title: Препоръка (ЕС) 2021/1170 на Съвета от 15 юли 2021 година за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение

text:
                  16.7.2021

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 255/3

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2021/1170 НА СЪВЕТА
         от 15 юли 2021 година
         за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, букви б) и д) и член 292, първо и второ изречение от него,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     На 30 юни 2020 г. Съветът прие препоръка относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (1) („препоръката на Съвета“).

                     (2)

                     Впоследствие Съветът прие препоръки (ЕС) 2020/1052 (2), (ЕС) 2020/1144 (3), (ЕС) 2020/1186 (4), (ЕС) 2020/1551 (5), (ЕС) 2020/2169 (6), (ЕС) 2021/89 (7), (ЕС) 2021/132 (8), (ЕС) 2021/767 (9), (ЕС) 2021/892 (10), (ЕС) 2021/992 (11) и (ЕС) 2021/1085 (12) за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение.

                     (3)

                     На 20 май 2021 г. Съветът прие Препоръка 2021/816 за изменение на Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (13), за да актуализира критериите, използвани за оценка на това дали неналожителните пътувания от трети държави са безопасни и следва да бъдат разрешени.

                     (4)

                     Препоръката на Съвета предвижда, че считано от 1 юли 2020 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I към препоръката на Съвета. На всеки две седмици списъкът на третите държави, посочени в приложение I, следва да се преразглежда и при необходимост може да се актуализира от Съвета след тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС вследствие на цялостна оценка въз основа на методиката, критериите и информацията, посочени в препоръката на Съвета.

                     (5)

                     Впоследствие в рамките на Съвета се проведоха обсъждания, в тесни консултации с Комисията и съответните агенции и служби на ЕС, относно преразглеждането на списъка на третите държави, поместен в приложение I към препоръката на Съвета, и при прилагане на критериите и методиката, определени в препоръката на Съвета, изменена с Препоръка 2021/816. В резултат от тези обсъждания списъкът на третите държави, поместен в приложение I, следва да бъде изменен. По-специално Руанда и Тайланд следва да бъдат заличени от списъка, а Украйна следва да бъде добавена към него.

                     (6)

                     Граничният контрол е от интерес не само за държавата членка, на чиято външна граница се извършва, но и за всички държави членки, премахнали вътрешния граничен контрол. Поради това държавите членки следва да гарантират, че мерките, които се предприемат по външните граници, са координирани, за да се осигури безпроблемното функциониране на Шенгенското пространство. За тази цел, считано от 15 юли 2021 г., държавите членки следва да продължат да премахват по координиран начин временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, специалните административни райони и други образувания и териториални власти, изброени в приложение I към препоръката на Съвета, изменена с настоящата препоръка.

                     (7)

                     В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящата препоръка и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане. Доколкото тази препоръка представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящата препоръка Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да я приложи.

                     (8)

                     Настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (14). Следователно Ирландия не участва в нейното приемане и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.

                     (9)

                     По отношение на Исландия и Норвегия настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (15).

                     (10)

                     По отношение на Швейцария настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (16), във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (17).

                     (11)

                     По отношение на Лихтенщайн настоящата препоръка представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО (18), във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС (19),

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
         Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета, изменена с препоръки (ЕС) 2020/1052, (ЕС) 2020/1144, (ЕС) 2020/1186, (ЕС) 2020/1551, (ЕС) 2020/2169, (ЕС) 2021/89, (ЕС) 2021/132, (ЕС) 2021/767, (ЕС) 2021/816, (ЕС) 2021/892, (ЕС) 2021/992 и (ЕС) 2021/1085, относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение се изменя, както следва:

                     1)

                     Първа алинея на точка 1 от препоръката на Съвета се заменя със следното:

                                 „1.

                                 Считано от 15 юли 2021 г., държавите членки следва по координиран начин постепенно да премахнат временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по отношение на лицата, пребиваващи в третите държави, изброени в приложение I.“

                     2)

                     Приложение I към препоръката се заменя със следното:

                           „ПРИЛОЖЕНИЕ I
                           Трети държави, специални административни райони и други образувания и териториални власти, пребиваващите в които лица следва да не бъдат засегнати от временното ограничение на неналожителните пътувания към ЕС по външните граници:

                                       I.

                                       ДЪРЖАВИ

                                                   1.

                                                   АЛБАНИЯ

                                                   2.

                                                   АРМЕНИЯ

                                                   3.

                                                   АВСТРАЛИЯ

                                                   4.

                                                   АЗЕРБАЙДЖАН

                                                   5.

                                                   БОСНА И ХЕРЦЕГОВИНА

                                                   6.

                                                   БРУНЕЙ ДАРУССАЛАМ

                                                   7.

                                                   КАНАДА

                                                   8.

                                                   ИЗРАЕЛ

                                                   9.

                                                   ЯПОНИЯ

                                                   10.

                                                   ЙОРДАНИЯ

                                                   11.

                                                   ЛИВАН

                                                   12.

                                                   ЧЕРНА ГОРА

                                                   13.

                                                   НОВА ЗЕЛАНДИЯ

                                                   14.

                                                   КАТАР

                                                   15.

                                                   РЕПУБЛИКА МОЛДОВА

                                                   16.

                                                   РЕПУБЛИКА СЕВЕРНА МАКЕДОНИЯ

                                                   17.

                                                   САУДИТСКА АРАБИЯ

                                                   18.

                                                   СЪРБИЯ

                                                   19.

                                                   СИНГАПУР

                                                   20.

                                                   ЮЖНА КОРЕЯ

                                                   21.

                                                   УКРАЙНА

                                                   22.

                                                   СЪЕДИНЕНИ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ

                                                   23.

                                                   КИТАЙ ((*))

                                       II.

                                       СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЙОНИ НА КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА

                                                   Специален административен район Хонконг

                                                   Специален административен район Макао

                                       III.

                                       ОБРАЗУВАНИЯ И ТЕРИТОРИАЛНИ ВЛАСТИ, КОИТО НЕ СА ПРИЗНАТИ ЗА ДЪРЖАВИ ОТ ПОНЕ ЕДНА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА

                                                   Косово (*)

                                                   Тайван

                        ((*))  При условие че има потвърждение за реципрочност."

                        (*)  Това название не засяга позициите по отношение на статута и е съобразено с Резолюция 1244(1999) на Съвета за сигурност на ООН и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово."

            Съставено в Брюксел на 15 юли 2021 година.

                  За Съвета

                  Председател

               G. DOVŽAN

            (1)  ОВ L 208I, 1.7.2020 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 230, 17.7.2020 г., стр. 26.

            (3)  ОВ L 248, 31.7.2020 г., стр. 26.

            (4)  ОВ L 261, 11.8.2020 г., стр. 83.

            (5)  ОВ L 354, 26.10.2020 г., стр. 19.

            (6)  ОВ L 431, 21.12.2020 г., стр. 75.

            (7)  ОВ L 33, 29.1.2021 г., стр. 1.

            (8)  OВ L 41, 4.2.2021 г., стр. 1.

            (9)  OВ L 165 I, 11.5.2021 г., стр. 66.

            (10)  OВ L 198, 4.6.2021 г., стр. 1.

            (11)  ОВ L 221, 21.6.2021 г., стр. 12.

            (12)  OВ L 235, 2.7.2021 г., стр. 27.

            (13)  ОВ L 182, 21.5.2021 г., стр. 1.

            (14)  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

            (15)  OВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 31.

            (16)  ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 52.

            (17)  Решение 2008/146/ЕО на Съвета от 28 януари 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумение между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 1).

            (18)  ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 21.

            (19)  Решение 2011/350/ЕС на Съвета от 7 март 2011 г. за сключване от името на Европейския съюз на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, по отношение на премахването на проверките по вътрешните граници и движението на хора (ОВ L 160, 18.6.2011 г., стр. 19).


title: Препоръка (ЕС) 2020/2243 на Комисията от 22 декември 2020 година относно координиран подход към пътуванията и транспорта в отговор на щама на SARS-COV-2, наблюдаван в Обединеното кралство

text:
               28.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 436/72

      ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2020/2243 НА КОМИСИЯТА
      от 22 декември 2020 година
      относно координиран подход към пътуванията и транспорта в отговор на щама на SARS-COV-2, наблюдаван в Обединеното кралство
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 13 октомври 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/1475 (1) относно координиран подход за ограничаване на свободното движение в отговор на пандемията от COVID-19.

                  (2)

                  Целта на Препоръка (ЕС) 2020/1475 е да се осигури засилена координация между държавите членки с оглед на приемането на мерки на национално равнище, ограничаващи свободното движение по съображения, свързани с общественото здраве. Тази препоръка предоставя необходимата рамка за координиране на приемането на конкретни мерки за ограничаване на разпространението на COVID-19, които трябва да бъдат пропорционални и недискриминационни. Така например, в нея се предвижда какви мерки могат да се прилагат по отношение на пътници, пристигащи от области с по-висок риск, както и необходимите изключения от тези мерки. Освен това се изисква на широката общественост да се предоставя навременна и актуална информация относно нововъведените мерки.

                  (3)

                  Адресати на Препоръка (ЕС) 2020/1475 са всички държави членки. По време на преходния период, предвиден в член 126 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (2), и в съответствие с член 127 от посоченото споразумение правото на Съюза, включително Препоръка (ЕС) 2020/1475, продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство. По време на преходния период гражданите на Обединеното кралство следва да се считат за граждани на ЕС, а лицата, пребиваващи в Обединеното кралство, следва да се считат за пребиваващи в Съюза, по-специално за целите на ползването на свободата на движение съгласно правото на Съюза и за целите на посочената препоръка.

                  (4)

                  През 2020 г. Комисията прие редица документи с насоки относно зелените ленти за преминаване, включително Съобщението от 28 октомври 2020 г. относно подобряването на концепцията за зелените ленти за преминаване, така че да се обхванат не само автомобилните, но и железопътните, водните и въздушните превози на товари, за да се гарантира, че основните вериги на доставки продължават да функционират, и за да се избегне прекъсване на превоза на товари и логистиката в ЕС през втората вълна на пандемията.

                  (5)

                  На 30 юни 2020 г. Съветът прие Препоръка (ЕС) 2020/912 (3) относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение. В тази препоръка Съветът прие общ подход по отношение на временното ограничение на неналожителните пътувания до ЕС, договорено от държавните и правителствените ръководители на ЕС на 17 март 2020 г., и постепенното премахване на това ограничение.

                  (6)

                  Препоръка (ЕС) 2020/912 има две приложения: приложение I, в което се изброяват трети държави, за които пребиваващите в тях лица следва да не са засегнати от временното ограничение по външните граници за неналожителни пътувания в ЕС, и приложение II, в което се изброяват специфични категории пътуващи с ключови функции или нужди от първостепенно значение.

                  (7)

                  След изтичането на преходния период, предвиден в член 126 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (4), Обединеното кралство ще се счита за трета държава за целите на Препоръка (ЕС) 2020/912. Освен ако не бъде взето решение за включване на Обединеното кралство в списъка на третите държави в приложение I към тази препоръка или не бъде договорено друго между Европейския съюз и Обединеното кралство преди това, неналожителните пътувания от Обединеното кралство към Европейския съюз няма да бъдат възможни от 1 януари 2021 г. В същото време гражданите на ЕС, пребиваващи в Обединеното кралство, следва да продължат да се ползват от правата и защитните мерки, предвидени в точка 5, буква а) от Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета, след 1 януари 2021 г.

                  (8)

                  През последните няколко седмици Обединеното кралство беше изправено пред бързо нарастване на случаите на COVID-19 в Югоизточна Англия, в резултат на което бяха проведени задълбочени епидемични и вирусологични проучвания. При анализа на данните за секвенция на вирусния геном беше установено, че голям брой от случаите представляват нов щам на SARS-CoV-2, характеризиращ се с множество мутации на протеиновите шипове и с мутации в други геномни области. Макар че е ясно и че се очаква вирусите непрестанно да се променят чрез мутация, водеща до появата на нови щамове, предварителният анализ в Обединеното кралство показва, че този щам е значително по-заразен от предишните разпространени щамове, като се предполага, че предаването му е с до 70 % по-голямо. На този етап няма данни за увеличена тежест на болестта, свързана с новия щам.

                  (9)

                  Новият щам се появи във време от годината, когато по традиция семейните и социалните контакти са по-интензивни. В отговор на тези развития правителството на Обединеното кралство обяви на 19 декември 2020 г. по-строги ограничения за големи части от Югоизточна Англия, включително препоръки да не се пътува до тези райони или извън тях, както и да не се пътува от тези райони в чужбина, освен при ограничени изключения.

                  (10)

                  Към настоящия момент е съобщено за няколко случая с новия щам в Белгия, Дания, Италия и Нидерландия. Други страни, които съобщиха за такива случаи, са Исландия и Австралия. Има вероятност щамът вече да се разпространява в други държави от ЕС, но са необходими допълнителни епидемиологични и вирусологични изследвания, за да се определи настоящото му разпространение на територията на ЕС.

                  (11)

                  С оглед на риска от допълнително внасяне на този щам и свързаните с това последици, а именно повече случаи на заболели и следователно повече хоспитализации, държавите членки предприеха временни предпазни мерки по границите във връзка с пътувания от Обединеното кралство в очакване на общ подход. Когато дадена държава членка, в специфичния контекст на ситуацията между ЕС и Обединеното кралство и през следващите дни, изисква бързи тестове за антигени за транспортните работници, това не следва да води до смущения в транспорта. В рамките на ЕС зелените ленти за преминаване ще продължат да бъдат от първостепенно значение.

                  (12)

                  На заседанието във връзка с Интегрираните договорености за реакция на ЕС на политическо равнище в кризисни ситуации (IPCR), което се проведе на 21 декември 2020 г., много държави членки призоваха за координиран подход,

            ПРЕПОРЪЧВА:

                  1.

                  До края на преходния период, предвиден в член 126 от Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, а именно 31 декември 2020 г., държавите членки следва да продължат да прилагат принципите и механизмите, установени в Препоръка (ЕС) 2020/1475, когато приемат мерки за ограничаване на свободното движение от Обединеното кралство към Европейския съюз.
                  Съгласно точка 17 от Препоръка (ЕС) 2020/1475 държавите членки по принцип не следва да отказват влизането на лица, пътуващи от други държави членки или, по време на преходния период, от Обединеното кралство.

                  2.

                  По-специално всички държави членки на ЕС следва да приложат точки 19—21 от Препоръка (ЕС) 2020/1475 относно общата рамка за възможни мерки за пътуващите, идващи от области с по-висок риск. Предвид принципа на предпазливост държавите членки следва да възпират всички неналожителни пътувания до и от Обединеното кралство до следващо нареждане. В съответствие с Препоръка (ЕС) 2020/1475 обаче следните групи следва да бъдат освободени от допълнителни временни ограничения, при условие че бъдат подложени на RT-PCR тест или, като друг възможен вариант, бърз тест за антигени в рамките на 72 часа преди заминаването или спазят 10 дни карантина и на 10-ия ден бъдат подложени на RT-PCR тест с отрицателен резултат:

                              а)

                              граждани на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС и граждани на трети държави, които съгласно споразумения между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и тези трети държави, от друга страна, се ползват с права на свободно движение, равностойни на тези на гражданите на Съюза, пътуващи до своята държава членка или държава, на която са граждани;

                              б)

                              граждани на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС, граждани на трети държави, които по силата на споразумения между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и тези трети държави, от друга страна, се ползват от права на свободно движение, равностойни на тези на гражданите на Съюза, и граждани на Обединеното кралство, пътуващи до своята държава членка или държава на пребиваване;

                              в)

                              граждани на трети държави, които имат статут на дългосрочно пребиваващи граждани по силата на Директивата относно дългосрочното пребиваване, лица, които имат право на пребиваване по силата на други директиви на ЕС или по силата на национално законодателство или които притежават национална виза, пътуващи до своята държава членка на пребиваване;

                              г)

                              членовете на семейството на лицата, посочени в букви а)—в).

                  3.

                  От пътуващите с ключови функции или нужди, както е определено в точка 19 от Препоръка (ЕС) 2020/1475, с изключение на транспортните работници, следва да се изисква да бъдат подложени на RT-PCR тест или, като друг възможен вариант, на бърз тест за антигени в рамките на 72 часа преди заминаването, но от тях не следва да се изисква да бъдат поставени под карантина, докато изпълняват тези ключови функции.

                  4.

                  Транзитното преминаване на пътници, особено за тези, които предприемат пътувания от основно значение, следва да бъде улеснено без карантина. В случай че се изисква отрицателен резултат от RT-PCR тест за транзитно преминаване, пътниците следва да бъдат информирани за това изискване, преди да започнат пътуването си, или да им бъде предложен тест по време на престоя им без ненужно забавяне.

                  5.

                  Като се има предвид необходимостта да се осигури превоз на лица, попадащи в посочените по-горе категории, забраната на транспортни услуги, като забрани за полети или влакове, следва да бъде прекратена (5).

                  6.

                  Транспортният персонал, включително водачите на камиони и влакове, екипажите по вътрешните водни пътища и екипажите на самолети, следва да бъде освободен от всякакви забрани за пътуване през които да било граници. Следва също така да се улесни пътуването и транзитното преминаване на моряците. Транспортният персонал и моряците следва да бъдат освободени от изискванията за тестване и карантина, когато пътуват през границата до и от плавателен съд, превозно средство или въздухоплавателно средство, въпреки че следва да спазват общите мерки за защита и дистанциране, които се прилагат на местно равнище. Когато дадена държава членка, в специфичния контекст на ситуацията между ЕС и Обединеното кралство и през следващите дни, изисква бързи тестове за антигени за транспортните работници, това не следва да води до смущения в транспорта. И накрая, свързаността за пътуванията от основно значение, включително завръщането у дома на граждани и пребиваващи лица, следва да се запази, като същевременно се спазват съответните предпазни мерки.

                  7.

                  Товарните потоци също трябва да продължат без прекъсване в съответствие със зелените ленти за преминаване и Съобщението относно въздушните превози на товари (6), не на последно място за да се гарантират например навременната дистрибуция на ваксините срещу COVID-19 и спомагателните доставки.

                  8.

                  Всички нови мерки, предприети от държавите членки по отношение на Обединеното кралство, следва изрично да посочват, че срокът им изтича в края на преходния период, т.е. на 31 декември 2020 г.

                  9.

                  Държавите членки следва да осигурят навременна, актуална и изчерпателна информация за широката общественост чрез всички налични комуникационни канали.

                  10.

                  Органите за обществено здравеопазване и лабораториите на държавите членки следва, при пълно зачитане на основните права:

                              а)

                              да увеличат усилията за секвениране и своевременно да анализират изолати на вируса с цел бързо идентифициране на случаите на новия щам, по-специално изолати на вируса от случаи с лица, които наскоро са посетили или имат връзка с държави, в които е наличен този щам;

                              б)

                              незабавно да установят случаите с лица, които са пътували до или от Обединеното кралство през последните 14 дни, за да ги изолират и подложат на RT-PCR тестове и на засилено проследяване на контактите. Изолатите на вируса от такива случаи следва да бъдат своевременно секвенирани, за да се установят случаите на новия щам;

                              в)

                              незабавно да установят случаите с лица, които са били в тесен контакт с потвърден случай на новия щам или са извършвали пътувания до Обединеното кралство, за да бъдат подложени на тест, да бъдат изолирани и да бъдат проследени техните контакти, за да се спре разпространението на новия щам. Изолатите на вируса от такива случаи следва да бъдат своевременно секвенирани, за да се установят случаите на новия щам.

                  11.

                  От 1 януари 2021 г. държавите членки прилагат Препоръка (ЕС) 2020/912 относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (7) по отношение на гражданите на Обединеното кралство и на други граждани на трети държави, пребиваващи в Обединеното кралство, които се ползват от правото на свободно движение съгласно правото на Съюза до края на преходния период. Това означава, че от Обединеното кралство до Шенгенското пространство могат да се осъществяват само пътувания от основно значение, при положение че Обединеното кралство не бъде включено в списъка в приложение I към посочената препоръка.

                  12.

                  В съответствие с точка 5 от Препоръка (ЕС) 2020/912 следните категории лица следва да бъдат освободени от ограничението за пътуване, независимо от целта на пътуването, при условие че бъдат подложени на RT-PCR тест или, като друг възможен вариант, бърз тест за антигени в рамките на 72 часа преди заминаването или спазят 10 дни карантина и на 10-ия ден бъдат подложени на RT-PCR тест с отрицателен резултат:

                              а)

                              граждани на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС и граждани на трети държави, които съгласно споразумения между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и тези трети държави, от друга страна, се ползват с права на свободно движение, равностойни на тези на гражданите на Съюза, както и съответните членове на техните семейства;

                              б)

                              граждани на трети държави, които имат статут на дългосрочно пребиваващи граждани по силата на Директивата относно дългосрочното пребиваване (8), лица, които имат право на пребиваване по силата на други директиви на ЕС или по силата на национално законодателство или които притежават национална виза за дългосрочно пребиваване, както и съответните членове на техните семейства. Това следва да обхваща и лицата, които получават правото си на пребиваване в ЕС по силата на Споразумението за оттегляне.

                  13.

                  Гражданите на Обединеното кралство, които не пребивават законно в ЕС, не попадат в обхвата на освобождаването по точка 5, буква б) от Препоръка (ЕС) 2020/912, считано от 1 януари 2021 г. Това означава, че гражданите на Обединеното кралство, които не са защитени от Споразумението за оттегляне и не пребивават законно в Съюза, нито членовете на семейството на граждани на Съюза, не могат да се позовават на точка 5, буква б) от Препоръка (ЕС) 2020/912. Тези граждани на Обединеното кралство обаче могат да попаднат в обхвата на изключението относно пътуванията от основно значение (ключови функции или нужди), определено в приложение II към Препоръка (ЕС) 2020/912.

                  14.

                  Държавите членки и асоциираните към Шенген държави следва да предприемат всички мерки по координиран и последователен начин и да информират Комисията и другите държави членки за всички мерки, които са предприели, възможно най-скоро. Те следва да съобщят за всички бъдещи мерки преди влизането им в сила. За ограниченията на въздухоплавателните услуги трябва да бъде съобщено в съответствие с членове 21 и 21а от Регламент (ЕО) № 1008/2008.

         Съставено в Брюксел на 22 декември 2020 година.

               За Комисията

            Ylva JOHANSSON

               Член на Комисията

         (1)  ОВ L 337, 14.10.2020 г., стр. 3.

         (2)  ОВ L 29, 31.1.2020 г., стр. 7.

         (3)  Препоръка (ЕС) 2020/912 на Съвета от 30 юни 2020 година относно временното ограничение на неналожителните пътувания в ЕС и възможното премахване на това ограничение (ОВ L 208 I, 1.7.2020 г., стр. 1).

         (4)  Вж. бележка под линия 2.

         (5)  Припомня се, че във всеки случай Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейски парламент и на Съвета (ОВ L 293, 31.10.2008 г., стр. 3) ограничава много строго възможността държавите членки да забраняват полети, вж. член 21, както и член 21а (приложим до 31 декември 2020 г.).

         (6)  Съобщение на Комисията — Насоки на Европейската комисия: улесняване на въздушните превози на товари по време на епидемията от COVID-19, C/2020/2010 (ОВ C 100I, 27.3.2020 г., стр. 1).

         (7)  Вж. бележка под линия 3.

         (8)  Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 23.1.2004 г., стр. 44).


title: Препоръка (ЕС) 2020/2245 на Комисията от 18 декември 2020 година относно съответните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (нотифицирано под номер С(2020) 8750) (текст от значение за ЕИП)

text:
               29.12.2020

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 439/23

      ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2020/2245 НА КОМИСИЯТА
      от 18 декември 2020 година
      относно съответните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения

            (нотифицирано под номер С(2020) 8750)

      (текст от значение за ЕИП)
      ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
      като взе предвид Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (1) (Кодекса), и по-специално член 64, параграф 1 от нея,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  В допълнение към трите основни цели за насърчаването на конкуренцията, развитието на вътрешния пазар и защитата на интересите на крайните ползватели Директива (ЕС) 2018/1972 е насочена към насърчаване на свързаността и достъпа до мрежи с много голям капацитет, както и тяхното използване, включително фиксирани, мобилни и безжични мрежи, в полза на всички граждани и стопански субекти в Съюза.

                  (2)

                  Подходящите стимули за инвестиции в нови мрежи с много голям капацитет, които да подпомогнат иновациите в богати на съдържание интернет услуги, ще засилят конкурентоспособността на Съюза в международен мащаб и същевременно ще предоставят ползи за потребителите и бизнеса в Съюза. Поради това е от решаващо значение да се стимулират устойчиви инвестиции в развитието на мрежи с много голям капацитет чрез приспособена по подходящ начин и предвидима регулаторна рамка.

                  (3)

                  Една от целите на новата регулаторна рамка е постепенно да се намалят ex ante отрасловите правила успоредно с развитието на пазарната конкуренция и в крайна сметка да се гарантира, че пазарите на електронните съобщения се уреждат единствено от правото на конкуренцията. В съзвучие с тази цел предназначението на настоящата препоръка е да се определят онези пазари на продукти и услуги, при които регулирането ex ante би могло да бъде оправдано.

                  (4)

                  Определението за съответни пазари може да се промени с течение на времето, тъй като характеристиките на продуктите и услугите, достъпни на тези пазари, подлежат на развитие, а възможностите за продуктово заместване по отношение на търсенето и предлагането се променят в резултат на технологичните, пазарните и регулаторните развития. Следователно по тази причина настоящата препоръка следва да замени Препоръката от 2014 г. (2)

                  (5)

                  В член 64, параграф 1 от Кодекса се съдържа изискването Комисията да установява пазарите в сектора на електронните съобщения, чиито характеристики могат да бъдат такива, че да оправдаят налагането на регулаторни задължения съгласно принципите на правото на конкуренцията. Поради това за установяване на съответните пазари на продукти в сектора на електронните съобщения в настоящата препоръка се използват принципите на правото на конкуренцията.

                  (6)

                  Крайната цел на регулаторната намеса е да бъдат постигнати ползи за крайните ползватели от гледна точка на цени, качество и избор чрез постигане на устойчива конкуренция на пазарите на дребно. Отправната точка за определянето на съответните пазари в настоящата препоръка следва да бъде определянето на пазарите на дребно от перспективна гледна точка за определен времеви хоризонт, като то се основава на правото на конкуренцията. В действителност, когато пазарите на дребно са реално конкурентоспособни без регулиране на пазарите на едро, националните регулаторни органи следва да направят заключението, че на съответните пазари на едро вече не е необходимо регулиране.

                  (7)

                  В съответствие с член 67, параграф 1 от Кодекса налагането на ex ante регулаторни задължения може да бъде обосновано само на пазари, на които са изпълнени кумулативно трите критерия, посочени в член 67, параграф 1, букви а), б) и в). Настоящата препоръка включва пазарите на продукти и услуги, на които Комисията след наблюдение на общите тенденции в Съюза установи, че са изпълнени и трите критерия. Следователно Комисията счита, че тези пазари разполагат с характеристики, които могат да обосноват налагането на регулаторни задължения поне в някои географски области и в рамките на прогнозен период. В своите анализи на тези пазари националните регулаторни органи следва да проучат дали са спазени допълнителните изисквания, определени в член 67, параграф 2.

                  (8)

                  Първият критерий се отнася до наличието на големи и трайни пречки пред навлизането на даден пазар. Той цели да се установи дали, кога и до каква степен има вероятност да бъде осъществено навлизане на пазара, както и да се определят съответните фактори за успешно навлизане на даден пазар на електронни съобщения. От статична гледна точка за целите на настоящата препоръка от особено значение са два вида пречки пред навлизането на даден пазар: структурни пречки и правни или регулаторни пречки.

                  (9)

                  Структурните пречки пред навлизането на даден пазар произтичат от различните ценови условия или условията на търсене, които водят до асиметрични условия между заварените оператори и новите пазарни участници, като затрудняват или възпрепятстват навлизането на последните на пазара. Големи структурни пречки могат да бъдат намерени например при пазари, характеризиращи се с абсолютни предимства по отношение на разходите, значителни икономии от мащаба и/или мрежови ефекти, ограничения по отношение на капацитета и/или висок размер на невъзвръщаемите разходи. Структурни пречки могат да бъдат налице и тогава, когато за предоставянето на услугата е необходим мрежов компонент, който технически не може да бъде възпроизведен или възпроизвеждането му не е икономически осъществимо.

                  (10)

                  Правните или регулаторни пречки могат да оказват пряко влияние върху условията за навлизане на даден пазар и/или позиционирането на операторите на съответния пазар. В регулираните сектори процедурите за издаване на разрешение, териториалните ограничения, стандартите за безопасност и сигурност и други правни изисквания могат да възпрепятстват или забавят навлизането на даден пазар. Значението на правните или регулаторни пречки на пазарите на електронни съобщения обаче намалява. Правните или регулаторни пречки, които е вероятно да бъдат премахнати в съответния 5-годишен времеви хоризонт, при нормални обстоятелства не следва да се смятат за изпълняващи първия критерий пречки пред навлизането на даден пазар.

                  (11)

                  Пречките пред навлизането на даден пазар могат постепенно да загубят своето значение на пазари, ориентирани към иновациите и характеризиращи се с непрекъснато технологично развитие, като например пазарите на електронни съобщения. На такива пазари конкурентните ограничения често се дължат на заплахи, пораждани от страна на потенциални иновативни конкуренти, неприсъстващи в този момент на пазара. Поради това при определянето на съответните пазари за целите на евентуално регулиране ex ante е необходимо да бъдат отчетени и възможностите за преодоляване на пречките пред навлизането на даден пазар в рамките на съответния времеви хоризонт. В настоящата препоръка се определят пазари, при които се очаква пречките пред навлизането на нови участници да се задържат през следващите 5—10 години.

                  (12)

                  Отделните пречки пред навлизането на даден пазар следва да се разглеждат съвместно, а не изолирано. Дори дадена пречка пред навлизането на даден пазар, разгледана поотделно, да не се счита за съществена, в съчетание с други пречки тя може да създаде ефекти, които съвместно предотвратяват или възпрепятстват навлизането на пазара.

                  (13)

                  Вторият критерий се отнася до това дали структура на пазара предразполага към действителна конкуренция през съответния времеви хоризонт предвид състоянието на и перспективата за основаната на инфраструктура конкуренция и другите източници на конкуренция, които стоят зад пречките пред навлизането на даден пазар. Анализът на действителна конкуренция предполага, че в рамките на разглеждания период пазарът ще достигне до състояние на действителна конкуренция без регулиране ex ante или че това ще се случи след този период, при условие че още през разглеждания период са налице ясни признаци за положителна динамика на пазара. Например конвергенцията на продукти, постигната чрез различни мрежови технологии, може да породи конкурентни ограничения между оператори с дейност на различни продуктови пазари и да доведе до конвергенцията на пазари.

                  (14)

                  Дори ако даден пазар се характеризира със съществени пречки пред навлизането, други структурни фактори на този пазар все пак могат да сочат за наличието на тенденция към действителна конкуренция в рамките на съответния времеви хоризонт. На пазари, където занапред може да се очаква увеличаване на броя на мрежите, прилагането на този критерий предполага най-вече проучване на състоянието и вероятното бъдещо развитие на основаната на инфраструктура конкуренция.

                  (15)

                  При оценяване на адекватността на конкуренцията и необходимостта от регулаторна намеса националните регулаторни органи следва също да вземат предвид дали за заинтересованите предприятия се предлага достъп на едро при разумни търговски условия, позволяващи устойчиви конкурентоспособни резултати за крайните ползватели на пазара на дребно. Търговските споразумения, които са сключени на дългосрочна основа и са устойчиви, включително споразуменията за достъп на едро, за съвместни инвестиции и за реципрочен достъп между операторите, разполагат с потенциал да подобрят конкурентната динамика и в крайна сметка могат да разсеят опасенията за конкуренцията на свързания пазар на дребно, като по този начин могат да доведат до премахване на регулирането на пазарите на едро. По този начин, при условие че отговарят на принципите на правото на конкуренцията, те следва да бъдат отчетени при оценката дали даден пазар се очаква занапред да достигне състояние на конкуренция.

                  (16)

                  Технологичното развитие или конвергенцията на продукти и пазари може да доведе до конкурентни ограничения между оператори с дейност на различни продуктови пазари. В това отношение OTT („over-the-top“) услугите, които в днешно време като цяло не се считат за преки заместители на традиционните услуги, предоставяни от доставчиците на електронни съобщителни услуги, и които във всеки случай не осигуряват физическа свързаност и пренос на данни, въпреки това могат да изпълняват по-важна роля на някои пазари на дребно през следващите години поради непрекъснатото им технологично развитие и постоянното им нарастване и в съответствие с това да упражняват непряк натиск върху пазарите на едро.

                  (17)

                  Решението за определяне на даден пазар като подлежащ на регулиране ex ante следва да зависи и от оценката дали правото на конкуренцията е достатъчно за справяне с установената неефективност на пазара. Целта на този трети критерий е да се оцени доколко правото на конкуренцията е подходящо за справяне с установени и устойчиви ситуации на неефективност на пазара, по-специално като се има предвид, че регулаторните задължения ex ante могат ефективно да предотвратяват нарушенията на правото на конкуренцията. Има вероятност интервенциите въз основа на правото на конкуренцията да бъдат недостатъчни в случаите, когато честата и/или навременна интервенция е от решаващо значение за преодоляването на устойчиви ситуации на неефективност на пазара. При такива обстоятелства регулирането ex ante следва да се разглежда като подходящо допълнение към правото на конкуренцията. Прилагането на общите правила за конкуренцията на пазари, характеризиращи се с устойчива и ефективна конкуренция, основана на инфраструктура, следва да е достатъчно.

                  (18)

                  Прилагането на посочените три кумулативни критерия следва да ограничи броя на регулираните пазари в сектора на електронните съобщения и по този начин да допринесе за постепенното намаляване на регулирането ex ante в конкретни сектори успоредно с развитието на конкуренцията на тези пазари. Неизпълнението на който и да е от трите критерия би означавало, че пазарът не подлежи на регулиране ex ante. От съществено значение е ex ante регулаторни задължения да бъдат налагани на пазар на едро с цел да се осигури устойчива конкуренция само където има едно или повече предприятия със значителна пазарна сила и където предвидените в областта на конкуренцията средства не са в състояние да решат проблема.

                  (19)

                  За нововъзникващи пазари се смятат пазарите на продукти или услуги, за които, поради тяхната новост, е трудно да се предвидят условията на търсене и предлагане, както и възможностите за навлизане на даден пазар, което води до трудности при прилагането на проверката по трите критерия. На тези пазари не следва да се налагат неподходящи регулаторни задължения ex ante с цел да се насърчат иновациите, като същевременно се предотврати затварянето на тези пазари за останалите участници от страна на дадено доминиращо предприятие (3). Постепенното актуализиране на съществуващата мрежова инфраструктура рядко води до създаването на нов или нововъзникващ пазар. Преди да се заключи, че даден продукт не принадлежи към вече съществуващ пазар, е необходимо да бъде установена липсата на възможност за продуктово заместване както от страна на търсенето, така и от страна на предлагането. Възникването на нови услуги на дребно може да доведе до нов пазар на едро, доколкото такива услуги на дребно не могат да бъдат предоставени при използване на съществуващите продукти в продажба на едро.

                  (20)

                  С оглед на развитието на конкуренцията, включително на основаната на инфраструктура конкуренция, в настоящата препоръка се определят само съответните пазари на равнището на пазарите на едро, както бе направено и в Препоръката от 2014 г. Наложеното на пазарите на едро регулиране ex ante следва да се разглежда като достатъчно за справяне с потенциалните проблеми в областта на конкуренцията на свързания(ите) пазар(и) на дребно надолу по веригата.

                  (21)

                  В съответствие със съображение 165 от Кодекса националните регулаторни органи следва най-малкото да анализират пазарите, включени в списъка в Препоръката, включително тези, които са включени в списъка, но вече не се регулират в специфичния национален или местен контекст. По отношение обаче на пазарите, включени в списъка в приложението към настоящата препоръка, националните регулаторни органи могат да преценят, че предвид специфични национални обстоятелства все пак е подходящо да извършат проверката по трите критерия. Националните регулаторни органи могат да заключат, че проверката по трите критерия е изпълнена при конкретните национални обстоятелства. Ако проверката по трите критерия не е изпълнена за определен пазар, включен в списъка в Препоръката, националните регулаторни органи следва да не налагат регулаторни задължения на този пазар.

                  (22)

                  Националните регулаторни органи следва също така да анализират пазарите, които не са обхванати от настоящата препоръка, но се регулират на тяхна територия въз основа на предходни пазарни анализи, или други пазари, ако имат достатъчно основания да смятат, че проверката по трите критерия е изпълнена. Следователно националните регулаторни органи могат да определят и други съответни пазари на продукти и услуги, които не са включени в списъка в настоящата препоръка, ако могат да докажат, че в рамките на националния им контекст пазарите изпълняват проверката по трите критерия.

                  (23)

                  При извършването на пазарен анализ по член 67 от Кодекса както националните регулаторни органи, така и Комисията следва да започнат анализа от пазарите на дребно. Оценката на даден пазар следва да бъде извършена от перспективна гледна точка без регулиране въз основа на констатация за значителна пазарна сила и като за основа се вземат наличните пазарни условия. При анализа следва да се оцени дали пазарът има потенциал да стане конкурентен и дали евентуалната липса на конкуренция е с траен характер, като се вземе предвид очаквано или прогнозирано развитие на пазара. При анализа следва да се вземе предвид въздействието на други видове регулиране, приложими към съответния пазар на дребно и свързаните с него пазари на едро по време на съответния регулаторен период.

                  (24)

                  Ако засегнатият пазар на дребно не е действително конкурентен от перспективна гледна точка при липса на регулиране ex ante, следва да се определят и анализират съответните пазари на едро, които подлежат на регулиране ex ante в съответствие с член 67 от Кодекса. Освен това, когато се анализират границите на пазара и пазарната сила в рамките на съответните пазари на едро с цел да се определи дали пазарите са действително конкурентни, следва да се вземат предвид преките и непреките конкурентни ограничения, независимо дали възникването им се дължи на електронни съобщителни мрежи, електронни съобщителни услуги или на други видове равностойни от гледна точка на крайния ползвател услуги или приложения.

                  (25)

                  При определянето на съответните пазари на едро, които е възможно да подлежат на регулиране ex ante, националните регулаторни органи следва първо да анализират пазара, намиращ се най-нагоре по веригата спрямо пазара на дребно, на който са установени проблеми в областта на конкуренцията. Националните регулаторни органи следва да анализират пазарите, разположени надолу по веригата след регулирания пазар от по-високо равнище, за да определят дали при наличието на регулиране на по-високото равнище те ще бъдат действително конкурентни, докато достигнат до равнището на пазара на дребно.

                  (26)

                  В зависимост от националните обстоятелства намиращият се най-нагоре по веригата пазар може да се състои от или да включва по-генерични междупазарни продукти на едро, като например продукти, свързани с достъп до физическа инфраструктура (например достъп до канали) или с пасивен достъп. По-специално когато е налице строителна инфраструктура, която може да се използва повторно, ефективният достъп до тази инфраструктура може значително да улесни внедряването на мрежи с много голям капацитет и да насърчи развитието на основана на инфраструктура конкуренция в полза на крайните ползватели.

                  (27)

                  По тези причини Комисията проучи доколко е целесъобразно да включи в настоящата препоръка отделен пазар за достъп до физическа инфраструктура. Тъй като обаче съществуват значителни разлики в мрежовите топологии, наличието на повсеместни канали и нивото на търсене на достъп до стълбове и канали в целия Съюз, Комисията заключи, че понастоящем на равнището на Съюза не може да бъде идентифициран отделен пазар за достъп до физическа инфраструктура и поради това не следва да бъде включен в списъка с пазари, подлежащи на регулиране ex ante.

                  (28)

                  Член 72 от Кодекса позволява на националните регулаторни органи да налагат задължения за достъп до строителна инфраструктура като самостоятелна корективна мярка на всеки съответен пазар на едро. Това задължение за достъп до строителна инфраструктура може да бъде обосновано независимо от това дали физическата инфраструктура, до която се предоставя достъп, е част от регулирания съответен пазар и то следва да бъде проучено от националните регулаторни органи преди надолу по веригата да бъдат наложени други задължения за достъп, ако то е пропорционално и достатъчно за насърчаване на конкуренцията в полза на крайните ползватели.

                  (29)

                  Що се отнася до пазарите на едро на широколентови услуги, продуктите за виртуален достъп могат да бъдат проектирани по такъв начин, че да притежават сходни или равностойни продуктови характеристики, независимо от местоположението на точката на прехвърляне с цел достъп. Поради това би могло да е технически възможно да се предоставя достъп на едро до широколентови услуги на централно или местно равнище със съпоставимо качество на услугата както от гледна точка на търсещия достъп, така и от гледна точка на крайните ползватели. В този контекст като част от анализа на възможността за заместване трябва да бъдат анализирани както продуктовите характеристики, така и готовността на търсещите достъп да мигрират между точки за достъп или да използват различни точки на прехвърляне в рамките на мрежовата архитектура.

                  (30)

                  Редица алтернативни оператори се изкачиха по т. нар. „стълба на инвестициите“ и разработиха свои собствени мрежи до равнището на местната точка за достъп. Тези оператори вероятно не биха счели продуктите за централен достъп за заместител на местния достъп, тъй като това би означавало да не се възползват от инвестициите в своята собствена мрежова инфраструктура. Същевременно трябва да се признае, че мрежата за достъп е най-трудната за възпроизвеждане част от мрежата поради големите невъзвръщаеми разходи за разгръщане спрямо броя на клиентите, които могат да извлекат полза от разгръщането.

                  (31)

                  Въпреки отчетеното увеличение при основаната на инфраструктура конкуренция, местният достъп продължава да се характеризира от големи пречки пред навлизането на даден пазар и се регулира в повечето държави членки. Пазарът на едро за местен достъп продължава да изпълнява проверката по трите критерия с оглед на факта, че мрежата за достъп е най-трудната за възпроизвеждане част от мрежата. От перспективна гледна точка обаче пречките пред навлизането на пазара за централен достъп не могат повече да се считат за толкова големи и трайни на равнището на Съюза, тъй като на този пазар се отчита тенденция към действителна конкуренция поради наличието на алтернативни платформи, широкообхватната търговска наличност на капацитет за едновременно свързване и възможността свързани помежду си на местно равнище оператори да осигуряват централен достъп. Когато продуктите за предоставяне на достъп, налични на различни точки на прехвърляне, се определят като заместители при специфичните национални обстоятелства, следва да бъде счетено, че пазарът обхваща всички такива продукти. Дали такъв широкообхватен пазар изпълнява проверката по трите критерия трябва да бъде установено във всеки отделен случай.

                  (32)

                  Увеличеният капацитет на електронните съобщителни мрежи, които осигуряват продукти за масовия пазар, може да задоволи нуждите от свързаност дори на някои бизнес клиенти. Значителен сегмент от бизнес пазара обаче, както и новото търсене, произтичащо от цифровизацията на промишлеността и от социално-икономически фактори, като например обществени услуги — например болници и училища, ще изискват и отделни връзки. Следователно някои предприятия ще продължат да изискват продукти с характеристики, които се различават от тези на продуктите за масовия пазар.

                  (33)

                  С цел да се определят границите на пазара за отделен капацитет и други продукти за бизнес достъп националните регулаторни органи следва да отчетат няколко фактора, като например различните продуктови функции и предназначение, развитието на цените във времето и кръстосаната ценова еластичност, като същевременно гарантират, че съответните продукти на едро отговарят на установения проблем на пазара на дребно. Отличителните продуктови характеристики на отделния капацитет са неговата способност да осигури отделни и несподелени връзки и симетрични скорости, като те следва да се оценят посредством анализ на възможността за заместване, подобно на продуктите на други пазари.

                  (34)

                  Разгръщането на алтернативни инфраструктури, които осигуряват отделна оптична връзка за бизнеса, се увеличи значително, по-специално в по-гъсто населените области, търговските центрове и бизнес районите. Възможно е обаче да има области, в които въпреки че разгръщането на алтернативна инфраструктура за свързаност за масовия пазар може да е икономически рентабилно, може да не е толкова икономически рентабилно да се дублират мрежи, които осигуряват изолирани отделни връзки, поради размера на съответния пазар. Поради липсата на основана на инфраструктура конкуренция в тези по-слабо населени области съществува риск търсенето на отделен капацитет да не се обслужва от конкурентни предложения при липса на регулиране.

                  (35)

                  И на двата горепосочени пазара за достъп на едро няма вероятност проблемите с конкуренцията да се проявяват по еднакъв начин в цялата територия на дадена държава членка и тези пазари следва да подлежат на задълбочен географски анализ. Поради това при определяне на съответните пазари в съответствие с член 64, параграф 3 от Кодекса националните регулаторни органи следва да определят географски области, в които условията на конкуренция са достатъчно еднородни и които могат да се отличат от съседни области, където преобладаващите условия на конкуренция са в значителна степен различни, като обръщат особено внимание на въпроса дали потенциалният оператор със значителна пазарна сила работи по един и същ начин в цялата област на мрежата си или условията на конкуренция, пред които е изправен, са толкова различни, че в някои райони дейността му е затруднена.

                  (36)

                  Към настоящия момент националните регулаторни органи установиха, че повечето пазари са национални, тъй като медната мрежа на заварените оператори е с национално покритие. Тъй като обаче разгръщането на алтернативни мрежи напредва, условията на конкуренция могат да варират съществено и устойчиво между отделните области на една и съща държава членка (например между градските и селските райони), поради което е необходимо да се определят отделни географски пазари.

                  (37)

                  За целите на определянето на географските пазари националните регулаторни органи следва да определят основна географска единица, която да служи като отправна точка за оценяването на условията на конкуренция. Тази единица може да следва мрежовата топология или административните граници в зависимост от националните обстоятелства. Във всички случаи, като се следва практиката на Комисията (4), географската единица следва да а) е с подходящ размер, т.е. достатъчно малка, за да се избегнат значителни вариации на условията на конкуренция в рамките на всяка единица, но и достатъчно голяма, за да се избегне обременяващ и изискващ много ресурси микроанализ, който би могъл да доведе до разпокъсаност на пазара, б) може да отрази мрежовата структура на всички съответни оператори и в) има ясни и стабилни граници във времето. Що се отнася до условие б), националните регулаторни органи следва, когато е целесъобразно, да използват географското проучване на мрежите, проведено в съответствие с член 22 от Кодекса.

                  (38)

                  Като следват принципите на правото на конкуренцията и въз основа на описания по-горе анализ на географските единици, впоследствие националните регулаторни органи следва да извършат първоначално определяне на обхвата на географските пазари чрез агрегиране на единици със сходни условия на конкуренция. Националните регулаторни органи следва да оценят условията на конкуренция от перспективна гледна точка, като проучат структурните и поведенческите показатели, и по-специално като вземат предвид значението на основаната на инфраструктура конкуренция в съответствие с член 64, параграф 3 от Кодекса. Такива показатели могат да бъдат, наред с другото, покритието на мрежите, броят на конкуриращите се мрежи, съответните им пазарни дялове, тенденциите при пазарните дялове, локализирано или еднородно ценово поведение, характеристиките на търсенето, както и прехвърлянето и отлива на клиенти. Полученото като резултат определяне на географските пазари следва да бъде съпоставено с анализ на възможността за заместване от гледна точка на търсенето и на предлагането. На този етап могат да бъдат анализирани заедно несъседни географски пазари със сходни условия на конкуренция.

                  (39)

                  Значителните вариации в условията на конкуренция следва да се вземат предвид от перспективна гледна точка на етапа на определянето на пазарите. Може да се прибегне до сегментиране на корективните мерки, за да се преодолеят не толкова значителни или по-нестабилни вариации в условията на конкуренция, включително чрез периодично или навременно коригиране на решенията, без по този начин да се компрометира регулаторната предвидимост.

                  (40)

                  Член 75 от Кодекса оправомощава Комисията да приеме делегиран акт, определящ единна максимална цена за терминиране на гласови повиквания в мобилни мрежи в целия Съюз и единна максимална цена за терминиране на гласови повиквания във фиксирани мрежи в целия Съюз (наричани заедно „цени за терминиране на гласови повиквания в целия Съюз“). Цените за терминиране на гласови повиквания в целия Съюз ще се прилагат пряко към всички доставчици на услуги за терминиране на гласови повиквания във фиксирани и в мобилни мрежи в Съюза. Тези цени са основани на ефективните разходи за осигуряване на услуги за терминиране. Прилагането на цените за терминиране на гласови повиквания в целия Съюз ще ограничи възможността на операторите на мобилни и фиксирани мрежи да определят прекомерни цени за терминиране. По този начин би изчезнал рискът от прекомерни цени за терминиране, който представлява най-сериозната заплаха за конкуренцията на тези пазари. Поради строгата разходоориентираност, приложима при определянето на цените за терминиране на гласови повиквания в целия Съюз, както се изисква съгласно Кодекса, цените за терминиране следва да бъдат сходни с очакваните в случай на конкурентни пазари. Следователно пазарите за терминиране вече няма да изпълняват проверката по трите критерия на равнището на Съюза.

                  (41)

                  Независимо от това наличието на специфични обстоятелства може да обоснове регулирането на отделни аспекти от пазарите за терминиране в някои държави членки. Специфичните национални обстоятелства могат да покажат, че на тези пазари няма тенденция към конкуренция за в бъдеще или че продължават да съществуват проблеми с конкуренцията. Такъв може да бъде случаят, когато на операторите се отказва взаимосвързаност или когато те се сблъскват с проблеми при терминирането на повиквания от тяхната мрежа в мрежите на други оператори. Националните регулаторни органи следва да предприемат мерки във връзка с тези проблеми или като наложат основани на ЗПС задължения, различни от ценови контрол, ако е изпълнена проверката по трите критерия, или като използват други подходящи регулаторни инструменти, например член 61, параграф 2 от Кодекса, ако са изпълнени посочените в него условия.

                  (42)

                  Пазарите, включени в списъка в приложението към настоящата препоръка, вече не включват три от пазарите, които бяха включени в списъка в Препоръката от 2014 г., тъй като те не изпълняват проверката по трите критерия, т.е. пазара на едро на терминиране на повиквания в определено местоположение по индивидуални обществени телефонни мрежи (пазар 1), пазара на едро на терминиране на гласово обаждане по индивидуални мобилни мрежи (пазар 2) и пазара на едро на централен достъп, предоставен на определено местоположение за продукти за масовия пазар (пазар 3б).

                  (43)

                  Останалите пазари в Препоръката от 2014 г., а именно пазари 3а (пазар на едро за предоставяне на местен достъп на определено местоположение) и 4 (пазар на едро за предоставяне на висококачествен достъп на определено местоположение), като последният е частично преразгледан, продължават да изискват регулиране ex ante, тъй като изпълняват проверката по трите критерия на равнището на Съюза. Националните регулаторни органи следва да вземат предвид своите национални обстоятелства при определянето на посочените пазари, по-специално по отношение на географското им измерение.

                  (44)

                  Когато определят дали даден пазар изисква регулиране ex ante, националните регулаторни органи следва да отчетат в достатъчна степен въздействието на регулирането, наложено на съответните пазари, като се погрижат свързаните пазари да бъдат анализирани съгласувано и, доколкото е възможно, едновременно или максимално близо във времето.

                  (45)

                  Когато проучват въпроса дали да се изменят или запазят съществуващите регулаторни задължения, националните регулаторни органи следва също така да приложат проверката по трите критерия към пазарите, които са включени в списъците в приложенията към Препоръка 2003/311/ЕО на Комисията (5), Препоръка 2007/879/ЕО (6) и Препоръка 2014/710/ЕС, но вече не са включени в списъка в приложението към настоящата препоръка.

                  (46)

                  В съответствие с член 64, параграф 1 от Директива (ЕС) 2018/1972 бе проведена консултация с Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения, който представи становище на 16 октомври 2020 г.,

            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

                  1.

                  При определянето на съответните пазари, съответстващи на националните условия съгласно член 64, параграф 3 от Директива (ЕС) 2018/1972, националните регулаторни органи следва да анализират пазарите на продукти и услуги, изброени в приложението.

                  2.

                  Когато се смята, че някой от пазарите, включени в списъка в приложението, не подлежи на регулиране ex ante при конкретните национални обстоятелства, националните регулаторни органи следва да извършат проверката по трите критерия и да докажат, а Комисията следва да се увери, че не е изпълнен поне един от трите критерия, посочени в член 67, параграф 1 от Директива (ЕС) 2018/1972.

                  3.

                  Когато определят съответните географски пазари в рамките на тяхната територия съгласно член 64, параграф 3 от Кодекса, националните регулаторни органи следва да извършат подробен анализ на възможността за заместване от гледна точка на търсенето и на предлагането, като започват от подходяща географска единица и извършват агрегиране на единиците със сходни условия на конкуренция. Оценката на условията на конкуренция следва да бъде от перспективна гледна точка и да е основана, наред с другото, на броя и характеристиките на конкуриращите се мрежи, разпределението на и тенденциите при пазарните дялове, цените и поведенческите модели.

                  4.

                  Настоящата препоръка не засяга определенията за пазари, резултатите от пазарни анализи и регулаторните задължения, приети от националните регулаторни органи в съответствие с регулаторната рамка в сила преди датата на приемане на настоящата препоръка.

                  5.

                  Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

         Съставено в Брюксел на 18 декември 2020 година.

               За Комисията

            Thierry BRETON

               Член на Комисията

         (1)  ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36.

         (2)  Препоръка 2014/710/ЕС на Комисията от 9 октомври 2014 г. относно съответните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащ на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 295, 11.10.2014 г., стр. 79).

         (3)  Вж. точка 23 от Насоките на Комисията за пазарен анализ и оценка на значителната пазарна сила съгласно регулаторната рамка на ЕС за мрежите за електронни съобщения и услугите (ОВ C 159, 7.5.2018 г., стр. 1) и съображение 163 от Кодекса.

         (4)  По-специално Съобщение C/2018/2374 на Комисията — Насоки за пазарен анализ и оценка на значителната пазарна сила съгласно регулаторната рамка на ЕС за мрежите за електронни съобщения и услугите (ОВ C 159, 7.5.2018 г., стр. 1).

         (5)  Препоръка 2003/311/ЕО на Комисията от 11 февруари 2003 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 114, 8.5.2003 г., стр. 45),https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A32003H0311.

         (6)  Препоръка 2007/879/EО на Комисията от 17 декември 2007 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 344, 28.12.2007 г., стр. 65),https://eur-lex.europa.eu/legal-content/BG/TXT/?uri=celex:32007H0879.

         ПРИЛОЖЕНИЕ
         Пазар 1: Пазар на едро на предоставяне на местен достъп на определено местоположение
         Пазар 2: Пазар на едро за отделен капацитет


               21.1.2021

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 23/146

      P8_TA(2019)0172
      Правомощия и мандат на специалните представители на ЕС
      Препоръка на Европейския парламент от 13 март 2019 г. до Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност относно правомощията и мандата на специалните представители на ЕС (2018/2116(INI))
      (2021/C 23/23)

         Европейският парламент,

                  —

                  като взе предвид членове 2, 3, 6, 21, 33 и 36 от Договора за Европейския съюз,

                  —

                  като взе предвид решението на Съвета от 26 юли 2010 г. за определяне на организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (1),

                  —

                  като взе предвид декларацията на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ЗП/ВП) относно политическата отчетност (2),

                  —

                  като взе предвид годишните доклади на върховния представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи и политиката на сигурност до Европейския парламент относно изпълнението на общата външна политика и политика на сигурност,

                  —

                  като взе предвид годишните доклади на ЕС за правата на човека и демокрацията по света,

                  —

                  като взе предвид Междуинституционалното споразумение от 20 ноември 2002 г. между Европейския парламент и Съвета относно достъпа на Европейския парламент до чувствителна информация на Съвета в областта на политиката на сигурност и отбрана,

                  —

                  като взе предвид насоките относно назначаването, мандата и финансирането на специалните представители на ЕС от 9 юли 2007 г. и бележката на Съвета (7510/14) от 11 март 2014 г.,

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 8 юли 2010 г. относно предложението за решение на Съвета за определяне на организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (3),

                  —

                  като взе предвид Глобалната стратегия за външната политика и политиката на сигурност на Европейския съюз, представена от ЗП/ВП на 28 юни 2016 г., и последващите доклади за изпълнението,

                  —

                  като взе предвид насоките на ЕС за насърчаване и защита на упражняването на всички права на човека от лесбийките, гейовете и бисексуалните, транссексуалните и интерсексуалните (ЛГБТИ) лица, приети от Съвета през 2013 г.,

                  —

                  като взе предвид заключителния акт от Хелзинки от 1975 г. на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) и всичките му принципи като основен документ за европейската и регионалната система за сигурност в по-широк план,

                  —

                  като взе предвид своите резолюции относно годишните доклади на върховния представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи и политиката на сигурност до Европейския парламент относно изпълнението на общата външна политика и политика на сигурност,

                  —

                  като взе предвид своите резолюции относно годишните доклади на ЕС за правата на човека и демокрацията по света,

                  —

                  като взе предвид своята препоръка от 15 ноември 2017 г. до Съвета, Комисията и ЕСВД относно Източното партньорство, с оглед на срещата на високо равнище през ноември 2017 г. (4),

                  —

                  като взе предвид своята резолюция от 4 юли 2017 г. относно провеждане на борба срещу нарушенията на правата на човека в контекста на военните престъпления и престъпленията против човечеството, в това число и геноцида (5),

                  —

                  като взе предвид своите резолюции относно Украйна, в които се призовава за назначаване на специален представител на ЕС (СПЕС) за Крим и региона на Донбас,

                  —

                  като взе предвид своята препоръка към Съвета от 13 юни 2012 г. относно специалния представител на ЕС за правата на човека (6),

                  —

                  като взе предвид членове 110 и 113 от своя Правилник за дейността,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по външни работи (A8-0171/2019),

                  А.

                  като има предвид, че ЕС има амбицията да бъде по-силен участник на световната сцена — не само в икономически, но и в политически план, като се стреми със своите действия и политики да допринася за поддържането на международния мир и сигурност и основан на правила световен ред;

                  Б.

                  като има предвид, че специалните представители на ЕС (СПЕС) се назначават от Съвета по предложение на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, с мандат за постигане на напредък по конкретни цели с тематичен или отчитащ географската специфика политически или свързан със сигурността характер; като има предвид, че СПЕС доказаха, че са ценен и гъвкав инструмент за дипломацията на ЕС, тъй като могат да персонализират и представляват ЕС на важни места и ситуации, с подкрепата на всички държави членки; като има предвид, че гъвкавостта на мандатите на СПЕС означава, че те са оперативни инструменти, които могат да се използват бързо, когато възникнат опасения в някои държави или по определени въпроси;

                  В.

                  като има предвид, че благодарение на честото присъствие на място, СПЕС имат привилегирована позиция за установяване на диалог с гражданското общество и местните участници, както и за провеждане на проучвания на място; като има предвид, че този пряк опит им позволява да допринасят конструктивно за формулирането на политики и стратегии;

                  Г.

                  като има предвид, че понастоящем има петима регионални СПЕС (за Африканския рог, Сахел, Централна Азия, близкоизточния мирен процес и Южен Кавказ и кризата в Грузия), двама СПЕС за специфични страни (Косово и Босна и Херцеговина) и един тематичен СПЕС, отговарящ за правата на човека;

                  Д.

                  като има предвид, че понастоящем само двама СПЕС са жени;

                  Е.

                  като има предвид, че в случая на СПЕС, назначени с мандати за специфични страни, тяхната двустранна роля, съобразно която СПЕС е същевременно и ръководител на делегацията на ЕС в съответната страна, допринесе за съгласуваността и ефикасността на присъствието на ЕС в чужбина; като има предвид, че разполагането на допълнителни специфични за отделни страни СПЕС вече трябва да бъде съгласувано със стратегиите на ЕС за външни дейности, като се има предвид укрепването на делегациите на ЕС чрез Договора от Лисабон, с помощта на който те придобиха отговорност за координирането на всички действия на ЕС по места, включително политиките в областта на ОВППС;

                  Ж.

                  като има предвид, че съществуват други области и конфликти с висок приоритет, включително в непосредствена близост на ЕС, които изискват специално внимание, по-голямо участие и видимост на ЕС, като например руската агресия в Украйна и незаконната окупация на Крим;

                  З.

                  като има предвид, че СПЕС доказаха своята полезност, особено при тяхното провеждане на политически диалози на високо равнище и с техния капацитет за достигане на партньори на високо равнище в много чувствителна политическа среда;

                  И.

                  като има предвид, че СПЕС се финансират от бюджета на ОВППС, по отношение на който се взема съвместно решение с Парламента, и се отчитат за изпълнението на бюджета пред Комисията;

                  Й.

                  като има предвид, че ЗП/ВП се ангажира да отговори положително на исканията на Европейския парламент за изслушване на новоназначените СПЕС преди заемането на длъжности от тях и за улесняване на редовното информиране на Парламента от СПЕС;

                  К.

                  като има предвид, че СПЕС се избират сред лица, които преди това са заемали висш дипломатически или политически пост в своята страна или в международни организации; като има предвид, че те се ползват със значителна степен на гъвкавост и свобода на преценка за начина, по който да изпълняват своя мандат, което може да способства за постигането на поставените цели, прилагането на стратегии и осигуряването на добавена стойност за ЕС;

                  Л.

                  като има предвид, че ключовата роля на СПЕС е да допринасят за единството, последователността, съгласуваността и ефективността на външната дейност и представителството на ЕС; като има предвид, че те показват интереса на ЕС към дадена държава, регион или тематична област и засилват неговата видимост, както и допринасят за изпълнението на дадена стратегия или политика на ЕС по отношение на държавата, региона или тематичния въпрос, за които е предоставен мандат;

                  1.

                  отправя следните препоръки към Съвета, Комисията и заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност:

                              а)

                              да представят стратегически размисъл относно използването, ролята, мандатите и приноса на СПЕС в контекста на изпълнението на Глобалната стратегия на ЕС;

                              б)

                              да гарантират, че СПЕС се назначават само ако има ясна добавена стойност от използването на този инструмент, т.е. ако техните задачи не могат да бъдат ефикасно изпълнени от съществуващите структури в рамките на ЕСВД, включително от делегациите на ЕС, или в рамките на Комисията;

                              в)

                              да гарантират, че СПЕС се използват предимно за засилване на усилията на ЕС за предотвратяване и решаване на конфликти и прилагане на стратегиите на ЕС, в частност чрез посредничество и улесняване на диалога, и за постигане на целите на политиката на ЕС в специфични тематични области в областта на външните отношения и при зачитане на международното право;

                              г)

                              да избегнат умножаването на броя на СПЕС и фрагментирането на техните мандати, което би породило дублиране с други институции на ЕС и би довело до повишени разходи за координация;

                              д)

                              да гарантират, че мандатите и действията на СПЕС по отношение на регионалната сигурност и предотвратяването на конфликти, посредничеството при конфликти и решаването на конфликти се ръководят от принципите на международното право, както е посочено в Заключителния акт от Хелзинки от 1975 г. и други основни норми на международното право, както и от мирното уреждане на спорове, като ключов елемент на европейската система за сигурност и както се подчертава в Глобалната стратегия на ЕС; и да спазват всички правила и политики, приети от ЕС по отношение на региона или конфликта, попадащи в тяхната сфера на отговорност;

                              е)

                              да разгледат всички възможни средства за засилване на ролята на СПЕС като ефективен инструмент на външната политика на ЕС, със способност да развиват и да дават тласък на инициативи на ЕС в областта на външната политика, както и да насърчават полезното взаимодействие, по-специално чрез гарантиране на това, че СПЕС могат да пътуват свободно в рамките на зоната, обхваната от техния мандат, включително конфликтните зони, за целите на ефективното изпълнение на техните задачи;

                              ж)

                              да гарантират по-голяма прозрачност и видимост на работата на СПЕС, включително чрез публично докладване относно посещенията в държавите, работната програма и приоритетите, както и създаването на индивидуални уебстраници, за да се даде възможност за публичен контрол върху техните действия;

                              з)

                              да укрепят активите, които съставляват добавената стойност на СПЕС, а именно легитимност, изградена върху подкрепата на ЗП/ВП и на държавите членки, свързани с държави/регионални/тематични отговорности, политическа тежест, гъвкавост и засилване на присъствието и видимостта на ЕС в партньорски държави, като по този начин засилят имиджа на ЕС като ефективен международен фактор;

            Относно мандата

                  и)

                  да позволят подходяща продължителност на мандата, която да създава перспектива, позволяваща наемането на квалифициран висш персонал, и да дава възможност за изпълнение на мандата, както и за изграждане на доверие с партньорите, създаване на мрежи и оказване на влияние върху процесите; да гарантират редовен преглед в съответствие с развитието в съответната държава/ регион или в съответната област и също така да позволят удължаване на мандата, ако това се изисква от обстоятелствата;

                  й)

                  да допринасят за изпълнението на политика или стратегия на ЕС по отношение на района, обхванат от мандата, и за формулирането или преразглеждането на стратегии или политики;

                  к)

                  да гарантират, че предотвратяването и решаването на конфликти, посредничеството и улесняването на диалога, както и основните свободи, правата на човека, демокрацията, принципите на правовата държава и равенството на половете се разглеждат като хоризонтални приоритети и следователно като ключови аспекти от обхвата на мандата на СПЕС, и че се осигурява адекватно докладване относно действията, предприети в тези области;

                  л)

                  да изискват процедури за оценка и мониторинг, които обхващат постигнатите резултати, срещаните пречки, отбелязването на ключовите предизвикателства, приноса към формулирането на политиката и оценката на координацията на дейностите на СПЕС с други участници от ЕС, за да се насърчава обменът на най-добри практики сред СПЕС, както и да се прави оценка на изпълнението и да се разглежда подновяването и прегледа на мандатите;

                  м)

                  да осигурят съгласуваност на мандата за Централна Азия със стратегията на ЕС за Централна Азия от 2007 г., преразгледана през 2015 г., с цел да се повиши ефективността и видимостта на Съюза в региона;

                  н)

                  да въведат дълъг период на „изчакване“ за СПЕС, с цел да се гарантира възможно най-високо равнище на етични стандарти за случаите на конфликт на интереси;

                  о)

                  да гарантират, че комисията по външни работи на Европейския парламент участва в изготвянето на мандатите — нови и удължени — на СПЕС;

            Относно инструментите

                  п)

                  да запазят гъвкавостта и автономността, с които се ползват СПЕС като характерен инструмент на ОВППС с отделен източник на финансиране и привилегировани отношения със Съвета; при все това, същевременно да засилят координацията и връзките с оглед на докладването със съответните управляващи дирекции на ЕСВД (регионални, тематични, по линия на ОПСО и реакцията при кризи) и със съответните генерални дирекции на Комисията; да гарантират бърза и прозрачна процедура за назначаване и потвърждаване;

                  р)

                  да предприемат мерки по отношение на недостатъците в областта на запазването на институционалната памет и приемствеността между изходящите и входящите СПЕС чрез засилване на логистичната и административната подкрепа от страна на ЕСВД, включително архивиране, и основно чрез командироването на политически съветници от ЕСВД и други институции на ЕС, по целесъобразност, които да се присъединят към екипите на СПЕС;

            Относно личния профил

                  с)

                  да назначават като СПЕС лица с голям дипломатически и политически опит и подходящ профил, като гарантират по-специално, че те разполагат с необходимото политическо влияние за създаване на връзки и взаимно доверие с партньорите на високо равнище; да се възползват в това отношение от съществуващия резерв от лица с политически и дипломатически опит в целия ЕС; да зачитат баланса по отношение на половете и географското равновесие; да гарантират, че решението за назначаване на конкретно лице се взема по прозрачен начин и само след потвърждаване на допустимостта на кандидата, по-специално по отношение на потенциален конфликт на интереси и на гарантирането на това, че кандидатът отговаря на стандартите за етично поведение;

                  т)

                  да гарантират, че назначаването на СПЕС може да бъде потвърдено само след положително становище от комисията по външни работи на Европейския парламент;

                  у)

                  да осигурят по-лесен достъп до информация и обосновка по отношение на избраните кандидати;

            В обхванатите области

                  ф)

                  да съсредоточат мандатите на СПЕС върху укрепването на регионалната сигурност и предотвратяването и решаването на конфликти, особено посредством улесняване на диалога и посредничество, при които ангажиментът на ЕС може да придаде добавена стойност; да гарантират, че в случай на тематична насоченост, назначаването на СПЕС не дублира или подкопава ролята на Комисията и СПЕС;

                  х)

                  като имат предвид ролята на СПЕС като специфичен дипломатически инструмент във външната дейност на ЕС и като отчитат значението на стабилността на съседните на ЕС държави, да насърчават СПЕС да развиват все по-близки отношения с държавите, засегнати от продължителни конфликти, с акцент върху силната необходимост от това, СПЕС да допринасят за мирното уреждане на конфликтите в съседните на ЕС държави;

                  ц)

                  да приветстват назначаването на новия СПЕС за правата на човека и да признаят работата на изпълнявалия преди това длъжността, който успешно е изпълнявал ролята си за повишаване на ефективността и видимостта на политиката на ЕС в областта на правата на човека; отбелязва, че отговорностите на длъжността са разширени, така че да включват насърчаване на спазването на международното хуманитарно право и насърчаване на подкрепата за международното наказателно правосъдие;

                  ч)

                  да засилят капацитета и ролята на СПЕС за правата на човека, като се има предвид, че тази позиция разполага с международен мандат, който следователно изисква и предполага политически диалог с трети държави, съответните партньори, бизнеса, гражданското общество и международни и регионални организации, както и действия в рамките на релевантни международни форуми;

                  ш)

                  като имат предвид, че е важно да не се увеличава значително броят на СПЕС, така че да не се отклоняват от специфичния им характер, да се премахнат постепенно мандатите на съществуващите СПЕС за специфични страни и, в очакване на цялостното разделяне на отговорностите в следващата Комисия и ЕСВД, да обмислят назначаването на регионални СПЕС; да обмислят назначаването на тематични СПЕС за международната координация на борбата срещу изменението на климата, за международното хуманитарно право и международното правосъдие и за разоръжаването и неразпространението на ядрено оръжие, като в последния случай да се поемат дейностите на настоящия специален пратеник на ЕС за тази област;

                  щ)

                  да назначат нов СПЕС за Украйна, с особено внимание върху Крим и Донбас, който да отговаря за наблюдението на положението с правата на човека в окупираните територии, изпълнението на споразуменията от Минск, намаляването на напрежението в Азовско море и застъпването за правата на вътрешно разселените лица, както беше поискано по-рано от Парламент в неговите резолюции;

            Относно взаимодействието и сътрудничеството

                  аа)

                  да засилят взаимодействието и координацията на СПЕС с различните институции на ЕС, гражданското общество и държавите членки, така че да се осигури максимално полезно взаимодействие и съгласувана ангажираност на всички участници; да засилят участието на СПЕС в системата на ЕС за ранно предупреждение за конфликти; да гарантират, че няма припокриване с други дипломатически фигури на високо равнище, като например специалните пратеници на ЕС; и да осигурят сътрудничество с други единомислещи партньори и пратеници, включително тези, определени от ООН, НАТО и САЩ;

                  аб)

                  като има предвид, че Европейският парламент е съзаконодател по отношение на гражданската част на бюджета за ОВППС, която се администрира от Службата за инструментите в областта на външната политика (FPI), да засилят надзора на Парламента върху дейностите на СПЕС и да повишат тяхното равнище на отчетност и прозрачността на тяхната работа, като припомня, че тази цел може да бъде постигната чрез редовно споделяне на информация относно изпълнението на мандата на СПЕС, тяхната работа и постижения и предизвикателствата, пред които те са изправени, чрез редовни и поне ежегодни срещи и размяна на мнения между СПЕС и съответните органи на ЕП, по-специално комисията по външни работи и подкомисиите съответно по правата на човека и по сигурност и отбрана на ЕП, както и чрез системно споделяне с ЕП на доклади и национални стратегии, изпратени от СПЕС до Комитета по политика и сигурност (КПС) в рамките на Съвета и до ЕСВД; и, за тази цел, да настояват тези документи да бъдат включени в междуинституционалното споразумение в областта на ОВППС;

                  ав)

                  да насърчават взаимодействието и да улесняват диалога с гражданското общество и гражданите, в регионите, обхванати от СПЕС, като част от процесите на превантивна дипломация и посредничество, както и в интерес на видимостта на ЕС; да гарантират по-специално, че СПЕС действат с проактивна ангажираност по отношение на участници от гражданското общество, защитници на правата на човека или гласове на несъгласие, които може да са заплашвани или атакувани от местните органи;

                  2.

                  препоръчва, следващият Европейски парламент да изиска поемането на ангажимент от страна на новия ЗП/ВП да представи, в рамките на първите шест месеца от своя мандат, стратегически размисъл относно използването на СПЕС, в контекста на изпълнението на Глобалната стратегия и в съответствие с изложените по-горе принципи и препоръки;

                  3.

                  възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, на Комисията, на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на специалните представители на ЕС.

         (1)  ОВ L 201, 3.8.2010 г., стр. 30.

         (2)  ОВ C 210, 3.8.2010 г., стр. 1.

         (3)  ОВ C 351 E, 2.12.2011 г., стр. 454.

         (4)  ОВ C 356, 4.10.2018 г., стр. 130.

         (5)  ОВ C 334, 19.9.2018 г., стр. 69.

         (6)  ОВ C 332 E, 15.11.2013 г., стр. 114.