title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Гърция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Гърция за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/42

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Гърция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Гърция за 2019 г.
      (2019/C 301/08)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. Тя взе предвид Европейския стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 21 ноември 2018 г. Комисията прие също Доклада за механизма за предупреждение, в който Гърция е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръка от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз Гърция следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на Препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1 и 2 по-долу. За изпълнението на Препоръката за еврозоната ще помогнат по-специално реформите в съответствие с ангажиментите, поети за периода след приключването на програмата, и насочването на икономическата политика, свързана с инвестициите, към посочените области.

                  (3)

                  Докладът за Гърция за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бе оценен напредъкът на Гърция в изпълнението на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В доклада беше включен и задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г. Анализът на Комисията ѝ е дал основание да заключи, че в Гърция са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. Установените дисбаланси са свързани по-специално с високия държавен дълг, отрицателната нетна международна инвестиционна позиция, големия обем на необслужваните кредити в счетоводните баланси на банките и все още високия процент на безработица. Освен това, за да се усети напълно тяхното въздействие, ще бъде необходимо започнатите през последните години задълбочени институционални и структурни реформи за модернизиране на икономиката и държавата да се прилагат постоянно в продължение на много години.

                  (4)

                  Гърция представи националната си програма за реформи за 2019 г. на 26 април 2019 г., а програмата си за стабилност за 2019 г. — на 30 април 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление (5).

                  (6)

                  Понастоящем спрямо Гърция се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и преходното правило за дълга. Тя следва също така да поддържа стабилна фискална позиция, която гарантира спазване на целта по Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1226 на Съвета (6) за размер на първичния излишък от 3,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) за 2018 г. и в средносрочен план. През пролетта на 2018 г. Съветът не публикува специфична за Гърция препоръка в контекста на европейския семестър, тъй като в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7) по онова време Гърция бе освободена от наблюдение и оценка в рамките на европейския семестър, предвид че изпълняваше програма за макроикономически корекции. Рамката за периода след приключването на програмата за Гърция предполага задействане на засилено наблюдение на Гърция заедно с повторното ѝ интегриране в европейския семестър за координация на икономическите и социалните политики, като същевременно се оптимизират полезните взаимодействия между засиленото наблюдение и европейския семестър.

                  (7)

                  В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира номинален излишък между 1,1 % и 1,7 % от БВП през периода 2019—2022 г. Правителството определи средносрочната си бюджетна цел — бюджетен излишък от 0,25 % от БВП в структурно изражение, считано от 2020 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (8) се планира тази средносрочна бюджетна цел да бъде преизпълнявана през целия програмен период и съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне постепенно до 153,3 % през 2022 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози бе потвърден от независим орган и е реалистичен. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 1,9 % от БВП през 2019 г. и 0,8 % от БВП през 2020 г., което е над средносрочната бюджетна цел. Очаква се консолидираният държавен дълг да продължи да намалява и да спази преходното правило за дълга през 2019 г. и правилото за дълга през 2020 г. Като цяло въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. и следователно с изключение на новите мерки, приети след крайния срок, от Гърция се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2019 и 2020 г. Въз основа на същата прогноза беше счетено също така, че Гърция спазва целта за първичен излишък от 3,5 % от БВП, контролирана по линия на рамката за засилено наблюдение.

                  (8)

                  В програмата за стабилност и прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. не са включени новите постоянни мерки, обявени и приети скоро след съответното им представяне и крайни дати. Според оценката на Комисията фискалното въздействие на тези мерки ще надхвърли 1,0 % от БВП през 2019 г. и през следващите години. Счита се също така, че приемането на тези нови мерки представлява риск за договорената цел за първичен излишък, контролирана по линия на рамката за засилено наблюдение и определена с Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1226. Освен това се очаква новите мерки да доведат до намаляване на структурното салдо, което поражда опасения относно постигането на средносрочната бюджетна цел през 2020 г. През есента на 2019 г. ще бъде направена повторна оценка, която ще включва преразглеждане на приложимия референтен показател за процента на нарастване на нетните разходи през 2020 г. Според прогнозите консолидираният държавен дълг ще продължи да намалява, но е възможно да възникнат някои рискове за спазването на референтния показател за намаляването на дълга. В резултат на тези новоприети мерки ще бъде необходимо през есента да се направи повторна оценка.

                  (9)

                  След успешното приключване на своята програма за финансова помощ по линия на Европейския механизъм за стабилност Гърция подлежи на рамка за наблюдение след приключване на програмата, интегрирана в европейския семестър, както и на засилено наблюдение в съответствие с Регламент (ЕС) № 472/2013. Задействането на засиленото наблюдение по отношение на Гърция в съответствие с решения за изпълнение (ЕС) 2018/1192 (9) и (ЕС) 2018/338 (10) на Комисията потвърждава факта, че в средносрочен план страната трябва да продължи да приема мерки за справяне с източниците или потенциалните източници на макроикономически дисбаланси, като същевременно изпълнява структурни реформи за подкрепа на стабилен и устойчив икономически растеж. Гърция пое ангажимент в рамките на заседанието на Еврогрупата от 22 юни 2018 г. да продължи всички ключови реформи по програмата до пълното им завършване. Гърция се ангажира също така с изпълнението на специфични действия, свързани с фискалните и фискално-структурните политики, социалното подпомагане, финансовата стабилност, пазара на труда и продуктовите пазари, приватизацията и публичната администрация. Гърция подлежи на тримесечно отчитане на напредъка в изпълнението на ангажиментите, поети в рамките на засиленото наблюдение, като в случай на благоприятен доклад на шестмесечна основа може да се проправи пътят за освобождаване от мерките за опрощаване на дълга в годишен размер на 0,7 % от БВП. През април 2019 г. Еврогрупата постигна съгласие по освобождаването на първия транш от мерките за дълга, зависещи от осъществяването на определена политика, в размер на 970 милиона евро. Третият доклад за засиленото наблюдение, в който се оценява напредъкът на Гърция в изпълнението на поетите от страната ангажименти, беше публикуван на 5 юни 2019 г.

                  (10)

                  Реформите, които подобряват бизнес средата и качеството на институциите, по-специално ефективността на съдебната система, ще насърчат икономическата устойчивост в Гърция, ще подобрят платежната дисциплина и следва да се отразят съществено на инвестиционните решения и на привличането на предприятията. Въпреки неотдавнашните подобрения гръцката съдебна система все още е изправена пред предизвикателства и показва слабости, тъй като времето за вземане на решение често е прекалено дълго и натрупаните закъснения се отразяват върху производителността на съдилищата. Ето защо е от ключово значение да бъдат предприети по-нататъшни целенасочени действия в тази област, включително за да се улесни безпроблемното функциониране на финансовата система, както и за да се способства за освобождаването на инвестиционен потенциал.

                  (11)

                  Периодът от няколко години на недостатъчни инвестиции е довел до сериозни пропуски в инвестициите в Гърция. Увеличаването на стимулиращите растежа инвестиции ще бъде от основно значение като фактор за дългосрочен растеж и за намаляване на регионалните различия. Реформите във финансовия сектор, насочени към разширяване на предлагането на кредити, ще играят ключова роля за подкрепата на инвестициите. В доклада за страната за 2019 г. бяха посочени приоритетни области за инвестиции от публичния и частния сектор.

                  (12)

                  По-големите инвестиции в образование и обучение са от ключово значение за подобряването на производителността и дългосрочния приобщаващ растеж на Гърция, както и за преодоляването на пречките пред растежа в иновационните сектори. Гръцката образователна система е изправена пред няколко предизвикателства — недостатъчни ресурси, ниска степен на автономност, слаби резултати по отношение на основни (включително цифрови) умения и трайно несъответствие между търсените и предлаганите умения. На всички равнища се наблюдава съществена липса на необходимите за постигане на качествено подобрение на образователната система отчетност и наблюдение. Насърчаването на качественото и приобщаващо образование и обучение, създаването на по-тесни връзки между образованието и нуждите на пазара на труда, повишаването на привлекателността на професионалното образование и обучение, както и повишаването на участието в ученето през целия живот са важни за укрепването на устойчивия растеж.

                  (13)

                  Въпреки неотдавнашните подобрения, делът на дълготрайно безработните лица, които през 2018 г. представляват 70 % от безработните в Гърция, е много висок, като притеснителни са също така и високото равнище на младежката безработица и слабото участие на жените на пазара на труда. Действията следва да бъдат съсредоточени върху подобряването на перспективите за заетост, насърчаването на участието на пазара на труда и подобряването на условията за създаване на работни места. Ефективният социален диалог и отговорното социално партньорство в Гърция могат да бъдат от полза за средата, в която се изпълняват трайните реформи, както и за ангажираността с тях, което ще доведе до по-добро функциониране на пазара на труда.

                  (14)

                  Макар и да са започнали реформи, Гърция се характеризира с голямо неравенство по отношение на доходите, а въздействието на социалните трансфери върху намаляването на риска от бедност е на едно от най-ниските равнища в Съюза (15,83 % през 2017 г. при средна стойност за ЕС от 33,98 %). Инвестициите следва да са насочени към подобряване на достъпа до приобщаващи, достъпни и висококачествени социални услуги, както и към разработване на центрове за дневни грижи. Подпомагането на най-нуждаещите се лица и насърчаването на социалната интеграция на децата, изложени на риск от бедност, на хората с увреждания, на мигрантите и на бежанците, като същевременно се обръща внимание на географските различия, ще подобри социалното приобщаване в Гърция.

                  (15)

                  През 2017 г. Гърция стартира широкообхватна реформа на системата за първични здравни грижи, която е от решаващо значение за осигуряването на достъп и изисква непрекъснати инвестиции чрез разгръщане на местни здравни звена (TOMY).

                  (16)

                  Гръцката транспортна система е изправена пред значителни предизвикателства. Тя разчита до голяма степен на пътищата и е силно зависима от петрола. Всички основни връзки се осъществяват около маршрута Атина—Солун. Транспортните разходи са все още високи, а качеството на услугите, стандартите за безопасност и навлизането на интелигентни транспортни системи продължават да са на ниско равнище. Необходимо е да се направят нови инвестиции, за да се увеличи мултимодалният транспорт и да се насърчат регионалната интеграция и градското развитие.

                  (17)

                  Третирането на твърдите отпадъци и на градските и промишлените отпадъчни води е основната област, която се нуждае от допълнителни инвестиции, за да може стандартите за опазване на околната среда на страната да бъдат приведени в съответствие с останалата част на Съюза. Управлението на твърдите отпадъци продължава да е основно структурно предизвикателство, като Гърция продължава да разчита в значителна степен на депониране и на механично-биологично третиране вместо на по-съвременни техники. Освен това делът на битовите отпадъци, които се рециклират, е едва около една трета от средната стойност за Съюза. Необходимо е също така да се инвестира в подобряването на пречистването на водите, в действия за справяне със засоляването на подпочвените води и в мерки за подкрепа с цел предотвратяване на наводненията и възстановяване на естественото течение на реките.

                  (18)

                  Развитите в недостатъчна степен инфраструктури повишават разходите за енергия на предприятията и домакинствата и възпрепятстват по-широкото използване на енергията от възобновяеми източници. Гърция е изправена пред особено в това отношение предизвикателство във връзка със свързаността на електроенергийната система на някои острови и връзката със съседните държави. По-нататъшното развитие на търговската газова инфраструктура ще спомогне за растежа на пазара. Реформата на пазарите на газ и на електроенергия следва да бъде насочена към извличането на ползи от тези нови инфраструктурни възможности.

                  (19)

                  Цифровата трансформация на икономиката и обществото продължава да представлява предизвикателство, като достъпът до високоскоростни широколентови мрежи и цифрови умения е слаб, а уменията в областта на цифровите технологии са доста под средното равнище за Съюза. Гърция трябва да инвестира по-специално в информационни и комуникационни технологии, включително за да компенсира спада на инвестициите по време на кризата. Недостатъчните високоскоростни широколентови връзки създават сериозни затруднения за динамичните предприятия, ориентирани към износ. Инвестициите в иновации и в уменията на хората не са достатъчни, за да се насърчи растежът на производителността, а липсата на умения в областта на цифровите технологии сред населението като цяло лишава хората от възможността да си намерят работа и възпрепятства развитието на иновационни предприятия.

                  (20)

                  Необходимо е да се подновят стратегиите за „интелигентна специализация“ на национално и регионално равнище, както и да се предприемат допълнителни мерки за преодоляване на най-неотложните слабости на системата за научни изследвания и иновации, за да се стимулират ориентираните към пазара инвестиции в научноизследователска и развойна дейност, които остават ниски и се отразяват отрицателно на потенциала на Гърция за растеж. Напредъкът в научните постижения се възпрепятства от ниския интензитет на публичната научноизследователска и развойна дейност, липсата на система за финансиране, която се основава на резултатите, и слабите връзки между науката и предприятията. Необходимо е също така да се направят по-големи инвестиции, за да се насърчат ниските нива на технологично развитие, които се изразяват в много малък брой патентни в сравнение с други държави членки, както и за да се използва пълноценно потенциалът на стартиращите и развиващите се предприятия.

                  (21)

                  В междусекторно отношение е необходимо да се инвестира във възстановяването на необлагодетелствани градски райони, острови и планински райони, за да се противодейства на загубата и влошеното качество на физическия и човешкия капитал на страната по време на икономическата криза. Устойчивото преустройство на необлагодетелствани и/или деиндустриализирани райони в агломерациите Атина-Пирея и Солун и в някои основни периферни градски райони е специфичен приоритет в краткосрочен до средносрочен план. Дългосрочните приоритети включват разработване на устойчиви производствени дейности, модернизиране на системите за мобилност и сигурност, енергийна ефективност и енергия от възобновяеми източници, опазване на околната среда и подобряване на устойчивостта на природни рискове и социално-икономически кризи. Действията следва да са насочени и към социалното приобщаване, интеграцията на мигрантите, придобиването на умения за намаляване на безработицата и културните дейности, за да се повиши привлекателността на необлагодетелстваните райони. Справянето с тези предизвикателства чрез интегрирани стратегии за обновяване на градската среда ще увеличи максимално шансовете за постигане на най-добрите икономически, социални и екологични резултати.

                  (22)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, посочени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще позволи на Гърция да използва тези средства по възможно най-добрия начин за установените сектори, като се отчитат регионалните различия. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на инвестициите.

                  (23)

                  В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Гърция и го публикува в доклада за страната за 2019 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2019 г. и националната програма за реформи за 2019 г. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Гърция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (24)

                  Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г. и е на мнение, че се очаква (11) Гърция да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

                  (25)

                  С оглед на задълбочения преглед на Комисията и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за стабилност за 2019 г. Неговите препоръки, направени по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, са отразени в препоръки 1 и 2 по-долу. Тези препоръки също така допринасят за изпълнението на първите четири препоръки за еврозоната,

            ПРЕПОРЪЧВА на Гърция да предприеме следните действия през 2019 и 2020 г.:

         1.

            Да постигне устойчиво икономическо възстановяване и да се справи с прекомерните макроикономически дисбаланси, като продължава и завършва реформите в съответствие с ангажиментите, поети за периода след приключване на програмата в рамките на заседанието на Еврогрупата от 22 юни 2018 г.

         2.

            Да насочи икономическата политика във връзка с инвестициите към устойчивия транспорт и логистика, опазването на околната среда, енергийната ефективност, проектите за енергия от възобновяеми източници и междусистемни връзки, цифровите технологии, научноизследователската и развойната дейност, образованието, уменията, пригодността за заетост, здравеопазването и обновяването на градските райони, като се отчитат регионалните различия и необходимостта да се гарантира социално приобщаване.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (5)  COM(2014) 494 final.

         (6)  Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1226 на Съвета от 30 юни 2017 г. за изменение на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/544 за одобряване на програмата за макроикономически корекции на Гърция (2015/1411) (ОВ L 174, 7.7.2017 г., стр. 22).

         (7)  Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. за засилване на икономическото и бюджетно наблюдение над държавите членки в еврозоната, изпитващи или застрашени от сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност (ОВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 1).

         (8)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от Комисията с помощта на общоприетата методика.

         (9)  Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1192 на Комисията от 11 юли 2018 г. относно задействането на засилено наблюдение за Гърция, ОВ L 211, 22.8.2018 г., стр. 1.

         (10)  Решение за изпълнение (ЕС) 2019/338 на Комисията от 20 февруари 2019 г. относно продължаването на засиленото наблюдение на Гърция (ОВ L 60, 22.8.2019 г., стр. 17).

         (11)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Испания за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Испания за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/48

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Испания за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Испания за 2019 г.
      (2019/C 301/09)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 21 ноември 2018 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, Комисията прие доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че България е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръката от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Испания следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на Препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1—4 по-долу. По-специално мерките за подобряване на производителността ще спомогнат за изпълнението на първата препоръка за еврозоната по отношение на подобренията на производителността за възстановяване на равновесието в еврозоната, като се използват извънредните приходи за намаляване на публичния дълг, насочването на икономическата политика по отношение на инвестициите към посочените области ще спомогне за изпълнението на втората препоръка за еврозоната във връзка с възстановяването на буферите и подпомагането на инвестициите, а мерките за подобряване на уменията и пригодността за заетост ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната по отношение на функционирането на пазара на труда.

                  (3)

                  Докладът за Испания за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Испания в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните препоръки, отправени към Испания през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В него бе включен и задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Испания са налице макроикономически дисбаланси. Наличието на голямо натрупване на вътрешен и външен дълг, който е както публичен, така и частен, и високото равнище на безработица в контекста на слаб растеж на производителността продължават да представляват уязвими области с трансгранично значение. Намаляването на дълга на частния сектор напредва, но необходимостта да се намали задлъжнялостта продължава да е значителна. Въпреки продължителния стабилен растеж на брутния вътрешен продукт (БВП) държавният дълг като дял от БВП остава висок. Безработицата продължи своя бърз спад, но равнището ѝ остава много голямо, а високата степен на сегментация на пазара на труда между срочните и безсрочните трудови договори възпрепятства по-бързия растеж на производителността на труда. След наблюдавания между 2012 г. и 2015 г. силен импулс за провеждане на реформи развитието на политическия контекст през изминалата година допринесе за още една година на ограничен напредък в прилагането на специфичните за държавата препоръки от предходните години. Настоящата благоприятна икономическа ситуация дава възможност за осъществяване на необходимите реформи, така че испанската икономика да стане по-устойчива и да се повиши растежът на производителността.

                  (4)

                  На 30 април 2019 г. Испания представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  В програмата за стабилност за 2019 г. се отчитат предприетите действия за прилагане на превантивните и коригиращите инструменти, предвидени в испанския Закон за стабилността. В нея обаче не се съдържат планове за автоматично прилагане на тези инструменти и за преразглеждане на правилото за разходите в Закона за стабилността с цел да се засили приносът му за фискалната консолидация, особено при икономически подем. В областта на обществените поръчки амбициозното изпълнение на Закона за обществените поръчки, приет през 2017 г., ще бъде от решаващо значение за подобряването на ефикасността на публичните разходи и за подпомагането на предотвратяването на нередности. По-специално е важно новата структура за управление, а именно Независимата служба за регулиране и надзор, да може ефективно да изпълнява възложените ѝ задачи, както и цялостната Национална стратегия за възлагане на обществени поръчки да бъде приета в кратки срокове с активното участие на възлагащите органи и възложителите на национално, регионално и местно равнище. И накрая, през 2019 г. е заложено да бъдат направени редица прегледи на разходите, а изпълнението на препоръките, произтичащи от тях, следва да спомогне за повишаване на ефикасността на публичните разходи.

                  (6)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (7)

                  След навременната и трайна корекция на прекомерния дефицит и Решение (ЕС) 2019/1001 (6) на Съвета за отмяна на процедурата при прекомерен дефицит спрямо Испания се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и преходното правило за дълга. В него се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет да нарасне от -2,5 % от БВП през 2018 г. до -2,0 % от БВП през 2019 г. и да се постигне балансиран бюджет през 2022 г. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (7) не се планира средносрочната бюджетна цел за балансирано състояние на бюджета в структурно изражение да бъде постигната в рамките на срока на програмата за стабилност за 2019 г. Съгласно програмата за стабилност за 2019 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне от 97,1 % през 2018 г. до 95,8 % през 2019 г., преди да достигне 88,7 % през 2022 г. Макроикономическият сценарий, който стои в основата на тези предвиждания за бюджета, е реалистичен. Рисковете за постигането на фискалните цели, определени в програмата за стабилност за 2019 г., се отнасят най-вече до приходната част, при която има голяма несигурност относно доходността или шансовете за приемане на много от мерките по отношение на приходите.

                  (8)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Испания да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (8) не надвишава 0,6 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,65 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. има риск от значително отклонение от препоръчания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2019 г.

                  (9)

                  Предвид факта, че съотношението на консолидирания държавен дълг на Испания към БВП е над референтната стойност по Договора (60 % от БВП) и че прогнозираната положителна разлика между фактическия и потенциалния БВП е 2,0 % от БВП, през 2020 г. номиналните нетни първични държавни разходи следва да не намаляват в съответствие със структурната корекция от 1,0 % от БВП, произтичаща от общоприетата корекционна матрица на изискванията съгласно Пакта за стабилност и растеж. В същото време са налице признаци за това, че свободният капацитет в икономиката е подценен, като се прогнозира инфлацията да остане под 2 % през 2019 г. и 2020 г., както и застоят на пазара на труда да продължи (високо равнище на безработица и много висок дял на нежелана заетост на непълно работно време, временни служители, както и бедност сред работещите). Освен това от инструмента за проверка на достоверността става ясно също, че е налице висока степен на несигурност по отношение на прогнозираната разлика между фактическия и потенциалния БВП въз основа на общата методика. Поради това изглежда уместно да има годишна структурна корекция в размер на 0,65 % от БВП, съответстваща на максимален темп на растеж на нетните първични държавни разходи в размер на 0,9 %. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., при условие че политиките не претърпят изменения, съществува риск от значително отклонение от необходимата фискална корекция през 2020 г. Освен това през 2019 г. и 2020 г. не се очаква Испания да се съобрази с изискванията на преходното правило за дълга. Като цяло Съветът е на мнение, че от 2019 г. трябва да започнат да се предприемат необходимите мерки, за да се спазят разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Ще бъде важно всички извънредни приходи да се използват за допълнително намаляване на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП.

                  (10)

                  Растежът на заетостта в Испания продължава да е стабилен. Безработицата продължава да намалява, но нейното равнище остава доста над средната стойност за Съюза, особено при младите хора и нискоквалифицираните лица. Продължава да се наблюдава съществена неравнопоставеност между половете в областта на заетостта и в продължителността на трудовия стаж. Това води до неизползван потенциал, особено предвид бързото застаряване на населението.

                  (11)

                  Макар и постепенно да намалява, равнището на продължаващото широкоразпространено използване на срочни трудови договори, включително в секторите с по-малко сезонни и циклични дейности, е сред най-високите в Европа и може да възпрепятства потенциала за растеж и социалното сближаване в Испания. Младите хора, нискоквалифицираните лица и гражданите на трети държави са засегнати в най-голяма степен от това, предвид че често получават по-ниски социални обезщетения и че са изложени на по-висок риск от бедност. Срочните трудови договори са често за много кратък период от време и стимулират слабо както работниците, така и работодателите да инвестират в обучение, което от своя страна възпрепятства растежа на производителността. Преминаването от срочен на постоянен трудов договор продължава да е трудно, а пречките пред трудовата мобилност намаляват възможностите за търсещите работа и възпрепятстват ефикасното ѝ разпределение на територията на страната.

                  (12)

                  Испания е засилила подкрепата за дългосрочно безработните лица, които все още представляват 6,4 % от активното население през 2018 г. Неотдавнашни инициативи са насочени към пригодността за заетост на младите хора чрез консултиране и професионално ориентиране, но през публичните служби по заетостта продължава да минава нисък дял от свободните работни места и са необходими допълнителни усилия, за да се подобри използването им за търсене и намиране на работа. По-специално в някои региони се работи слабо с работодателите, а инструментите за по-добро напасване на профилите на търсещите работа лица с потребностите на работодателите са все още в начална фаза на развитие. Партньорствата между публичните служби по заетостта и социалните служби напредват, но в някои региони сътрудничество между тях продължава да е ограничено. По-големите инвестиции в модерни публични служби по заетостта, придружени от подкрепа за трудовата мобилност, биха могли да допринесат за подобряване на пригодността за заетост и приспособимостта на работниците и да осигурят по-плавен преход на пазара на труда, като по този начин ще се подобрят производителността и дългосрочният приобщаващ растеж на Испания.

                  (13)

                  Усилията за укрепване на инспекциите по труда с цел борба със злоупотребата със срочни трудови договори дават известни резултати, а делът на безсрочните трудови договори в прираста на нетната заетост се увеличава. Работодателите обаче продължават да използват масово краткосрочни трудови договори. Последните данни сочат, че многобройните стимули в подкрепа на създаването на работни места имат ограничен ефект що се отнася до насърчаването на качествената заетост. Испания стартира ново оценяване с цел опростяване на системата, но резултатите все още не са на разположение. Конкурсите за набиране на персонал, целящи да се намали делът на срочната трудова заетост в публичния сектор на всички равнища на управление, трябва да се ускорят, за да се постигне целта от 8 % до края на конкурсите за наемане на служители през 2020 г. Въпреки че създаването на тристранни кръгли маси е добра стъпка към по-голямото участие на социалните партньори в разработването на политики, има възможност за по-задълбочени и навременни консултации.

                  (14)

                  Макар и да намалява, делът на хората, които са изложени на риск от бедност и социално изключване, както и неравенството по отношение на доходите продължават да бъдат над средните стойности за Съюза. Процентът на бедност сред работещите е висок сред лицата на срочни трудови договори, нискоквалифицираните работници и хората, родени извън ЕС. Макар и да намалява, процентът на детската бедност остава много висок. Капацитетът за осигуряване на социални трансфери, които са различни от пенсии, за намаляване на бедността остава сред най-ниските в Съюза, особено по отношение на децата. Като дял от БВП социалните разходи в Испания за домакинствата с деца са сред най-ниските в Съюза и не са насочени добре въпреки неотдавнашното леко увеличение на обвързаните с доходите семейни помощи за деца. Въпреки положителната тенденция, все още са налице значителни пропуски в покритието на хората с тежки и умерени зависимости. Националното подпомагане при безработица остава разпокъсано, тъй като се състои от множество схеми, насочени към различни групи търсещи работа лица. Неотдавнашните мерки за подобряване на покритието и защитата на подоходното подпомагане, предназначено за по-възрастни дългосрочно безработни лица (на или над 52 години), могат същевременно да отслабят стимулите за работа в рамките на тази конкретна група. В същото време в отделните региони са налице големи различия в условията за достъп, покритието и адекватността на регионалните схеми за минимални доходи, а ограничената преносимост на тези схеми между регионите намалява стимулите за трудова мобилност. В резултат на това голям брой нуждаещи се не получават подкрепа. Стартирането на системата за универсална социална карта ще направи системата за социални помощи по-прозрачна, а това ще осигури възможност за по-добра насоченост. Благодарение на икономическото възстановяване бедността продължава да е ограничена, но ситуацията изисква да се инвестира в политиките за социално приобщаване и социална инфраструктура (например социални жилища), за да се постигне приобщаващ растеж. Освен това Испания е изправена пред специфични предизвикателства, свързани с териториалното сближаване, като сериозното обезлюдяване и застаряването на населението в някои селски райони. Действията за насърчаване на предприемачеството, цифровизацията и социалната икономика могат да помогнат за справяне с тези предизвикателства като част от стратегиите за интегрирано териториално развитие.

                  (15)

                  По време на кризата испанската пенсионна система изигра важна роля за поддържането на жизнения стандарт на възрастните хора, които са изправени пред по-малък риск от бедност. Прогнозите в докладите за 2018 г. относно застаряването на населението и относно адекватността на пенсиите сочат, че реформите от 2011 г. и 2013 г. са спомогнали да се гарантират устойчивостта и относителната адекватност на пенсиите в дългосрочен план. При все това ако увеличаването на пенсиите продължи да се обвързва с инфлацията (както е решено през 2018 г. и 2019 г.), а прилагането на фактора за устойчивост — да се отлага, ще бъде необходимо да се предприемат компенсаторни мерки, за да се гарантира устойчивостта на пенсионната система в средносрочен до дългосрочен план. Освен това ще трябва да се предприемат действия както по отношение на основното предизвикателство, свързано с адекватността на доходите на бъдещите пенсионери, така и във връзка с продължителността и пълнотата на тяхното професионално развитие в условия на висока безработица и масово използване на срочни трудови договори и заетост на непълно работно време.

                  (16)

                  Постиженията на Испания в областта на иновациите и растежът на нейната производителност се възпрепятстват от ниските нива на инвестициите в научноизследователска и развойна дейност и от несъответствията между търсените и предлаганите умения. Размерът на разходите за научноизследователска и развойна дейност в стопанския сектор в Испания е едва на половината от средното равнище за Съюза, особено при големите дружества. Налице са и значителни регионални различия. Тези различия се засилват от ниската и намаляваща степен на изпълнение на държавния бюджет за научноизследователска и развойна дейност, особено на заемите. Недостигът на умения и несъответствията между търсените и предлаганите умения представляват друга съществена пречка пред развитието и използването на модерни технологии, особено от малките и средните предприятия. Заетостта в сектора на високите технологии и на услугите с интензивно използване на знания е доста под средната стойност за Съюза в редица испански региони. Разработват се регионални стратегии за иновации с цел интелигентно специализиране и се рационализира управлението на националната политика за научни изследвания и иновации, но координацията между националните и регионалните органи при разработването, прилагането и оценяването на политиката продължава да бъде слаба. За да може резултатите на Испания в областта на иновациите да се подобрят, са необходими значителни инвестиции за насърчаване на предприемачеството и стартиращите предприятия и за подпомагане на техния растеж и стимулиране на конкурентоспособността и на приспособяването на всички дружества, включително чрез цифровизация, към дейности с по-висока добавена стойност с цел разширяване на присъствието им на международните пазари. Необходимо е също така да се обърне по-голямо внимание на публично-частните партньорства, сътрудничеството между академичните и бизнес средите и трансфера на технологии, особено в полза на малките и средните предприятия, да се укрепи управлението на политиката за научни изследвания и иновации на различните равнища на държавно управление, както и да се осъществи по-тясно обвързване на инфраструктурата и проектите за научноизследователска и развойна дейност с регионалните и националните стратегии за иновации.

                  (17)

                  Въпреки че се подобрява, процентът на преждевременно напускане на училище остава много висок в Испания, като са налице значителни регионални различия. Има възможност за подобряване на образователните резултати, които се различават съществено в отделните региони. И двата фактора влияят отрицателно на дългосрочния потенциал за растеж на производителността. Усилията за реформиране на образователната система са в застой. Дружествата заявяват, че уменията, необходими за да се осъществят иновации, се намират трудно, особено по отношение на специалистите по информационни и комуникационни технологии. Испания одобри мерки за подобряване на дуалната система за професионално образование и обучение, която може да изиграе ключова роля за осигуряването на уменията и квалификациите, които са необходими, за да се поемат иновациите, но записването в тези системи все още е умерено. Равнището на завършилите висше образование в Испания е над средното за Съюза, но дипломантите намират трудно подходящи работни места. Развитието на човешкия капитал в рамките на всички нива на образование и обучение, включително висшето образование и професионалното обучение, както и по-тясното сътрудничество между сферата на образованието и предприятията с цел да се ограничат съществуващите несъответствия между търсените и предлаганите умения, би могло да стимулира достъпа на младите дипломанти до пазара на труда. Това би могло също така да осигури на дружествата уменията и квалификациите, необходими за повишаването на капацитета им за иновации и за осигуряването на възможност да се възползват в пълна степен от потенциала за растеж, който предлага цифровизацията. Преквалифицирането на работещите за придобиване на умения в сферата на цифровите технологии също би дало възможност на испанските дружества да останат конкурентни във все по-цифровизираната икономика. Всички посочени действия ще допринесат за намаляването на регионалните различия.

                  (18)

                  Ограничаващото и фрагментарно регулиране в Испания пречи на дружествата да се възползват от икономии от мащаба и утежнява производителността. Законът за единството на пазара продължава да бъде важен инструмент за решаването на тези проблеми. По-решителното прилагане на този закон и отстраняването на установените ограничения по отношение на услугите, по-специално някои професионални услуги, като тези в областта на гражданското строителство, архитектурата и правните услуги, ще подобрят възможностите за растеж и конкуренцията. Както се наблюдава в други сфери, в които регионите играят ключова роля за успешното осъществяване на реформи, една по-силна и устойчива координация между националните и регионалните органи би могла да направи по-ефективни политиките в тази област.

                  (19)

                  Непълните връзки за превоз на товари с железопътен транспорт и недостатъчната интеграция с пазарите на газ и електроенергия в Съюза пречат на Испания да се възползва пълноценно от единния пазар на Съюза. Поради това Испания трябва също така да инвестира допълнително в електроенергийни междусистемни връзки с останалата част на Съюза, за да постигне целта от поне 10 % от инсталираните си мощности за производство на електроенергия до 2020 г. Необходимо е също така да се направят инвестиции, за да се осигури възможност за по-широко използване на железопътния транспорт за превоз на товари, включително трансграничните връзки с Франция и Португалия и връзките с пристанища и логистични центрове.

                  (20)

                  Все още е налице значителен недостиг на инвестиции в областта на управлението на природните ресурси, за да се гарантира по-устойчив модел на развитие. Намаляването на енергийното потребление в сградите и развитието на интелигентни мрежи и на възможности за съхранение на електроенергия от възобновяеми източници ще помогнат за по-добро управление на търсенето. Необходими са допълнителни усилия за насърчаване на устойчивия транспорт и кръговата икономика. Някои райони на Испания са сред районите в Европа, които са изложени в най-голяма степен на въздействието от изменението на климата, като в тях наличните водни ресурси са под натиск и са необходими допълнителни инвестиции в инфраструктура, за да се подобри управлението на водите, например за пречистване на отпадните води, спиране на течовете по мрежите и подобряване на водоснабдяването. Въпреки отбелязания през последните години стабилен напредък, все още е необходимо Испания да изпълни определени изисквания на законодателството на Съюза в областта на водите. Ако бъде постигнат напредък по всички посочени цели, това ще доведе до екологични, икономически и социални ползи за Испания.

                  (21)

                  По отношение на всички установени пропуски в инвестициите следва да се вземат под внимание специфичните регионални различия във връзка с нуждите от инвестиции. Териториалните различия в данните за БВП на глава от населението са умерени, но остават по-големи, отколкото преди кризата, най-вече поради асиметричното отражение от съкращаването на работни места в отделните региони. Понастоящем има най-големи регионални различия при трудовите и социалните показатели за резултатите, по отношение на които повечето испански региони се представят слабо в сравнение със средната стойност за Съюза. Големи териториални различия се наблюдават и при други социално-икономически показатели, като например иновациите, предприемачеството и конкурентоспособността. Икономическата политика във връзка с инвестициите следва надлежно да взема предвид регионалните различия по отношение на нуждите от инвестиции.

                  (22)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за справяне с някои от недостатъците, установени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще позволи на Испания да използва тези средства по възможно най-добрия начин за установените сектори, като се отчитат регионалните различия и особеното положение на най-отдалечения регион на Канарските острови. Укрепването на административния капацитет на страната за управление на тези средства е важен фактор за успеха на тези инвестиции.

                  (23)

                  В рамките на европейския семестър за 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Испания и го публикува в доклада за страната за 2019 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2019 г., националната програма за реформи за 2019 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Испания през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Испания, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

                  (24)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището му (9) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

                  (25)

                  С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за стабилност за 2019 г. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1 — 4 по-долу. Тези препоръки ще допринесат и за изпълнението на Препоръката от 2019 г. за еврозоната, и по-специално на първата, втората и третата препоръка за еврозоната. Фискалните политики, упоменати в препоръка 1, допринасят, наред с друго, за преодоляването на дисбалансите, свързани с големия държавен дълг,

            ПРЕПОРЪЧВА на Испания да предприеме следните действия през 2019 г. и 2020 г.:

         1.

            Да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи не надвишава 0,9 % през 2020 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,65 % от БВП. Да предприеме мерки за укрепване на фискалната рамка и рамката за обществените поръчки на всички равнища на управление. Да съхрани устойчивостта на пенсионната система. Да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП.

         2.

            Да гарантира, че службите по заетостта и социалните служби имат капацитет да предоставят ефективна подкрепа. Да насърчи преминаването към безсрочни трудови договори, включително чрез опростяване на системата от стимули за наемане на работа. Да подобри подкрепата за семействата, да намали разпокъсаността на националната помощ за безработица и да преодолее пропуските в покритието на регионалните схеми за минимални доходи. Да намали преждевременното напускане на училище и да подобри образователните резултати, като се отчитат регионалните различия. Да засили сътрудничеството между сферата на образованието и предприятията, за да се подобри осигуряването на подходящи за пазара на труда умения и квалификации, по-специално в областта на информационните и комуникационните технологии.

         3.

            Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към насърчаването на иновациите, ефективността на ресурсите и енергийната ефективност, модернизирането на железопътната инфраструктура за превоз на товари и разширяването на междусистемните връзки за електроенергия с останалата част от Съюза, като се отчитат регионалните различия. Да повиши ефективността на политиките в подкрепа на научните изследвания и иновациите.

         4.

            Да продължи да насърчава прилагането на Закона за единството на пазара, като гарантира, че на всички равнища на управление правилата, уреждащи достъпа и упражняването на икономически дейности, по-специално в областта на услугите, са в съответствие с принципите на този закон, и като подобри сътрудничеството между администрациите.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 33.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Решение (ЕС) 2019/1001 на Съвета от 14 юни 2019 г. за отмяна на Решение 2009/417/ЕО за съществуването на прекомерен дефицит в Испания (ОВ L 163, 20.6.2019 г., стр. 59).

         (7)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията по общоприетата методика.

         (8)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (9)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2019 година относно националната програма за реформи на Франция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2019 г.

text:
               5.9.2019

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 301/55

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 9 юли 2019 година
      относно националната програма за реформи на Франция за 2019 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за 2019 г.
      (2019/C 301/10)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 21 ноември 2018 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2019 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 21 март 2019 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, на 21 ноември 2018 г. Комисията също прие Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Франция е една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 21 март 2019 г. На 9 април 2019 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (3) („Препоръката от 2019 г. за еврозоната“), в която са очертани пет препоръки за еврозоната („препоръките за еврозоната“).

                  (2)

                  Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Франция следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката от 2019 г. за еврозоната в съответствие с препоръки 1—4 по-долу. По-специално мерките за използване на извънредните приходи с цел намаляване на публичния дълг, рационализирането на публичните разходи и насочването на икономическата политика, свързана с инвестициите, към определените области, ще помогнат за изпълнението на втората препоръка за еврозоната по отношение на възстановяването на фискалните буфери, подобряването на публичните финанси и подкрепата за инвестициите. Мерките за опростяване на данъчната система и за намаляване на регулаторните ограничения ще помогнат за изпълнението на първата препоръка за еврозоната по отношение на бизнес средата. Накрая, мерките за подобряване на пригодността за заетост ще спомогнат за изпълнението на третата препоръка за еврозоната по отношение на функционирането на пазара на труда.

                  (3)

                  Докладът за Франция за 2019 г. беше публикуван на 27 февруари 2019 г. В него бяха оценени напредъкът на Франция в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 13 юли 2018 г. (4), последващите действия във връзка със специфичните препоръки, отправени към Франция през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В него бе включен и задълбоченият преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 27 февруари 2019 г. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че във Франция са налице макроикономически дисбаланси. Установените дисбаланси са свързани по-специално с големия държавен дълг и слабата динамика на конкурентоспособността в условия на слабо повишение на производителността.

                  (4)

                  На 26 април 2019 г. Франция представи своята национална програма за реформи за 2019 г. и своята програма за стабилност за 2019 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (5)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондове с доброто икономическо управление.

                  (6)

                  Спрямо Франция понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и преходното правило за дълга. В своята програма за стабилност за 2019 г. правителството планира номиналният дефицит да се повиши от 2,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2018 г. до 3,1 % от БВП през 2019 г. и постепенно да се понижи на 1,2 % от БВП през 2022 г. Планираното увеличение на номиналния дефицит през 2019 г., което се потвърждава от прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., се дължи главно на еднократното въздействие върху увеличението на дефицита от преобразуването на данъчния кредит за заетост и конкурентоспособност в постоянно намаление на социалноосигурителните вноски на работодателите. Въз основа на преизчисленото структурно салдо (6) средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,4 % от БВП — не се планира да бъде постигната през периода, обхванат от програмата за стабилност за 2019 г. Според програмата за стабилност за 2019 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да нарасне от 98,4 % от БВП през 2018 г. на 98,9 % от БВП през 2019 г. и след това да спадне до 96,8 % от БВП през 2022 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. Същевременно необходимите мерки в подкрепа на планираните цели за дефицита от 2020 г. не бяха уточнени.

                  (7)

                  На 5 юни 2019 г. Комисията публикува доклад по член 126, параграф 3 от Договора, тъй като през 2019 г. планираният в програмата за стабилност за 2019 г. номинален дефицит е в нарушение на референтната стойност от 3 % от БВП и, въз основа на предоставените данни, преходното правило prima faciе за дълга не е спазено през 2018 г. В доклада се прави заключението, че след оценка на всички фактори от значение, критериите за дефицита и за дълга, определени в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/1997, следва да се считат понастоящем за спазени.

                  (8)

                  На 13 юли 2018 г. Съветът препоръча на Франция да гарантира, че номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) не надвишава 1,4 % през 2019 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,6 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г. има риск от значително отклонение от препоръчания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2019 г.

                  (9)

                  През 2020 г., с оглед на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП на Франция над 60 % от БВП и прогнозираната разлика между фактическия и потенциалния БВП от 0,7 %, номиналният темп на растеж на нетните първични държавни разходи следва да не надвишава 1,2 %, което съответства на годишна корекция на структурното салдо в размер на 0,6 % от БВП, произтичащи от общоприетата корекционна матрица на изискванията в рамките на Пакта за стабилност и растеж. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2019 г., ако политиката не бъде променена, през 2020 г. съществува риск от значително отклонение от това изискване. Според прогнозите Франция няма prima facie да се съобрази с преходното правило за дълга през 2019 г. и 2020 г. Като цяло, Съветът е на мнение, че следва да се вземат необходимите мерки, считано от 2019 г., за да бъдат спазени разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Ще бъде важно всички извънредни приходи да се използват за допълнително намаляване на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП.

                  (10)

                  Усилията за консолидиране на държавните финанси намалиха само умерено съотношението на публичните разходи, което със своите 56 % през 2018 г. остана сред най-високите в Съюза. Устойчивото намаляване на публичния дълг ще зависи от способността на правителството да ограничи своите разходи. От 2017 г. насам правителството въведе обновена стратегия за фискална консолидация през петгодишния президентски мандат. Нейният успех ще зависи от постигането на планираните цели за разходите, определени за централните и местните органи на управление, както и за здравеопазването.

                  (11)

                  Разходите за здравеопазване непрекъснато се увеличаваха с течение на времето. Общо разходите се изчисляват на 11,5 % от БВП през 2017 г., което е най-високото равнище сред държавите — членки на ЕС, членуващи в Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). През есента на 2018 г. беше обявена нова реформа на здравеопазването, а на 13 февруари 2019 г. беше представен проектозакон. Нейният успех ще зависи от създаването на ясна правна и организационна уредба, която да осигурява правилните стимули и да насърчава сътрудничеството между от участници от публичния и частния сектор. Обявената реформа в здравеопазване не включва преразглеждане на нормата за растеж на здравните разходи (Objectif National de Dépenses d’Assurance Maladie, ONDAM). Тази разходна норма покрива една трета от разходите за социално осигуряване. Въпреки че тази цел бе постигната от 2010 г. насам, целта ONDAM вече бе увеличена три пъти от 2017 г. насам. Тя беше увеличена за периода 2018—2020 г. от първоначалната цел за 2,1 % растеж до ревизирана цел за 2,3 % в закона за бюджета за 2018 г., а в закона за бюджета за социална сигурност за 2019 г. беше допълнително увеличена до 2,5 %. Това ще отрази в известна степен допълнителните разходи, които ще бъдат направени във връзка с „Ma santé 2022“.

                  (12)

                  На местно равнище публичните разходи са надвишили планираната цел за увеличение през 2017 г. От 2014 г. публичните разходи на местното управление във Франция се ръководят от норма за разходите, в която се посочват годишни необвързващи цели за тяхното нарастване както за оперативните публични разходи, така и за нуждите от финансиране на местно равнище (Objectif d’évolution de la Dépense Locale). През 2018 г. тази разходна норма беше придружена от правно обвързващи договорни споразумения, валидни през периода 2018—2020 г., между държавата и 71 % от 322-те най-големи местни органа на властта. Ограниченото намаляване на броя на общините обаче може да попречи нормата за разходите да бъде спазена. Териториалната реформа от 2014—2016 г. намали наполовина броя на регионите, но броят на общините е намалял незначително и е останал над 34 000, т.е. най-големият в Съюза.

                  (13)

                  За изпълнението на обновената стратегия за фискална консолидация, провеждана от правителството през петгодишния президентски мандат, също е необходимо да се изпълнява все още не напълно определената програма Public Action 2022. Тази програма има за цел да осигури значително повишаване на ефективността на държавните разходи, като в същото време подобри функционирането на националната публична администрация. Правителството даде ясен приоритет на методологичните и свързаните с процеса аспекти, но не се съсредоточи върху предварителното и всеобхватното количествено определяне на потенциалните икономии. Въпреки че този подход може да произтича от сложен процес на реформи и необходимостта общественият дебат да бъде смекчен по чувствителни въпроси, той също така затруднява оценката в количествено отношение на цялостната стратегия и приноса ѝ за фискалната консолидация. По-специално не е ясно как точно и по какъв график програмата за реформи, включително плановете за преобразуване на министерствата, които включват широк набор от разнообразни мерки, ще допринесе с конкретни действия за много специфичната цел съотношението на разходите към БВП да бъде намалено до 2022 г. Като цяло наличните данни показват частично спазване на насоките за прегледите на разходите, договорени през 2016 г. в Еврогрупата.

                  (14)

                  Рисковете за устойчивостта на консолидирания държавен дълг остават големи в средносрочен план. Големият консолидиран държавен дълг и структурният дефицит на консолидирания държавен бюджет поставят предизвикателства пред устойчивостта, особено в средносрочен план. Фискална консолидация, изразяваща се в решително подобрение на структурното първично салдо на Франция, би била от съществено значение за предотвратяването на тези рискове. Намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП също ще подобри перспективите за растеж и устойчивостта на френската икономика.

                  (15)

                  Планираната пенсионна реформа би могла да спомогне за намаляване на консолидирания държавен дълг в средносрочен план и благодарение на това може да намали рисковете за устойчивостта на дълга. Бюджетното равновесие на пенсионната система зависи силно от макроикономическите хипотези. Според последния годишен доклад на френския консултативен съвет по пенсиите (Conseil d’orientation des retraites) пенсионните разходи са били 13,8 % от БВП през 2018 г. и се очаква да достигнат 13,8 % през 2022 г., преди да останат в диапазона между 11,8 % и 13,8 % до 2070 г., в зависимост от предполагаемия темп на растеж за промяната на БВП и заетостта с течение на времето. Във Франция съществуват едновременно 40 различни пенсионни схеми. Тези схеми се прилагат за различни групи работници и функции съобразно различни набори от правила. До края на годината се очаква проектозакон за постепенното уеднаквяване на правилата на тези схеми с цел функционирането на пенсионната система да бъде опростено, по-специално да се подобри нейната прозрачност, справедливост и ефективност.

                  (16)

                  Равнището на заетост продължи да нараства и достигна 71,3 % през 2018 г. Равнището на безработицата намаля допълнително, като достигна 9,1 % през 2018 г., но остава доста над средната за Съюза (6,8 %) и средната за еврозоната (8,2 %). Освен това френският пазар на труда остава силно сегментиран. Почти 85 % от новонаетите лица са на временни договори, а процентът на преминаващите към постоянни договори е сред най-слабите в Съюза. Принудителната заетост на непълно работно време също е много висока — 42,3 % от общата работа на непълно работно време през 2018 г. Планираната реформа на системата за обезщетения при безработица (Unédic) има за цел да преодолее сегментацията на пазара на труда, като намали стимулите за наемане на твърде краткосрочни договори и пренаемане и да намали задлъжнялостта на системата. Преговорите между социалните партньори относно системата за обезщетения при безработица започнаха през есента на 2018 г. Целта беше i) да се намали задлъжнялостта на системата, ii) да се преразгледат стимулите за започване на работа от безработните и iii) да се намери механизъм за стимулиране, чрез който да се намалят стимулите за наемане на твърде краткосрочни договори. Социалните партньори обаче не постигнаха съгласие по нов набор от правила. Реформата сега е в ръцете на правителството, което се ангажира до лятото на 2019 г. да обяви кои мерки ще бъдат възприети.

                  (17)

                  Условията на пазара на труда за уязвимите групи остават сравнително по-трудни, отколкото за други групи. Равнището на заетост за родените извън ЕС лица достигна 57,5 % през 2018 г. (спрямо 73,1 % за родените във Франция), е едно от най-ниските в Съюза. Данните сочат, че хората с мигрантски произход обикновено са в неравностойно положение през процеса на набиране на персонал. Тяхната географска концентрация в бедни квартали също буди безпокойство. Жителите на районите в най-неблагоприятно положение (като Quartiers prioritaires de la politique de la ville), включително на хората с мигрантски произход, продължават да се сблъскват с трудности на пазара на труда, като безработицата при тях достигна 24,7 % през 2017 г. Въпреки мерките, предприети от публичните власти, въздействието на социално-икономическия и мигрантския произход върху учебните резултати е сравнително голямо и възпрепятства интеграцията на пазара на труда.

                  (18)

                  Нискоквалифицираните и младите хора също остават в неравностойно положение на пазара на труда. Безработицата сред нискоквалифицираните лица е намаляла през 2017 г. за първи път от 2008 г. насам, но през 2018 г. е била 16,2 %, което е далеч над равнищата отпреди кризата. Младежката безработица (на възраст 15—24 години) е намаляла с 1,6 процентни пункта през 2018 г. до 20,7 %, но все още е доста над средната за Съюза от 15,2 %. Равнището на безработица сред нискоквалифицираните млади хора все още е много високо — 35,6 % през 2018 г. Ефективната активна подкрепа за намиране на работа, включително интензивните консултации за намиране на работа и подкрепата при набирането на персонал, достъпът до действия за повишаване на квалификацията, иновативните мерки за достигане до най-уязвимите млади хора, които не участват в никаква форма на образование, заетост или обучение и по-решителните действия срещу дискриминационните практики са от възлово значение за насърчаване на равните възможности на пазара на труда. Най-отдалечените региони са изправени пред допълнителни предизвикателства и заслужават особено внимание.

                  (19)

                  Тъй като условията на пазара на труда се подобряват, няколко показателя сочат несъответствие между търсените и предлаганите умения. Въпреки че безработицата и непълната заетост продължават да са високи, недостигът на квалифицирани работници се увеличава, особено в конкретни сектори. Недостигът на умения и липсата на умения са възлови фактори, обясняващи незаетите свободни работни места. По данни от френската служба Pôle Emploi през 2017 г. от 3,2 милиона регистрирани свободни работни места 150 000 са били анулирани поради липсата на кандидати. Данните сочат, че през кризата и последващото възстановяване увеличаването на несъответствията между търсените и предлаганите умения е допринесло за по-бавното намаляване на безработицата и до по-висока дългосрочна безработица. Подобряват се резултатите на пазара на труда от първоначалното професионално образование и обучение. През 2018 г. правителството въведе всеобхватен набор от действия за подобряване на достъпа до начално и продължаващо обучение и за преразглеждане на управлението и финансирането на системата за професионално образование и обучение. В допълнение към тези реформи планът за инвестиции в уменията (Plan d’investissement dans les compétences) има за цел да обучава и да предоставя интензивни напътствия на 1 милион млади хора, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение, и на 1 милион нискоквалифицирани лица, търсещи работа, през периода 2018—2022 г.

                  (20)

                  Като цяло френската система за социална закрила е ефективна, що се отнася до намаляването на неравенството и бедността. Делът на хората, изложени на риск от бедност и социално изключване, се е понижил още повече до рекордно ниското равнище от 17,1 % през 2017 г. в сравнение със средно 22,4 % в Съюза. Неравенството в доходите обаче остава значително над равнището отпреди кризата. Освен това възходящият преход между кванитлите в доходите се е забавил, особено в най-ниския квантил. Някои групи, сред които семействата с един родител и хората, родени извън Съюза, са изправени пред повишен риск от бедност и социално изключване. Консултациите за бенефициерите на минимални доходи не винаги са достатъчни. Наблюдават се големи териториални различия. Допълнителни и по-добре координирани инвестиции в социалното приобщаване, както е предвидено в националната стратегия за борба с бедността, представена през септември 2018 г., биха могли да помогнат за справянето с тези предизвикателства. Въпреки че ефективността на здравеопазването е добра, като цяло регионалните различия по отношение на достъпа до услуги биха могли да се възползват от допълнителни инвестиции, особено в най-отдалечените региони.

                  (21)

                  Въпреки неотдавнашните инициативи, според европейския индекс за развитие на иновациите Франция не е успяла да намали разликата си с лидерите на Съюза в областта на иновациите. Инвестициите в научноизследователска и развойна дейност са останали стабилни, а новите предприятия срещат затруднения да се развиват. Като цяло Франция не е на път да постигне своята обща цел за интензивност на научноизследователската и развойната дейност от 3 % за 2020 г., а равнището на инвестициите в научноизследователска и развойна дейност от стопанския сектор все още е значително под целта от 2 %. Публичните разходи за научноизследователска и развойна дейност са над средните за Съюза и включват широк набор от преки и непреки схеми за подпомагане на усилията на предприятията за научни изследвания и иновации, сред които схемата за данъчен кредит в научноизследователската и развойната дейност (Crédit d’Impôt Recherche), която е една от най-благоприятните сред държавите от ОИСР. Като цяло обаче резултатите от екосистемата за научноизследователска и развойна дейност и иновации все още не съответстват на големия размер публична подкрепа. Въпреки че наскоро бяха оценени съществуващите инструменти, включително Crédit d’Impôt Recherche, една подробна оценка на цялостната комбинация от политики ще помогне за изпълнението на бъдещата политика. Съветът по иновациите (Conseil de l’innovation), създаден през юли 2018 г., е натоварен с надзора на мерките за опростяване, които включват по-добра координация между подкрепата за иновациите на регионално, национално и европейско равнище. По-тесните връзки между науката и бизнеса, по-специално чрез схеми за трансфер на знания, също биха могли да спомогнат за разпространяването на иновациите, тъй като резултатите на Франция продължават да са по-слаби от средните за Съюза по отношение на публичната научноизследователска дейност и развитието, финансирани от предприятията. Подкрепата за клъстерите за конкурентоспособност (pôles de compétitivité) беше подновена за четвърта фаза (2019—2022 г.), а приоритет ще бъде даден на организациите на клъстери, свързани добре с други структури на местно равнище, съсредоточени върху националните промишлени приоритети и с опит в проекти на Съюза. Фондът за иновации и промишленост (Fonds pour l’innovation et l’industrie), финансиран чрез приватизации, също ще спомогне за предоставянето на финансиране за изкуствен интелект. Навременното разработване на свързаните технологии, като например интернет на предметите, мрежите 5G, високопроизводителните изчислителни технологии и, в по-общ план, основаната на данни икономика, ще бъдат един от възловите фактори за успеха на тези инициативи. Сред регионите съществуват и големи различия по отношение на регионалните инвестиции в научноизследователска и развойна дейност и резултатите в областта на иновациите. Няколко селски региона или региони в индустриален преход се нареждат под средното за Съюза равнище. Най-отдалечените региони заемат последните места в класирането.

                  (22)

                  Понастоящем Франция работи добре в областта на енергийната политика и политиката за смекчаване на последиците от изменението на климата и продължава да е на път да постигне своята цел за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. Въпреки това тя трябва да увеличи значително своите инвестиционни усилия, за да постигне целите си за 2020 г. в областта на възобновяемите енергийни източници и енергийната ефективност, както и своите по-амбициозни цели за 2030 г. в областта на климата и енергетиката, особено във връзка с използването на възобновяемите енергийни източници и енергийното саниране на сградния фонд. Тъй като повече от половината от настоящото финансиране за тези инвестиции е публично, икономическите и регулаторните условия ще трябва да направят финансирането на проекти по-жизнеспособно за частния сектор, за да се използват значителните възможности за инвестиции. Ускореното навлизане на възобновяемите енергийни източници в сектора на отоплението и охлаждането е с особено голям неизползван потенциал. Големите нужди от инвестиции се отнасят също до енергийната ефективност на сградите. Такъв е по-специално случаят с обновяването на жилищния сектор, което представлява голям дял от общия недостиг на инвестиции в областта на климата, тъй като по-голямата част от жилищния фонд е стара и съдържа от 7 до 8 милиона „топлинни цедки“ (представляващи около 20 % от общия брой жилища). Процентът на сградния фонд, за който е докладвано, че отговаря на високите стандарти за енергийна ефективност, е по-малък за предприятията във Франция (25 %), отколкото за Съюза като цяло (39 %) през 2017 г. В енергийния сектор преобладават значителни регионални различия. В почти всички региони енергийната интензивност намалява, но с различен темп, а по отношение на навлизането на енергията от възобновяеми източници съществуват значителни различия. Допълнителните инвестиции в междусистемни връзки биха могли да допринесат за по-голяма интеграция на вътрешния енергиен пазар на Съюза, като същевременно се засили конкуренцията и се улесни внедряването на енергията от възобновяеми източници, по-специално на Иберийския полуостров.

                  (23)

                  Пътната карта за кръгова икономика през 2018 г. (Feuille de Route pour l’Économie Circulaire) е амбициозна политическа рамка за ефективност на ресурсите, чието изпълнение ще зависи от осигуряването на съответните инвестиции. Въпреки че приносът на рециклираните материали към общото търсене на материали (степен на кръговата употреба на материалите) е доста над средната за Съюза (19,5 % спрямо 11,7 % през 2016 г.), процентът на рециклиране на битовите отпадъци все още е малко под средния за Съюза (41,8 % спрямо 46,4 % през 2016 г.). В това отношение приемането на закон за кръговата икономика ще бъде стъпка напред, включително за по-широка употреба на вторичните суровини, по-специално на пластмасите. Необходимо е да се насърчават нови ресурсно-ефективни бизнес модели и производствени процеси, включително промишлена симбиоза, по-специално сред малките и средните предприятия. Постигането на тази цел може да се улесни чрез разработването на новаторски финансови инструменти и финансиране за екологичните иновации.

                  (24)

                  Инвестициите за подобряване на свързаността, особено в по-необлагодетелстваните региони, биха могли да спомогнат за преодоляване на неравенствата във Франция. Резултатите на Франция са под средните за Съюза по отношение на достъпа до бързи широколентови мрежи, а бързото навлизане на широколентовия достъп е слабо (средно 20 % от домакинствата спрямо 41 % в Съюза през 2018 г.). Използването на мобилни широколентови услуги също все още е под средното за Съюза. Покритието с широколентов достъп варира значително в различните региони и остава ограничено в няколко селски района и най-отдалечените региони. Планът на Франция за свръхвисокоскоростен широколентов достъп (Plan France Très Haut Débit) и свързаните с него мерки се очаква да допринесат значително за това страната да постигне целите си за свързаност. От съществено значение ще бъде да се следи отблизо прилагането на тези мерки, особено в области със слабо покритие, като се има предвид предимно децентрализираният подход и потенциалните пречки, в случай че липсват достатъчно квалифицирани работници, които да разгърнат мрежата.

                  (25)

                  Въпреки продължаващите усилия за повишаване на сигурността за данъкоплатците (Loi pour un État au service d’une société de confiance, закон за ESSOC) и опростяването на системата френската данъчна система продължава да бъде сложна, което тежи на бизнес средата. Данъчният кодекс обхваща системи с различни ставки и данъчни разходи (данъчен кредит, освобождаване от данъци, данъчни облекчения). Тази сложност често има за цел постигането на конкретни политически цели, като например облекчаване на данъчната тежест върху най-уязвимите домакинства и стимулиране или коригиране на конкретно поведение. Тя обаче рискува да доведе до загуба на четивност, поради което се увеличават разходите за спазване на данъчното законодателство и правната несигурност, което вреди на привлекателността на Франция, като същевременно се създават вратички за избягване на данъци.

                  (26)

                  Рационализирането на данъчните разходи и намаляването на броя на малките данъци може допълнително да спомогне за опростяване на данъчната система. През 2019 г. общите данъчни разходи се оценяват на 4 % от БВП. За разлика от предишната многогодишна рамка в настоящата бюджетна рамка (2018—2022 г.) не се предвижда ограничаване на данъчните разходи. Вместо това в нея се задава необвързваща цел от 28 % за съотношението на данъчните разходи към сумата на нетните данъчни приходи и данъчните разходи. Въпреки че в закона за бюджета за 2018 г. е предвидено съотношението на данъчните разходи да е под целта (28 %), посочена в многогодишната бюджетна рамка за периода 2018—2022 г., очаква се това съотношение да се увеличи в бъдеще (25,5 % в края на 2018 г. и 26 % през 2019 г.).

                  (27)

                  В бюджета за 2019 г. е заложено намаление на общия размер на данъчните разходи под 100 милиарда евро, с което се слага край на петгодишен период на постоянно увеличение на обема. Между 2018 г. и 2019 г. обаче броят на данъчните разходи се е увеличил от 457 на 474. През 2018 г. Сметната палата препоръча съществуващите данъчни разходи да бъдат рационализирани и изтъкна липсата на контрол и оценка за тях. Трябва да продължат усилията за премахване на данъците, които носят ограничени приходи или които са неефективни. В закона за бюджета за 2019 г. бяха премахнати 26 данъка, носещи малки приходи, 20 бяха премахнати през 2019 г. на обща стойност 132 милиона евро, а през 2020 г. ще бъдат премахнати още 6 за общо 208 милиона евро. Очаква се премахването на малките данъци да продължи през 2020 г. със същото темпо.

                  (28)

                  Други данъци върху производството продължават да са в тежест на предприятията. През 2016 г. данъците върху производството възлизаха на 3,1 % от БВП, повече от Италия (1,4 %), Испания (1,0 %) и Германия (0,4 %). Тези данъци имат различни данъчни основи (оборот, добавена стойност, заплати, земя и сгради) и могат да увеличат общите производствени разходи. Това би могло да окаже отрицателно въздействие върху конкурентоспособността, по-специално в производствения сектор. Законът за бюджета за 2019 г. предвижда само един данък върху производството (forfait social), събиран на национално равнище и възлизащ на 660 милиона евро годишно (след като бъде напълно въведен през 2020 г.).

                  (29)

                  Въпреки напредъка и приемането на амбициозни реформи продължават да съществуват пречки пред навлизането на пазара, а конкуренцията в услугите за предприятията и регулираните професии продължава да бъде слаба. Новият индекс на ОИСР за рестриктивност на търговията с услуги в рамките на ЕИП показва, че равнището на регулаторните ограничения във Франция е по-високо от средното за Европейското икономическо пространство (ЕИП) в сектори като счетоводните, правните и дистрибуторските услуги. Основните пречки възникват под формата на ограничителни изисквания за разрешения, запазени дейности, дялово участие и права на глас. В сектора на търговията на дребно Франция осъществи редица реформи за намаляване на регулаторната тежест. Въпреки това редица оперативни ограничения все още засягат ефикасността на търговията на дребно и ги поставят в неблагоприятно положение в сравнение с електронната търговия. В националната програма за реформи за 2019 г. са въведени подробни нови мерки за засилване на конкуренцията в някои специфични сектори на услугите (като училища за управление на МПС, дружествата за управление на недвижими имоти и продажба на резервни части за автомобили). На 4 април 2019 г. Органът за защита на конкуренцията представи своето становище, за да се облекчат ограниченията върху разпространението на лекарства, като същевременно се запази високото равнище на защита на общественото здраве.

                  (30)

                  Пречките в услугите доведоха до слаба конкуренция, големи маржове на печалба и високи цени, които вредят на конкурентоспособността на цялата икономика. Във Франция броят на навлизащите и напускащите пазара предприятия във възлови услуги за предприятията е по-малък в сравнение с останалата част от Съюза. Липсата на конкуренция в услугите заедно с високите разходи за труд спомогнаха за запазването на високи цени, по-специално в сделките с недвижими имоти, жилищното настаняване, общественото хранене, правните и счетоводните услуги. Тъй като разходите за тези услуги се поемат и от други фирми, които ги използват като производствени фактори, те представляват допълнителен елемент в тежест на конкурентоспособността на Франция, включително в промишлеността.

                  (31)

                  Законът PACTE (loi relative à la croissance et la transformation des entreprises) има за цел да подпомогне растежа и трансформирането на предприятията. Това ще намали броя на праговете, с които се сблъскват предприятията, докато се разрастват, въпреки че оставащите прагове са с по-широк обхват и са по-скъпи за преодоляване. Със закона се въвежда също петгодишен преходен период, преди да се приеме, че е достигнат праг, а малките и средните предприятия се насърчават да използват стимули и схеми за участие на служителите в зависимост от резултатите на предприятието. Накрая, в него се предвиждат опростени процедури за основаване или регистриране на предприятия и се въвеждат нови правила, за да се помогне на предприемачите да получат втори шанс. Със закона се намаляват също времето и разходите за процедурите по несъстоятелност, по-специално за малките и средните предприятия, като те стават по-предвидими. Според собствените оценки на френската администрация потенциалното въздействие на закона PACTE върху БВП е увеличение с 0,32 % до 2025 г. и с 1 % в дългосрочен план. Неговото пълно и навременно прилагане продължава да бъде от възлово значение, за да се извлекат ползите от тази реформа.

                  (32)

                  Програмирането на средствата от Съюза за периода 2021—2027 г. би могло да спомогне за преодоляване на някои от пропуските, посочени в препоръките, по-специално в областите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2019 г. Това ще позволи на Франция да използва по най-добрия начин тези средства за идентифицираните сектори, при отчитане на регионалните и териториалните различия и специфичното положение на най-отдалечените региони.

                  (33)

                  В рамките на европейския семестър от 2019 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Франция и го публикува в доклада за страната за 2019 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2019 г., на националната програма за реформи за 2019 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Франция през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика във Франция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

                  (34)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2019 г., като становището му (8) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

                  (35)

                  С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2019 г. и програмата за стабилност за 2019 г. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—4 по-долу. Тези препоръки ще допринесат и за изпълнението на Препоръката от 2019 г. за еврозоната, и по-специално на първата и втората препоръка за еврозоната. Фискалните политики, упоменати в препоръка 1, допринасят, наред с друго, за преодоляването на дисбалансите, свързани с големия държавен дълг,

            ПРЕПОРЪЧВА на Франция да предприеме следните действия през 2019 и 2020 г.:

         1.

            Да гарантира номинален темп на растеж на нетните първични разходи, който не надвишава 1,2 % през 2020 г., което съответства на годишна структурна корекция от 0,6 % от БВП. Да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. Да постигне икономии на разходи и повишаване на ефективността във всички подсектори на държавното управление, включително да уточни напълно и проследи изпълнението на конкретните мерки, необходими в контекста на Public Action 2022. Да реформира пенсионната система, за да уеднакви постепенно правилата на различните пенсионни режими, с цел да се повиши тяхната справедливост и устойчивост.

         2.

            Да насърчи интеграцията на пазара на труда за всички търсещи работа, да осигури равни възможности със специален акцент върху уязвимите групи, включително хората с мигрантски произход, както и да отстрани недостига на умения и несъответствието между търсените и предлаганите умения.

         3.

            Да насочи икономическата политика, свързана с инвестициите, към научните изследвания и иновациите (като същевременно подобри ефикасността на публичните схеми за подкрепа, включително схемите за трансфер на знания), енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и междусистемните връзки с останалата част на Съюза, както и към цифровата инфраструктура, като вземе предвид териториалните различия.

         4.

            Да продължи да опростява данъчната система, по-специално като ограничи използването на данъчните разходи, да премахне допълнително неефикасните данъци и да намали данъците върху производството. Да намали регулаторните ограничения, по-специално в сектора на услугите, и да приложи изцяло мерките за стимулиране на растежа на предприятията.

         Съставено в Брюксел на 9 юли 2019 година.

               За Съвета

               Председател

            M. LINTILÄ

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

         (3)  ОВ C 136, 12.4.2019 г., стр. 1.

         (4)  ОВ C 320, 10.9.2018 г., стр. 39.

         (5)  Регламент (ЕС) № 1303./2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и временните мерки, преизчислено от Комисията по общоприетата методика.

         (7)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.