               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 20.5.2020
            COM(2020) 512 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Италия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2020 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Италия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2020 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
                  2
               , и по-специално член 6, параграф 1 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 17 декември 2019 г. Комисията прие също доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Италия е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и Препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

               (2)Докладът за Италия за 2020 г.
                  3
                беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Италия по изпълнението на специфичните препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г.
                  4
               , последващите действия във връзка с препоръките, приети през предходните години, и напредъкът на държавата по изпълнението на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В доклада беше включен и задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 26 февруари 2020 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Италия са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-конкретно, големият държавен дълг и продължителната слаба динамика на производителността са предпоставка за рискове с трансгранично значение в контекст на висока безработица и все още високо равнище на необслужваните кредити.

               (3)На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има значителни последици в Европейския съюз. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение
                  5
               , в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

               (4)Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

               (5)На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж
                  6
               . Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97, клаузата улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В своето съобщение Комисията излага пред Съвета становището си, че предвид очаквания драстичен икономически спад вследствие на разпространението на COVID-19 настоящите условия позволяват активирането на клаузата. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

               (6)Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими за връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, интегрирайки наред с другото екологичния преход и цифровата трансформация и вадейки всички поуки от кризата.

               (7)Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага единният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на единния пазар, трябва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Настоящата криза показа необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор, които да включват по-конкретно по-добри стратегии за покупки, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи. Тези елементи са изключително важни за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

               (8)Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби
                  7
               , предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната година 2020—2021 държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Италия се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на хората и секторите, които са в най-затруднено положение.

               (9)Има вероятност социално-икономическите последици от пандемията да засегнат в различна степен италианските региони и територии поради дългогодишните икономически и социални неравенства, различаващият се потенциал на тяхната конкурентоспособност и степента им на зависимост от туризма. Това води до риск от увеличаване на регионалните и териториалните различия в рамките на Италия, което ще задълбочи тенденциите на различия между по-слабо развитите и по-силно развитите региони, между социалните периферии и останалите градски райони, както и между някои градски райони и селските райони. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

               (10)На 30 април 2020 г. Италия представи своята програма за стабилност за 2020 г.

               (11)Спрямо Италия понастоящем се прилагат предпазната част на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

               (12)В своята програма за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от дефицит в размер на 1,6 % от БВП през 2019 г. към дефицит от 10,4 % от БВП през 2020 г. Предвижда се през 2021 г. дефицитът да спадне до 5,7 % от БВП. След като през 2019 г. се стабилизира на 134,8 %, съгласно програмата за стабилност за 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 155,7 % през 2020 г. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с високата степен на несигурност, породена от пандемията от COVID-19. Съществуват специфични за държавата рискове, залегнали в основата на бюджетните прогнози, а именно значителния размер на публичните гаранции и нестабилността на доходността на държавните ценни книжа.

               (13)В отговор на пандемията от COVID-19 и като част от координирания подход на Съюза Италия прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на своята здравна система, ограничаване на пандемията и предоставяне на непосредствена помощ на хората и секторите, които са особено засегнати. Според програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 4,5 % от БВП през 2020 г. Мерките включват укрепване на здравеопазването и гражданската защита, разширяване на схемите за добавки към възнагражденията и финансова подкрепа за самостоятелно заетите лица и предприятията. Освен това Италия въведе мерки, в това число отсрочване на данъци и гаранции по заеми, които ще допринесат за поддържането на ликвидността на предприятията, без да имат пряко отражение върху бюджета. Като цяло мерките, предприети от Италия, са в съответствие с насоките, изложени в Съобщението на Комисията за координирани икономически мерки в отговор на пандемията от COVID-19. Цялостното прилагане на тези мерки, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни фискални позиции в средносрочен план, когато икономическите условия позволяват това да се случи, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

               (14)Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непроменени политики се предвижда салдото по консолидирания държавен бюджет на Италия да бъде -11,1 % от БВП през 2020 г. и -5,6 % през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 158,9 % от БВП през 2020 г. и 153,6 % през 2021 г.

               (15)На 20 май 2020 г. Комисията публикува доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, тъй като Италия не спази правилото за дълга през 2019 г. и планира превишаване на прага от 3 % от БВП за дефицита през 2020 г. Като цяло анализът показва, че няма достатъчно доказателства, въз основа на които да се заключи дали критерият за дълга, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/1997, е спазен или не, като същевременно критерият за дефицита не е изпълнен.

               (16)Пандемията от COVID-19 оказа безпрецедентен натиск върху националната здравна система, подчертавайки структурните слабости и необходимостта от повишаване на готовността за реакция при кризисни ситуации. Въпреки по-ниските от средните за ЕС разходи за здравеопазване здравната система на Италия се характеризира с високо специализирани и качествени универсални услуги и като цяло успява да предостави достъпно здравно обслужване. При все това, особено в началото на пандемията, разпокъсаността на управлението на здравната система и координацията между централните и регионалните органи забавиха прилагането на някои противоепидемични мерки. Реакцията на регионалните здравни системи спрямо кризата беше основана преди всичко на извънредната мобилизация, по-специално на здравните работници и местните социални служби. Това компенсира ограниченията, свързани с физическата инфраструктура, броя на здравните работници и инвестициите през последните години, предназначени за подобряването на структурите и услугите. Италианското правителство положи големи усилия за възпиране на разпространението на вируса, намаляване на натиска върху болниците и създаване на допълнителен капацитет за медицинско обслужване. В момента се подготвя дългосрочна противоепидемична стратегия, за да се гарантира безопасното възобновяване на производствената дейност. Освен усъвършенстването на процесите на управление и плановете за готовност за действие при кризи, политиките в периода след кризата с COVID-19 следва да се стремят към преодоляването на недостига на публични инвестиции в здравеопазването. В средносрочен и дългосрочен план изготвянето на стратегически инвестиционен план ще бъде от основно значение с оглед на повишаването на устойчивостта на италианската здравна система и на обезпечаването на постоянното предоставяне на достъпно здравно обслужване. Предвид актуалните прогнози за работната сила следва да се даде приоритет на изготвянето на политики за премахване на препятствията в обучението, набирането и задържането на здравните работници.

               (17)Въведените в отговор на здравната криза ограничителни мерки оказват силно отрицателно влияние върху пазара на труда и социалните условия. Преди кризата социалната ситуация бавно се подобряваше, въпреки че рисковете от бедност или социално изключване, бедност сред работещите и неравенство по отношение на доходите продължаваха да са големи и да се различават значително в отделните региони. Като се имат предвид текущите и следкризисните последици от разпространението на COVID-19, следва да се укрепят мрежите за социална сигурност, за да се гарантира подходящо заместване на доходите, независимо от трудовия статус, включително за хората, имащи пропуски по отношение на достъпа до социална закрила. Укрепването на механизмите за заместване на доходите и подкрепа е от особено значение за работниците с нетипични форми на заетост и лицата в уязвимо положение. Предоставянето на услуги, целящи социалното приобщаване и приобщаването към пазара на труда, също е от ключово значение. Новата схема за минимален доход, от която през изминалата година се възползваха над един милион домакинства (в размер на средно 513 EUR), би могла да смекчи последиците от кризата. При все това нейният обхват спрямо уязвимите групи би могъл да се подобри. Правителството въведе временно допълнителен „извънреден доход“ в подкрепа на домакинствата, които досега не отговаряха на условията за получаване на минимален доход. Хората, заети в сенчестата икономика, особено в сектори като селското стопанство, хранително-вкусовата промишленост и жилищното строителство, също рискуват да се окажат без възможности за достъп до мерките за социална закрила и подпомагане за доходите. В отговор на това предизвикателство наскоро правителството смекчи правилата за узаконяване на трудовия статус на недекларираните работници и за получаване или удължаване на срока разрешенията за пребиваване на работещите мигранти. Отрицателните демографски тенденции и изтичането на мозъци също влошават перспективите за растеж. В допълнение към по-трудните условия на пазара на труда липсата на качествени услуги води до обезлюдяване на южните региони и селските райони. Подобряването на достъпа до електронни услуги е от основно значение, особено в условията на ограничена мобилност.

               (18)От началото на кризата Италия предприема стъпки за смекчаване на последиците за заетостта. Схемите за временна безработица, т.нар. „cassa integrazione“, играят важна роля и се очаква да продължат да бъде от значение и в бъдеще. Обхватът на критериите за допустимост беше разширен, за да включи малките предприятия и микропредприятията и всички икономически сектори и наети лица. Освен това бе създадена отделна (временна) схема за самостоятелно заетите лица. Условията на пазара на труда продължиха да се подобряват в периода преди кризата. През 2019 г. равнището на заетост достигна 64 % — най-високото отчитано някога равнище. То обаче все още бе доста под средното за Съюза. Равнището на безработицата се запази високо, както и другите показатели за застоя на пазара на труда, и според прогнозата на Комисията то се очаква да се повиши още, достигайки 11,8 % през 2020 г., и да спадне на 10,7 % през 2021 г. Делът на временните договори също беше голям, въпреки че от средата на 2018 г. създаването на работни места се определя от сключването на постоянни трудови договори. В бъдеще за стимулирането на устойчиво и приобщаващо възстановяване от основно значение ще бъде интеграцията на пазара на труда на неактивните млади хора и жените. Бяха предприети действия за укрепването на публичните служби по заетостта и за по-доброто им интегриране със социалните услуги, ученето за възрастни и професионалното обучение. Въпреки това капацитетът им за намиране на работа все още е слаб и се различава значително в отделните региони. Участието на работодателите също продължава да е недостатъчно. В хода на постепенното вдигане на ограничителните мерки гъвкавите схеми на работа и дистанционната работата могат да подпомогнат предприятията и работниците. В отговор на кризата правителството прие временни мерки с оглед на съчетаването на личния и професионалния живот, като например насърчаване на дистанционната работа, специални отпуски и предоставяне на ваучери за гледането на деца. Въпреки положените в последно време усилия, мерките за насърчаване на равните възможности и политиките за постигане на равновесие между професионалния и личния живот, наред с предоставянето на достъпни услуги за образование и грижи в ранна детска възраст и услуги за дългосрочни грижи, продължават да бъдат незадоволителни и слабо интегрирани.

               (19)Настоящата извънредна ситуация показва също така необходимостта от подобряване на обучението и уменията в областта на цифровите технологии, включително за възрастните в трудоспособна възраст, и дистанционното обучение. Инвестициите в образованието и уменията са от основно значение за стимулирането на интелигентно и приобщаващо възстановяване и за поддържането на постоянен курс при осъществяването на екологичния и цифровия преход В това отношение постиженията в образованието и обучението продължават са голямо предизвикателство за Италия. Съществуват големи регионални различия в придобиването на основни умения, като процентът на преждевременно напускащите училище е доста над средния за Съюза (13,5 % спрямо 10,3 % през 2019 г.), най-вече при родените извън Съюза ученици (33 %). В контекста на ограниченията на мобилността съществува опасност регионалните и териториалните различия да се изострят. С оглед на това особено важно е да се инвестира в дистанционното обучение, както и в цифровата инфраструктура и уменията на преподавателите и учещите. Освен това в Италия делът на висшистите в областта на науката и инженерството е по-малък в сравнение със средния за Съюза, а процентът на завършилите висше образование продължава да е много нисък (27,6 % през 2019 г.). Освен това италианските предприятия инвестират по-малко в обучението на своите служители, свързано с информационните и комуникационните технологии, в сравнение с държавите в сходно положение. Слабото участие на нискоквалифицирани възрастни в дейности за обучение също буди безпокойство, като се има предвид, че броят на работните места, за които се изисква ниска квалификация, постоянно намалява. Повишаването на квалификациите и преквалификацията са по-важни от всякога, за да могат работниците да придобият търсените на пазара на труда умения и за да се стимулира справедливият преход към по-цифровизирана и устойчива икономика.

               (20)Кризата засили необходимостта от подкрепа за достъпа на предприятията до финансиране. Италия прие няколко схеми за подпомагане на потока от ликвидни средства за предприятията, включително съгласно Временната рамка за мерки за държавна помощ в подкрепа на икономиката в условията на сегашния епидемичен взрив от COVID-19
                  8
               . Ефективното прилагане на такива схеми, включително чрез предоставени от банковата система гаранции, е от основно значение, за да се гарантира, че всички предприятия, и по-специално малките и средните предприятия (МСП), тези в най-засегнатите сектори и географски райони, както и иновативните предприятия, се възползват от тях. При изготвянето и изпълнението на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор. Преките безвъзмездни средства и стимулите за пазарно финансиране могат също да подпомогнат ликвидността на МСП и на иновативните предприятия. Иновативните предприятия (които често нямат обезпечение) срещат повече затруднения при достъпа до кредитиране, а настоящата криза би могла да влоши тази ситуация. Отсрочването на данъци и на социалноосигурителни вноски, дължими на държавата, допринесе за подобряването на паричните потоци на предприятията. Въпреки това забавянията на одобрените плащания, независимо дали от администрацията към дружествата или между самите дружества, следва да се избягват, тъй като те ограничават ликвидността на всички предприятия, особено на малките предприятия.

               (21)За да се стимулира икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да се насърчават частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Инвестициите в подкрепа на екологичния преход ще бъдат от особено значение за възстановяването и повишаването на устойчивостта в бъдеще. Италия е силно уязвима спрямо екстремните метеорологични условия и хидрогеоложките бедствия, в това число сушите и горските пожари. Трансформацията на Италия към неутрална по отношение на климата икономика ще изисква значителни частни и публични инвестиции в продължение на дълъг период от време, по-специално за производството на възобновяема енергия, енергийната инфраструктура, енергийната ефективност, наред с други области. В националния план на Италия в областта на енергетиката и климата са заложени инвестиции за борба с изменението на климата по линия на Зеления пакт. Те са от съществено значение за противодействие на заплахата, която представлява изменението на климата, като същевременно играят основна роля за възстановяването на Италия и повишаването на нейната устойчивост. Инвестициите по линия на Зеления пакт са от основно значение и за да се намали отражението върху човешкото здраве от замърсяването на въздуха в италианските градове, особено в басейна на река По. Осъществяването на инициативи за устойчива мобилност, като подновяването на флотата от автобуси на местния обществен транспорт, е пример за това как едновременно може да се работи за премахване на задръстванията и замърсяването на въздуха. Инфраструктурните недостатъци в управлението на водите и отпадъците, особено в южните региони, оказват въздействие върху околната среда и здравето, което води до значителни разходи и загуби на приходи за италианската икономика. В по-общ план устойчивостта спрямо изменението на климата е от значение за цялата инфраструктура, включително за здравната инфраструктура. За това са необходими стратегии за адаптиране. Преодоляването на предизвикателствата, свързани с околната среда и изменението на климата, като например хидроложките рискове, устойчивата градска мобилност, енергийната ефективност, кръговата икономика и промишлената трансформация представляват възможност за подобряване на производителността, като същевременно се избягват неустойчивите практики. Същевременно инвестициите в подобни проекти могат да допринесат за създаването на работни места и за трайното възстановяване след кризата. Програмирането на Фонда за справедлив преход за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Италия да преодолее някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната за 2020 г.
                  9
                Това ще позволи на Италия да използва този фонд възможно най-пълноценно.

               (22)Ограниченията на движението на гражданите в контекста на COVID-19 подчертаха колко е важно да се инвестира в цифровизацията на икономиката и демонстрира значението на цифровите инфраструктури. Ниските равнища на цифровия интензитет и цифровите познания на предприятията в Италия, особено МСП и микропредприятията, им попречиха да се преориентират към електронната търговия и дистанционната работа и да предоставят и използват цифрови инструменти по време на изолацията. Инвестирането в цифровизацията и уменията чрез постоянно и навременно осъществяване на целенасочени национални политики е от съществено значение за укрепването на моделите за електронен бизнес и за подпомагането на предприятията да се адаптират към променящите се условия, както и за повишаването на производителността и конкурентоспособността. Стана ясно, че достъпът до бърза и надеждна цифрова инфраструктура е от съществено значение за осигуряването на основни услуги в държавното управление, образованието, здравеопазването и медицината и е определящ фактор за проследяването и контрола на епидемията. Италия все още изостава по отношение на покритието с оптичен интернет на сградите в селските райони. Следва да се приемат конкретни мерки за преодоляване на това изоставане, както и за допълнителното насърчаване на внедряването на този вид връзка.

               (23)Добре функциониращата система за научни изследвания и иновации е резултат от непрекъснатата, последователна и основана на факти подкрепа за политиките, придружена от инвестиции и подходящ човешки капитал. Настоящата криза ясно показа, че бързият обмен на данни между изследователите, включително безплатният достъп до резултати и доказателства за потребителите и отворената наука, се нуждаят от допълнително укрепване. Отворената наука и сътрудничеството между научните среди и бизнеса са от решаващо значение за това резултатите от научноизследователската дейност, включително тези, необходими за намирането на ваксини и терапии, да се появят на пазара, което ще засили позициите на Италия в сектора на медицинската промишленост и развойна дейност.

               (24)Ефективната публична администрация е от решаващо значение, за да се гарантира своевременното изпълнение на мерките, приети за справяне с извънредната ситуация и за подкрепа на икономическото възстановяване. Отпускането на социални помощи, мерките за ликвидност и авансовото финансиране на инвестициите и т.н., няма да са ефективни, ако са налице пречки в държавния сектор. Сред слабостите са продължителните процедури, включително гражданскоправните процедури, ниското равнище на цифровизация и недостатъчният административен капацитет. В контекста на значително увеличаване на публичните средства в подкрепа на икономическата дейност процедурите и проверките трябва да се провеждат бързо. Цифровизацията на публичните администрации беше неравномерна преди кризата. Степента на взаимодействие онлайн между органите и обществеността бе ниска. Продължава да бъде малък делът на административните процедури от компетентността на регионите и общините, които могат да бъдат започнати и изцяло завършени по електронен път. Кризата разкри и липсата на оперативна съвместимост на публичните цифрови услуги. За да може публичната администрация да взаимодейства по-ефективно с бизнеса, е необходимо да се подобрят и опростят секторните регулации, като същевременно се премахнат пречките пред конкуренцията. И накрая, ефективната правосъдна система е от основно значение за изграждането на икономика, която е в състояние да привлича инвестиции и да благоприятства развиването на стопанска дейност, и ще бъде решаващ фактор в процеса на възстановяване, способствайки също за ефективността на уредбите за оздравяване и възстановяване.

               (25)Докато настоящите препоръки са насочени към справяне със социално-икономическото въздействие на пандемията и улесняването на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г., приети от Съвета на 9 юли 2019 г., обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Тези препоръки продължават да бъдат актуални и ще продължат да бъдат наблюдавани през целия годишен цикъл на европейския семестър през следващата година. Това се отнася и за препоръките относно свързаните с инвестициите икономически политики. Тези препоръки следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за премахване на мерките, свързани с настоящата криза.

               (26)Мерките, приети от италианското правителство в подкрепа на домакинствата и предприятията, благоприятстват също запазването на капитализацията и устойчивостта на банковия сектор в настоящата трудна оперативна среда. Въпреки приетите мерки за смекчаване на последиците, включително пруденциалната гъвкавост, предоставена от банковите надзорни органи, кризата с COVID-19 засяга също качеството на банковите активи в целия Съюз и се очаква това да продължи през следващите седмици и месеци, включително в Италия. В резултат на това усилията за намаляване на необслужваните кредити са възпрепятствани, включително и поради забавянето на работата на съдилищата и на дейностите по преструктуриране на обезценени активи. В това отношение насърчаването на устойчиви решения за жизнеспособните кредитополучатели, засегнати от кризата, включително чрез избягване на правните автоматизми, е важна предпоставка за гарантиране на качеството на активите. Същевременно осигуряването на точно отчитане на влошаването на качеството на активите и на разумни кредитни стандарти може също да подпомогне функционирането на вторичния пазар на необслужвани кредити и да ограничи неблагоприятните ефекти за съществуващите инициативи по погасяване на необслужвани кредити.

               (27)Ефективното предотвратяване и санкциониране на корупцията може да изиграе важна роля за гарантиране на възстановяването на Италия след кризата. Чрез прозрачност в публичния сектор, и по-специално чрез засилени проверки за корупция, могат да се предотвратят опитите на организираната престъпност за проникване в икономическата и финансовата среда, за нарушаване на процедурите за възлагане на обществени поръчки и, в по-общ план, за отклоняване на публичните средства, необходими за инвестиции. В същото време процедурите за възлагане на обществени поръчки следва да продължат да бъдат ефикасни, като се търси баланс между необходимостта от стриктно наблюдение и спазване на сроковете. Въпреки че в парламента се обсъждат всеобхватни реформи за рационализиране на наказателните производства, необходимото време за разглеждане на висящите дела пред наказателните апелативни съдилища продължава да бъде повод за безпокойство. Неотдавна Италия укрепи своята уредба за борба с корупцията, но е необходимо тя да бъде завършена, също и чрез санкционирането на лицата, заемащи изборни държавни длъжности, в случай на конфликт на интереси.

               (28)Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. . Гарантирайки цялостното изпълнение на препоръките по-долу, Италия ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

               (29)Тясната координация между икономиките в Икономическия и паричен съюз е от основно значение за бързото възстановяване от икономическото отражение на COVID-19. Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и предвид политическите насоки на Еврогрупата, Италия следва да гарантира, че нейните политики са в съответствие с препоръките за еврозоната и са координирани с тези на останалите държави членки от еврозоната.

               (30)В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Италия и го публикува в доклада за държавата за 2020 г. Освен това тя направи оценка на програмата за стабилност за 2020 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Италия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Италия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (31)С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му
                  10
                е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (32)С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа [националната програма за реформи за 2020 г. и] програмата за стабилност за 2020 г. Настоящите препоръки отчитат необходимостта от справяне с пандемията и улесняване на икономическото възстановяване като първа необходима стъпка за коригиране на дисбалансите. Препоръките, които се отнасят изрично за макроикономическите дисбаланси, установени от Комисията съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, се съдържат в препоръки 1, 2, 3 и 4,

               ПРЕПОРЪЧВА на Италия да предприеме през 2020 г. и 2021 г. следните действия:

               1.В съответствие с общата клауза за дерогация, да предприеме всички необходими мерки за ефективно справяне с пандемията, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, имащи за цел постигането на разумни средносрочни фискални позиции и гарантирането на устойчивостта на обслужването на дълга, като същевременно стимулира инвестициите. Да повиши устойчивостта и капацитета на здравната система по отношение на здравните работници, критичните медицински продукти и инфраструктурата. Да подобри координацията между националните и регионалните органи.

               2.Да осигури подходящо заместване на доходите и достъп до социална закрила, по-специално за работниците с нетипични форми на заетост. Да положи усилия за смекчаване на последиците от кризата за заетостта, включително чрез гъвкави схеми на работа и активно подпомагане на заетостта. Да положи усилия за подобряване на дистанционното обучение и уменията, включително тези в цифровата сфера.

               3.Да осигури ефективното прилагане на мерките за предоставяне на ликвидност на реалната икономика, включително на малките и средните предприятия, иновативните предприятия и самостоятелно заетите лица, и да предотврати забавянето на плащания. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите върху екологичния и цифровия преход, по-специално върху чистото и ефективно производство и използване на енергия, научните изследвания и иновациите, устойчивия обществен транспорт, управлението на отпадъците и водите, както и укрепването на цифровата инфраструктура, за да се гарантира предоставянето на основни услуги.

               4.Да повиши ефикасността на съдебната система и ефективността на публичната администрация.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        OB L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (4)

                        ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 117.

                     (5)

                        СОМ(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5) и Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

                     (8)

                        ОВ C 91I, 20.3.2020 г., стр. 1—9.

                     (9)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (10)

                        Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 20.5.2020
            COM(2020) 515 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Литва за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2020 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Литва за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2020 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
                  2
               , и по-специално член 6, параграф 1 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 17 декември 2019 г. Комисията също прие Доклада за механизма за предупреждение, в който Литва не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

               (2)Докладът за Литва за 2020 г.
                  3
                беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бе оценен напредъкът на Литва в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г.
                  4
               , последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Литва през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (3)На 11 март 2020 г. Световната здравна организация обяви официално световна пандемия от COVID-19. Това е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Застрашени са работните места и доходите на хората, както и стопанската дейност на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има значителни последици в Европейския съюз. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение
                  5
               , в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

               (4)Редица държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

               (5)На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж
                  6
               . Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97, клаузата улеснява координирането на бюджетните политики в период на драстичен икономически спад. В своето съобщение Комисията излага пред Съвета становището си, че предвид очаквания сериозен икономически спад вследствие на разпространението на COVID-19 настоящите условия позволяват активирането на клаузата. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Активирането на общата клауза за дерогация позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че с това не се излага на риск фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки на Пакта за стабилност и растеж Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

               (6)Необходими са постоянни действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията, за повишаване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата и за гарантиране на подходящи здравословни и безопасни условия на труд с оглед на възобновяването на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими за връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, интегрирайки наред с другото зеления преход и цифровата трансформация и вадейки всички поуки от кризата.

               (7)Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага единният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантират обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на единния пазар, трябва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от планове за готовност за действие при кризи в здравния сектор, като тази готовност включва по-специално подобрени стратегии за покупка, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи. Тези елементи са изключително важни за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

               (8)Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби
                  7
               , предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната година 2020—2021 държавите членки могат също така да се възползват от 100-процентово съфинансиране от бюджета на Съюза. Литва се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на хората и секторите, които са в най-затруднено положение.

               (9)Възможно е разпространението на социално-икономическите последици от пандемията да бъде неравномерно в различните сектори и региони на Литва поради различните модели на специализация. Това води до риск от задълбочаване на различията в Литва. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

               (10)На 15 май 2020 г. Литва представи своята национална програма за реформи за 2020 г., а на 30 април 2020 г. своята програма за стабилност за 2020 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (11)Понастоящем спрямо Литва се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж.

               (12)В своята програма за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши, преминавайки от излишък в размер на 0,3 % от БВП през 2019 г. към дефицит от 11,4 % от БВП през 2020 г. Предвижда се дефицитът да намалее до 3,9 % от БВП през 2021 г. След увеличение до 36,3 % от БВП през 2019 г., съгласно програмата за стабилност за 2020 г. се очаква през 2020 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП да нарасне до 50,6 %. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с високата степен на несигурност, породена от пандемията от COVID-19.

               (13)В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Литва прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната система, за ограничаване на пандемията и за облекчаване на положението на засегнатите в особена степен хора и сектори. Съгласно програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 6,8 % от БВП. Мерките включват отсрочване на данъци, допълнително финансиране за закупуване на медицински материали, субсидии за поддържане на работните места и социални помощи за самостоятелно заетите лица и служителите, засегнати от вируса на COVID-19. Тъй като анализът на Комисията на планирането и прилагането на някои мерки сочи относително слабо потенциално разпространение, Комисията предположи по-слабо въздействие на държавните мерки върху публичните финанси. Освен това Литва обяви дискреционни мерки, които, макар и да нямат пряко отражение върху бюджета, ще допринесат за отговора на кризата, включително подпомагане на ликвидността на предприятията. Според програмата за стабилност за 2020 г. те се оценяват на 3,8 % от БВП. Тези мерки включват гаранции по заеми (2,9 % от БВП). Като цяло предприетите от Литва мерки са в съответствие с насоките, изложени в Съобщението на Комисията относно координирани икономически мерки в отговор на пандемията от COVID-19. Цялостното прилагане на тези мерки, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни средносрочни фискални позиции, когато икономическите условия позволяват това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

               (14)Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непромененa политикa се предвижда салдото на Литва по консолидирания държавен бюджет да бъде -6,9 % от БВП през 2020 г. и -2,7 % през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да остане под 60 % от БВП през 2020 г. и 2021 г.

               (15)На 20 май 2020 г. Комисията представи доклад, изготвен в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора, вследствие на планираното от Литва нарушение на прага на дефицита в размер на 3 % от БВП през 2020 г. Като цяло, в анализа се предполага, че критерият за дефицита, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/1997, не е изпълнен.

               (16)Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. БВП на Литва се очаква да се свие с 8 %, което се очаква да бъде последвано от бързо възстановяване от 7,5 % през 2021 г. За да се реагира на разпространението на COVID-19 и да се смекчат икономическите последици, на 16 март Литва представи „План за икономическо стимулиране и смекчаване на последиците от заразата с COVID-19“. Планът е в размер на 2,5 милиарда евро или 6,3 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на страната и включва средства до 500 милиона евро или 1,3 % от БВП, за да се осигурят необходимите ресурси за здравната система. Други 500 милиона евро бяха отпуснати за защита на работните места и доходите. Капацитетът на държавните гаранционни фондове беше увеличен с 500 милиона евро и бяха одобрени допълнителни държавни гаранции в размер до 500 милиона евро за стимулиране на икономиката. През април Европейската комисия одобри няколко литовски схеми за помощ в подкрепа на литовската икономика в контекста на разпространението на COVID-19. Тези схеми имат за цел да помогнат на предприятията да покрият непосредствените нужди от оборотен капитал и да продължат дейностите си по време на пандемията и след нея. Освен това Литовската национална банка облекчи някои капиталови изисквания за търговските банки, за да се увеличи отпускането на заеми за реалната икономика.

               (17)Резултатите в областта на здравето в Литва постоянно изостават в сравнение тези в други държави членки, което се дължи отчасти на неоптималната ефективност на здравната система, която страда от ниско равнище на финансиране. Сегашната пандемия подложи системата на допълнителен натиск и подчерта допълнителни структурни предизвикателства, които включват бавен напредък в подобряването на качеството на услугите, недостатъчни инвестиции в първично здравеопазване и липса на напредък при адаптирането на болничната мрежа, така че тя да стане по-ефикасна и да отговаря на нуждите.  Освен това кризата, свързана с COVID-19, разкрива също така неравнопоставеността в здравеопазването, свързана с недостига на работна сила и географските несъответствия между услугите и нуждите. Литва трябва да мобилизира необходимите ресурси за справяне с текущата криза и да подобри устойчивостта на своите здравни системи в бъдеще. Предприети бяха незабавни действия за укрепване на капацитета по отношение на здравните работници, критичните медицински материали и оборудване с цел спасяване на човешки живот по време на пандемията, но дългосрочните инвестиции следва да бъдат увеличени, за да се подобри устойчивостта на системата на здравеопазването, така че тя да може да поддържа дейностите си, да възобнови оптималното си функциониране и да се подготви за нови сътресения. Това ще изисква заделяне на достатъчно ресурси за подобряване на достъпността, ефективността и качеството на здравната система, така че тя да може по-добре да отговори на предизвикателствата на нарастващите хронични заболявания, застаряването на населението и постоянно съществуващите неравенства в областта на здравеопазването. Първичните грижи и развитието на електронното здравеопазване играят централна роля в това отношение. Литва следва също така да гарантира запазването на неотдавнашните подобрения в достъпността на здравното обслужване. На последно място, бъдещата устойчивост ще изисква също така подобряване на способността на системата да намалява нездравословния начин на живот (един от другите важни фактори зад неблагоприятните здравни резултати в Литва) и по-големи усилия за подготовка на сектора на дългосрочните грижи за справяне със застаряването на населението.

               (18)Преди пандемията на COVID-19 участието на пазара на труда беше високо и безработицата беше ниска, но тази криза създаде нови предизвикателства. С помощта на финансирането от Съюза Литва въведе схема за работа на непълно работно време с цел смекчаване на последиците от пандемията за заетостта и въведе редица други мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху предприятията и самостоятелно заетите лица. Преди кризата обхватът на активните мерки на пазара на труда намаляваше, а участието в дейностите по учене за възрастни оставаше ниско. За да се помогне на безработните да се върнат на пазара на труда възможно най-рано обаче, ще е необходим по-голям обхват на активните мерки на пазара на труда и на другите мерки за преквалификация и повишаване на квалификацията на работната сила. Укрепването на капацитета на социалните партньори е важно, за да се гарантира тяхното пълноценно и своевременно участие в планирането на процеса на излизане от кризата и възстановяване от нея.

               (19)Докато преди кризата бяха предприети стъпки за справяне с риска от бедност и социално изключване, например чрез увеличаване на универсалните детски надбавки и пенсии, бедността и неравенството по отношение на доходите все още са сред най-високите в ЕС. Литва има сравнително ниски публични разходи за социална закрила и въздействието на социалните трансфери върху намаляването на бедността е слабо и се оценява като критично по отношение на набора от социални показатели. Ниската прогресивност и способност за преразпределяне на данъчната и осигурителната система ограничава способността на страната да финансира обществени блага и услуги и да намали бедността и неравенството по отношение на доходите.  Отрицателното въздействие на пандемията от COVID-19 върху заетостта и доходите на домакинствата вероятно ще влоши тези проблеми. Може да са необходими временни мерки, като преразглеждане на правилата за допустимост, на размера и продължителността на някои помощи, за да не се влоши положението на най-засегнатите от пандемията. Мрежата за социална закрила следва да бъде разширена, за да включва всички групи, включително самостоятелно заетите лица, нетипичните работници и най-уязвимите хора. Предоставянето на основните социални услуги и социални жилища трябва да бъде засилено, така че да бъдат подкрепени нуждаещите се.

               (20)От първостепенно значение бе подкрепата за осигуряване на ликвидност на предприятията чрез заеми и гаранции от публичния сектор, с акцент върху малките и средните предприятия (МСП), но разпределението на подкрепата за ликвидността на предприятията трябва да бъде ефективно и бързо приложено от посредниците, като условията за кредитиране трябва да отчитат кризисната ситуация. При разработването и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор. Разрешаването на разсрочени плащания на данъци и социалноосигурителни вноски и ускоряването на договорните плащания от страна на публичните органи също могат да спомогнат за подобряване на паричните потоци на МСП. Стартиращите и разрастващите се предприятия могат да се нуждаят от специална подкрепа, например под формата на дялове от публични институции и стимули за това фондовете за рисков капитал да увеличат инвестициите си в тези предприятия. Следва да се запазят усилията за намаляване на ненужната регулаторна и административна тежест и за предлагане на ефективни цифрови обществени услуги за гражданите и предприятията.

               (21)Литва следва да гарантира, че мерките ѝ за насърчаване на икономическото възстановяване са насочени към бъдещето и улесняват цифровия и зеления преход, където са налице редица предизвикателства, които трябва да бъдат преодолени. Що се отнася до цифровия преход, уменията в областта на цифровите технологии са под средните за ЕС, като МСП съобщават за значителни трудности при наемането на работа за свободните работни места в областта на ИКТ. Въпреки че разгръщането на оптични кабели е над средното за ЕС равнище,  покритието с фиксиран широколентов достъп и използването му от потребителите са много малки както за градските, така и за селските райони, и продължават да съществуват големи различия между градовете и селските райони.

               (22)За да се стимулира икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за  изпълнение публични инвестиционни проекти, както и да се стимулират частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Що се отнася до зеления преход, общите емисии на парникови газове в Литва остават до голяма степен непроменени от 2010 г. насам. Производителността на ресурсите на Литва е една от най-ниските в ЕС и използването на кръгови (вторични) материали е доста под средното за ЕС. В съответствие с националния план в областта на енергетиката и климата на Литва, подобряването на енергийните характеристики на сградите благодарение на решения за енергийна ефективност и възобновяеми енергийни източници, модернизирането на отоплителните системи и подобряването на устойчивостта на транспортния сектор биха допринесли значително за намаляване на въглеродните емисии на икономиката. Целенасочените публични и частни инвестиции, насочени към решаването на тези и други въпроси, със значително въздействие върху околната среда и здравето, могат да стимулират растежа и устойчивостта и да спомогнат за осигуряването на устойчиво възстановяване от кризата. Инвестиции, които вече са планирани, дават възможност за бързо определяне на проекти, които могат да бъдат реализирани в началото на периода и да допринесат за икономическото възстановяване, например в областта на санирането на сгради и възобновяемите енергийни източници. Подготвителната работа за средносрочните мерки за възстановяване може да се основе на националните планове в областта на енергетиката и климата на държавите членки, на списъка с проекти от общ интерес и на плановете за развитие на инфраструктурата. Освен това проектът „Rail Baltica“ и проектите за енергийна взаимосвързаност са основните инвестиционни приоритети на Литва, насочени към подобряване на нейната безопасност и интеграция в единния пазар на ЕС. Програмирането на Фонда за справедлив преход за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Литва за посрещането на някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната. Това ще позволи на Литва да използва този фонд по най-добрия начин.

               (23)Докато настоящите препоръки са насочени към справяне със социално-икономическото въздействие на пандемията и улесняването на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г., приети от Съвета на 9 юли 2019 г., обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Тези препоръки продължават да бъдат актуални и ще продължат да бъдат наблюдавани през целия годишен цикъл на европейския семестър през следващата година. Това се отнася и за препоръките относно свързаните с инвестициите икономически политики. Тези препоръки следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за премахване на мерките, свързани с настоящата криза.

               (24)Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. Държавите членки направиха преглед на напредъка по изпълнението на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР) в своите национални програми за реформи за 2020 г. Гарантирайки цялостното изпълнение на препоръките по-долу, Литва ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

               (25)Тясната координация между икономиките в икономическия и паричен съюз е от ключово значение за бързото възстановяване от икономическите последици от COVID-19. Литва следва, като държава членка, чиято парична единица е еврото, и като се вземат предвид политическите насоки на Еврогрупата, да гарантира, че политиките ѝ са в съответствие с препоръките за еврозоната и координирани с тези на останалите държави членки от еврозоната.

               (26)В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Литва и го публикува в доклада за страната за 2020 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност за 2020 г., националната програма за реформи за 2020 г. и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Литва през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Литва, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (27)С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция за 2020 г., като становището му
                  8
                е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

               ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия в периода 2020—2021 г.:

               1.В съответствие с общата клауза за дерогация, да предприеме всички необходими мерки за ефективно справяне с пандемията, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на благоразумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засили инвестициите. Да укрепи устойчивостта на системата на здравеопазването, включително чрез мобилизиране на подходящо финансиране и преодоляване на недостига на работна сила в здравния сектор и на медицински продукти от критично значение. Да подобри достъпността и качеството на здравните услуги.

               2.Да смекчи въздействието на кризата върху заетостта. Да увеличи финансирането и обхвата на активните мерки на пазара на труда и да насърчава уменията. Да гарантира обхвата и адекватността на мрежата за социална закрила и да подобри ефективността на данъчната система и системата за социална сигурност, за да защитават срещу бедността.

               3.Да подкрепи ликвидността на предприятията, особено на малките и средните предприятия и експортно ориентираните сектори. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите върху зеления и цифровия преход, по-специално върху покритието и използването от потребителите на широколентов достъп с много голям капацитет, върху чисто и ефективно производство и използване на енергия и устойчивия транспорт. Да насърчава технологичните иновации в малките и средните предприятия.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        OB L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 514 final.

                     (4)

                        ОВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 117.

                     (5)

                        СОМ(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5) и Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).

                     (8)

                        Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 20.5.2020
            COM(2020) 520 final
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно националната програма за реформи на Австрия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за 2020 г.

               Препоръка за

               ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

               относно националната програма за реформи на Австрия за 2020 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за 2020 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики
                  1
               , и по-специално член 5, параграф 2 от него,

               като взе предвид препоръката на Европейската комисия,

               като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,

               като взе предвид заключенията на Европейския съвет,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта,

               като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,

               като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,

               като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,

               като има предвид, че:

               (1)На 17 декември 2019 г. Комисията прие годишната стратегия за устойчив растеж, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2020 г. Тя взе надлежно предвид Европейския стълб на социалните права, провъзгласен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 17 декември 2019 г. Комисията прие и Доклада за механизма за предупреждение, в който Австрия не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната.

               (2)Докладът за Австрия за 2020 г.
                  2
                беше публикуван на 26 февруари 2020 г. В него бяха оценени напредъкът на Австрия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 9 юли 2019 г.
                  3
               , последващите действия във връзка с препоръките, приети през предходните години, и напредъкът на Австрия по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (3)На 11 март 2020 г. Световната здравна организация официално обяви разпространението на COVID-19 за световна пандемия. Пандемията е тежка извънредна ситуация в областта на общественото здраве, която засяга гражданите, обществата и икономиките. Тя поставя националните здравни системи под силен натиск, причинява смущения в световните вериги за доставки, нестабилност на финансовите пазари и сътресения в потребителското търсене и се отразява отрицателно на различни сектори. Тя застрашава работните места и доходите на хората и дейността на предприятията. Пандемията предизвика голямо икономическо сътресение, от което вече има значителни последици в Европейския съюз. На 13 март 2020 г. Комисията прие съобщение
                  4
               , в което се призовава за координирани икономически мерки в отговор на кризата, включващи всички участници на национално равнище и на равнището на Съюза.

               (4)Няколко държави членки обявиха извънредно положение или въведоха спешни мерки. Всички спешни мерки следва да бъдат строго пропорционални, необходими, ограничени във времето и в съответствие с европейските и международните стандарти. Те следва да подлежат на демократичен надзор и независим съдебен контрол.

               (5)На 20 март 2020 г. Комисията прие Съобщение на Комисията до Съвета относно активирането на общата клауза за дерогация, предвидена в Пакта за стабилност и растеж
                  5
               . Както е посочено в член 5, параграф 1, член 6, параграф 3, член 9, параграф 1 и член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 и член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1467/97, клаузата улеснява координирането на бюджетните политики в период на сериозен икономически спад. В своето съобщение Комисията изрази пред Съвета становището, че предвид очаквания сериозен икономически спад в резултат на разпространението на COVID-19, сегашните условия позволяват клаузата да бъде активирана. На 23 март 2020 г. министрите на финансите на държавите членки се съгласиха с оценката на Комисията. Активирането на общата предпазна клауза позволява временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план. Във връзка с корективните мерки Съветът може също така да реши, по препоръка на Комисията, да приеме промяна във фискалната траектория. Общата клауза за дерогация не спира прилагането на процедурите, предвидени в Пакта за стабилност и растеж. Тя позволява на държавите членки да се отклонят от бюджетните задължения, които обичайно се прилагат, като същевременно дава възможност на Комисията и на Съвета да предприемат необходимите мерки за координиране на политиката в рамките на Пакта.

               (6)Необходими са непрекъснати действия за ограничаване и контрол на разпространението на пандемията, за укрепване на устойчивостта на националните здравни системи, за смекчаване на социално-икономическите последици чрез мерки за подкрепа на предприятията и домакинствата и за гарантиране на подходящи условия за здраве и безопасност на работното място с оглед възобновяване на икономическата дейност. Съюзът следва да използва пълноценно различните инструменти, с които разполага, за да подкрепи усилията на държавите членки в тези области. Успоредно с това държавите членки и Съюзът следва да работят съвместно, за да подготвят мерките, необходими за връщането към нормалното функциониране на нашите общества и икономики, както и към устойчивия растеж, като наред с другото се интегрират екологичният преход и цифровата трансформация и се извадят всички поуки от кризата.

               (7)Кризата, свързана с COVID-19, изтъкна гъвкавостта, която предлага единният пазар по отношение на адаптирането към извънредни ситуации. За да се гарантира обаче бърз и плавен преход към етапа на възстановяване и свободното движение на стоки, услуги и работници, извънредните мерки, които възпрепятстват нормалното функциониране на единния пазар, трябва да бъдат премахнати веднага щом престанат да бъдат абсолютно необходими. Текущата криза разкри необходимостта от стабилни планове за готовност за действие при кризи, по-специално в здравния сектор, включващи подобрени стратегии за покупка, диверсифицирани вериги на доставки и стратегически запаси от основни консумативи. Тези елементи са изключително важни за разработването на по-обхватни планове за готовност за действие при кризи.

               (8)Законодателят на Съюза вече измени съответните законодателни уредби
                  6
               , предоставяйки на държавите членки възможността да мобилизират всички неизползвани ресурси от европейските структурни и инвестиционни фондове, за да могат да се справят с извънредните последици от пандемията от COVID-19. Тези изменения ще осигурят допълнителна гъвкавост, както и опростени и рационализирани процедури. За да се намали натискът върху паричните потоци, за счетоводната година 2020—2021 държавите членки могат също така да се възползват от съфинансиране от бюджета на Съюза в размер на 100 %. Австрия се насърчава да използва пълноценно тези възможности, за да помогне на хората и секторите, които са в най-затруднено положение.

               (9)Разпространението на социално-икономическите въздействия от пандемията може да е неравномерно в различните региони поради различните модели на специализация, по-специално в регионите, зависещи в голяма степен от туризма. Това води до риск от нарастване на регионалните различия в Австрия. В съчетание с риска от временни смущения в процеса на сближаване между държавите членки настоящата ситуация изисква целенасочени мерки на политиките.

               (10)На 14 април 2020 г. Австрия представи националната си програма за реформи за 2020 г., а на 30 април 2020 г. — своята програма за стабилност за 2020 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (11)Понастоящем по отношение на Австрия се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга.

               (12)В техническата си актуализация на програмата за стабилност за 2020 г. правителството планира номиналното салдо да се влоши от излишък от 0,7 % от БВП през 2019 г. до дефицит от 8,0 % от БВП през 2020 г. Прогнозира се дефицитът да намалее до 1,9 % от БВП през 2021 г. След спада до 70,4 % от БВП през 2019 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да нарасне до 81,4 % през 2020 г. съгласно програмата за стабилност за 2020 г. Макроикономическата и фискалната перспектива се характеризират с висока степен на несигурност, породена от пандемията от COVID-19.

               (13)В отговор на пандемията от COVID-19 и в рамките на координирания подход на Съюза Австрия прие бюджетни мерки за увеличаване на капацитета на здравната система, за ограничаване на пандемията и за облекчаване на положението на засегнатите в особена степен хора и сектори. Съгласно програмата за стабилност за 2020 г. тези бюджетни мерки възлизат на 5,0 % от БВП. Мерките включват укрепване на здравните услуги, спешна помощ за предприятия в затруднено положение и схеми за работа при намалено работно време. В допълнение Австрия обяви мерки, които макар и да нямат пряко отражение върху бюджета, ще допринесат за подпомагане на ликвидността на предприятията, които в програмата за стабилност за 2020 г. се оценяват на 5,0 % от БВП. Тези мерки включват отсрочване на данъци върху доходите на физическите лица и корпоративни данъци (2,6 % от БВП) и гаранции за заеми (2,4 % от БВП). Като цяло мерките, предприети от Австрия, са в съответствие с насоките, изложени в Съобщението на Комисията за координирани икономически мерки в отговор на пандемията от COVID-19. Пълното прилагане на тези мерки, последвано от пренасочване на фискалните политики към постигане на разумни фискални позиции в средносрочен план, когато икономическите условия позволяват това, ще допринесе за запазването на фискалната устойчивост в средносрочен план.

               (14)Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2020 г. при непромененa политикa се предвижда дефицитът на Австрия по консолидирания държавен бюджет да бъде -6,1 % от БВП през 2020 г. и -1,9 % през 2021 г. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 78,8 % от БВП през 2020 г. и 75,8 % през 2021 г.

               (15)На 20 май 2020 г. Комисията изготви доклад в съответствие с член 126, параграф 3 от Договора поради планираното от Австрия нарушение на прага за дефицита от 3 % от БВП през 2020 г. Като цяло в анализа се стига до заключението, че критерият за дефицита, определен в Договора и в Регламент (ЕО) № 1467/1997, не е изпълнен.

               (16)Австрийското правителство предприе безпрецедентни мерки за контрол на разпространението на COVID-19. То въведе строги правила за карантина и социално дистанциране и предостави значителни средства за системата на здравеопазването за закупуване на оборудване и консумативи, за укрепване на лабораторния капацитет и капацитета от служители. Първичната медицинска помощ беше подложена на изключителен натиск вследствие на безпрецедентно увеличение на нуждите от консултации по телефона, медицински прегледи и искания за посещения по домовете. Бързото разпространение на COVID-19 засегна силно икономиката на Австрия. Националните и международните ограничителни мерки в отговор на вируса засегнаха както търсенето, така и предлагането и доведоха до спад в голям брой сектори. Поради това се прогнозира през 2020 г. БВП да намалее с 5½ % — повече, отколкото по време на икономическата и финансова криза през 2008—2009 г. Предвид сравнително бързото намаляване на новите инфекции, Австрия беше една от първите европейски държави, която обяви разхлабване на ограничителните мерки, считано от средата на април. За да се избегнат дълготрайните икономически щети и да се смекчат последиците от кризата за заетостта и социалната сфера, правителството прие всеобхватен пакет от мерки за подпомагане на австрийската икономика (понастоящем 43 милиарда евро, приблизително 10 % от БВП). Пакетът включва схема за работа при намалено работно време (Kurzarbeit), при която работното време може да бъде намалено средно с до 90 % за даден период, а на работниците се изплащат между 80 % и 90 % от последния нетен доход, в зависимост от последния им брутен доход. Всеобхватният набор от мерки за предприятията има за цел да се предотвратят временни проблеми с ликвидността и с него се осигурява пряка подкрепа, особено за тежко засегнатите предприятия и отрасли, като специално внимание се обръща на малките и средни предприятия (МСП). Те включват трансфери, подкрепа за ликвидност чрез заеми, гаранции, капиталови вливания и отсрочване на данъци. В процеса на разработването и прилагането на тези мерки трябва да се вземе предвид устойчивостта на банковия сектор.

               (17)До момента австрийската здравна система се справя успешно с пандемията от COVID-19. Разширяването на услугите за първични и амбулаторни грижи с акцент върху насърчаването на здравето и профилактиката на болестите би помогнало за по-нататъшното подобряване на здравето на населението. Ефективността на разходите може да бъде повишена чрез по-ефективни обществени поръчки и генерични лекарства, като се запазят високите стандарти за качество. Освен това системата за дългосрочни грижи в Австрия е изправена пред структурни и фискални предизвикателства, които до този момент не са напълно разрешени. Системата предоставя сравнително висококачествени услуги, но е изправена пред предизвикателства, свързани с наличието на персонал, които стават още по-осезаеми и очевидни в настоящата криза. Секторът на дългосрочните грижи е силно зависим от грижи, предоставяни от работници от други държави членки, което сочи необходимостта от осигуряване на свободно движение на трансгранични работници. Освен това адекватното възнаграждение би спомогнало за повишаване на привлекателността на работата на обслужващия медицински персонал.

               (18)Данъчната политика играе важна роля за подпомагане на домакинствата и предприятията в периода на прилагане на ограничителните мерки и ще бъде от ключово значение за насърчаване на икономическото възстановяване след кризата. Данъчният микс на Австрия се отличава с голяма данъчна тежест върху труда, а потенциалът за събиране на приходи от данъците върху богатството и екологичните данъци остава до голяма степен неоползотворен и има поле за постигане на по-голяма ефикасност на данъците върху потреблението. Провеждането на данъчни реформи би могло да спомогне за изместване на данъчния микс към източници, които възпрепятстват в по-малка степен приобщаващия и устойчив растеж, и би могло да осигури солидна основа за възстановяване. По-специално, недостатъчното използване на данъците върху алкохола и тютюна, замърсяването и потреблението на ресурси е свързано с неизползвани възможности за насочване на поведението, както и с неизползван потенциал за набиране на приходи. Неравномерното, но като цяло ниско равнище на данъчното облагане на енергията подкопава ефективността и ефикасността му като инструмент на политиката за стимулиране на потребление, благоприятстващо околната среда. По-специално, едно съгласувано данъчно облагане на емисиите на CO2 би направило благоприятните за климата енергийни източници по-конкурентоспособни и би осигурило фискално пространство за намаляване на данъците, които имат по-голям нарушаващ ефект върху конкуренцията. По-високите енергийни данъци, свързани с емисиите на СО2, биха спомогнали за интернализиране на социалните разходи, свързани със замърсяването, биха накарали потребителите да разчитат в по-голяма степен на възобновяеми източници и биха насърчили инвеститорите да инвестират в благоприятни за климата технологии. На последно място, по-широкото използване на свързани с богатството данъци би могло да направи данъчната система по-справедлива, особено с оглед на трайно голямото неравенство в разпределението на богатството в Австрия. По-специално, периодичните данъци върху недвижимата собственост и наследството се доказаха като сравнително напредничави и благоприятни за растежа и не бива да се пренебрегват, когато става въпрос за генериране на данъчни приходи с цел възстановяване на публичните финанси.

               (19)Въпреки че Австрия постигна добри резултати по набора от социални показатели, подкрепящ Европейския стълб на социалните права, обхватът на мерките за защита на доходите на уязвимите групи по време на кризата, свързана с COVID-19, може да е недостатъчен и може да са необходими допълнителни мерки. Безработицата сред младите хора нараства, а безработните лица, дълготрайно безработните лица, работниците в нестандартни форми на заетост и родените в чужбина лица са изложени на особено голям риск от бедност. Активните политики на пазара на труда, които предоставят възможности за учене през целия живот, и повишаването на квалификацията ще продължат да бъдат от решаващо значение. Учениците в неравностойно положение, включително учениците с увреждания, са особено засегнати при обстоятелства, налагащи дистанционно обучение. Около 10 % от учениците на възраст под 15 години нямат достъп до виртуална учебна среда. В отговор на кризата, свързана с COVID-19, австрийското правителство предприе смекчаващи мерки, като на изложените на риск ученици бяха предоставени компютри. Въпреки това има риск от изостряне на вече съществуващите неравенства по отношение на получаването на образование, свързани със социално-икономическия и мигрантския произход. Една стратегия за възстановяване, която подобрява достъпа до приобщаващо и качествено образование и грижи в ранна детска възраст — за които е доказано, че компенсират неравностойното социално положение — би донесла социално-икономически ползи в средносрочен и дългосрочен план и би предоставила възможности на жените да получат пълен достъп до пазара на труда. Общото равнище на заетост сред жените беше високо преди кризата, но почти половината от тях са работили на непълно работно време (поради скъсеното работно време на училищата и детските заведения), което доведе до значителна некоригирана разлика в заплащането между жените и мъжете.

               (20)Ефективността на мерките за подкрепа, свързани с COVID-19, за облекчаване на силно засегнатите предприятия, за запазване на бизнес средата и за предотвратяване на фалити зависи от бързото им и небюрократично изпълнение от страна на публичните органи и институциите посредници. Стартиращите и разрастващите се предприятия може да се нуждаят от специална подкрепа, например под формата на закупуване на дялови участия от страна на публичните институции и стимули за фондовете за рисков капитал да инвестират повече в тези предприятия. Целта е да се укрепят онези предприятия, които са от жизненоважно значение за възстановяването, но също така да се избегнат спешните продажби на стратегически важни европейски предприятия. Наред с подкрепа за финансиране, силно засегнатите предприятия, по-специално по-малките сред тях, се нуждаят от благоприятна бизнес среда. Административната тежест и законодателната наситеност водят до разходи, които при сегашните обстоятелства предприятията могат да си позволят по-малко от всякога. Усилията за намаляване на ненужната тежест и за предоставяне на ефикасни цифрови обществени услуги са ефективен начин за предоставяне на предприятията на незабавно и осезаемо облекчение, без да се натоварват данъкоплатците. Рамката за несъстоятелност следва да бъде насочена към предотвратяване, но също така и към бързо преструктуриране и даване на възможност за „втори шанс“. Мрежите за решаване на спорове, като например SOLVIT, помагат на предприятията във време на сътресения на единния пазар и се нуждаят от адекватни ресурси.

               (21)За да се насърчи икономическото възстановяване, ще бъде важно да се даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да се насърчават частните инвестиции, включително чрез съответни реформи. Тези инвестиции ще бъдат най-ефективни, когато са съсредоточени върху иновациите, цифровизацията и екологичния преход, така че да се увеличи производителността и да се гарантира устойчива конкурентоспособност. Интензитетът на научноизследователската и развойната дейност (НИРД) в Австрия е един от най-високите в Съюза, но страната изостава от лидерите в иновациите по отношение на резултатите от тях. Предвид на сегашния натиск върху бюджетите за научни изследвания на много предприятия, е дори още по-важно усилията на Австрия в областта на НИРД да се превърнат във високи постижения в научната област и в авангардни иновации, да се запазят публичните инвестиции във фундаментални научни изследвания и да се гарантира дялово финансиране за извършващите иновации разрастващи се предприятия. Цифровизацията продължава да бъде от съществено значение за отварянето на икономиката и подготовката за „новата нормалност“ след преустановяването на изолацията в домашни условия. Слабото разпространение на цифровите технологии и бизнес модели сред по-малките предприятия представлява предизвикателство за растежа на производителността. Въпреки че цифровите умения на австрийските граждани са като цяло над средните за ЕС, броят на дипломиращите се в областта на изчислителните технологии е недостатъчен, за да бъдат запълнени всички налични позиции. По-високите нива на електронна търговия, работа от дома и електронно управление (например) ще изискват по-големи инвестиции в инфраструктура (включително 5G и широколентов достъп в селските райони), оборудване и умения.

               (22)Трансформацията на Австрия в неутрална по отношение на климата икономика ще изисква значителни частни и публични инвестиции в продължение на дълъг период от време. Националният план на Австрия в областта на енергетиката и климата очертава значителни предизвикателства, свързани с постигането на целта на страната за 2030 г. по отношение на емисиите на парникови газове, които не са обхванати от схемата на Съюза за търговия с емисии. Подобряването на производителността на ресурсите е основен двигател за бъдещ растеж, като същевременно следва да се сведе до минимум въздействието върху околната среда. Намаляването на емисиите, свързани с транспорта, е от съществено значение за постигане на стандартите за качество на въздуха и целите в областта на климата. Даването на приоритет на вече готови инвестиционни проекти и  новите инвестиции за подпомагане на екологичния преход ще спомогнат за създаването на нови „зелени“ работни места и ще дадат тласък на икономиката след излизането ѝ от режима на управление на кризи. Инвестициите в екоиновации биха довели до повишаване на производителността при същевременно намаляване на екологичния отпечатък на Австрия. Програмирането на Фонда за справедлив преход за периода 2021—2027 г. би могло да помогне на Австрия да посрещне някои от предизвикателствата, свързани с прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално на териториите, обхванати от приложение Г към доклада за страната. Това ще позволи на Австрия да използва този фонд възможно най-пълноценно.

               (23)Докато настоящите препоръки се съсредоточават върху справянето със социално-икономическото въздействие на пандемията и улесняването на икономическото възстановяване, специфичните за всяка държава препоръки за 2019 г., приети от Съвета на 9 юли 2019 г., обхващаха също реформи, които са от съществено значение за справяне със средносрочните и дългосрочните структурни предизвикателства. Тези препоръки продължават да бъдат актуални и тяхното изпълнение ще продължи да бъде наблюдавано през целия годишен цикъл на европейския семестър през следващата година. Това се отнася и до препоръките относно икономическите политики, свързани с инвестициите. Въпросните препоръки следва да бъдат взети предвид при стратегическото програмиране на финансирането по линия на политиката на сближаване за периода след 2020 г., включително за смекчаващи мерки и стратегии за излизане във връзка с настоящата криза.

               (24)Европейският семестър осигурява рамката за непрекъсната координация на политиките в областта на икономиката и заетостта в Съюза, която може да допринесе за постигане на устойчива икономика. В своите национални програми за реформи за 2020 г. държавите членки направиха преглед на напредъка по изпълнението на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР). Като гарантира цялостното изпълнение на препоръките по-долу, Австрия ще допринесе за напредъка към постигането на ЦУР и за общите усилия за осигуряване на конкурентоспособна устойчивост в Съюза.

               (25)Тясната координация между икономиките в икономическия и паричен съюз е от ключово значение за бързото възстановяване от икономическите последици от COVID-19. Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и като вземе предвид политическите насоки на Еврогрупата, Австрия следва да гарантира, че нейните политики са в съответствие с препоръките за еврозоната и са координирани с тези на останалите държави членки от еврозоната.

               (26)В рамките на европейския семестър за 2020 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Австрия и го публикува в доклада за страната за 2020 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2020 г. и националната програма за реформи за 2020 г., както и последващите действия по препоръките, отправени към Австрия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Австрия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите членки.

               (27)С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2020 г., като становището му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

               ПРЕПОРЪЧВА на Австрия да предприеме следните действия през 2020 г. и 2021 г.:

               1.В съответствие с общата клауза за дерогация, да предприеме всички необходими мерки за ефективно справяне с пандемията, поддържане на икономиката и подпомагане на последващото възстановяване. Когато икономическите условия позволяват това, да провежда фискални политики, насочени към постигане на благоразумни средносрочни фискални позиции и гарантиране на устойчивостта на дълга, като същевременно засили инвестициите. Да подобри устойчивостта на системата на здравеопазване чрез укрепване на общественото здраве и на първичните здравни грижи.

               2.Да гарантира равен достъп до образование и засилено цифрово обучение.

               3.Да гарантира ефективно прилагане на мерките за ликвидност и подкрепа, по-специално за малките и средните предприятия, и да намали административната и регулаторната тежест. Да даде приоритет на готови за изпълнение публични инвестиционни проекти и да стимулира частните инвестиции, за да се ускори икономическото възстановяване. Да съсредоточи инвестициите върху екологичния и цифровия преход, по-специално върху иновациите, устойчивия транспорт, чистото и ефикасно производство и използване на енергия.

               4.Да повиши ефикасността на данъчния микс и неговата роля в подкрепа на приобщаващ и устойчив растеж.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 519 final.

                     (3)

                        OВ C 301, 5.9.2019 г., стр. 117.

                     (4)

                        СОМ(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Регламент (ЕС) 2020/460 на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013, (ЕС) № 1303/2013 и (ЕС) № 508/2014 във връзка със специални мерки за мобилизиране на инвестиции в системите на здравеопазване на държавите членки и в други сектори на техните икономики в отговор на избухването на COVID-19 (Инвестиционна инициатива в отговор на коронавируса) (ОВ L 99, 31.3.2020 г., стр. 5) и Регламент (ЕС) 2020/558 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 1301/2013 и (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специалните мерки за предоставяне на изключителна гъвкавост за използване на европейските структурни и инвестиционни фондове в отговор на избухването на COVID-19 (ОВ L 130, 24.4.2020 г., стр. 1).