title: Препоръка (ЕС) 2016/2124 на Комисията от 30 ноември 2016 година относно хармонизирането на обхвата и условията за генералните лицензи за трансфер за сертифицираните получатели, посочени в член 9 от Директива 2009/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (нотифицирано под номер С(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 329/105

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/2124 НА КОМИСИЯТА
   от 30 ноември 2016 година
   относно хармонизирането на обхвата и условията за генералните лицензи за трансфер за сертифицираните получатели, посочени в член 9 от Директива 2009/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета

         (нотифицирано под номер С(2016) 7728)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 5 от Директива № 2009/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) държавите членки са задължени да публикуват най-малко четири генерални лиценза за трансфер.

               (2)

               Генералните лицензи за трансфер са ключов елемент от опростената система за лицензиране, въведена с Директива 2009/43/ЕО.

               (3)

               Различията в обхвата на генералните лицензи за трансфер, публикувани от държавите членки, що се отнася до свързаните с отбраната продукти, които са обхванати, и различните условия, прилагани към трансфера на тези продукти, биха могли да попречат на прилагането на Директива 2009/43/ЕО и на постигането на нейната цел за опростяване на процеса. Хармонизирането на обхвата и условията на трансферите в рамките на генералните лицензи за трансфер, публикувани от държавите членки, е важен аспект с оглед на гарантирането на привлекателността и използването на тези лицензи.

               (4)

               Представители на държавите членки в комитета, създаден с член 14 на Директива 2009/43/ЕО, предложиха като възможност хармонизацията на обхвата и условията на трансферите в рамките на генералните лицензи за трансфер, публикувани от държавите членки, да бъде осъществена чрез приемането на препоръка на Комисията.

               (5)

               Насоките, съдържащи се в настоящата препоръка, са резултат от преговорите с държавите членки относно хармонизирането на обхвата и условията на трансферите в рамките на генералните лицензи за трансфер за получатели, които са сертифицирани в съответствие с член 9 от Директива 2009/43/ЕО (ГЛТ — СП).

               (6)

               Настоящата препоръка се счита за основа за ГЛТ — СП на държавите членки. Свързаните с отбраната продукти, изброени в точка 1.1 от настоящата препоръка, представляват минимален и неизчерпателен списък на продуктите, за които държавите членки допускат трансфер в рамките на своите ГЛТ — СП. Това означава, че ГЛТ — СП, публикувани от дадена държава членка, могат да допускат трансфер и на други свързани с отбраната продукти, включени в приложението към Директива 2009/43/ЕО, но не и в настоящата препоръка.

               (7)

               На държавите членки се припомня, че те са поели определени ангажименти в рамките на европейското право, например по Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета (2), както и определени международни ангажименти в областта на контрола на износа.

               (8)

               Настоящата препоръка се прилага към Общия списък на оръжията на Европейския съюз, съдържащ се в приложението към Директива 2009/43/ЕО. Настоящата препоръка ще бъде актуализирана при необходимост, за да бъдат отразени бъдещите актуализации на Общия списък на оръжията на Европейския съюз,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   1.   ГЕНЕРАЛНИ ЛИЦЕНЗИ ЗА ТРАНСФЕР ЗА ПОЛУЧАТЕЛИ, СЕРТИФИЦИРАНИ В СЪОТВЕТСТВИЕ С ЧЛЕН 9, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДИРЕКТИВА 2009/43/ЕО (ГЛТ — СП)
   1.1.   Свързани с отбраната продукти, които са допустими за трансфер в рамките на генерални лицензи за трансфер за получатели, сертифицирани в съответствие с член 9 от Директива 2009/43/ЕО (ГЛТ — СП)

   Посочените по-долу категории ML с техните подточки са част от списъка на свързаните с отбраната продукти, съдържащ се в приложението към Директива 2009/43/ЕО. Генералните лицензи за трансфер за получатели, сертифицирани в съответствие с член 9 от посочената директива (ГЛТ — СП), допускат, като минимум, трансфера на свързаните с отбраната продукти, конкретно посочени чрез категориите ML по-долу. Държавите членки могат да решат да включат в своите ГЛТ — СП повече категории ML, съответстващи на свързани с отбраната продукти.
   Списък на категориите ML, които се включват като минимум:

               —

               ML 6. Включват се всички, с изключение на:

                           —

                           комплектовани превозни средства,

                           —

                           шасита и огневи установки,

                           —

                           оборудване и компоненти, изключени от други категории в същия генерален лиценз за трансфер.

               —

               ML 9. Всички стоки, с изключение на:

                           —

                           комплектовани плавателни съдове и подводници,

                           —

                           устройства за откриване на подводни цели и специално проектираните за тях компоненти,

                           —

                           системи с независимо от въздух задвижване за подводници и специално проектираните за тях компоненти,

                           —

                           комплектовани корпуси,

                           —

                           мерки за противодействие,

                           —

                           оборудване и компоненти, изключени от други категории в същия генерален лиценз за трансфер.

               —

               ML 10. Всички стоки, с изключение на:

                           —

                           комплектовани летателни апарати,

                           —

                           комплектовани безпилотни летателни апарати и специално проектираните за или модифицирани с оглед на тях компоненти,

                           —

                           фюзелаж за бойни летателни апарати и бойни хеликоптери,

                           —

                           двигатели за бойни летателни апарати,

                           —

                           оборудване и компоненти, изключени от други категории в същия генерален лиценз за трансфер.

               —

               ML 11. Подточка а. Само следните стоки:

                           —

                           направляващо и навигационно оборудване, с изключение на системи за ръчно преносими противовъздушни системи или определените от MTCR I,

                           —

                           автоматизирани системи за командване и контрол.

               —

               ML 13. Подточки c и d.

               —

               ML 15. Подточки b, c и d.

               —

               ML 16. Всички стоки, с изключение на:

                           —

                           стоки, свързани с ръчно преносими противовъздушни системи,

                           —

                           изделия, свързани със стоки, чийто износ не е разрешен в същия генерален лиценз за трансфер.

               —

               ML 17. Подточки a, b, d, e, j, k, l, m, n, o и p. Всички стоки, с изключение на:

                           —

                           подточка n: Изпитателните модели са изключени, ако са специално проектирани за разработката на изделия, посочени в ML4, 6, 9 или 10, както и компоненти, специално проектирани за тези изпитателни модели.

               —

               ML 21. Подточка а. Само следните стоки и само ако са разрешени по други категории в същия генерален лиценз за трансфер:

                           а)

                           „софтуер“, специално проектиран или модифициран за някоя от следните цели:

                                       1.

                                       експлоатация или поддръжка на оборудване, посочено в приложението към Директива 2009/43/ЕО;

                           б)

                           специфичен „софтуер“, различен от софтуера, посочен в ML21.а., както следва:

                                       1.

                                       „софтуер“, специално предназначен за военна употреба и специално проектиран за моделиране, имитиране или оценка на военни оръжейни системи;

                                       4.

                                       „софтуер“, специално предназначен за военна употреба и специално предназначен за системите за командване, комуникации, контрол и разузнаване (К3Р/C3I) или командване, комуникации, контрол, компютри и разузнаване (К4Р/C4I).

               —

               ML 22. Подточка а. Всички технологии, с изключение на необходимите за разработване и производство и само ако са разрешени по други категории в същия генерален лиценз за трансфер.

         1.2.   Условия, които се включват в генералния лиценз за трансфер за сертифицирани получатели

   Списъкът с условия по-долу не е изчерпателен. Другите условия, добавени от държава членка в ГЛТ — СП, обаче не могат да противоречат на условията или да осуетяват изпълнението им.

               —

               Териториална валидност: Европейско икономическо пространство (ЕС28 + Исландия и Норвегия (3)).

               —

               Повторните трансфери в рамките на ЕИП са разрешени без предварителни проверки; може да се изисква само последващо докладване.

               —

               Реекспорт: Държавите членки разрешават освобождаването от каквито и да било експортни ограничения при една или при двете посочени по-долу ситуации:

                           —

                           за интегрирани компоненти в съответствие с целите на член 4, параграф 8 от Директива 2009/43/ЕО,

                           —

                           когато крайният потребител се намира в една от следните държави: Австралия, Канада, Япония, Нова Зеландия, Швейцария, Лихтенщайн и Съединените американски щати.

                     И при двата случая на реекспорт националният компетентен орган от държавата членка на произход може да поиска от доставчика да осигури от получателя, сертифициран в съответствие с член 9 от Директива 2009/43/ЕО, декларация за употреба.

               —

               За целите на последващата верификация по ГЛТ — СП държавите членки следва да гарантират, че доставчиците докладват за използването на ГЛТ — СП в съответствие с минималните изисквания за докладване, предвидени в член 8, параграф 3 от Директива 2009/43/ЕО.

         2.   ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙСТВИЯ
   Държавите членки се приканват да приложат настоящата препоръка най-късно до 1 юли 2017 г.
   Държавите членки се насърчават да уведомяват Комисията за мерките, предприети за прилагане на настоящата препоръка.
   3.   АДРЕСАТИ
   Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 30 ноември 2016 година.

            За Комисията

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Член на Комисията

      (1)  Директива 2009/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за опростяване на реда и условията за трансфер на продукти, свързани с отбраната, вътре в Общността (ОВ L 146, 10.6.2009 г., стр. 1).

      (2)  Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета от 8 декември 2008 г., определяща общи правила за режим на контрол върху износа на военни технологии и оборудване (ОВ L 335, 13.12.2008 г., стр. 99).

      (3)  Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 111/2013 от 14 юни 2013 г. за изменение на приложение II (Технически наредби, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП (ОВ L 318, 28.11.2013 г., стр. 12), с което Директива 2009/43/ЕО се включва в Споразумението за ЕИП, съдържа изрично текст, с който се въвежда адаптация: „Тази директива не се прилага по отношение на Лихтенщайн“.


title: Препоръка (ЕС) 2017/1803 на Комисията от 3 октомври 2017 година относно увеличаването на законните пътища за лицата, нуждаещи се от международна закрила (нотифицирано под номер С(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 259/21

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2017/1803 НА КОМИСИЯТА
   от 3 октомври 2017 година
   относно увеличаването на законните пътища за лицата, нуждаещи се от международна закрила

         (нотифицирано под номер С(2017) 6504)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Презаселването е важен инструмент, с който се предлага закрила на принудително разселените лица и ясно се демонстрира глобална солидарност с трети държави, за да им се помогне да се справят с голям брой лица, бягащи от война или преследване. Като заменя опасните и незаконни миграционни потоци към Съюза с безопасни и законни пътища, презаселването помага за спасяването на човешки живот, способства за намаляване на незаконната миграция и за управление на миграционния натиск и противодейства на посланието на мрежите за контрабанда на мигранти. Ето защо презаселването е също така важен елемент от цялостната политика на ЕС в областта на убежището и миграцията.

               (2)

               През септември 2015 г. в резултат на кризата в Средиземноморието институциите на Съюза веднага отчетоха извънредната ситуация, породена от изключително големите миграционни потоци в региона, и призоваха за приемането на краткосрочни и дългосрочни мерки — от предприемането на действия за справяне с миграционните потоци извън ЕС до осигуряването на ефективен контрол на външните ни граници и укрепването на политиката на връщане на ЕС, като в същото време се реформира общата европейска система за убежище (ОЕСУ) и се предоставят по-големи възможности за безопасно и законно влизане в ЕС.

               (3)

               Като част от незабавните мерки и с цел да се предприемат всеобхватни действия за справяне с миграционната криза и да се демонстрира солидарност с третите държави, които понасят основната тежест на световната бежанска криза, на 8 юни 2015 г. Комисията препоръча схема за целия ЕС за презаселването в рамките на две години на 20 000 лица, нуждаещи се от международна закрила (1). На 20 юли 2015 г. държавите членки, заедно с асоциираните държави по Регламента „Дъблин“, се споразумяха да презаселят 22 504 лица, нуждаещи се от международна закрила, от Близкия изток, Африканския рог и Северна Африка (2).

               (4)

               С цел да се противодейства на мрежите за контрабанда на мигранти и да се предложи на мигрантите алтернатива, за да не излагат на опасност живота си, на 18 март 2016 г. ЕС и Турция взеха решение за спиране на неконтролирания приток на мигранти, водещ до хуманитарна криза, и постигнаха съгласие по редица действия, включително презаселването в държавите членки на сирийци, които се нуждаят от международна закрила.

               (5)

               След Изявлението на ЕС и Турция Съветът измени Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета (3), за да се позволи на държавите членки да изпълнят своите задължения за преместване по отношение на 54 000 кандидати посредством презаселване, хуманитарен прием или други форми на законен прием на сирийци, нуждаещи се от международна закрила, от Турция съгласно техните национални и многостранни схеми.

               (6)

               В Декларацията от Ню Йорк за бежанците и мигрантите от 19 септември 2016 г., приета от всички 193 държави — членки на ООН, беше отправен призив за по-справедливо поделяне на тежестта и отговорността за приемането и подпомагането на бежанците по света. Държавите — членки на ООН, изразиха намерението си да увеличат броя и обхвата на законните пътища за приемане или презаселване на бежанците в трети държави (4).

               (7)

               До 20 септември 2017 г. над 23 000 души са били презаселени по схемата, одобрена на 20 юли 2015 г., и по линия на Изявлението на ЕС и Турция. Държавите членки също така са презаселили още лица, нуждаещи се от международна закрила, посредством собствените си национални схеми.

               (8)

               Само през 2016 г. държавите членки са презаселили 14 205 бежанци, което представлява значително увеличение спрямо 8 155-те лица, презаселени през 2015 г., 6 550 през 2014 г. и между 4 000 и 5 000 годишно в периода 2010—2013 г. Това увеличение показва добавената стойност и потенциала на сътрудничеството и координацията на равнище ЕС в областта на презаселването. То показва също така значението на подходящото финансиране за презаселването от бюджета на ЕС, от който бяха отпуснати 293,3 милиона евро за периода 2014—2017 г.

               (9)

               Държавите членки, които все още не са изпълнили своите поети ангажименти в рамките на сега действащите схеми, следва незабавно да го направят. Всички ангажименти, останали неизпълнени след изтичането на срока на действие на двете схеми, следва да бъдат прехвърлени към следващото поемане на ангажименти за презаселване и да бъдат в допълнение към новите ангажименти, които държавите членки ще поемат.

               (10)

               ЕС трябва да премине от ad hoc схеми за презаселване и за хуманитарен прием към стабилна рамка за презаселване в ЕС. Ето защо в рамките на цялостната реформа на системата за убежище на ЕС Комисията представи предложение за рамка на Съюза за презаселване (5), с която да се осигурят безопасни и законни начини за получаване на международна закрила от нуждаещите се. Бързото приемане на предложението е от голямо значение за установяването на по-ефикасна, справедлива и устойчива европейска политика в областта на убежището и миграцията.

               (11)

               С цел да се продължи презаселването до въвеждането на рамка на Съюза за презаселване, на състоялия се на 4 юли 2017 г. 8-и форум по въпросите на презаселването и преместването Комисията прикани държавите членки да представят амбициозни ангажименти за презаселване въз основа на договорените приоритети за този период и съобразно с прогнозите за глобалните нужди за 2018 г., очертани от Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН).

               (12)

               Целта на настоящата препоръка е да се гарантира, че усилията за презаселване ще могат да продължат в периода между края на настоящите схеми на ЕС за презаселване и привеждането в действие на рамката на Съюза за презаселване, както и да се предприемат последващи действия относно стартиралия на 4 юли 2017 г. период за поемане на ангажименти с оглед на новите допълнителни нужди, очертани в прогнозите за глобалните нужди от презаселване за 2018 г. на ВКБООН.

               (13)

               С препоръката се цели да се подпомогнат продължаващите усилия на държавите членки за осигуряване на законни и безопасни канали за достъп за хората, които се нуждаят от международна закрила, и за тяхното подобряване. Чрез действията на държавите членки съгласно настоящата препоръка ще се прояви солидарност с третите държави, в които се намират голям брой разселени лица, нуждаещи се от международна закрила, и ще се допринесе за международните инициативи за презаселване, както и за по-доброто цялостно управление на миграционната обстановка. Следователно целите на настоящата препоръка са в съответствие с предложението за рамка на Съюза за презаселване.

               (14)

               Изборът на приоритетни региони се основава на необходимостта от по-нататъшно прилагане на изявлението на ЕС и Турция от 18 март 2016 г., в това число чрез бъдещата доброволна схема за хуманитарно приемане (ДСХП), от продължаване на презаселването от Йордан и Ливан, както и от предприемане на последващи действия във връзка с презаселването от ключови африкански държави, разположени по или водещи до централносредиземноморския миграционен маршрут, включително Либия, Нигер, Чад, Египет, Етиопия и Судан, обявено в Плана за действие относно мерки в подкрепа на Италия, за намаляване на натиска по маршрута през Централното Средиземноморие и за по-голяма солидарност (6).

               (15)

               Към 20 септември в рамките на започналата на 4 юли 2017 г. кампания за поемане на ангажименти държавите членки поеха ангажименти за около 14 000 места. Необходима е по-голяма ангажираност от страна на всички държави членки, за да се допринесе за общите усилия за спасяване на човешки живот и осигуряване на надеждни алтернативи на незаконните движения.

               (16)

               В световен мащаб трябва да бъдат презаселени 1,2 милиона лица и ВКБООН многократно е призовавал всички страни постепенно да увеличат размера на своите програми за презаселване в съответствие с намеренията, изразени в Декларацията от Ню Йорк за бежанците. В този контекст и въз основа на напредъка, постигнат от 2015 г. насам, Съюзът следва да предложи най-малко 50 000 места за презаселване за приемането до 31 октомври 2019 г. на лица, нуждаещи се от международна закрила, от трети държави.

               (17)

               За да се подпомогнат държавите членки в изпълнението на тази цел, от бюджета на Съюза следва да бъдат предоставени 500 милиона евро. При спазване на условията на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (ФУМИ) държавите членки могат да получат еднократна сума от 10 000 EUR за всяко презаселено лице от приоритетните региони.

               (18)

               ВКБООН планира временен механизъм за спешно евакуиране на най-уязвимите групи мигранти от Либия. Заедно с други глобални участници, ЕС следва да допринесе за този механизъм, за да може той да има реално въздействие за осигуряването на достъп до възможности за презаселване на най-уязвимите лица, нуждаещи се от международна закрила, които в момента се намират в Либия. Незаконната миграция ще спре само ако има реална алтернатива на опасните пътувания. Ето защо, когато обмислят ангажиментите си за презаселване, държавите членки следва да вземат предвид и да подкрепят и тази инициатива на ВКБООН.

               (19)

               В съвместно изявление от 28 август 2017 г. относно посрещането на предизвикателствата, свързани с миграцията и убежището, представителите на Франция, Германия, Италия и Испания и върховният представител/заместник-председател на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, заедно с представителите на Нигер и Чад, както и председателят на Президентския съвет на Либия отчетоха необходимостта успоредно с намаляването на генерираната от контрабандистите миграция да се организира презаселването на лицата, нуждаещи се от международна закрила, които са особено уязвими.

               (20)

               С предоставянето на поне 50 000 места за презаселване, които следва да бъдат осигурени от Съюза за приоритетните региони, ще се допринесе към глобалните инициативи за солидарност, имащи за цел да се увеличат законните пътища за миграция, в това число отправения наскоро от ВКБООН глобален призив за осигуряване на 40 000 места за презаселване от държавите по маршрута през Централното Средиземноморие през 2018 г.

               (21)

               За да се осигури наблюдение на изпълнението, държавите членки следва да докладват ежемесечно на Комисията за лицата, презаселени на тяхна територия в съответствие с поетите ангажименти, като посочват страната, от която е презаселено лицето.

               (22)

               Комисията следва да извърши преглед на напредъка по изпълнението на настоящата препоръка до 31 октомври 2018 г. Въз основа на този преглед и при отчитане на цялостната миграционна обстановка в ЕС и в световен план, държавите членки могат да бъдат приканени допълнително да преразгледат своите ангажименти.

               (23)

               Адресати на настоящата препоръка следва да са държавите членки. Асоциираните държави се приканват да допринесат за общите европейски усилия за презаселване,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

      УВЕЛИЧАВАНЕ НА АНГАЖИМЕНТИТЕ ЗА ПРЕЗАСЕЛВАНЕ

               1)

               Въз основа на опита, постигнат при изпълнението на настоящите схеми на ЕС за презаселване, и с цел да се осъществи преходът между тези схеми и рамката на Съюза за презаселване, държавите членки следва да предложат най-малко 50 000 места за презаселване за приемането до 31 октомври 2019 г. на лица, нуждаещи се от международна закрила, от трети държави.

               2)

               Държавите членки, които все още не са представили своите ангажименти в рамките на кампанията за поемане на ангажименти за презаселване, стартирана от Комисията на 4 юли 2017 г., следва да направят това най-късно до 31 октомври 2017 г., а тези, които вече са го направили, следва да обмислят възможността за увеличаване на ангажиментите си с оглед на постигането на целта.

               3)

               Държавите членки следва да съсредоточат своите ангажименти върху следното:

                           а)

                           да се осигури продължаване на презаселването от Турция на сирийски граждани, граждани на трети държави и лица без гражданство, разселени поради конфликта в Сирия, с цел да се подкрепи изпълнението на Изявлението на ЕС и Турция от 18 март 2016 г., в това число чрез бъдещата доброволна схема за хуманитарно приемане (ДСХП);

                           б)

                           да се осигури продължаване на презаселването от Ливан и Йордания;

                           в)

                           да се допринесе за стабилизиране на обстановката в Централното Средиземноморие чрез презаселването на лица, нуждаещи се от закрила, от Либия, Нигер, Чад, Египет, Етиопия и Судан, включително чрез подкрепа за временния механизъм на ВКБООН за спешно евакуиране на най-уязвимите групи мигранти от Либия.

               4)

               Държавите членки се приканват да извършат презаселванията в изпълнение на ангажиментите си във възможно най-кратък срок, в тясно сътрудничество с ВКБООН и с подкрепата на EASO, когато това е целесъобразно.

      НАБЛЮДЕНИЕ

               5)

               Държавите членки следва да докладват ежемесечно на Комисията за броя на лицата, презаселени на тяхна територия в изпълнение на поетите от тях ангажименти, като посочват страната, от която е презаселено лицето.

      ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА

               6)

               Държавите членки следва да използват в пълна степен финансовата подкрепа в размер на 500 милиона евро, предоставена чрез фонд „Убежище, миграция и интеграция“ за изпълнението на ангажиментите за презаселване, посочени в настоящата препоръка.

      ПРЕГЛЕД

               7)

               Комисията ще извърши преглед по настоящата препоръка до 31 октомври 2018 г. След извършването от Комисията на прегледа на изпълнението на настоящата препоръка и като се вземе предвид цялостната миграционна обстановка в ЕС и в световен план, държавите членки могат да бъдат приканени допълнително да преразгледат своите ангажименти според нуждите.

      АДРЕСАТИ

               8)

               Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 3 октомври 2017 година.

            За Комисията

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Член на Комисията

      (1)  Препоръка на Комисията от 8 юни 2015 г. за Европейска схема за презаселване, C(2015) 3560 final.

      (2)  Заключения на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 20 юли 2015 г.

      (3)  Решение (ЕС) 2016/1754 на Съвета от 29 септември 2016 г. за изменение на Решение (ЕС) 2015/1601 за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (ОВ L 268, 1.10.2016 г., стр. 82).

      (4)  Декларацията от Ню Йорк за бежанците и мигрантите може да бъде намерена на адрес: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Естония за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Естония за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/25

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Естония за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Естония за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/07
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (2), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да отчитат интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Естония за 2011 г. и даде своето становище относно програмата за стабилност на Естония за периода 2011—2015 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката съгласно стратегията „Европа 2020“. На 14 февруари 2012 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4) Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който не определи Естония като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 1 декември 2011 г. Съветът прие заключения, в които призова Комитета за социална закрила, в сътрудничество с Комитета по заетостта и другите комитети, да представи становището си относно действия, препоръчани в рамките на политическия цикъл на стратегията „Европа 2020“. Тези становища са част от становището на Комитета по заетостта.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за насърчаване на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми в икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация. Европейският съвет прикани държавите членки да приложат специфичните за всяка държава препоръки на Съвета за 2011 г. и да отразят тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в програмите им за стабилност или в програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (8)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също така държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (9)

               На 26 април 2012 г. Естония представи своята програма за стабилност за периода 2012—2015 г., както и националната си програма за реформи за 2012 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Съгласно извършената в съответствие с член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за стабилност Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в програмата изглежда реалистичен за периода 2012—2013 г., когато се очаква ръстът на БВП да бъде средно около 2,4 %. В прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. се предвижда ръст на БВП през 2013 г. от 3,8 %. Целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност, е да се гарантира устойчива бюджетна политика, която подкрепя балансиран растеж, чрез постигане на структурен излишък и същевременно осигуряване на достатъчни бюджетни маржове и намаляване на данъчната тежест върху труда. Стратегията има за цел също така да отговори на изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Програмата за стабилност цели преизпълнение на средносрочната бюджетна цел (СБЦ) за структурен излишък от 2013 г. нататък.
               СЦБ е адекватно отражение на изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Въз основа на (преизчисленото) структурно бюджетно салдо (5) темпът на нарастване на държавните разходи, като се отчитат дискреционните мерки по отношение на приходите, ще постигне целевия показател за разходите, заложен в Пакта за стабилност и растеж, до 2015 г. Успоредно с това програмата за стабилност има за цел постигането на номинален излишък от 2014 г. нататък. Съотношението на дълга към БВП е доста по-ниско от 60 % от БВП и съгласно програмата се очаква то да намалява след 2013 г., като достигне около 10 % през 2015 г.

               (11)

               През 2011 г. Естония постигна значителен бюджетен излишък. Очакваният ръст на икономическия растеж през 2012 г. в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. изглежда много по-слаб от този през 2011 г., като се прогнозира спад от 7,6 % до 1,6 %, от което следва необходимостта от по-голям контрол върху ефективността при разходване на средства. Естония планира да въведе през 2012 г. структурно правило за балансиран бюджет, което да спомогне за запазването на контрол върху разходите. Веднага щом бъде въведено правилото за балансиран бюджет, то следва да бъде допълнено със засилване на задължителния характер на многогодишните разходни цели. Следователно Естония е осъществила частично препоръката от 2011 г. в тази област.

               (12)

               Що се отнася до пазара на труда, бяха предприети редица стъпки в сферата на данъчното облагане на труда. Въпреки това могат да бъдат засилени стимулите за труд, като се обърне внимание на тенденцията за увеличаване на броя на получаваните обезщетения за инвалидност и нетрудоспособност и като се увеличи привлекателността на трудовата заетост за хората с ниски и с високи доходи, които получават обезщетения за безработица и за отглеждане на дете. Въпреки че са положени обещаващи усилия за намаляване на високата безработица, продължава да бъде висока дългосрочната безработица и безработицата сред младите хора. В резултат на това нараства рискът от бедност за децата в домакинства на безработни, като той следва да бъде преодолян посредством ефективни социални услуги, включително услуги за семейството. Тази подкрепа за семейството може да бъде по-резултатна, без да се влагат нови средства чрез по-добро насочване на семейните обезщетения и обезщетенията за отглеждане на дете и чрез премахване на неефективното освобождаване от подоходен данък, свързано с децата.

               (13)

               Мерките в националния план за действие за енергийна ефективност все още са недостатъчни, като се има предвид преходът от обществен към личен транспорт. Паркът от нови леки автомобили в Естония е най-енергоемкият в ЕС. Акцизите върху горивата са недостатъчни, за да се постигне промяна в потребителското поведение. Все още не е напълно завършено транспонирането на няколко директиви на ЕС, свързани с енергетиката. Все още е необходимо Естония да разнообрази енергийните си доставки. Електроенергийната инфраструктура би могла да бъде подобрена, за да включи все по-голямо количество вятърна електроенергия.

               (14)

               Съществено се подобриха качеството и наличността на професионалното образование, като за 2012—2013 г. са планирани допълнителни мерки за модернизация. Въпреки това е необходимо да се подобри преходът от общо към професионално образование, като може да се разгледа широкото въвеждане на по-голям брой схеми за образование в работни условия. Участието в процесите на учене през целия живот се подобрява, но досега не е отделено достатъчно внимание на нискоквалифицираните работници. Траен проблем остава постигането на съответствие между образованието и нуждите на пазара на труда. Освен това е необходимо спешно да се реформира последната степен на средно образование, както и допълнително да се подобри предоставянето на образователни услуги от местните органи. Продължава да е слабо сътрудничеството между предприятията и институциите за следгимназиално образование, а частта от частния сектор, основана на знание, следва да бъде допълнително развита.

               (15)

               В отговор на демографската тенденция на намаляване на населението и за да се осигури балансирано и конкурентно регионално развитие, в по-дългосрочен план е необходимо да се гарантира финансовата устойчивост на местното управление, както и да се осигури по-добро предоставяне на обществени услуги на местно равнище и да се оптимизира използването на относително разпокъсаните ресурси. Тъй като са малки по размер, по-голямата част от местните органи на управление срещат трудности при предоставянето на необходимите социални, здравни, транспортни и образователни услуги и услуги, свързани с трудовия пазар, за всички граждани.

               (16)

               Естония пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, представени през 2011 г., са свързани с насърчаване на заетостта, повишаване на конкурентоспособността и увеличаване на устойчивостта на публичните финанси. Комисията оцени изпълнението на ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Резултатите от тази оценка са взети предвид в препоръките.

               (17)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Естония. Тя извърши оценка на програмата ѝ за стабилност и на националната ѝ програма за реформи. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Естония, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръките в точки 1—5 по-долу.

               (18)

               Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност и неговото становище (6) е отразено по-специално в препоръката в точка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Естония да предприеме следните действия в периода 2012—2013 г.:

               1.

               Да запази стабилна бюджетна позиция, като осъществява бюджетните планове, както е предвидено, като гарантира постигането на СБЦ най-късно до 2013 г. и съблюдава целевия показател за разходите. Да допълни планираното правило за балансиран бюджет с по-обвързващи правила за многогодишните разходи в средносрочната бюджетна рамка, да продължи да повишава ефикасността на публичните разходи и да прилага мерки за по-добро спазване на данъчното законодателство.

               2.

               Да засили стимулите за работа чрез рационализиране на системата за социални помощи и увеличаване на гъвкавостта при предоставянето на обезщетения за инвалидност, безработица и за отглеждане на дете, като същевременно гарантира подходяща социална закрила. Да подобри предоставянето на социални услуги, като същевременно насочва по-добре семейните обезщетения и обезщетенията за отглеждане на дете и отстрани освобождаванията от подоходен данък, свързани с децата, които имат изкривяващ ефект. Да увеличи участието на младите хора и дългосрочно безработните лица на пазара на труда.

               3.

               Да установи по-ефективна връзка между обучението и образованието и нуждите на пазара на труда и да укрепи сътрудничеството между предприятията и академичните среди. Да увеличи възможностите за нискоквалифицираните работници за по-добър достъп до учене през целия живот. Да насърчава определянето на приоритети и международното измерение в системите за научни изследвания и иновации.

               4.

               Да подобри енергийната ефективност, в частност в строителния и транспортния сектор, и да засили екологичните стимули във връзка с превозните средства и отпадъците, включително като разгледа стимули, като данъчното облагане на превозните средства. Да насърчава използването на енергия от възобновяеми източници, включително чрез модернизиране на инфраструктурата и чрез законодателство. Да продължи изграждането на трансгранични връзки, за да се преодолее относителната пазарна изолация.

               5.

               Да подобри устойчивостта на публичните финанси на общините, като същевременно подобри ефективността на местното управление и осигури ефективно предоставяне на услуги, по-специално чрез по-големи стимули за сливане или засилено сътрудничество между общините. Следва да се въведат подходящи предложения за реформи в рамките на разумни срокове.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат през 2012 г. съгласно Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (3)  ОВ C 213, 20.7.2011 г., стр. 5.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  Салдото, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, както е преизчислено от службите на Комисията въз основа на информацията в програмата и с помощта на общоприетата методология.

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Люксембург за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/101

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Люксембург за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Люксембург за 2016 г.
   (2016/C 299/24)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. На 17—18 март 2016 г. Европейският съвет одобри приоритетите на годишния обзор на растежа. На 26 ноември 2015 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Люксембург не беше посочен като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. В същия ден Комисията прие препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната. Тази препоръка беше одобрена от Европейския съвет на 18—19 февруари 2016 г. и приета от Съвета на 8 март 2016 г. (3) Като държава, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Люксембург следва да гарантира пълното и своевременно изпълнение на препоръката.

               (2)

               Докладът за Люксембург беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бе оценен напредъкът на Люксембург в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., и напредъкът на Люксембург по отношение на националните му цели по стратегията „Европа 2020“.

               (3)

               На 29 април 2016 г. Люксембург представи своята национална програма за реформи за 2016 г. и своята програма за стабилност за същата година. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, под формата на насоки за прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Понастоящем по отношение на Люксембург се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2016 г. правителството планира да постигне балансиран бюджет през 2017 г. и след това малък излишък, достигащ до 0,4 % от БВП до 2020 г. Средносрочната бюджетна цел ще продължи да се спазва през целия период на програмата. Въпреки това в своята програма за стабилност Люксембург обявява, че средносрочната бюджетна цел ще се промени от структурен излишък от 0,5 % от БВП до 2016 г. на структурен дефицит от 0,5 % от БВП, считано от 2017 г. Според програмата за стабилност съотношението на държавния дълг спрямо БВП се очаква постепенно да се увеличи до 23,5 % от БВП през 2020 г. Макроикономическият сценарий, на който се основават тези бюджетни прогнози, е реалистичен, с изключение на 2017 и 2018 г., когато е благоприятен. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. структурният излишък се очаква да спадне до 1,4 % от БВП през 2016 г. и допълнително до 0,3 % от БВП през 2017 г., като по този начин остане над средносрочната бюджетна цел. Възможните бъдещи отклонения ще се оценяват съгласно изискването за поддържане на структурното салдо на равнището на средносрочната бюджетна цел, като се има предвид необходимостта да се осигури дългосрочна устойчивост на публичните финанси, по-специално в областта на пенсиите. Въз основа на своята оценка на програмата за стабилност и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът е на мнение, че се очаква Люксембург да се съобрази с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (6)

               Органите на Люксембург съобщиха основните линии на цялостна данъчна реформа, която следва да влезе в сила през 2017 г. Реформата предвижда изменения предимно в областта на прякото данъчно облагане както за физическите лица, така и за предприятията. Тя е насочена към постепенно намаляване на ставката на корпоративния подоходен данък (с цел увеличаване на конкурентоспособността) и нарастване на прогресивността на данъка върху доходите на физическите лица (с цел увеличаване на справедливостта). В същото време увеличението на някои данъчни разходи, по-специално по отношение на жилищното настаняване, рискува да ограничи данъчната основа. Някои международни събития също може да повлияят на планирането на люксембургската данъчна система и да покажат уязвимостта на поне част от данъчните приходи. За да се гарантира тяхната предвидимост, има възможност за допълнително разширяване на данъчната основа, по-специално чрез преразглеждане на сегашното ниско данъчно облагане на жилищните имоти и чрез увеличено използване на алтернативни източници, включително данъчно облагане, свързано с околната среда. В това отношение отмяната на преференциалния данъчен режим за приходи от интелектуална собственост дава възможност за известно разширяване на основата за облагане с корпоративен данък. Приемането и прилагането на данъчни реформи ще продължи да се следи отблизо в рамките на европейския семестър.

               (7)

               Люксембургските органи се опитват да диверсифицират икономиката, отчитайки рисковете, свързани със силната зависимост от финансовия сектор. Предвид високото равнище на разходите за труд в страната, дейности с по-висока добавена стойност предлагат потенциал за стимулиране на алтернативните източници на растеж. Успешната диверсификация на икономиката на Люксембург зависи в голяма степен от секторите, които са по-малко чувствителни към нивата на разходите за труд. Те до голяма степен се основават на научните изследвания и иновациите, които често изискват интензивно използване на технологии и знания. По-нататъшното разширяване на вече успешния нефинансов сектор на услугите може също да допринесе за диверсифициране на икономиката. Намаляването или премахването на съществуващите пречки за инвестициите и иновациите, които ограничават икономическото развитие, ще разгърне потенциала за иновации и ще подпомогне диверсификацията. Докато публичните инвестиции са на равнище, което е над средното за еврозоната, частните инвестиции изостават. Поддържането на високо равнище на инвестиции е от съществено значение за запазване на перспективите за растеж. Анализът в доклада за държавата показва, че Люксембург е държавата с най-много ограничителни разпоредби в Съюза за бизнес услуги и търговски обекти. Основните ограничения се отнасят до притежаването на акции или дялове, правата на глас и мултидисциплинарни ограничения в сектора на бизнес услугите, както и оперативни изисквания и изисквания при установяване в сектора на търговията на дребно.

               (8)

               Постоянното нарастване на цените на жилищните имоти през последните десетилетия, заедно с прогнозираният силен прираст на населението и динамиката на заетостта през следващите години, могат да се превърнат в пречка за предвиденото увеличение на броя на населението и работната сила. Тази тенденция е още по-вероятна, тъй като икономиката зависи до голяма степен от вноса на висококвалифицирана работна ръка от съседните страни, която представлява около една трета от общата заетост. Динамиката на цените на жилищните имоти се дължи на разминаване между търсенето и предлагането, по-специално липсата на налични и достъпни жилища. Недостатъчната наличност на земя за ново строителство и неоптималните административни резултати по отношение на процедурите за даване на разрешения за строителство пречат на гъвкавостта при предлагането на жилища. Голяма част от данъчните субсидии по сегашните политики могат също да бъдат капитализирани в цените на жилищата, като се има предвид негъвкавото предлагане на жилища. Усилията, насочени към предоставяне на социални жилища на достъпни цени, също могат да бъдат увеличени. Сегашният пазар на жилищата не само възпира домакинствата да се установят в Люксембург, но и изостря проблема със задръстванията и замърсяването на околната среда. Новите демографски прогнози в доклада от 2015 г. относно застаряването на населението също така внасят допълнителен натиск за премахването на пречките пред инвестициите в областта на транспорта и жилищното настаняване и следва да бъдат отразени в четирите бъдещи секторни планове за жилищно строителство, транспорт, зони за икономическа дейност и зелени пейзажи.

               (9)

               Постигането на икономическа диверсификация може да бъде ограничено поради факта, че развитието на заплатите в някои сектори може да не е в съответствие с развитието на производителността. Това допълнително ограничава целевите сектори основно до тези с висока добавена стойност. През последното десетилетие разходите за труд на единица продукция са нараснали по-бързо в Люксембург отколкото в повечето държави членки от еврозоната. Автоматичната индексация на заплатите във всички икономически отрасли играе роля в намаляването на разликите в заплатите между отраслите поради това разликите в трудовата производителност може да не бъдат взети под внимание. Въпреки това продължителната нискоинфлационна среда е забавила задействането на автоматичното адаптиране на заплатите и е допринесла за умереното развитие на заплатите. Успоредно със слабите промени в заплатите и ръста на производството са спаднали загубите на разходната конкурентоспособност. В този контекст наблюдението на развитието на заплатите е осигурено.

               (10)

               Задълженията, свързани със застаряването, продължават да бъдат риск в дългосрочен план, по-специално по отношение на пенсионните разходи. Люксембург отбеляза ограничен напредък в преодоляването на несъответствието между законоустановената и действителната пенсионна възраст чрез ограничаване на ранното пенсиониране. През юли 2015 г. проект на закон за изменение на схемите за ранно пенсиониране беше представен на Парламента. Но въпреки че една схема ще бъде премахната, условията за достъпност до други предпенсионни схеми ще бъдат отчасти улеснени. Законът за прекласифициране на работниците с увреждания беше приет през юли 2015 г. и се прилага от 1 януари 2016 г. Законът увеличава възможностите за работниците с увреждания да останат на пазара на труда и следователно предполага намаляване на броя на хората, влизащи в схема за ранно пенсиониране. Ранното пенсиониране продължава да е широко разпространено и стимулите за оставане на работа са ограничени. Все още липсва цялостна стратегия за задържане на възрастните работници по-дълго на работа и за осигуряване на стимули и умения за връщането им на работа. „Пактът за възрастта“, имащ за цел насърчаване на задържането на работа на по-възрастните работници от предприятия с над 150 служители, все още в процес на обсъждане в Парламента.

               (11)

               Съгласно реформата на пенсионната система от 2012 г. на всеки пет години след приемането на реформата следва да се извършват наблюдение и оценка на устойчивостта на пенсионната система. Правителството потвърди намерението си да изтегли оценката през 2016 г. вместо през 2017 г., както беше първоначално предвидено, и създаде работна група за пенсиите, натоварена с извършването на оценката. Няма напредък по обвързване на законоустановената пенсионна възраст с очакваната продължителност на живота, както беше препоръчано от Съвета. Люксембург е единствената държава членка, в която не се предвижда по-нататъшно увеличаване на законоустановената възраст за пенсиониране и ранно пенсиониране за периода 2013—2060 г. В доклада за застаряването от 2015 г. прогнозираното увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението, е преразгледано в посока намаляване, но преразглеждането е почти изцяло обяснено с по-благоприятните демографски прогнози в контекст, в който не са приети нови реформи. Дори и след преразглеждането прогнозираното увеличение на разходите за пенсии е най-високото в Съюза. Освен това Люксембург е изложен на рискове, свързани с очакваното увеличение на разходите за дългосрочни грижи за населението — едни от най-високите като дял от БВП от всички държави членки. Това, на свой ред, изглежда се дължи на най-високото прогнозирано увеличение на дела на зависимото население в Съюза до 2060 г. Извършена бе подготвителна работа по реформата за гарантиране на дългосрочната устойчивост на осигуряването за дългосрочни грижи.

               (12)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург и го публикува в доклада си за 2016 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност и на националната програма за реформи и на последващите мерки, свързани с препоръките, отправени към Люксембург през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Люксембург, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид на необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1 и 2 по-долу.

               (13)

               Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност и е на мнение (5), че Люксембург се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж,

         ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               Гарантиране на дългосрочната устойчивост на пенсиите чрез повишаване на законоустановената пенсионна възраст, ограничаване на ранното пенсиониране и увеличаване на стимулите за оставане на работа, както и чрез привеждане на законоустановената пенсионна възраст в съответствие с промените в продължителността на живота.

               2.

               Премахване на бариерите пред инвестициите и иновациите, които ограничават икономическото развитие в сектора на бизнес услугите. Справяне с пречките, които възпрепятстват инвестициите в жилищно строителство.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2013/142/ЕС: Препоръка на Комисията от 12 март 2013 година относно подобряване на демократичността и ефикасността на провеждането на изборите за Европейски парламент

text:
               21.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 79/29

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 12 март 2013 година
   относно подобряване на демократичността и ефикасността на провеждането на изборите за Европейски парламент
   (2013/142/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 10, параграф 2 от Договора за Европейския съюз гласи, че в рамките на Съюза гражданите се представляват пряко в Европейския парламент. Това позволява да се гарантира, че демократичният контрол и отчетността се провеждат на равнището, на което се вземат решенията.

               (2)

               Член 10, параграф 3 от Договора за Европейския съюз гласи, че всеки гражданин има право да участва в демократичния живот на Съюза, както и че решенията се вземат възможно най-открито и възможно най-близо до гражданите.

               (3)

               Договорът от Лисабон укрепва ролята на гражданите на Съюза като участници в политическия живот, като създава солидна връзка между гражданите, упражняването на политическите им права и демократичния живот на Съюза.

               (4)

               Особено важно е да се укрепва демократичната легитимност на процеса на вземане на решения в ЕС и системата да се приближава до гражданите на Съюза с оглед на действията, които се изисква да се предприемат на равнището на ЕС за преодоляване на финансовата криза и кризата с държавния дълг.

               (5)

               В Съобщението на Комисията от 28 ноември 2012 г. относно „Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз — Начало на дебат на европейско равнище“ (1) се подчертава, че укрепването на демократичната легитимност и отчетност е необходима част от реформата на Европейския съюз.

               (6)

               В член 10, параграф 4 от Договора за Европейския съюз и член 12, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз се възлага основна роля на политическите партии на европейско равнище, като се подчертава, че те допринасят за формирането на европейско политическо съзнание и за изразяването на политическата воля на гражданите на Съюза.

               (7)

               С цел да позволи на европейските политически партии да изпълняват пълноценно своята мисия, на 12 септември 2012 г. Комисията представи предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно статута и финансирането на европейските политически партии и на европейските политически фондации (2). Целта на предложението е да се гарантира на европейските политически партии по-видимо присъствие и по-гъвкава, прозрачна и ефикасна рамка за тяхното финансиране. Във връзка с изборите за Европейски парламент Комисията предложи и европейските политически партии да предприемат всички необходими мерки да информират гражданите на Съюза за връзките между европейските и националните политически партии. С приемането на новия регламент ще се отмени и замени Регламент (ЕО) № 2004/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно статута и финансирането на политическите партии на европейско равнище (3).

               (8)

               Създаването на прозрачна връзка между националните партии, за които гласуват гражданите на Съюза, и европейските политически партии, към които принадлежат националните партии, би трябвало да позволи на европейските политически партии да изразяват по-пряко волята на гражданите на Съюза и да имат голямо въздействие върху прозрачността на процеса на вземане на решения в Съюза.

               (9)

               Допълнителното повишаване на прозрачността на изборите за Европейски парламент ще допринесе за по-доброто отразяване на повишената роля и правомощия на Европейския парламент съгласно Договора от Лисабон. Укрепване на връзката на гражданите на Съюза с демократичния процес на Съюза е необходимото следствие от по-тясната институционална интеграция.

               (10)

               Допълнителните мерки биха повишили видимото присъствие на европейските политически партии през целия изборен процес — от провеждането на кампанията до гласуването, и би им позволило да преодолеят ефективно пропастта между политическите среди и гражданите на Съюза, като допълват задължението за предоставяне на информация, предвидено за европейските политически партии в предложението на Комисията за регламент относно статута и финансирането на европейските политически партии и европейските политически фондации.

               (11)

               В редица държави членки вече е утвърдена практика в бюлетините за изборите за Европейски парламент някои или всички национални партии да посочат принадлежността си към европейска политическа партия. За осигуряване на видимо присъствие на европейските политически партии по време на целия европейски изборен процес е важно всички държави членки да насърчават и улесняват предоставянето на информация на избирателите за принадлежността на националните партии в европейските политически партии. За да се повиши допълнително прозрачността на изборите за Европейски парламент, като същевременно се увеличат и отчетността на политическите партии, участващи в европейския изборен процес, и доверието на избирателите в този процес, преди изборите националните политически партии следва да оповестят принадлежността си към дадена европейска политическа партия. Освен различните партийни събития, като например конгреси, именно предизборните кампании на националните партии са най-подходящият и ефективен начин да се оповести тази принадлежност и му се даде отчетливо видимо присъствие.

               (12)

               2013 година е обявена за Европейската година на гражданите с Решение № 1093/2012/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4). През тази година е важно да се осъществи по-нататъшно укрепване на влиянието на гражданите в изборите за Европейски парламент.

               (13)

               От влизането в сила на Договора от Лисабон председателят на Комисията се избира от Европейския парламент в съответствие с предвидената в член 17, параграф 7 от Договора за Европейския съюз процедура и като се вземат под внимание условията, определени в Декларация № 11 от Договора от Лисабон. Тези процедури изискват съобразяване с резултатите от изборите за Европейски парламент и провеждане на подходящи консултации между Европейския съвет и Европейския парламент за избора на председател на Комисията. Следователно тези разпоредби отразяват нарасналата роля на Европейския парламент в определянето на председателя на Комисията и значението на резултатите от изборите за Европейски парламент в този процес.

               (14)

               В Резолюцията си от 22 ноември 2012 г. относно изборите за Европейски парламент през 2014 г. (5) Европейският парламент призова европейските политически партии да номинират кандидати за длъжността председател на Комисията, като отбелязва, че очаква тези кандидати да играят водеща роля в парламентарната избирателна кампания, по-специално като представят лично своите програми във всички държави — членки на Съюза. С резолюцията допълнително се подчертава повишеното значение на изборите за Европейски парламент в избора на председател на Комисията.

               (15)

               В Съобщението си от 28 ноември 2012 г.„Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз. Начало на дебат на европейско равнище“ Комисията подчерта, че номинирането на кандидати за поста на председател на Комисията от политическите партии за изборите за Европейски парламент през 2014 г. е една от важните стъпки за насърчаване появата на истинска европейска политически сфера.

               (16)

               Следователно е важно да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно ключовото значение на гласа им за определяне на председателя на Комисията, както и относно кандидатите за тази функция, които са подкрепени от партиите, за които гласуват на изборите за Европейски парламент.

               (17)

               Ако европейските и националните политически партии представят подкрепяните от тях кандидати за председател на Комисията и програмите им в контекста на изборите за Европейски парламент, това ще направи осезаема и видима връзката между гласа на отделния гражданин на Съюза за политическа партия в европейските избори и кандидата за председател на Комисията, подкрепен от тази партия. Това ще утвърди легитимността на председателя на Комисията, отчетността на Комисията пред Европейския парламент и европейските избиратели и в по-общ план да засили демократичната легитимност на целия процес на вземане на решения в Съюза. Целта на политическите програми, излъчвани в медиите, е да могат избирателите да направят информиран избор. Затова е подходящо и националните политически партии да използват тези средства, за да представят подкрепяните от тях кандидати за председател на Комисията и програмите им.

               (18)

               Понастоящем изборите за Европейски парламент се произвеждат в продължение на няколко дни, тъй като се провеждат в различни дни в различните държави членки. Общоевропейски ден на гласуване, в който избирателните секции затварят по едно и също време, би отразил по-добре общото участие на гражданите в целия Съюз и следователно е част от представителната демокрация, върху която се основава ЕС.

               (19)

               Гражданите на Съюза имат правото да избират и да бъдат избирани в изборите за Европейски парламент в държавата членка, в която са предпочели да живеят, в съответствие с член 22, параграф 2 от ДФЕС, приведен в действие от Директива 93/109/ЕО на Съвета от 6 декември 1993 г. за определяне на условията и реда за упражняване на правото да избират и да бъдат избирани в избори за Европейски парламент от граждани на Съюза, пребиваващи в държава членка, на която не са граждани (6).

               (20)

               Директива 93/109/ЕО въвежда механизъм за обмен на информация, гарантиращ, че едни и същи граждани не могат да гласуват, нито да се кандидатират в повече от една държава членка на едни и същи избори.

               (21)

               През годините в редица доклади на Комисията за прилагането на Директива 93/109/ЕО (7), а съвсем наскоро и в доклада от 2010 г. относно оценката на европейските избори през 2009 г. (8), бяха разкрити недостатъци във функционирането на механизма, чрез който се предотвратява многократното гласуване и кандидатиране. Тези недостатъци се дължат най-вече на факта, че личните данни за гражданите на Съюза, които държавите членки на пребиваване съобщават на държавите членки по произход съгласно директивата, са недостатъчни. Недостатъците се дължат и на разликите в насрочването на изборите от държавите членки. Вследствие на това голям брой граждани на Съюза, които се регистрират да гласуват в своята държава членка на пребиваване, не могат да бъдат идентифицирани от своята държава членка по произход.

               (22)

               Някои от тези пропуски биха могли да бъдат ефективно преодолени чрез мерки, основани на обширни консултации с експерти от държавите членки и на добрите практики, установени в този контекст, така че да се подобри функционирането на механизма за европейските избори през 2014 г. и да се облекчи административната тежест за националните органи.

               (23)

               По-голямата част от държавите членки вече са определили един орган за контакт за обмен на данни относно гласоподаватели и кандидати в рамките на Директива 93/109/ЕО. Цялостната ефективност на механизма би се повишила, ако всички държави членки определят един орган за тази цел.

               (24)

               Има значителни разлики между държавите членки относно сроковете за регистриране в избирателните списъци, които варират от два месеца до пет дни преди изборния ден. Ефективността на механизма би се повишила, ако държавите членки, като вземат предвид за кога е насрочен изборният процес в други държави членки, изпращат данни за гласоподавателите в момент, когато националните разпоредби на съответните държави членки по произход все още позволяват да се предприемат необходимите мерки. Няколко допълнителни технически аспекти на предаването на данни могат да бъдат подобрени, за да се повиши ефикасността на механизма. Сред тях са използването на общ електронен формат и набор от символи, начинът на предаване и методът на криптиране за гарантиране на подходящо равнище на защита на личните данни.

               (25)

               Предоставянето от държавите членки на пребиваване на някои допълнителни лични данни за гласоподавателите, макар да не се изисква изрично от Директива 93/109/ЕО, би позволило на държавите членки по произход да идентифицират по-ефикасно своите граждани в избирателните списъци. Може да има разлика между личните данни, които са необходими за ефективността на механизма в различните държави членки.

               (26)

               Всяко обработване на лични данни в рамките на механизма за обмен на информация трябва да е в съответствие с националната нормативна уредба, прилагаща Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9),

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

      ДЕМОКРАТИЧНО ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗБОРИТЕ

      Насърчаване и улесняване на предоставянето на информация на избирателите за принадлежността на националните партии в европейските политически партии

               1.

               Държавите членки следва да насърчават и улесняват предоставянето на информация на избирателите за принадлежността на националните партии в европейските политически партии преди и по време на изборите за Европейски парламент, като наред с другото позволяват и насърчават посочването на такава принадлежност в бюлетините, използвани за изборите.

      Информиране на избирателите за принадлежността на националните партии в европейските политически партии

               2.

               Националните политически партии, които участват в изборите за Европейски парламент, следва да оповестяват преди тези избори принадлежността си в европейска политическа партия. Във всички свои предизборни материали, съобщения и политически програми, излъчвани в медиите, националните политически партии следва ясно да посочват принадлежността си в европейските политически партии.

      Подкрепа за кандидати за председател на Европейската комисия

               3.

               Европейските и националните политически партии следва да оповестяват преди изборите за Европейски парламент кандидата за председател на Европейската комисия, когото подкрепят, и програмата му.
               В своите политически програми, излъчвани в медиите, за изборите за Европейски парламент националните политически партии следва да информират гражданите за кандидата за председател на Европейската комисия, когото подкрепят, и програмата му.

      Общ ден за гласуване

               4.

               Държавите членки следва да се споразумеят за общ ден за произвеждане на изборите за Европейски парламент, който да приключи със затваряне на избирателните секции по едно и също време.

      ЕФИКАСНО ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗБОРИТЕ

      Единен орган за контакт

               5.

               Държавите членки следва да определят единен орган за контакт за обмен на данни относно гласоподавателите за прилагане на член 13 от Директива 93/109/ЕО.

      Предаване на данни

               6.

               Държавите членки следва да вземат предвид доколкото е възможно своите изборни графици, за да могат държавите членки на пребиваване да изпращат своевременно данни за гласоподавателите, така че държавите членки по произход да могат да предприемат необходимите мерки.

      Допълнителни данни, позволяващи по-ефективно идентифициране

               7.

               Държавите членки на пребиваване се насърчават да предоставят в допълнение към личните данни, предвидени в член 9 от Директива 93/109/ЕО, всички подходящи лични данни, които може да са необходими за идентифицирането на гласоподавателите от органите на тяхната държава членка по произход.

      Технически средства за безопасно и ефикасно предаване на данни

               8.

               За обмен на данните, както е предвидено в член 13 от Директива 93/109/ЕО, държавите членки следва да използват единни и сигурни електронни средства, както е посочено в приложението. Държавите членки следва да предадат данните в един пакет за всяка държава членка по произход, като, ако на по-късен етап е необходимо актуализиране, предадат още един пакет.
               Адресати на настоящата препоръка са държавите членки и европейските и националните политически партии.

      Съставено в Брюксел на 12 март 2013 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Заместник-председател

      (1)  COM(2012) 777 final/2.

      (2)  COM(2012) 499 final.

      (3)  ОВ L 297, 15.11.2003 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 325, 23.11.2012 г., стр. 1.

      (5)  Резолюция на Европейския парламент от 22 ноември 2012 г. относно изборите за Европейски парламент през 2014 г. (2012/2829(RSP).

      (6)  ОВ L 329, 30.12.1993 г., стр. 34.

      (7)  COM(97) 731 final, COM(2000) 843 final, COM(2006) 790 final.

      (8)  COM(2010) 605 окончателен.

      (9)  ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Подробни технически разпоредби за прилагането на член 13 от Директива 93/109/ЕО

                  1.

                  За обмен на данните, както е предвидено в член 13 от Директива 93/109/ЕО, държавите членки следва да използват файлове във формат Extensible Markup Language („XML“). Файловете XML трябва да бъдат предадени електронно и сигурно.

                  2.

                  За записването на данните за гласоподавателите и предаването им в рамките на механизма за обмен на информация държавите членки следва да използват трансформационния формат за универсалния набор от символи (Universal Character Set Transformation Format—8-bit (UTF-8).

                  3.

                  Държавите членки следва да използват препоръката за синтаксис за криптиране и обработка W3C XML, включващ размяната на публичен ключ и частен ключ, за да се гарантира подходящо равнище на защита на предаваните лични данни.


title: Изграждане на капацитет на ЕС за бързо реагиране Препоръка на Европейския парламент до Съвета от 14 декември 2010 г. относно изграждане на капацитет на ЕС за бързо реагиране (2010/2096(INI))

text:
               15.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CE 169/140

         Вторник, 14 декември 2010 г.Изграждане на капацитет на ЕС за бързо реагиране
   P7_TA(2010)0465
   Препоръка на Европейския парламент до Съвета от 14 декември 2010 г. относно изграждане на капацитет на ЕС за бързо реагиране (2010/2096(INI))
   2012/C 169 E/21

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид член 196 от Договора от Лисабон, в който се постановява, че „Съюзът насърчава сътрудничеството между държавите-членки с оглед засилване на ефективността на системите за предотвратяване и защита от природни или предизвикани от човека бедствия“, както и че „Дейността на Съюза има за цел: … да насърчава съгласуваността на действията, предприемани на международно равнище в областта на гражданската защита“,

               —

               като взе предвид член 214 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който постановява, че действията на Съюза в областта на хуманитарната помощ имат за цел да „оказват съдействие и помощ на населението на трети страни, жертва на природни или предизвикани от човека бедствия“ и че „действията в областта на хуманитарната помощ се осъществяват съгласно принципите на международното право и принципите на безпристрастност, неутралитет и недискриминация“,

               —

               като взе предвид Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, подписан съвместно през декември 2007 г. от председателите на Съвета на Европейския съюз, Европейския парламент и Европейската комисия, както и плана за действие, представен от Комисията през май 2008 г. за прилагането на консенсуса,

               —

               като взе предвид заключенията на Съвета от декември 2007 г., приканващи Комисията да използва по най-добрия начин общностния механизъм за гражданска защита и допълнително да укрепва сътрудничеството между държавите-членки,

               —

               като взе предвид Насоките относно използването на военни и граждански сили и средства за защита при бедствия (Насоки от Осло), преразгледани на 27 ноември 2006 г.,

               —

               като взе предвид съобщението от Комисията до Съвета и до Европейския парламент от 23 февруари 2009 г. относно стратегия на ЕС за подкрепа на ограничаването на рисковете от бедствия в развиващите се страни,

               —

               като взе предвид съобщението от Комисията до Европейския парламент и до Съвета от март 2008 г. относно повишаване на способността на Съюза за отговор при бедствия (COM(2008)0130) и резолюцията на Европейския парламент от 19 юни 2008 г. относно повишаване способността на Европейския съюз за реагиране при бедствия (1),

               —

               като взе предвид доклада на Michel Barnier от 9 май 2006 г., озаглавен „За създаването на Европейски сили за гражданска защита:европейска помощ“,

               —

               като взе предвид резолюцията на Европейския парламент от 10 февруари 2010 г. относно неотдавнашното земетресение в Хаити (2),

               —

               като взе предвид своята резолюция от 21 септември 2010 г. относно подход на Общността за превенция на природни и причинени от човека бедствия,

               —

               като взе предвид предложението за препоръка до Съвета от 23 март 2010 г. относно изграждането на капацитет на ЕС за бързо реагиране, представено от Anneli Jäätteenmäki, Charles Goerens, Louis Michel, Marielle De Sarnez и Frédérique Ries от името на групата ALDE съгласно член 121, параграф 1 от Правилника за дейността (B7-0228/2010),

               —

               като взе предвид член 121, параграф 3 от своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по развитие и становището на комисията по външни работи (A7-0332/2010),

               A.

               като има предвид, че броят на бедствията, които причиняват значителни щети за хората, икономиката и околната среда, нараства по целия свят; като има предвид, че при възникването си подобни кризи имат все по-сериозно отражение, честота и обхват в по-голямата част от света, основно поради въздействието на изменението на климата; както и че Европейският съюз полага значителни усилия да реагира на кризите,

               Б.

               като има предвид, че увеличаването на броя и честотата на намесите както в Европейския съюз, така и извън него, е затруднено от световното финансово положение и бюджетни ограничения, които изтъкват необходимостта от по-ефективни по отношение на разходите операции,

               В.

               като има предвид, че поделянето на ресурси между 31 държави-членки, участващи в общностния механизъм за гражданска защита (ЕС-27, Норвегия, Лихтенщайн, Хърватия, Исландия) или в рамките на засилено сътрудничество между държавите-членки може да представлява актив както в оперативно, така и във финансово отношение,

               Г.

               като има предвид, че бюджетът на Комисията за оказване на помощ при хуманитарни бедствия, и по-конкретно този на ГД „Хуманитарна помощ“, не само е замразен, но дори на практика е леко занижен през последните пет години,

               Д.

               като има предвид, че през последните години беше постигнат напредък по отношение на по-добре съгласувана реакция на ЕС при бедствия, особено чрез постепенно укрепване на механизма за гражданска защита, по-добро взаимодействие/съгласуване между гражданската защита и хуманитарната помощ, както и признаването на факта, че един цялостен подход по отношение на справянето с бедствия включва не само реакция, но и превенция и подготвеност,

               Е.

               като има предвид, че реакцията на Европейския съюз спрямо земетресението в Хаити даде началото не само на бърза, значителна и широкомащабна намеса за оказване на хуманитарна помощ, но и на задействането на механизма за гражданска защита, който беше в състояние да разположи незабавно, и то за пръв път, два модула (съоръжение за пречистване на вода и модерно оборудван медицински пункт), финансирани чрез подготвително действие от 2008 г. за способност на ЕС за бързо реагиране,

               Ж.

               като има предвид, че поуките, извлечени от неотдавнашните кризи, продължават да показват необходимостта от подобряване на реакцията на ЕС при бедствия по отношение на ефикасност, съгласуване и видимост и че тези бедствия за пореден път подчертаха наложителността от създаване на капацитет на ЕС за бързо реагиране (европейски сили за гражданска защита),

               З.

               като има предвид, че способността на ЕС да защитава живота и собствеността на гражданите е определяща за доверието в него,

               1.

               Отправя към Съвета следните препоръки:

                           a)

                           признава, че включването на гражданската защита и хуманитарната помощ в портфейла на само един член на Комисията, отговарящ за хуманитарната помощ и реакцията при кризи, създава по-добро взаимодействие в рамките на Комисията и подпомага засилването на съгласуваността на цялостната реакция на ЕС при бедствия;

                           б)

                           призовава за засилване на интеграцията между гражданската защита и методите на работа в областта на хуманитарната дейност в рамките на ГД „Хуманитарна помощ“, като същевременно се съхранят техните специфични особености чрез запазване на ясно разделение и разграничаване на ролите помежду им, за да се увеличи в максимална степен взаимодействието и взаимното им допълване и да се повиши ефикасността; призовава военният и гражданският персонал и хуманитарните работници, ангажирани в действията за справяне с бедствията или в хуманитарните операции, да действат в съответствие с принципите на неутралност, независимост и безпристрастност;

                           в)

                           отново заявява, че използването на ресурси за гражданска защита, когато се прилагат при хуманитарна криза, следва да се основава на потребностите, както и да допълва хуманитарната помощ и да бъде съгласувано с нея в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ и съгласно насоките на ООН (Насоки от Осло), с цел гарантиране на спазването на хуманитарните принципи на неутралитет, хуманност, безпристрастност и независимост;

                           г)

                           настоява, че помощта от страна на ЕС в случай на природни или предизвикани от човека бедствия следва да цели, когато това е възможно, подпомагането на местната икономика, например като се закупуват храни, произведени на място или в региона, както и като се предоставят необходимите за селскостопанските производители материали с оглед възстановяване на икономиката в селските райони;

                           д)

                           изисква от Съвета и Комисията да изяснят договореностите за сътрудничество и съгласуване между Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и Комисията за управлението на реакцията при широкомащабни бедствия извън територията на Европейския съюз;

                           е)

                           предлага полагането на локализирани усилия за координиране, при сътрудничество с националното правителство на засегнатата държава, като се използват представители на ЕС и на държавите-членки на място, за да се гарантира целенасочено и компетентно решаване на проблемите на засегнатите местности;

                           ж)

                           настоятелно призовава Съвета да укрепи капацитета на ЕС за реакция при бедствия като висш приоритет, особено с оглед на разискванията относно създаването на сили на ЕС за гражданска защита и да предприеме действия в отговор на нееднократните призиви на Европейския парламент за прилагане на предложенията, отправени в доклада „Barnier“ от 2006 г.;

                           з)

                           призовава за незабавно създаване на сили на ЕС за гражданска защита, които да бъдат подходящо оборудвани с необходимите технологични и технически средства;

                           и)

                           призовава също така, в контекста на операциите след природни бедствия, за по-добра координация между агенциите за предоставяне на хуманитарна помощ и механизмите за гражданска защита на държавите-членки и ГД „Хуманитарна помощ“ на Комисията, както и евентуалните бъдещи европейски сили за гражданска защита;

                           й)

                           призовава настоятелно Комисията да разработи заедно с националните правителства, местните органи и организациите на гражданското общество в страните бенефициенти програми по отношение на превенцията на бедствия в рамките на Общността и капацитет за управление на реакцията при бедствия;

                           к)

                           насърчава Съвета да приеме, в съответствие с обикновената законодателна процедура, мерки (по предложение на Комисията) за подобряване на предвидимостта и на способността за предварително планиране на съществуващия механизъм на ЕС за гражданска защита, който в момента се основава на ad-hoc и доброволно участие на държавите-членки; предлага тези мерки да включват договорености, изпитани съгласно подготвителното действие на ЕС, включително активи на равнище ЕС, доброволно събиране на ресурси, отбелязване на съществуващите капацитети, посочване на варианти и разработване на дейности за допълнително обучение;

                           л)

                           призовава също така за реалистичен бюджет, в който бюджетните кредити, предвидени за природни бедствия или хуманитарни действия, да се отпускат въз основа на разходите от предходните години;

                           м)

                           счита, че силите за гражданска защита на ЕС следва да се развият въз основа на механизма за гражданска защита на ЕС, да доведат до оптимизиране на наличните средства по отношение на тяхната ефикасност и видимост, както и до доброволно обединяване на наличните логистични и човешки ресурси, както във връзка с обучението за реакция при бедствия, така и по отношение на управлението на реакцията при бедствия чрез разработване на инициативи, предприемани в рамките на подготвителни действия, и следва също така да бъдат в състояние да осигурят първа помощ в рамките на 24 часа след настъпването на дадено бедствие;

                           н)

                           препоръчва силите на ЕС за гражданска защита да се основават на принципите, че те следва:

                                       —

                                       да се основават на оценка на потребностите с участието на всички фактори, ангажирани с хуманитарна дейност;

                                       —

                                       да бъдат граждански

                                       —

                                       да действат под флага на ЕС

                                       —

                                       да спазват международното хуманитарно право

                                       —

                                       да зачитат доброволния характер на участието на държавите-членки в планираните договорености

                                       —

                                       да се основават на принципа за поделяне на тежестите

                                       —

                                       да бъдат отворени за участие от страна на трети държави

                                       —

                                       да признават цялостната роля на ООН при съгласуването на международната помощ при бедствия извън територията на Европейския съюз

                                       —

                                       да бъдат организирани на превантивен принцип, в зависимост от конкретните варианти;

                           о)

                           счита, че по-специално по отношение на операциите за предоставяне на хуманитарна помощ и въз основа на извлечените поуки от намесата в Хаити и Пакистан, ЕС следва да действа в рамките на възможното под опеката и при координация от страна на ООН, като съсредоточи своето внимание в тези области, в които неговата намеса може да допринесе за постигането на по-голяма добавена стойност;

                           п)

                           счита, че европейските сили за гражданска защита биха могли да се основават на ангажимент от страна на някои държави-членки за доброволно предоставяне на модули за гражданска защита, предварително определени и готови да се включат незабавно при операции на ЕС, координирани от Центъра за информация и мониторинг, че по-голямата част от тези модули, които вече са налични на национално равнище и следователно няма да доведат до сериозни допълнителни разходи, ще останат под контрола им и че разполагането на тези модули в положение на готовност би формирало ядрото на системата на ЕС за гражданска защита за реакция при бедствия в ЕС и извън него;

                           р)

                           счита, че допълнителни модули за гражданска защита биха могли да бъдат финансирани от ЕС за някои специфични нужди, за които са установени пропуски и където европейското равнище би внесло добавена стойност, и подчертава значението на засилването на финансирането на транспорта и разработването на транспортни модули в положение на готовност;

                           с)

                           подчертава необходимостта от разработване на всеобхватен и инициативен подход за реакция при бедствия, чрез който да бъдат координирани различните средства за действие, с които разполагат Съюзът и неговите държави-членки, като например управление на кризи (гражданско и военно), финансова помощ и дейност за развитие или социални политики и политики в областта на околната среда; в този контекст счита, че преходът между реакцията при бедствие и възстановяването след бедствие следва да бъде управляван по-ефикасно; припомня предложението за създаване на Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ в съответствие с Договора от Лисабон (член 214, параграф 5), а във връзка с обявяването на 2011 г. за Европейска година на доброволчеството насърчава Европейската комисия и Съвета да разработят в най-кратък срок съвместно с Европейския парламент правилата и процедурите за функционирането на корпуса, особено в контекста на подобни инициативи, предприети от някои държави-членки;

                           т)

                           напомня на Съвета, че използването на военни сили и способности при реагирането на бедствия, по-специално за подкрепа в областта на логистиката, транспорта и инфраструктурите при операции за хуманитарна помощ, следва да бъде изключение, използвано като „крайна мярка“ и винаги при спазване на съществуващите споразумения като Европейския консенсус относно хуманитарната помощ и Насоките от Осло за използване на военни и граждански сили и средства за защита при международна помощ при бедствия;

                           у)

                           приема, че използването на военни и граждански сили и средства за реагиране при бедствия следва бъде „крайна мярка“ в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ и насоките от Осло; припомня, че наред с гражданската защита и хуманитарната помощ военните средства често представляват важен принос към реакцията при бедствие и отбелязва, че военните сили и средства могат да бъдат необходими за запълване на критични празнини по отношение на капацитета (по-конкретно за стратегически превози, специализирани средства, тежки машини и транспортни средства); поради тази причина подчертава необходимостта от разработване на всеобхватен подход и от подобряване на взаимодействието между гражданския и военния капацитет, както и от определяне на области, в които държавите-членки могат да обединят своите усилия и възможности на равнище ЕС с цел подпомагане на реакцията на ЕС при бедствие, което е особено важно в условия на икономически трудности;

                           ф)

                           изтъква необходимостта от изграждането на граждански капацитет в ЕС, който да е постоянно на разположение и да действа независимо от военните структури, както и да се установи кои са областите, в които държавите-членки могат да обединят усилията си и капацитета си на равнище ЕС във връзка с това;

                           х)

                           настоятелно призовава Съвета и Комисията да си сътрудничат при прилагането на плана за действие за видимост, който следва да включва конкретни мерки за подобряване на видимостта на реакцията на ЕС при бедствия;

                           ц)

                           насърчава използването на системата за Глобален мониторинг на околната среда и сигурността (ГМОСС) за поставяне на потенциално кризисните области под наблюдение, като по този начин се създава възможност за по-голяма готовност за изпращане на хуманитарна помощ, също така изтъква, че е от решаващо значение да се създаде механизъм за проследяване на усилията от страна на ЕС и за оценка на разгръщането на сили за предоставянето на помощ;

                           ч)

                           насърчава разработването на бюджети за научни изследвания и на индустриален капацитет (например сателитни изображения в рамките на програмата ГМОСС) за подобряване на фазите на управление на бедствията;

                           ш)

                           приканва Съвета да се съобрази с горепосочените препоръки при проучването на предстоящото съобщение на Комисията относно укрепването на капацитета на Европейския съюз за реагиране при бедствия, обявено от Европейската комисия, и при формулирането на заключения във връзка с него;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета и, за сведение, на Комисията.

      (1)  ОВ С 286, 27.11.2009 г., стр. 15.

      (2)  Приети текстове, P7_TA(2010)0015.