                  1.7.2017

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  C 212/14

            Препоръка за решение на Европейския парламент и на Съвета за изменение на член 22 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка
      (ЕЦБ/2017/18)

         (представена от Европейската централна банка)

      (2017/C 212/04)

         ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

      I.   ВЪВЕДЕНИЕ
      На 4 март 2015 г. Общият съд постанови решението си по дело T-496/11 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Европейска централна банка
          (1). Общият съд реши, че Европейската централна банка (ЕЦБ) не разполага с необходимата компетентност да регулира дейността на клирингoвите системи, включително на централните контрагенти. Поради тази причина Общият съд отмени рамката на надзорната политика на Евросистемата, публикувана от ЕЦБ на 5 юли 2011 г., доколкото в нея се поставя изискването местонахождението на централните контрагенти да бъде в държава членка от еврозоната.
      Общият съд обаче отбелязва, че член 129, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз предвижда опростена процедура за изменения по отношение на някои членове от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейска централна банка (наричан по-долу „Уставът на ЕСЦБ“). Тази разпоредба дава възможност на Европейския парламент и на Съвета, действащи в съответствие с обикновената законодателна процедура, по препоръка на ЕЦБ или по предложение на Комисията, да изменят член 22 от Устава на ЕСЦБ. Общият съд прецени, че ЕЦБ следва да реши дали да поиска от законодателя на Съюза да измени член 22, ако счита, че правомощието да регулира централните контрагенти ѝ е необходимо за правилното изпълнение на задачата, посочена член 127, параграф 2, четвърто тире от Договора.
      Вследствие на значими промени на световно и европейско равнище се очаква да се увеличат рисковете за нормалното функциониране на платежните системи и осъществяването на единната парична политика, които произтичат от клирингoвите системи, и по-специално от централните контрагенти, като в крайна сметка ще се засегне основната цел на Евросистемата да поддържа ценова стабилност.
      Предвид горепосоченото ЕЦБ представя настоящата препоръка за решение на Европейския парламент и на Съвета за изменение на член 22 от Устава на ЕСЦБ. Съгласно член 40.3 от Устава на ЕСЦБ Управителният съвет прие препоръката с единодушие. Тя ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз.

      II.   ОБЩИ СЪОБРАЖЕНИЯ
      Смущенията, засягащи централните контрагенти, могат да окажат въздействие върху основната цел на Евросистемата да поддържа ценова стабилност по няколко начина. Първо, подобни смущения могат да засегнат ликвидната позиция на кредитните институции от еврозоната и евентуално да нарушат нормалното функциониране на платежните системи от еврозоната. Това би могло да доведе до по-голямо търсене на ликвидност от централните банки и възможни предизвикателства при осъществяването на единната парична политика на Евросистемата. Второ, подобни смущения могат да нарушат функционирането на онези сегменти на финансовите пазари, които са ключови за трансмисията на паричната политика.
      През 2012 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕС) № 648/2012 (2), в който inter alia е уредена регулаторната и надзорната рамка с цел да се гарантират сигурни и стабилни централни контрагенти, които отговарят във всеки един момент на строги изисквания от гледна точка на организация, бизнес поведение и пруденциалност. Тази регулаторна рамка включва колективни договорености в областта на надзора под формата на колегии, които предвиждат участието на Евросистемата, включително в стресови ситуации, при които стабилността на паричната единица може да бъде изложена на риск. Освен това предвид нарастващата системна важност на централните контрагенти Европейската комисия прие предложение за Регламент относно рамка за възстановяване и преструктуриране на централни контрагенти (3).
      Вследствие на значими промени на световно и европейско равнище се очаква да се увеличат рисковете за нормалното функциониране на платежните системи и осъществяването на единната парична политика, които произтичат от клирингoвите системи, и по-специално от централните контрагенти, като в крайна сметка ще се засегне основната цел на Евросистемата да поддържа ценова стабилност.
      Първо, оттеглянето на Обединеното кралство от Европейския съюз ще има съществено отражение върху способността на Евросистемата да осъществява задачите си като централна банка – емитент на еврото. Понастоящем централните контрагенти, установени в Обединеното кралство, извършват клиринг на значителни обеми деноминирани в евро трансакции: прогнозните дневни стойности на деноминираните в евро репо сделки и откритите позиции по деноминирани в евро лихвени суапове са съответно 101 милиарда евро и 33 трилиона евро (около 99 % от пазара в Съюза) (4). Поради това значително смущение, което засяга важен централен контрагент в Обединеното кралство, би могло да доведе до силен спад на ликвидността в еврозоната. Способността на Евросистемата да наблюдава и овладява рисковете от централните контрагенти в Обединеното кралство ще бъде неблагоприятно засегната, ако спрямо тях вече не се прилага регулаторната и надзорна рамка за централните контрагенти в Съюза съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен това, макар че действащите договорености между ЕЦБ и Bank of England за обмен на информация и сътрудничество по отношение на централните контрагенти в Обединеното кралство със значителна деноминирана в евро дейност се основават на договорености за колективен надзор под формата на колегии, създадени по силата на Регламент (ЕС) № 648/2012, те не могат да ги заменят. Вместо това, в бъдеще централните контрагенти в Обединеното кралство могат да бъдат подчинени само на режима, който се прилага спрямо централните контрагенти от трети държави съгласно същия регламент.
      Второ, централизираният клиринг се характеризира с все по-голяма трансграничност и системна важност. На срещата на високо равнище в Питсбърг през септември 2009 г. лидерите на Г-20 се споразумяха, че клирингът на всички стандартизирани договори за извънборсови деривати следва да бъде извършван чрез централен контрагент. Този ангажимент беше потвърден от лидерите на Г-20 през юни 2010 г. и въведен в Съюза с Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен това, вследствие на интеграцията на финансовите пазари в Съюза, от обслужващи преди всичко вътрешни потребности и пазари централните контрагенти се превърнаха в критични инфраструктури на финансовите пазари в Съюза. Тези промени доведоха до драстично увеличение на мащаба и важността на централните контрагенти в Съюза и на световно равнище.
      Трето, на 13 юни 2017 г. Европейската комисия представи законодателно предложение с цел да гарантира финансовата стабилност, сигурността и надеждността на централните контрагенти от системно значение за финансовите пазари в Съюза (5). С предложението Комисията се стреми да въведе по-интегриран надзор от надзорните органи и правомощия за централната банка – емитент, за да се спомогне развитието на по-дълбоко и по-добре интегрирани капиталови пазари. Комисията се стреми също да разреши въпросите, които възникват в резултат от оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза, и да осигури, че централните контрагенти, които изпълняват ключова системна роля за финансовите пазари в Съюза, разполагат с гаранции, заложени в правната рамка на Съюза.
      В този контекст, за да се гарантира, че Евросистемата като централна банка – емитент на еврото може да изпълнява ролята, предвидена в законодателното предложение, от изключително значение е тя да има съответните правомощия съгласно Договора и Устава на ЕСЦБ. Евросистемата следва да разполага с правомощието да наблюдава и оценява рисковете от централните контрагенти, които извършват клиринг на значителни обеми деноминирани в евро трансакции. То следва да включва по-специално регулаторните правомощия да приема задължителни оценки и да изисква корективни действия, в тясно сътрудничество с други органи на Съюза, в отговор на рисковете, които засягат основните задачи и основната цел на Евросистемата. Освен това, ако е необходимо, за да се защити стабилността на еврото, ЕЦБ следва да има регулаторни правомощия извън уредбата на Регламент (ЕС) № 648/2012 с цел да приема допълнителни изисквания по отношение на централните контрагенти, които извършват клиринг на значителни обеми деноминирани в евро трансакции.
      Предвид горепосоченото ЕЦБ счита, че с оглед на правилното изпълнение на основните ѝ задачи, посочени в член 127, параграф 2, първо и четвърто тире от Договора, е необходимо да ѝ бъде предоставено правомощието да регулира клирингoвите системи, и по-специално централните контрагенти.

         Препоръка за

            „РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за изменение на член 22 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка
            ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
            като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 129, параграф 3 от него,
            като взеха предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 40.1 от него,
            като взеха предвид препоръката на Европейската централна банка,
            като взеха предвид становището на Европейската комисия (*1),
            в съответствие с обикновената законодателна процедура,
            като имат предвид, че:

                        (1)

                        Основните задачи, които се осъществяват чрез Европейска система на централните банки (ЕСЦБ), включват определянето и осъществяването на паричната политика на Съюза и насърчаването на нормалното функциониране на платежните системи. Сигурните и ефикасни инфраструктури на финансовите пазари, и по-специално клирингoвите системи, са от съществено значение за изпълнението на тези основни задачи.

                        (2)

                        С цел да постигнат целите на ЕСЦБ и да изпълняват задачите ѝ, Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните централни банки могат да осигурят улеснения, а ЕЦБ да приеме регламенти, гарантиращи ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи в рамките на Съюза и с други страни.

                        (3)

                        На 4 март 2015 г. Общият съд постанови решението си по дело T-496/11 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/ЕЦБ
                            (6), съгласно което ЕЦБ не разполага с необходимата компетентност да регулира дейността на клирингoвите системи. Общият съд посочи, че член 129, параграф 3 от Договора дава възможност на Европейския парламент и на Съвета, действащи в съответствие с обикновената законодателна процедура, по препоръка на ЕЦБ, да изменят член 22 от Устава на Европейска система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Уставът на ЕСЦБ“). Съдът заключи, че „ако ЕЦБ приеме, че за правилното изпълнение на нейната задача по член 127, параграф 2, четвърто тире, ДФЕС следва да ѝ се признае правомощие за регламентиране на инфраструктурите, извършващи клиринг на сделки с ценни книжа, тя следва да поиска от законодателя на Съюза да измени член 22 от Устава, като добави изрично позоваване на системите за клиринг на ценни книжа“.

                        (4)

                        Вследствие на значими промени на световно и европейско равнище се очаква да се увеличи рискът от това смущенията, които засягат клирингoвите системи, и по-специално централните контрагенти, да застрашат нормалното функциониране на платежните системи и осъществяването на единната парична политика, като в крайна сметка ще се засегне основната цел на Евросистемата да поддържа ценова стабилност.

                        (5)

                        На 29 март 2017 г. Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия уведоми Европейския съвет за намерението си да се оттегли от Европейския съюз. Оттеглянето на Обединеното кралство ще доведе до фундаментална промяна в регулацията и надзора на някои системно важни клирингови дейности на деноминирани в евро трансакции, като по този начин ще се засегне неблагоприятно както способността на Евросистемата да наблюдава и овладява рисковете за нормалното функциониране на платежните системи, така и осъществяването на паричната политика на Евросистемата.

                        (6)

                        Централизираният клиринг се характеризира с все по-голяма трансграничност и системна важност. Предвид многообразността на членовете им и паневропейската същност на финансовите услуги, които предоставят, централните контрагенти са от ключова важност за Съюза като цяло, и по-специално за еврозоната. Това е отразено в Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7), с който се създават колективни договорености в областта на надзора под формата на колегии, съставени от съответните национални органи и органи на Съюза, включително Евросистемата в ролята ѝ на централна банка – емитент на еврото.

                        (7)

                        С цел да разреши тези въпроси, на 13 юни 2017 г. Комисията представи законодателно предложение с цел да гарантира финансовата стабилност, сигурността и надеждността на централните контрагенти от системно значение за финансовите пазари в Съюза. За да се гарантира, че Евросистемата като централна банка – емитент на еврото може да изпълнява ролята, предвидена в законодателното предложение, от изключително значение е тя да има съответните правомощия съгласно Договора и Устава на ЕСЦБ. По-специално, Евросистемата следва да има регулаторни правомощия да приема задължителни оценки и да изисква корективни действия, в тясно сътрудничество с други органи на Съюза. Освен това, ако е необходимо, за да се защити стабилността на еврото, ЕЦБ следва да има и регулаторни правомощия да приема допълнителни изисквания по отношение на централните контрагенти, които извършват клиринг на значителни обеми деноминирани в евро трансакции.

                        (8)

                        Член 22 е в глава четвърта „Парични функции и операции на ЕСЦБ“ от Устава на ЕСЦБ. Възложените с него задачи съответно следва да бъдат използвани само за целите на паричната политика.

                        (9)

                        Поради тези причини на ЕЦБ следва да се предостави регулаторна компетентност по отношение на клирингoвите системи, и по-специално по отношение на централните контрагенти, чрез изменение на член 22 от Устава на ЕСЦБ,

                  ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
            Член 1
            Член 22 от Устава на ЕСЦБ се заменя със следното:

               „Член 22
               Клирингови системи и платежни системи
               ЕЦБ и националните централни банки могат да осигурят улеснения, а ЕЦБ да приеме регламенти, гарантиращи ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи, както и клирингови системи за финансови инструменти, в рамките на Съюза и с други страни.“

            Член 2
            Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.“

         Съставено във Франкфурт на Майн на 22 юни 2017 година.

               Председател на ЕЦБ

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (ОВ L 201, 27.7.2012 г., стр. 1).

         (3)  Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно рамка за възстановяване и преструктуриране на централни контрагенти и за изменение на регламенти (ЕС) № 1095/2010, (ЕС) № 648/2012 и (ЕС) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  Количествена информация от януари 2017 г., оповестена от LCH.Clearnet Ltd съгласно стандартите за публично оповестяване на количествена информация, публикувани от Комитета за плащания и пазарна инфраструктура и Международната организация на комисиите за ценни книжа.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Все още непубликувано в Официален вестник.

         (6)  ECLI:EU:T:2015:133.

         (7)  Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (ОВ L 201, 27.7.2012 г., стр. 1).


Препоръка за Становище на Съвета Съгласно трети параграф на Член 5 на Регламент на Съвета (ЕО) № 1466/97 от 7 юли 1997 г. Относно актуализираната програма за стабилност на Люксембург, 2006-2009


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Испания за 2011 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета
относно
актуализираната
Програма за
стабилност
на Испания за
периода 2011—2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху
състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическата
политика[1], и
по-специално
член 5,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна
съгласие по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова стратегия
за работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на икономическата
политика,
която ще бъде
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив растеж
и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)
На 13 юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно
общите насоки
за
икономическата
политика на
държавите-членки
и на Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиката
на
държавите-членки
по заетостта[3], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите-членки
бяха
призовани да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политики по
заетостта.
(3)
На 12 януари
2011 г. Комисията
прие първия
годишен
обзор на
растежа, с което
постави
началото на
нов цикъл на
икономическото
управление в
ЕС и на
първия европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на
политиката
съгласно
стратегията
„Европа 2020“.
(4)
На 25 март
2011 г. Европейският
съвет
утвърди
приоритетите
за
фискалната
консолидация
и структурната
реформа (в
съответствие
със
заключенията
на Съвета от 15 февруари
и 7 март 2011 г. и
въз основа на
годишния
обзор на
растежа,
изготвен от
Комисията).
Той подчерта
необходимостта
да се даде
приоритет на
възстановяването
на
стабилността
на бюджетите
и фискалната
устойчивост,
намаляването
на безработицата
чрез реформи
на пазара на
труда и полагането
на нови
усилия за
повишаване
на растежа.
Европейският
съвет поиска
от държавите-членки
да превърнат
тези
приоритети в
конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в
техните
програми за
стабилност
или в
програмите
за
конвергенция
и в
националните
програми за
реформи.
(5)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет също
така прикани
държавите-членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
задължения
достатъчно
рано, за да бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или в
програмите
им за
конвергенция
и в националните
програми за
реформи.
(6)
На 29 април
2011 г. Испания
представи
своята
актуализирана
Програма за
стабилност
за 2011 г.,
обхващаща
периода 2011—2014 г.,
и
Националната
програма за
реформи за 2011 г.
Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(7)
Испанската
икономика
пострада
сериозно от
кризата и се
наложи
прилагането
на драстични корекции
в периода 2008—2009 г.
От началото
на 2008 г. до края
на 2010 г.
реалният БВП
се понижи с 4,3 %,
а заетостта
отбеляза
спад от над 10 %.
В резултат на
това към края
на 2010 г.
безработицата
нарасна до 20,1 %,
което
представлява
най-високият
показател в
ЕС. Основната
тежест на
испанската
рецесия бе
поета от
младите хора
(при които
равнището на
безработица
е 41,6 %) и
работниците
с по-ниско
образование
(при които
безработицата
е 26,4 %).
Доходността
по държавните
облигации
нарасна, а
банковата
система,
по-конкретно
спестовните
банки, бе
подложена на
натиска,
предизвикан
от краха на
пазара на
недвижими
имоти и
рязкото
свиване на
строителния
сектор.
Процесът на
усвояване на
значителните
макроикономически
неравновесия,
натрупани
през периода
на икономически
подем, ще
продължи още
известно
време. В
отговор на
тези
предизвикателства
испанското
правителство
предприе
програма за реформи,
включваща
фискална
консолидация,
преструктуриране
на
спестовните
банки и
реформиране
на трудовия и
продуктовия
пазар.
(8)
Въз
основа на
оценката на
актуализираната
програма за
стабилност в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
становището
на Съвета е,
че макроикономическият
сценарий,
залегнал в
основата на
бюджетните
прогнози в програмата
за
стабилност, е
прекалено
оптимистичен
за 2011 г. и 2012 г. В
програмата
се предвижда
до 2013 г.
бюджетният
дефицит да
бъде намален
под референтната
стойност от 3 %
в
съответствие
с
препоръките
на Съвета от
април 2009 г., а
през 2014 г. той
да бъде
допълнително
намален до 2,1 %
от БВП. През
програмния
период не е
предвидено
постигането
на
средносрочната
цел, а именно —
балансиран
бюджет. Като
цяло тази тенденция,
насочена към
коригиране
на дефицита,
е уместна.
Средното
годишно
подобрение
на структурното
салдо за
периода 2010—2013 г.
е 1,5 % от БВП,
което е в
съответствие
с препоръката
на Съвета,
като за 2014 г. се
очаква
подобрение с
още 0,3% от БВП.
Според
прогнозите
съотношението
на дълга
спрямо БВП ще
се повиши от 60,1 %
от БВП за 2010 г.
до около 69 %
към края на
програмния
период.
Съществуват
рискове от
постигане на
по-лоши
резултати по
отношение на
консолидационната
програма,
които са
свързани със
заложените в
нея основни
макроикономически
предвиждания
и спазването
на
бюджетните
цели на регионално
равнище.
Значителен
дял от общите
публични
разходи се
дължи на
регионите,
като през 2010 г.
много от тях
надхвърлиха
своите
фискални
цели.
Испанското
правителство
обаче се ангажира
да
предприеме
допълнителни
мерки в
случай на
бюджетни
отклонения.
(9)
Постигането
на
предвидената
фискална консолидация
през 2011 г. и 2012 г.
изисква
строго
прилагане на
контролните
механизми за
дефицита и
дълга,
въведени за
регионалните
правителства.
В случай че през
2011 г. и 2012 г.
макроикономическите
и бюджетните
показатели
се окажат
по-неблагоприятни
от очакваното,
ще бъдат
необходими
допълнителни
мерки за
постигането
на
бюджетните
цели, които
правителството
се ангажира
да предприеме.
Набелязани
са някои
мерки,
насочени към
обезпечаване
на
бюджетните
цели за 2013 г.
(10)
Средносрочната
бюджетна
рамка в
Испания спомогна
за
осъществяването
на
многогодишното
бюджетно
планиране и
като цяло
дава положителни
резултати.
Кризата
обаче постави
тази рамка
пред
сериозно
изпитание и
онагледи
необходимостта
от
по-нататъшно
укрепване на
фискалната
стабилност и
превантивния
аспект на
фискалната
политика. За
тяхното подобрение
е необходимо
въвеждането
на правило за
разходите,
основано
върху
средносрочния
номиналния
растеж на
БВП.
Правилото, включено
от Испания в
програмата
за стабилност,
автоматично
ще добие
задължителна
сила както за
централното,
така и за
регионалните
правителства.
Правителството
планира също
така да търси
консенсус
относно
прилагането
на това
правило по
отношение на
автономните
общности в
рамките на
Съвета за
фискална и
финансова
политика (Consejo de Política
Fiscal y Financiera).
(11)
Очакваното
дългосрочно
въздействие
от застаряването
на
населението
върху публичния
бюджет на
Испания е
по-сериозно в
сравнение
със средните
показатели
за ЕС. Основната
причина за
това е
прогнозираното
за
следващите
десетилетия
значителното
увеличение
на дела на
пенсионните
разходи в
БВП. В
дългосрочен
план
застаряването
на
населението
ще доведе до
съществено увеличение
в
съотношението
на пенсионерите
спрямо броя
на трудово
заетите. При
липсата на реформа
се очаква
ръстът на
разходите за
пенсии да
надхвърли
средната
стойност за
ЕС и да
застраши
устойчивостта
на
публичните финанси.
Предложението
на
правителството
за пенсионна
реформа,
договорена
със социалните
партньори, ще
помогне за
подобряване
на фискалната
устойчивост
и повишаване
на стимулите
за участие в
пазара на
труда. Реформата
обаче все още
не е одобрена
от парламента
и е възможно
да претърпи
допълнителни
изменения.
(12)
Испания
предприе
сериозни
стъпки за
укрепване на
банковата си
система,
по-специално
чрез
осигуряване
на
значителна
публична
подкрепа и
предприемането
на мерки, насочени
към
преструктуриране
на спестовните
банки,
засилване
платежоспособността
на банките и
подобряване
на прозрачността
на техните
счетоводни
баланси. Все
още обаче не
са напълно
разрешени
проблемите,
свързани с ролята
на местните
власти в
управлението
на
спестовните
банки.
Начинът на
консолидиране
на
спестовните
банки чрез
т. нар. „студено
сливане“
породи
известна
несигурност
относно
ефективното
реорганизиране
и съкращаване
на банковия
сектор.
Правителството
пое ангажимент
да завърши
преструктурирането
до края на
септември 2011 г.
(13)
Провежданата
в момента
реформа на
пазара на
труда в
Испания
трябва да
бъде
допълнена с
цялостно
преобразуване
на
съществуващата
неефективна
система за
колективно
трудово
договаряне.
Преобладаването
на
регионални и
отраслови споразумения
сериозно
ограничава
възможностите
за преговори
на фирмено
равнище. Автоматичното
удължаване
на
колективните
трудови
договори,
валидността
на неподновените
договори и
използването
на клаузи за
последваща
индексация,
свързана с
инфлацията,
повишават
инертността
на трудовите
възнаграждения
и
възпрепятстват
гъвкавостта
на заплатите,
която е
необходима с
цел да се
ускори приспособяването
на
икономиката
и възстановяването
на
конкурентоспособността.
Правителството
поиска от
социалните
партньори да
постигнат
съгласие за
реформиране
на системата
за
колективно
трудово
договаряне
през
пролетта на 2011 г.
и се ангажира
да
предприеме
съответните
законодателни
мерки.
(14)
В
условията на
много висока
безработица
Испания предприе
реформа на
пазара на
труда
посредством
гласувания
през
септември 2010 г.
закон, чиято
цел е да
намали
дуализма на трудовия
пазар и
безработицата
сред младите
хора, да
повиши
заетостта
сред уязвимите
групи от населението
и да увеличи
гъвкавостта
на фирмено
равнище. С
оглед на това
през
февруари 2011 г.
бе приета
програма за
реформиране
на активната
политика по
заетостта,
която включваше
също така
мерки за
укрепване на
консултативната
и
напътстваща
роля на
службите по
заетостта и
тяхното
координиране
на национално
и регионално
равнище. На
този етап е твърде
рано да се
прецени дали
реформата е достатъчна
за
намаляване
на
сегментирането
и понижаване
на
безработицата
сред младите
хора и
дългосрочната
безработица,
тъй като
някои мерки
все още не са
въведени. Правителството
се ангажира
да предприеме
допълнителни
действия не
по-късно от
октомври 2011 г.
(15)
От края
на 90-те години
насам в
Испания бе
регистрирано
значително
повишение на
разходите за
труд на
единица
продукция,
което доведе
до понижена
конкурентоспособност
по отношение
на цените и
разходите за
производство.
По-високият
растеж на
заплатите, съчетан
с по-нисък
ръст на
производителността
в сравнение с
останалите
държави от еврозоната,
допринесоха
за
поддържането
на по-висока
инфлация в
Испания.
Намирането на
възможност
за
намаляване
на относително
високите
социалноосигурителни
вноски по неутрален
за бюджета
начин, така
че да се
понижат
непреките
разходи за
труд, би
спомогнало
за засилване
на
конкурентоспособността.
Така
например
данъците в
енергийния
сектор
Испания,
особено тези
върху
горивото, остават
сравнително
ниски и могат
да бъдат
използвани
за
компенсиране
на спада на
приходите
(16)
Особена
тревога
предизвиква
високият брой
лица в
Испания,
напускащи
преждевременно
училище (31,2 %
през 2009 г.), тъй
като по този
начин се
намалява
обемът на
квалифицираната
работна сила,
влошават се
трудовите
перспективи
на тези лица
и се намалява
потенциалният
растеж.
Законът за
устойчива
икономика (Ley de
Economía Sostenible), приет на 15 февруари
2011 г., включва
мерки,
насочени към
повишаване на
качеството и
количеството
на човешкия
капитал
посредством
образованието
и
професионалното
обучение. Въпреки
това
съществуват
съмнения
относно ефективността
на новите
мерки за
борба с преждевременното
напускане на
училище и за подобряване
на
професионалното
обучение,
като не са изключени
трудности в
тяхното
прилагане на
всички
равнища на
държавно
управление.
(17)
Испания
отбеляза
напредък в
подобряването
на условията
за
конкуренция
на пазарите
на продукти и
услуги, с
което бяха
предприети
мерки за
отстраняване
на една от
причините за
бавния
растеж на
производителността.
Въпреки че
страната
отбеляза
значителен
напредък в
транспонирането
на
Директивата
за услугите,
съществува
необходимост
от допълнително
отваряне на
сектора на
професионалните
услуги.
Законът за
устойчива
икономика
включва
широк набор
от мерки за
подобряване
на бизнес
средата,
засилване на
конкуренцията
и повишаване
устойчивостта
на околната
среда.
Възможни са
обаче
трудности
при прилагането
на тези мерки
на всички
управленски
равнища.
По-специално
е необходимо
да се избегне
дублирането
на функции
между
различните
равнища на
администрацията,
многостепенното
и усложнено
прилагане на
законодателството
на ЕС
(т. нар. „gold-plating“) и
прекалено
разнородното
законодателство
в отделните
региони.
(18)
Испания
пое редица
ангажименти
по силата на
пакта „Евро
плюс“[4].
По отношение
на
фискалните
въпроси
страната се
ангажира да
определи
правило за
разходите с
цел
подобряване
на
фискалната
стабилност, а
оттам —
устойчивостта
на публичните
финанси. С
цел да засили
финансовата
стабилност,
Испания пое
ангажимент
да приключи
процеса на преструктуриране
на
финансовия
сектор преди 30 септември.
При мерките
по отношение
на трудовата
заетост се
дава
приоритет на
прилагането
на актове,
свързани с
активната политика
по заетостта,
и
разпоредбите
в областта на
професионалното
обучение,
както и на проблемите
с
неофициалната
заетост.
Мерките в
областта на
конкурентоспособността
са насочени
към реформа
на системата
за колективно
трудово
договаряне,
регламентираните
професии,
учредяване
на консултативен
комитет по
въпросите на
конкурентоспособността
и реформа на
законодателната
уредба относно
несъстоятелността.
Тези
ангажименти се
отнасят за
четирите
насоки на
пакта. Те представляват
продължение
на сегашната
програма за
реформи, като
въвеждат
строг график
за прилагането
на някои от
реформите и
гарантират
пълното
прилагане на
тези, които
вече са въведени.
Поетите
ангажименти
бяха оценени
и взети
предвид в
настоящите
препоръки.
(19)
Комисията
направи
оценка на
програмата за
стабилност и
националната
програма за реформи,
включително
ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“[5]. Тя взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Испания, но също
така и
степента, в
която те
спазват правилата
и насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите-членки.
В тази връзка
Комисията е
на мнение, че
испанското
правителство
е установило
планове за
фискална консолидация,
които са
съвместими с
поставените
цели, но все
още
съществуват
някои
рискове. Необходимо
е ръстът на
публичните
разходи да се
поддържа под
темповете на
средносрочния
растеж на БВП
и да се
пристъпи към
приемане на
пенсионната
реформа.
По-нататъшните
действия в
периода 2011—2012 г.
следва да са
насочени към
осигуряване
на
стабилността
на
финансовата
система (чрез
приключване
на
преструктурирането
и консолидацията
на
спестовните
банки) и укрепване
на
вътрешните
източници на
растеж чрез
мерки за
преодоляване
на сегашното
покачване на
безработицата,
по-специално
посредством
реформиране
на системата
на
колективно
договаряне и
последователно
прилагане на
текущите
реформи на
пазара на
труда,
съчетано със
строг контрол
и оценка на
тяхната
ефективност.
Секторът на
услугите,
занятията и
професиите
трябва да се
отворят към
по-широка
конкуренция,
а административната
тежест за
предприятията
да бъде
намалена.
(20)
В
контекста на
настоящата
оценка и
предвид
препоръката
на Съвета по
член 126,
параграф 7 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз от 2 юни 2010 г.
Съветът
разгледа
актуализираната
Програма за
стабилност
на Испания за
2011 г. и
становището
му[6]
е изразено
по-специално
в точка (1)
по-долу. Като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет от 25 март
2011 г., Съветът
разгледа
Националната
програма за
реформи на
Испания,
ПРЕПОРЪЧВА
на Испания да
предприеме
следните
действия в
периода 2011—2012 г.:
(1)
Да
приложи
бюджетната
стратегия
през 2011 г. и 2012 г.,
като
гарантира
изпълнение
на целите за дефицита
на всички управленски
равнища,
включително
чрез стриктно
прилагане на
съществуващите
механизми за
контрол на
дефицита и
дълга за регионалните
правителства;
да
предприеме
допълнителни
мерки, в
случай че
бюджетните и
икономическите
показатели
се
различават от
очакванията;
да използва
всяка
възможност —
включително
възможностите,
породени от
подобрени икономически
условия — за
да ускори
намаляването
на дефицита;
да установи
конкретни мерки
за пълното
обезпечаване
на целите за 2013 г.
и 2014 г.; да
поддържа
растежа на
публичните
разходи под
темповете на
средносрочния
растеж на БВП
чрез
въвеждане в
Закона за
бюджетната
стабилност
на правило за
разходите на
всички
управленски
равнища съгласно
планираното.
(2)
Да
приеме
предложената
пенсионна
реформа за
увеличаване
на
пенсионната
възраст и на
годините
трудов стаж с
оглед изчисляване
на пенсиите
съгласно
планираните
условия;
редовно да
преразглежда
пенсионните
параметри в
съответствие
с измененията
в
продължителността
на живота съгласно
планираните
условия и да
разработи
допълнителни
мерки за
повишаване
на
действителната
пенсионна
възраст,
включително
обучението
през целия
живот за
работещите в
напреднала
възраст.
(3)
Да
задълбочи
извършваното
в момента
преструктуриране
на сектора на
спестовните
банки чрез
преодоляване
на
съществуващите
слабости в
тяхната
управленска
структура.
(4)
Да
проучи
обхвата за
намаляване
равнището на
социалноосигурителните
вноски с цел непреките
разходи за
труд да се
понижат по неутрален
за бюджета
начин,
например
чрез промяна
на
структурата
и ставката на
ДДС и данъчното
облагане в
областта на
енергетиката.
Да приеме и
приложи —
след
консултация
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националните
практики —
реформа на
системата за
колективно
трудово
договаряне и
системата за
индексиране
на заплатите,
с цел да се
гарантира, че
нарастването
на възнагражденията
отразява
по-адекватно
развитието
на
производителността
и условията
на местно и
фирмено
равнище.
(5)
До края
на 2011 г. да
направи
оценка на
въздействието
на предприетите
през
септември 2010 г.
реформи на
пазара на
труда и на
реформата на
активните
политики по
заетостта от
февруари 2011 г.,
като при
необходимост
тази оценка
бъде съпътствана
от
предложения
за по-нататъшни
реформи,
които да
понижат
сегментирането
на пазара на
труда и да
подобрят
възможностите
на младите
хора за
намиране на
работа; да
осигури
строг
контрол на
ефективността
на набелязаните
в
националната
програма за
реформи
мерки за
ограничаване
на
преждевременно
напускане на
училище,
включително
чрез политика
за превенция,
и да улесни
прехода към
професионално
образование
и обучение.
(6)
Да
предприеме
по-нататъшно
отваряне на
професионалните
услуги и да
представи за
гласуване
планираните
законопроекти,
с което да се
прекрои
регулаторната
рамка и да се
отстранят
съществуващите
ограничения по
отношение на
конкуренцията,
ефективността
и новаторството;
да приложи
Закона за
устойчива
икономика, и
по-конкретно
мерките за
подобряване
на бизнес
средата и
насърчаване
на конкуренцията
на пазарите
за продукти и
услуги на
всички
управленски
равнища; да
подобри координацията
между
националната
и
регионалните
администрации,
за да се
намали
административната
тежест за
предприятията.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ C…, …г., стр....
[3]               Остават
валидни за
2011 г. съгласно
Решение 2011/308/ЕС
на Съвета от
19 май 2011 г.
[4]               Допълнителни
подробности
относно
ангажиментите,
поети в
рамките на
пакта „Евро
плюс“, се
съдържат в SEC(2011) 718.
[5]               SEC(2011) 718.
[6]               Предвидено
в член 5,
параграф 3 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


title: Препоръка на Европейската Централна Банка от 9 юни 2011 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Oesterreichische Nationalbank (ЕЦБ/2011/7)

text:
               15.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 174/6

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 9 юни 2011 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Oesterreichische Nationalbank
   (ЕЦБ/2011/7)
   2011/C 174/04
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните централни банки се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Съгласно член 37, параграф 1 от Федералния закон за Oesterreichische Nationalbank, всяка година общото събрание на Oesterreichische Nationalbank избира двама външни одитори и двама заместник външни одитори. Заместник-одиторите биват упълномощени само в случай, че външните одитори са възпрепятствани да извършат одита.

               (3)

               Мандатът на външните одитори, както и на заместник външните одитори на Oesterreichische Nationalbank изтече след края на одита за финансовата 2010 г. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2011 година.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank избра TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH и Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. заедно за свои нови външни одитори, както и KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft и Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH заедно — за свои нови заместник външни одитори за финансовата 2011 година.

               (5)

               Мандатът на външните одитори може да бъде подновяван всяка година, но не за срок общо по-дълъг от пет години, а мандатът на заместник външните одитори може да бъде подновен само веднъж,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Препоръчва TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH и Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. да бъдат назначени заедно за външни одитори на Oesterreichische Nationalbank за финансовата 2011 година.

               2.

               Препоръчва KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft и Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH да бъдат назначени заедно за заместник външни одитори на Oesterreichische Nationalbank за финансовата 2011 година.

               3.

               Мандатът на външните одитори може да бъде подновяван всяка година, но не за срок по-дълъг от пет години, изтичащ най-късно с финансовата 2015 година. Мандатът на заместник външните одитори може да бъде подновен само веднъж, като изтича с финансовата 2012 година.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 9 юни 2011 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52012DC0317

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на Унгария за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно Програмата за конвергенция на Унгария за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0317 final - 2012/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Унгария за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
Програмата
за
конвергенция
на Унгария за
периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз и
по-специално
член 121,
параграф 2 и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и растеж
— стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив растеж
и
конкурентоспособност.

(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно на
националната
програма за
реформи на
Унгария за 2011 г.
и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
конвергенция
на Унгария за
2011—2014 г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
Унгария ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на
диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на публичната
администрация.

(6)       На 29
февруари 2012 г.
Европейският
парламент и Унгария
участваха в
размяна на
мнения съгласно
член 2а от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за засилване
на надзора
върху
състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на икономическите
политики.
(7)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите им
за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(8)       На 23
април 2012 г.
Унгария
представи
своята програма
за конвергенция
за периода 2012—2015
г., както и
своята
национална
програма за
реформи за 2012 г.
Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат отчетени
взаимовръзките
между тях.
Комисията
направи също
така оценка,
в задълбочен преглед
съгласно
член 5 от Регламент
(ЕС) № 1176/2011 г., дали
Унгария е
засегната от
макроикономически
дисбаланси. В
своя задълбочен
преглед[7]
Комисията
стигна до
заключението,
че в Унгария
съществуват
външни и
вътрешни
дисбаланси,
които обаче
не са
прекомерни.
(9)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
конвергенция
за 2012 г.
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози на
програмата е
оптимистичен.
Предвижданията
на
унгарските
органи за
растежа през
2012 г. и 2013 г. са
по-високи с
около половин
процентен
пункт в
сравнение с
прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2012 г., което
се дължи на
по-оптимистичните
официални
предвиждания
за
вътрешното търсене,
особено за
2013 г. Целта на
бюджетната
стратегия,
очертана в
програмата, е
да гарантира
устойчивото
коригиране
на
прекомерния
дефицит в
поставения от
Съвета срок,
т.е. до 2012 г.
Официалните
цели за
равнището на
дефицита и
планираните
фискални
мерки са в
съответствие
с препоръките
на Съвета от
март 2012 г.,
основани на
член 126, параграф
7. В
програмата
се
потвърждава
предишната
средносрочна
бюджетна цел
(СБЦ) от 1,5 % от
БВП, като се
планира тя да
бъде
постигната
до 2013 г. СЦБ е
адекватно
отражение на
изискванията
на Пакта за стабилност
и растеж.            Въз
основа на
(преизчисленото)
структурно бюджетно
салдо[8]
напредъкът в
постигането
на СЦБ през
2013 г. не е
адекватен
при
съпоставка с
прогнозата на
службите на
Комисията от
пролетта на
2012 г., която
взема
предвид
рисковете
при прилагането,
свързани с
определени
мерки за
икономии, и
един по-малко
оптимистичен
макроикономически
сценарий.
Темпът на
нарастване на
държавните
разходи, като
се отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите,
през 2013 г. е в
съответствие
с целевия показател
за разходите
на Пакта за
стабилност и
растеж, но не
и през 2014 г. и
2015 г. Според
плановете на
правителството
публичният
дълг постоянно
намалява
през периода
на действие
на
програмата,
като през 2015 г.
достига ниво под
73 % от БВП, но ще
остане над
референтната
стойност от
60 % от БВП. По
отношение на
целевия
показател за
намаляване
на дълга през
2013—2014 г. Унгария
ще бъде в
преходен
период и
програмата
ще гарантира
достатъчен
напредък в
постигането
на целевия показател.
Според
програмата
целевият
показател за
намаляване
на дълга ще
бъде постигнат
в края на
преходния
период — през 2015
г., и по този
начин би
трябвало да
спомогне за
намаляването
на
натрупаната
външна и вътрешна
задлъжнялост.

(10)     Приети
са нови
наредби за
прилагане на
конституционната
рамка за
управление
на бюджета,
но някои от
елементите ѝ
остават
слаби.
Средносрочното
бюджетно
планиране е
само индикативно,
ресурсите на
фискалния
съвет не са
съизмерими с
нововъзложеното
му солидно право
на вето, а
бюджетната
информация е
все така недостатъчна.
Засилването
на
компонента средносрочно
бюджетно
планиране и
разширяването
на
аналитичната
компетентност
на фискалния
съвет биха
спомогнали
да се гарантира,
че новата
конституционна
рамка за
управление
на бюджета ще
може да
изпълнява
предназначението
си.
(11)     Политиките
в отговор на
въздействието
на данъчната
реформа
върху
нископлатените
работници
(увеличение
на
минималната
заплата,
схема за
субсидиране
на заплатите)
не са
допринесли
за
подобряване
на заетостта,
като обаче
мерките за
насърчаване
на участието
на жените на
пазара на
труда е малка
крачка в
правилната
посока.
Въвеждането
на данъчно
облагане на
труда, което
в по-голяма
степен
насърчава
заетостта, и
по-нататъшното
засилване на
мерките за
насърчаване
на участието
на жените на
пазара на
труда,
по-специално
чрез
увеличаване
броя на
заведенията
за грижи за
деца и
предучилищните
учебни
заведения,
биха
спомогнали за
подобряване
на равнището
на заетостта.

(12)     Публичната
служба по
заетостта
беше реорганизирана
в посока
смаляване,
като този резултат
е коренно
противоположен
на отправените
през 2011 г.
препоръки. В
областта на
активните
политики на
пазара на
труда някои мерки,
целящи
осигуряването
на услуги,
разработени
за
конкретните
потребности
на групите в
неравностойно
положение,
като например
по
програмите
по линия на
ЕСФ, изглеждат
надеждни и
уместни.
Други мерки,
обаче,
насочени към
групи в
неравностойно
положение
(напр. благоустройството),
е малко
вероятно да
бъдат
ефективни за
подобряването
на положението
на
участниците
на отворения
пазар на работни
места. Следва
незабавно да
бъдат предприети
сериозни
мерки за
засилване на
капацитета
на
публичната
служба по
заетостта,
като се
поддържа
точен баланс
между финансирането
на
благоустройството
и други активни
политики на
пазара на
труда, за да
се
способства
за
подобряване
на
функционирането
на пазара на
труда и
повишаване
на участието в
него.
Повишаването
на
потенциала
за растеж
чрез
провеждането
на
структурна
реформа на
пазара на
труда също ще
е от значение
за
устойчивото
намаляване
на
слабостите, произтичащи
от големия
размер на
външния и вътрешния
дълг. Освен
това
националната
стратегия за
интегриране
на ромите не
е включена в
другите
политики.
(13)     Мерките
за
подобряване
на бизнес
средата до
голяма
степен
следват
правилната
посока, но
съществува
значителен
потенциал за по-нататъшен
напредък.
Усилията за
подобряване
на достъпа до
небанково
финансиране
също следват
правилната
посока, но
все още
липсва
цялостна
оценка на
политиките
за МСП.
Унгария
показва много
слаби
резултати по
много
показатели за
измерване на
прозрачността
и качеството
на публичната
администрация,
като
напредъкът в
тази област
ще допринесе
също и за
подобряването
на
стабилността
на
институционалната
среда и
политиките.
Това от своя
страна би
могло да
подобри
условията за
преки чуждестранни
инвестиции и
би
подпомогнало
намаляването
на
значителния
дисбаланс в
нетната международна
инвестиционна
позиция: по-специално,
делът на
реинвестираните
печалби
драстично се
понижи през 2009
г. и 2010 г.
отчасти заради
кризата, но
също и в
резултат от
редица
спорни и
непредвидими
промени в политиките
и данъчните
условия,
както и в правната
и
институционалната
система.
Новата
тенденция в
публичното
финансиране
за научни
изследвания
и иновации
(от средата на
2010 г.) не
съответства
на
приоритета
за диференцирана
насърчаваща
растежа
бюджетна консолидация,
посочен в
годишния
обзор на растежа
за 2012 г.
(14)     Унгарското
правителство
проведе
реформа на
висшето
образование,
която въведе
промени в
структурата
и
финансирането
на висшето
образование.
Освен това
някои елементи
от новото
законодателство
в областта на
училищното
образование
носят риск от
увеличаване
на броя на
преждевременно
напусналите
училище и
сегрегация в
унгарската
училищна
система. Не е
обърнато достатъчно
внимание и на
също толкова
важния
въпрос за
ученето през
целия живот.
Подобряването
на
образованието
на всички
нива е от голямо
значение за
повишаването
на конкурентоспособността
на
унгарската
работна сила.
(15)     Липсата
на напредък в
преструктурирането
на
обществения
транспорт е
сред основните
причини за
трудностите
при
изпълнението
на бюджета
през
последните
години.
По-голямата
част от
подвижния
състав на
компаниите за
обществен
транспорт е
достигнал
границите на
своята
полезност.
Увеличаването
на
трансграничния
капацитет на
електроенергийната
мрежа би
могло да
улесни
евентуалното
нарастване
на
търговията
със
съседните
страни.
Националният
енергиен
регулатор не
е оправомощен
да
организира
структурите
си самостоятелно
и не
разполага с
изключителна
компетентност
да определя
тарифите на мрежите,
включително
нормата на
възвръщаемост,
на която
мрежовите
оператори
имат право.
Регулирани
цени следва
да се
прилагат
само към уязвими
потребители.
(16)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Унгария. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за конвергенция
и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи
задълбочен
преглед. Комисията
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и социално-икономическа
политика в
Унгария, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(17)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
конвергенция
на Унгария,
като становището
му[9]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(18)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка
Съветът
разгледа
Националната
програма за
реформи за
2012 г. и
програмата за
конвергенция
на Унгария.
Неговите
препоръки
съгласно
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
отразени
по-специално
в препоръки 1, 3, 4
и 5 по-долу;
ПРЕПОРЪЧВА
на Унгария да
предприеме
следните
действия през
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
коригира по
устойчив
начин
прекомерния
дефицит до
2012 г. като
изпълнява
бюджета за 2012 г.
и като
разчита във
все по-малка
степен на
еднократни
мерки. След
това да
набележи всички
необходими
структурни
мерки, за да
гарантира трайното
коригиране
на
прекомерния
дефицит и да
напредне в
достатъчна
степен в постигането
на
средносрочната
бюджетна цел,
включително
спазването
на целевия
показател за
разходите, и
да направи
необходимото
за
достатъчен
напредък в
изпълнението
на целевия показател
за
намаляване
на дълга. Да
понижава
устойчиво
съотношението
на публичния
дълг към БВП
с цел
намаляване
на натрупаните
макроикономически
дисбаланси.
2.           Да
преразгледа
кардиналния
закон за икономическа
стабилност
чрез
въвеждането
на нови
правила с числово
изражение в
обвързваща
средносрочна
бюджетна
рамка. Да
продължи да
разширява
аналитичната
компетентност
на фискалния
съвет с оглед
увеличаването
на прозрачността
на
публичните
финанси.
3.           Да
въведе
данъчно
облагане на
труда, което в
по-голяма
степен
насърчава
заетостта,
като
отстрани по
устойчив и
неутрален за
бюджета
начин последиците
за
нископлатените
работници от
данъчните
промени от 2011 г.
и 2012 г.,
например,
чрез прехвърлянето
на част от
данъчната
тежест към
данъците
върху
енергията и
постоянните
данъци върху
собствеността.
Да засили
мерките за
насърчаване
на участието
на жените на
пазара на
труда,
по-специално
посредством
увеличаване
броя на
заведенията за
грижи за деца
и
предучилищните
учебни заведения.
4.           Да
засили
капацитета
на
публичната служба
по заетостта
с цел
повишаване
на качеството
и
ефективността
на
обучението, помощта
при
търсенето на
работа и
индивидуализираните
услуги, като
се обърне
специално
внимание на
групите в
неравностойно
положение. Да
засили
компонента
активизиране
в програмата
за
благоустройство
посредством
ефективно
обучение и
помощ при
търсене на работа.
Да прилага
националната
стратегия за
интегриране
на ромите и
да я включи в
другите
политики.
5.           Да
прилага
мерки за
намаляване
на административната
тежест. Да
гарантира, че
обществените
поръчки и
законодателният
процес
подкрепят
пазарната
конкуренция
и да осигури
стабилна
регулаторна
и благоприятна
бизнес среда
за финансови
и нефинансови
предприятия,
включително
чуждестранни
преки
инвеститори. Да намали
разходите за спазване
на данъчните
задължения и
да установи
стабилна и
законосъобразна
рамка за
корпоративно
данъчно
облагане без
изкривяващ
ефект. Да
премахне
неоправданите
ограничения
за
установяването
на големи
търговски
обекти за
продажба на
дребно. Да
предвиди в
новата
стратегия за
иновации
специфични
целенасочени
схеми за
стимулиране
в помощ на иновиращи
МСП.
6.           Да
изготви и
прилага
национална
стратегия за
ранното
напускане на
училище чрез
осигуряване
на адекватно
финансиране.
Да направи
необходимото
за това
прилагането
на реформата
на висшето
образование
да подобри
достъпа до
образование
за групите в
неравностойно
положение.
7.           Да
реформира
системата на
обществения
транспорт, за
да се повиши
нейната
икономическа
ефективност.
Да увеличи
трансграничния
капацитет на
електроенергийната
мрежа, да
гарантира
независимостта
на
енергийния
регулатор и
постепенно
да премахва
регулираните
цени на енергията.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 02.08.1997
г., стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011
г., стр. 25.
[3]               COM(2012)317
окончателен
[4]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047
[5]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от
26 април 2012 г.
[6]               COM(2012)68
окончателен
[7]               SWD(2012)157
окончателен
[8]               Салдото,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите
временни
мерки, както
е
преизчислено
от службите
на Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на общоприетата
методология.
[9]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Обединеното кралство за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Обединеното кралство за 2014 г._x000b_

text:
				|

		52014DC0429

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Обединеното кралство за 2014 г._x000b__x000b_и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Обединеното кралство за 2014 г._x000b_ /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Обединеното
кралство за 2014
г.
и съдържаща
становище на
Съвета
относно програмата
за
конвергенция
на
Обединеното
кралство за 2014
г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като взе
предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121, параграф 2
и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011 на Европейския
парламент и
на Съвета от
16 ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
като
взе предвид
становището
на Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
икономическа
политика,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март 2010
г.
Европейският
съвет
постигна
съгласие по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли
2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно насоки
за
политиките
за заетост на
държавите
членки, като
заедно двата
акта представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с
интегрираните
насоки при провеждането
на
националната
си икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29 юни
2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се използват
всички
възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно
действията,
които да
бъдат
предприети
на равнището
на държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9 юли 2013
г. Съветът
прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Обединеното
кралство за
2013 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
конвергенция
на Обединеното
кралство за
периода от 2012—2013
г. до 2017—2018 г.
(5)
На
13 ноември 2013 г.
Комисията
прие
годишния обзор
на растежа[5], с
което
постави
началото на
европейския
семестър за
2014 г. за
координация
на икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
Обединеното
кралство е
една от
държавите
членки, за
които ще се извърши
задълбочен
преглед.
(6)
На
20 декември
2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
фискална
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на диференцирана
и
благоприятстваща
растежа фискална
консолидация,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.

(7)
На 5 март 2014
г. Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед за
Обединеното
кралство[7],
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.
Анализът на
Комисията ѝ
дава
основание да
заключи, че в
Обединеното
кралство
продължават
да
съществуват
макроикономически
дисбаланси,
които трябва
да бъдат
следени и за
които са
необходими
действия в
рамките на
политиката.
По-специално,
продължават
да изискват
внимание
промените по отношение
на
задлъжнялостта
на домакинствата,
свързани с
големите
ипотечни
дългове и
структурните
особености
на жилищния пазар,
както и
неблагоприятните
промени по
отношение на
експортните
пазарни
дялове.
Рисковете в
жилищния
сектор са
свързани с
продължаващия
структурен
недостиг на
жилища; вследствие
на присъщите
за сектора
ограничения
в
предлагането,
най-вече в
Лондон, и на
относително
бавната
реакция на
предлагането
спрямо
нарастването
на търсенето
жилищата
продължават
да поскъпват,
особено в Лондон
и югоизточната
част, а
купувачите
сключват големи
ипотечни
заеми. Макар
че
намаляващият
експортен
пазарен дял
едва ли ще
доведе до
появата на
рискове в
краткосрочен
план, в
съчетание с
дефицита по
текущата
сметка той е
показателен
за наличието
на
структурни
предизвикателства.
Тези
предизвикателства
са свързани с
недостиг на
умения и с
инфраструктурни
недостатъци.
По отношение
на публичните
финанси
Обединеното
кралство не е
постигнало
своите цели
за
номиналния дефицит
и за
структурната
корекция.
(8)
На 30
април 2014 г.
Обединеното
кралство
представи
своята
национална
програма за
реформи за
2014 г. и своята
програма за
конвергенция
за 2014 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)
Съгласно
точка 4 от
Протокола (№ 15)
за някои
разпоредби,
отнасящи се
до Обединеното
кралство
Великобритания
и Северна Ирландия,
задължението
по член 126,
параграф 1 от
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз да се
избягва
прекомерен
бюджетен
дефицит не се
прилага по
отношение на
Обединеното
кралство. В
точка 5 от
Протокола е
предвидено,
че
Обединеното
кралство
трябва да се
стреми да
избягва
прекомерен
бюджетен
дефицит. На
8 юли 2008 г. в
съответствие
с член 104,
параграф 6 от
Договора за
създаване на Европейската
общност
Съветът реши,
че в
Обединеното
кралство е
налице
прекомерен
дефицит.
(10)
Целта на
бюджетната
стратегия,
очертана в програмата
за
конвергенция
за 2014 г., е коригираният
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл текущ
бюджет да се
балансира до
края на
период от пет
последователни
години, който
понастоящем
приключва
през 2018—2019 г. В
програмата
за
конвергенция
не е посочена
средносрочна
цел, както е
предвидено в
Пакта за
стабилност и
растеж.
Бюджетният дефицит
през 2014—2015 г. се
изчислява на
5,0 % от БВП, като
намалява от най-високата
си стойност
от 11,4 % от БВП
през 2009—2010 г. Това
не
съответства
на
определения
от Съвета
срок за
коригиране
на
прекомерния
дефицит.
Съгласно
програмата
прекомерният
дефицит ще
бъде
коригиран на
равнище 2,4 % от
БВП през 2016—2017 г. —
две години
след крайния
срок,
определен от
Съвета. В програмата
се предвижда,
че
(преизчисленият)
структурен
бюджетен
дефицит ще се
подобри с 0,3
процентни
пункта до 4,4 %
от БВП през 2014—2015
г. Бюджетните
планове не са
достатъчни, за
да се
постигне
средногодишната
фискална
консолидация,
препоръчана
за коригиране
на
прекомерния
дефицит. След
това в
програмата
се предвижда
годишно подобрение
на
(преизчисленото)
структурно
салдо с 0,8
процентни
пункта през
2015—2016 г. и 1,3
процентни
пункта през
2016—2017 г. Като цяло
програмата
съответства
само отчасти
на
изискванията
от Пакта за
стабилност и
растеж.
Досега
консолидацията
е била насочена
в голяма
степен към
съкращаване
на разходите
и поради това
може да се
обмисли възможността
за
реализиране
на приходи
чрез разширяване
на данъчната
основа.
Обединеното
кралство е с
високо ниво
на несъбрани
потенциални
данъци,
особено по
отношение на
косвеното данъчно
облагане.
Съгласно
програмата
за конвергенция
се очаква
съотношението
дълг/БВП да
нарасне на 93,1 %
през 2015—2016 г., преди
да спадне до
86,6 % през 2018—2019 г.
Макроикономическият
сценарий на
Обединеното
кралство, на
който се
основават
бюджетните
прогнози в
програмата, е
реалистичен.
Потенциалните
рискове за
тези
прогнози са
свързани с постигането
на по-нисък
от очаквания
растеж
вследствие
на
ограничените
заплати,
които
намаляват
частното
потребление,
и на
възпрепятстващата
инвестициите
несигурност.
Независимо
от това
прогнозите
съответстват
на
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г., в
която също не
се предвижда прекомерният
дефицит да
бъде
коригиран до
крайния срок,
определен от
Съвета. Освен
това, въз
основа на
прогнозата
на Комисията,
(коригираната)
промяна на
структурното
салдо през 2010—2014
г. е по-ниска
от
изискваната
със средно 0,6 %
от БВП
годишно и се
предвижда да
не е
достатъчна и
през 2015 г. Въз
основа на
своята
оценка на
програмата и
на прогнозата
на Комисията,
съгласно
Регламент (ЕО)
№ 1466/97 на Съвета,
Съветът е на
мнение, че са
необходими
допълнителни
мерки, за да
се осигури
съответствие
с препоръката
по
процедурата
при
прекомерен
дефицит.
(11)
В
жилищния
сектор
Обединеното
кралство е предприело
мерки както
по отношение
на търсенето,
така и по
отношение на
предлагането.
Макар че
предлагането
на нови
жилища се е
увеличило,
нивото му
продължава
да е ниско и е
значително
под това на
търсенето.
Съчетано с
ниски
лихвени
проценти и с
по-достъпни
условия за
ипотечни
кредити
(например по-високи
съотношения
кредит/доходи),
това е довело
до
повишаване
на цените на
жилищата в
някои части
на
Обединеното
кралство, особено
в Лондон.
Недостатъчното
предлагане
от дълго
време е
структурно
явление и вероятно
ще продължи в
средносрочен
план.
Необходими са
действия, с
които да се
увеличи
допълнително
предлагането
на жилища —
чрез създаване
на подходящи
стимули за
повишаване
на
предлагането
на местно
равнище.
Органите
следва да
продължават
да
наблюдават
цените на жилищата
и ипотечната
задлъжнялост
и да имат готовност
да
предприемат
подходящи
мерки,
включително
адаптирането
на схемата Help to Buy 2
(„Помощ за
покупка 2“)
(гаранция по
заем), ако това
се счете за
необходимо.
Необходимо е
да се увеличи
прозрачността
на използването
и на
въздействието
на макропруденциалното
регулиране
на жилищния
сектор,
извършвано
от Комитета
за финансова
политика (Financial Policy
Committee), което
регулиране
би могло да се
използва за
преодоляване
на прекомерното
нарастване
на цените на жилищата
и на
увеличаването
на ипотечната
задлъжнялост.
Следва да се
обмислят
реформи на
данъчното
облагане на
земята и на
недвижимите
имоти с цел
да се намалят
изкривяванията
на жилищния
пазар.
Понастоящем
нарастването
на
стойността
на
недвижимите
имоти не води
до
увеличаване
на данъците
върху тях,
тъй като
регистърът
на
стойността
на имотите не
е
актуализиран
от 1991 г. и
данъците върху
имоти с
по-висока
стойност са
по-малки от
тези върху
имоти с
по-ниска
стойност в
относително
изражение
поради
регресивността
на
действащите
ставки и
скали в системата
на местния
данък (Council Tax).
(12)
Обединеното
кралство
продължава
да работи за
преодоляване
на
предизвикателствата
на
безработицата
и непълната
заетост, както
и на
специфичните
проблеми,
свързани с
младежката безработица.
Съществуват
важни
предизвикателства,
свързани с
осигуряването
на младите
хора на
необходимите
на пазара на
труда умения
и
професионален
опит и с
увеличаването
на
възможностите
за
чиракуване.
Това дава
обяснения на
факта, че
усвояването
на предвидените
по
инициативата
Youth Contract („Договор
за младежта“)
субсидии за
заплати
продължава
да е по-слабо
от
прогнозираното.
Пазарът на
труда страда
от
несъответствия
между търсените
и
предлаганите
умения и
органите се
опитват да
преквалифицират
работната
сила с цел
справяне с
безработицата
и с недостига
на
висококачествени
професионални
и технически
умения.
Въпреки че са
направени
усилия за
подобряване
на качеството
на
програмите
за
чиракуване,
са необходими
допълнителни
усилия. Освен
това квалификационната
система
продължава
да е сложна и
трябва да се
рационализира,
за да се
улесни всеобщото
признаване и
да се
стимулира
по-висока
степен на
ангажираност
на
работодателите.
(13)
Органите
предприемат
действия
спрямо проблема,
свързан със
слабите
стимули за
работа,
особено по
отношение на
получателите
на социални
помощи с
въвеждането
на универсален
кредит, който
ще позволи на
хората да запазват
по-голямата
част от
получаваните
от тях
помощи,
когато
започнат
работа. Въпреки
че
универсалният
кредит може
да има положително
въздействие
върху
заетостта,
много ще
зависи от
ефективността
на
изпълнението
и службите за
подпомагане,
включително от
взаимодействието
с други
социални помощи.
Акцентът
върху
връщането на
работа бе отразен
и в
ограничаването
на годишното
адаптиране
на много
помощи и
данъчни
кредити за
хората в
трудоспособна
възраст до 1 %
годишно до 2016 г.

(14)
Обединеното
кралство
продължава
да полага
усилия за
справяне с
предизвикателството
да се увеличи
заетостта на
родителите,
като
повишава
достъпа до
висококачествени
грижи за
децата на
поносими
цени. То продължава
да въвежда
схеми, с
които
грижите за
децата да
станат
достъпни
както за
работещите
на пълно
работно
време
родители, така
и за тези,
които
работят на
непълно
работно
време, като
се вземат под
внимание
различните
нива на
доходи.
Разходите за
грижи за
децата обаче
остават сред
най-високите
в ЕС и
продължават
да създават
проблеми, особено
за втория
работещ член
на
семейството
и за
самотните
родители.
(15)
По
отношение на
достъпа до
финансиране,
макар
условията на
кредитните
пазари да са
се подобрили
през 2013 г.,
растежът на
кредитирането
продължава да
е слаб, а
съществуващите
политики се
нуждаят от
повече време,
за да
покажат, че
са успешни.
За МСП
продължават
да
съществуват
определени
предизвикателства,
свързани с
достъпа до
кредити.
Докато
големите
предприятия
могат да се
финансират
директно на пазарите
на едро и да
се
възползват
от добре
развитите
финансови
услуги,
предлагани в
Обединеното
кралство, за
получаването
на външно
финансиране
МСП разчитат
в голяма степен
на банките.
Постигнат е
добър
напредък по
изпълнението
на
миналогодишната
препоръка за
конкуренцията
в банковия
сектор чрез
създаването
на нови
банки,
посочени като
конкурентни
банки (един
такъв пример
е TSB, която
обаче все още
не е напълно
независима).
(16)
През
декември 2013 г.
Обединеното
кралство публикува
актуализиран
национален
план за инфраструктурата
— дългосрочен
и стратегически
подход към
планирането,
финансирането
и
изграждането
на
инфраструктурата.
В плана са
предвидени
проекти за ориентирани
към бъдещето
капиталови
инвестиции
за 2020 г. и след
това в размер
на общо 375 млрд.
GBP
(приблизително
460 млрд. EUR).
Голяма част
от проектите
(340 млрд. GBP, т.е.
приблизително
420 млрд. EUR) са
свързани с
инвестиции в секторите
на
енергетиката
и транспорта.
Предвижда се
около три
четвърти от
финансирането
да бъде
осигурено от
частния сектор,
а останалата
част — от
публичния.
Въпреки че
планът е
подходяща
инициатива,
продължава
да
съществува
безпокойство
по отношение
на частта от
финансирането,
която трябва
да се осигури
от частния
сектор, на
регулаторната
сигурност и
на
своевременното
предоставяне
на
разрешения
за
проектиране. Нужни
са строги
механизми за
смекчаване на
рисковете,
свързани с
финансирането
и изпълнението,
като в същото
време се
осигури прозрачност
по отношение
на
планираните
и действителните
разходи за
инфраструктурата.

(17)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Обединеното
кралство. Тя
извърши
оценка на
програмата
за конвергенция
и на националната
програма за
реформи.
Комисията
взе предвид
не само
тяхното
значение за провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Обединеното
кралство, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнището на
ЕС към
бъдещите
национални
решения.
Препоръките
ѝ в
рамките на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1—6
по-долу.
(18)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа
програмата
за
конвергенция
на Обединеното
кралство,
като
становището
му[8]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(19)
С оглед
на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
на тази
оценка
Съветът разгледа
националната
програма за
реформи и програмата
за
конвергенция.
Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
изразени в
препоръки 2, 3, 5 и
6 по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на
Обединеното
кралство да
предприеме
следните
действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           Да
укрепи
бюджетната
стратегия, като
се стреми да
коригира
прекомерния
дефицит по
устойчив
начин в
съответствие
с препоръката
на Съвета по
процедурата
при прекомерен
дефицит. Да
прилага
диференциран
и насърчаващ
растежа
подход към
затягането
на
фискалната
политика,
като се даде
приоритет на
капиталовите
разходи. За
се да
подпомогне
фискалната
консолидация,
следва да се
разгледа
възможността
за
повишаване
на приходите
чрез
разширяване
на данъчната
основа. Да
предприеме
мерки за
преодоляване
на
структурните
пречки,
свързани с
инфраструктурата,
несъответствията
между
търсените и
предлаганите
умения и
достъпа на
МСП до финансиране
с цел
насърчаване
на растежа на
износа на
стоки и
услуги.
2.           Да
увеличи
прозрачността
на
използването
и на
въздействието
на
макропруденциалното
регулиране в
жилищния сектор
от Комитета
за финансова
политика към
Централната
банка на
Англия. Да
предприеме
подходящи
мерки в
отговор на
бързото нарастване
на цените на
недвижимите
имоти в
районите,
които имат
значителен
дял в икономическия
растеж в
Обединеното
кралство,
особено в
Лондон,
например
чрез
адаптиране
на схемата Help to Buy 2 („Помощ
за покупка 2“), и
да намали
рисковете,
свързани с
високата
ипотечна
задлъжнялост.
Да премахне
изкривяванията
в данъчното
облагане на
недвижимите
имоти чрез
редовно
актуализиране
на стойността
на имотите и
да намали
регресивността
на данъчните
скали и
ставки в
системата на
местния
данък (Council Tax). Да
продължи
усилията за
увеличаване
на
предлагането
на жилища.
3.           Да
запази
ангажираността
си с
инициативата
Youth Contract („Договор
за младежта“),
по-специално
чрез
подобряване
на уменията,
отговарящи
на нуждите на
работодателите.
Да осигури
ангажираността
на работодателите,
като постави
акцент върху
мерките за
отстраняване
на несъответствията
между
търсените и
предлаганите
умения чрез
предоставяне
на
по-напреднали
умения от
по-високо
равнище и
върху
увеличаването
на възможностите
за
чиракуване.
Да намали
броя на
младите хора със
слаби
основни
умения.
4.           Да
продължи
усилията за
намаляване
на детската
бедност в домакинствата
с ниски
доходи, като
гарантира, че
универсалният
кредит и други
социални
реформи
предоставят
адекватни
помощи с ясни
стимули за
работа и
услуги за
подпомагане.
Да подобри
наличието на
достъпни и
качествени
грижи за
децата.
5.           Да
продължи
усилията за
подобряване
на достъпа на
МСП до
банково и
небанково
финансиране.
Да осигури
ефективното
функциониране
на Business Bank и да се
подкрепи
по-голямото
присъствие
на
конкурентни
банки.
6.           Да
предприеме
последващи
мерки по
националния
план за
инфраструктурата,
като повиши
предсказуемостта
на процесите
на планиране
и като
осигури
яснота
относно
поетите
ангажименти
за
финансиране.
Да осигури
прозрачност
и отчетност,
като
предоставя
съгласувана
и навременна
информация
за
изпълнението
на плана.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2014) 429 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 и P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 91 final.
[8]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.