в транспортната инфраструктура.

               2.

               Да гарантира, че групите в най-неравностойно положение, включително хората с мигрантски произход, имат равни възможности за участие в качествено образование, професионално обучение и на пазара на труда.

               3.

               Да насърчава инвестициите в създаването на интелектуален капитал, по-специално с мерки за повишаване на възприемането на цифровите технологии и разпространението на иновациите. Да повиши конкуренцията на пазарите за професионални услуги и за търговия на дребно и да засили пазарните механизми в мрежовите индустрии.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл и без отчитане на еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методика.

      (6)  Нетните разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


				|

		52013DC0366

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Люксембург за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за периода 2012—2016 г. /* COM/2013/0366 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Люксембург
за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Люксембург
за периода 2012—2016 г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като взе
предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121, параграф 2
и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На
26 март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова стратегия
за растеж и
работни
места — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена координация
на
икономическите
политики, която
стратегия ще
се
съсредоточи
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)       На
13 юли 2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на
21 октомври
2010 г. прие
решение
относно насоките
за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
двата акта
заедно
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на
националните
си
икономически
политики и
политики по
заетостта.
(3)       На
29 юни 2012 г. държавните
и
правителствените
ръководители
взеха решение
относно Пакт
за растеж и
работни места,
с който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се използват
всички
възможни
лостове,
инструменти
и политики. Те
взеха решение
относно
действията,
които да бъдат
предприети
на равнище
държави
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането на
целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На
6 юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на
Люксембург
за 2012 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на
Люксембург
за периода 2011—2015 г.
(5)       На
28 ноември 2012 г.
Комисията
прие
Годишния обзор
на растежа[5], с
което
постави
началото на
Европейския
семестър за
координация
на
икономическите
политики за
2013 г. Също на
28 ноември 2012 г.
въз основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси Комисията
прие Доклада
за механизма
за
предупреждение[6], в
който не
посочи
Люксембург
като една от държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)       На
14 март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа. Той
подчерта
необходимостта
от провеждане
на
диференцирана
и благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми в
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната администрация.
(7)       На
26 април 2013 г.
Люксембург
представи
програмата
си за
стабилност
за 2013 г.,
обхващаща периода
2012—2016 г., и своята
национална
програма за
реформи за
2013 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
за 2013 г.
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози в
програмата е
реалистичен.
По-специално,
залегналият
в програмата
сценарий за
2013 г. е много
близък до
пролетната
прогноза на
Комисията от
2013 г., докато за
2014 г. той е
малко
по-оптимистичен.
Средносрочните
прогнози за
дефицита
следват леко
оптимистичен
сценарий за
растежа,
надминаващ
нивото на
потенциалния
растеж. Целта
на
изложената в
програмата
бюджетна
стратегия е
намаляване
на дефицита
от 0,8% от БВП през
2012 г. на 0,6% от БВП
през 2014 г.
Прогнозира
се обаче, че
през
последните
години от
периода, обхванат
от
програмата,
дефицитът ще
се увеличи,
достигайки
до ниво от 1,3 %
от БВП и през
2015 г., и през 2016 г.
Това е
следствието
от
въвеждането
на новите
правила за ДДС
за
електронните
услуги, които
влизат в сила
на 1 януари
2015 г. и чрез
които
Люксембург ще
осигури
съответствие
с правилата
на ЕС.
Съгласно
тези правила
приходите от
ДДС от
дейности в
сектора на електронната
търговия ще
се
прехвърлят
от държавата,
в която се
намира
доставчикът,
към
държавата, в
която
пребивава
потребителят.
По прогнози
на властите
ефектът от
новите
правила ще
бъде
намаляване
на приходите от
ДДС с 1,4 % от БВП.
Правителството
вече обяви,
че
стандартната
ставка на ДДС
ще бъде увеличена
с цел да се
компенсира
част от загубата
на приходи.
Програмата
за
стабилност за
2013 г.
потвърждава
предишната
средносрочна
бюджетна цел
(СБЦ) за
структурен
излишък в
размер на 0,5% от
БВП. СЦБ е в
съответствие
с
изискванията
на Пакта за
стабилност и растеж.
Въз основа
както на
пролетната
прогноза на
Комисията от
2013 г., така и на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно салдо
в програмата,
се очаква
Люксембург
да отбележи
структурен
излишък от 0,1 %
от БВП, което
е под СБЦ,
през 2012 г., и да
постигне
своята СБЦ
през 2013 г.
Прогнозира
се обаче, че
Люксембург
отново ще се
отклони от
своята СБЦ от
2014 г. с 0,3 % от БВП
и дори с още
повече през
2015 г. и 2016 г.
Националните
органи
препотвърдиха
целта си за
връщане към
СБЦ най-късно
през 2017 г. с цел
осигуряване
на по-голяма
свобода на
действие.
През 2012 г. брутният
държавен
дълг е
възлизал на
20,8 % от БВП,
което е доста
под
референтната
стойност от
Договора.
(9)       През
последните
години
Люксембург
съумя да
задържи
бюджетния си
дефицит под
прага от 3 % от
БВП, като по
този начин
избегна откриването
на
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Това
се дължеше
повече на
високите приходи,
отколкото на
ограничаване
на разходите.
По-конкретно,
се счита, че
през 2012 г.
темпът на
нарастване
на
държавните
разходи, без да
се отчитат
дискреционните
мерки по отношение
на приходите,
е надхвърлил
целевия показател
за разходите,
определен в
Пакта за
стабилност и
растеж. Счита
се, че отклонението
на темпа на
нарастване
на държавните
разходи от
целевия
показател за
разходите ще
достигне 1,3 %
от БВП, което
е над прага
от 0,5 % от БВП,
определен в
Регламент (EО)
№ 1466/97. Въпреки
това, за да се
окачестви
това
отклонение, е
необходимо
да се извърши
цялостна
оценка, като
се вземат предвид
други
фактори: i)
през 2012 г.
дефицитът се
е увеличил в
структурно
отношение
само с 0,2 % от
БВП; ii) предвид
малките
размери на
страната и
степента ѝ на
отвореност
икономиката
на
Люксембург е
силно променлива;
и iii) според
пролетната
прогноза на
службите на
Комисията от
2013 г.
Люксембург
трябва да
достигне
своята СБЦ
още през 2013 г.
Всички тези
елементи
сочат, че
отклонението
не е със
структурен
характер.
Въпреки това
високата
променливост
на приходите,
събирани от
държавното
управление
на Люксембург,
която до
момента води
до приходи над
планираните,
представлява
риск за устойчивостта
на
публичните
финанси. За
по-ефективното
справяне с
тези рискове
следва да се
установят
със закон
както
ограниченията
по отношение
на дълга,
така и
ограниченията
на разходите.
Освен това
трябва да се
посочи орган,
който да
упражнява
мониторинг, и
предварително
да се
определят
действия в случай
на
неспазване
на
ограниченията.
Влизането в
сила на
1 януари 2015 г.
на
гореспоменатия
пакет за ДДС
и силният
негативен
ефект върху
събирането
на данъци,
който ще
последва от
него,
илюстрират
колко важно е
за Люксембург
да въведе
средносрочна
бюджетна
рамка.
По-конкретно,
това ще
изисква
особено
предпазлива
фискална
позиция през
2014 г.
(10)     Понастоящем
по-малко от
една трета от
данъчните
приходи се
събират от
данъци върху
потреблението,
отчасти
заради
умерената стандартна
ставка на ДДС
и намалените
ставки на
ДДС.
Люксембург е
на първо
място в ЕС по
брой на
категориите
стоки и
услуги, спрямо
които се
прилагат
намалени
ставки на ДДС.
Наличието на
голям
финансов
сектор, освободен
от ДДС, също
допринася за
ниското съотношение
на приходите
от ДДС към
БВП. Като цяло
Люксембург
разполага с
възможности за
събирането
на приходи
чрез
по-широкото прилагане
на
стандартната
ставка на
ДДС. Освен
това
системата за
корпоративно
данъчно
облагане в
Люксембург
се
характеризира
със силни
стимули към
задлъжняване,
което
допринася за
високото
съотношение
на частния дълг
към БВП.
(11)     Приетата
в Люксембург
през
декември 2012 г.
пенсионна
реформа може
да се счита
само за първа
крачка в
правилната
посока. Дори
при отчитане
на повечето
аспекти на
приетата пенсионна
реформа
Люксембург
все пак ще трябва
да приложи
политики за
укрепване на
дългосрочната
устойчивост,
еквивалентни
на трайно
подобрение
от 8,6 процентни
пункта от БВП
в първичното
салдо, за да
се справи с
дефицита в
пенсионната
система.
Следователно
Люксембург
трябва да предприеме
по-нататъшни
стъпки в
пенсионната реформа.
Въвеждането
на таван за
корекциите в
размера на
пенсиите,
основаващ се
на ръста на
реалните
заплати, би
увеличило
пенсионния
резерв, а
обвързването
на законоустановената
пенсионна
възраст с
очакваната
продължителност
на живота би
помогнало да
се осигури
дългосрочната
устойчивост
на пенсионната
система.
Освен това
следва да се
намалят
възможностите
за ранно
пенсиониране
и да се
увеличи
привлекателността
на по-късното
пенсиониране.
Прогнозира
се също така,
че въздействието
на разходите
за
дългосрочни грижи
върху
фискалната
устойчивост
ще допринесе
с
2,1 процентни
пункта към
липсата на
устойчивост
на
Люксембург.
Очакваното увеличение
както на броя
на
възрастните
хора, така и
на броя на
лицата на
издръжка в Люксембург
е високо в
сравнение
със средното
за ЕС.
(12)     Производителността
на
Люксембург в
момента е
доста висока.
Възможностите
за действие
за
увеличаване
на
производителността
обаче
намаляват.
Следователно
увеличаването
на разходите
за труд за
единица продукция
трябва да се
ограничи,
като се
гарантира по-добра
зависимост
между
заплатите и
производителността.
Люксембург
предприе мерки
за
ограничаване
на ръста на
заплатите чрез
модулиране
на системата
за индексация
между 2012 г. и
2014 г. Въпреки
това тази
реформа има
само
временен
характер и не
гарантира, че
заплатите ще
се променят в
съответствие
с
производителността
в
дългосрочен
план.
Производителността
не е една и
съща в различните
сектори на
икономиката
и равнището
на
производителността
във
финансовия
сектор е
почти два
пъти
по-високо от
това в останалите
сфери на
икономиката.
По отношение
на конкурентоспособността
на
Люксембург ще
е налице
значителен
риск от 2015 г.
нататък, когато
автоматичната
система за
индексиране
отново ще се
прилага по
обичайния
начин.
Следователно
трябва да се
предприемат
допълнителни
мерки за
по-трайното
реформиране
на системата
за
определяне
на заплатите,
за да се
избегне
по-нататъшно
намаляване
на
конкурентоспособността
в бъдеще.
(13)     Икономиката
на
Люксембург е
силно зависима
от финансовия
сектор, който
генерира
около 30 % от
общата
добавена
стойност и 25 %
от събраните
фискални
приходи. За
да се запази
конкурентоспособността
на страната в
бъдеше, ще е необходимо
да се развият
алтернативни
„ниши на
компетентност“.
Люксембургската
система за
научни
изследвания
и иновации обаче
продължава
да е много
слаба и
страната не е
на път да
изпълни
целта си за
интензитета
на
научноизследователската
и развойна
дейност
(НИРД) за 2020 г.
Резултатите
на Люксембург
по
показателите
за
сътрудничество
между
публичните
научноизследователски
институции и
предприятията
са далеч под
средните за
ЕС и
отразяват
съществуваща
в момента
липса на
връзки между
НИРД в частния
сектор и
публичната
система за
научни изследвания.
Люксембург
следва да
противодейства
на низходящата
тенденция в
интензитета
на НИРД на
страната,
по-специално
като
спомогне за
засилване на
интензитета
на НИРД от
страна на
бизнеса.
Разработването
на по-целенасочена
стратегия за
интелигентно
специализиране
би могло да
играе
решаваща
роля за постигане
на
максимални
икономически
ефекти от
публичното
финансиране
за научни
изследвания,
по-специално
като осигури
ефект на лоста
по отношение
на частните
инвестиции.
Този целеви
подход
следва да
бъде допълнен
от
широкообхватна
хоризонтална
политика,
съсредоточена
върху
развитието и
растежа на
иновационни
предприятия.
(14)     Младежката
безработица
продължава
да е висока — 18 %,
и в голяма
степен
зависи от
образователното
равнище.
Живущите в
страната млади
хора са
изправени
пред силна
конкуренция
за работни
места от
страна на
лица от
чужбина,
които често
са
по-квалифицирани.
Въпреки че
Люксембург
демонстрира
силен
ангажимент
за борба с младежката
безработица,
са
необходими
допълнителни
усилия. За да
се постигне
максимален
ефект,
предприетите
мерки трябва
да бъдат
интегрирани
в
широкообхватна
стратегия за
реформа,
включително
засилени
политики за
активизиране
с цел борба
със зависимостта
от социални
помощи.
Люксембург
отчита
сравнително
слаби
резултати в
изследването
PISA при
тестването
на основните
умения на
младите хора.
Необходими
са
допълнителни
мерки, за да
се
противодейства
на
наблюдаваната
от 2006 г. насам
негативна
тенденция
при четенето,
математиката
и науките.
Трябва да се положат
допълнителни
усилия, за да
се подобрят и
насочат
образователните
ресурси за
училищата с
ученици в
неравностойно
положение и
да се
увеличат
наличните
ресурси за
езикова
помощ и
помощни
учебни
занятия. Конкретните
предизвикателства,
пред които
лицата от
мигрантски
произход са
изправени на
пазара на
труда, трябва
допълнително
да се изследват
и да се
предприемат
целеви мерки
за тяхното
преодоляване,
включително
по отношение
на езиковите
умения. В
този контекст
особено
внимание
следва да се
обърне на
професионалното
образование
и обучение.
Трябва да се
предприемат
допълнителни
мерки за
подобряване
на
образованието
в ранна детска
възраст и
намаляване
на броя на
преждевременно
напускащите
училище,
особено по отношение
на
мигрантите.
Пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници
трябва да се
подобри,
включително
чрез повишаване
на квалификацията.

(15)     Люксембург
се е
ангажирал до
2020 г. да намали емисиите
си на
парникови
газови в
секторите,
непопадащи в
схемата за
търговия с
емисии, с 20 %
спрямо 2005 г., но
се очаква да
не успее да изпълни
целта си с 27 %
процентни
пункта. През 2010 г.
секторът на
транспорта е
генерирал 64 %
от емисиите,
непопадащи в
схемата за
търговия с
емисии, и
представлява
основно
предизвикателство
за
Люксембург.
Въведените в
момента
мерки ще
допринесат
само за около
една трета от
необходимото
за постигане
на целта
намаляване
на емисиите
на парникови газове.
Следователно
е необходимо
значително
засилване на
мерките,
по-специално
чрез
увеличаване
на данъчното
облагане на горивата,
така че да се
намали
разликата
спрямо
облагането в
съседните
страни.
Реформата на
данъка върху
превозните
средства
също трябва
да бъде
ускорена.
Люксембург
следва да продължи
с
изпълнението
на проекти,
насърчаващи
използването
на
обществения
транспорт.
Страната
следва да
въведе
таксуване за
задръстване
по пътищата,
за да поощри
преминаването
към
използване
на
обществения
транспорт.
Трябва да се
способства
за изграждането
на по-добри
връзки на
обществения
транспорт
със
съседните
региони.
(16)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
извърши
всеобхватен
анализ на
икономическата
политика на
Люксембург.
Тя извърши
оценка на
програмата
за
стабилност и
на
националната
програма за
реформи.
Комисията
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Люксембург,
но и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в препоръки 1―6
по-долу.
(17)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на
Люксембург,
като
становището
му[7]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(18)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
също така
извърши
анализ на
икономическата
политика на
еврозоната
като цяло. На
тази основа
Съветът
отправи
специфични
препоръки
към
държавите
членки, чиято
парична
единица е
еврото.
Люксембург
следва също
така да
гарантира
цялостното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки,
ПРЕПОРЪЧВА
на
Люксембург
да
предприеме
следните действия
в периода
2013—2014 г.:
1.           Да
запази
стабилна
фискална
позиция и да
не се
отклонява от
средносрочната
цел, за да гарантира
дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси,
по-специално
като взема
предвид
неявните
задължения,
свързани със
застаряването
на
населението. Да
засили
фискалното
управление,
като приеме
средносрочна
бюджетна
рамка,
обхващаща
сектор
„Държавно
управление“ и
съдържаща многогодишни
разходни
тавани, и
въведе независимия
мониторинг
на бюджетните
правила;
2.           Да
предприеме
мерки по
отношение на
стимулите
към
задлъжняване
в
корпоративно
данъчно
облагане и да
разшири
приложението
на
стандартната
ставка на
ДДС;
3.           Да
ограничи
разходите,
свързани със
застаряването
на
населението,
като увеличи
ефективността
на разходите
за
дългосрочни
грижи,
по-специално
чрез по-силен
акцент върху
превенцията,
рехабилитацията
и самостоятелния
живот, както
и като засили
наскоро приетата
пенсионна
реформа,
предприеме
допълнителни
мерки, за да
ограничи
ранното пенсиониране,
и увеличи
действителната
пенсионна възраст,
включително
чрез
обвързване
на законоустановената
пенсионна
възраст с очакваната
продължителност
на живота;
4.           Отвъд
сегашното
замразяване
да предприеме
по-нататъшни
структурни
мерки, в
консултации
със социалните
партньори и в
съответствие
с националните
практики, за
реформиране
на системата
за
определяне
на заплатите,
включително
тяхното
индексиране,
за да направи
така, че тя
по-добре да
реагира на
промените в
производителността,
секторните
тенденции и условията
на пазара на
труда и да
способства
за конкурентоспособността. Да
активизира
усилията за
диверсифициране
на
структурата
на
икономиката,
като насърчава
частните
инвестиции в
научните изследвания,
по-специално
чрез
развиване на сътрудничеството
между публичните
научноизследователски
институции и
предприятията;
5.           Да
активизира
усилията за
намаляване
на младежката
безработица,
като подобри
замисъла и
наблюдението
на активните
политики по
заетостта. Да
подобри
общото и
професионалното
образование,
за да осигури
по-добро
съответствие
между
квалификациите
на младите
хора и
търсенето на
пазара на
труда,
особено за
лицата с
мигрантски
произход. Да
предприеме
решителни
действия за
увеличаване
на участието
на
по-възрастните
работници на
пазара на
труда,
включително
като
подобрява
пригодността
им за заетост
чрез схеми за
учене през
целия живот;
6.           Да засили
мерките за
постигане на
целта за намаляване
на емисиите
на парникови
газове,
непопадащи в
схемата за
търговия с
емисии,
по-специално
чрез
увеличаване
на данъчното
облагане на
енергийните
продукти за
транспорта.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2013) 366 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[4]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от
22 април 2013 г.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.