title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2013 година относно националната програма за реформи за 2013 г. на Австрия и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за периода 2012—2017 г.

text:
               30.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/1

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 9 юли 2013 година
   относно националната програма за реформи за 2013 г. на Австрия и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Австрия за периода 2012—2017 г.
   2013/C 217/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — основана на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките за заетост на държавите членки (2), като двата акта заедно представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики за заетост.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се осигурява съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и на еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на конкретните препоръки за отделните държави.

               (4)

               На 10 юли 2012 г. Съветът прие препоръка (3) относно националната програма за реформи на Австрия за 2012 г. и даде становището си относно програмата за стабилност на Австрия за периода 2011—2016 г.

               (5)

               На 28 ноември 2012 г. Комисията прие Годишния обзор на растежа, с което постави началото на Европейския семестър за координация на икономическите политики за 2013 г. Също на 28 ноември 2012 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (4) Комисията прие доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Австрия като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 7 февруари 2013 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2013 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2013 г.

               (7)

               На 14 март 2013 г. Европейският съвет утвърди приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа бюджетна консолидация, възстановяване на нормалните условия за кредитиране в икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 16 април 2013 г. Австрия представи националната си програма за реформи за 2013 г. и програмата си за стабилност за периода 2012—2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Въз основа на оценката на програма за стабилност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 Съветът е на мнение, че Австрия направи значителни усилия за консолидация с цел насочване на бюджета към коригиране на прекомерния дефицит. По отношение на програмата за стабилност макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата е оптимистичен. Основната цел на бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност, е постепенното намаляване на бюджетния дефицит, за да се постигне балансиран бюджет в номинално изражение до 2016 г. и да се постигне средносрочната бюджетна цел (СБЦ) до 2017 г. В програмата се потвърждава предишната СБЦ за структурен дефицит от 0,45 % от БВП. СБЦ е в съответствие с изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Съгласно текущите прогнози Австрия е на път да коригира прекомерния си дефицит до 2013 г., като се има предвид, че бюджетният дефицит се оценява на 2,5 % от БВП през 2012 г. и се очаква допълнително да намалее до 2,2 % от БВП през 2013 г. и до 1,8 % от БВП през 2014 г. според прогнозите на службите на Комисията. При все това има възможни допълнителни разходи, свързани със спасяването на една голяма банка, които могат да имат значително въздействие в посока на увеличаване на дефицита. След силно подобрение, надхвърлящо плана за корекция, изискван в рамките на процедурата при прекомерен дефицит, през 2012 г., дефицитът на структурното салдо се очаква да нарасне през 2013 г. до 1,8 %. Лекото увеличение на структурния дефицит през 2013 г. се потвърждава и от прогнозата на службите на Комисията. Според информацията на програмата за стабилност от 2014 г. нататък в преизчисленото структурно салдо се предвижда структурна корекция, надхвърляща 0,5 % през 2014 г. и през 2015 г., което може да даде възможност на Австрия да достигне СБЦ две години по-рано в сравнение със сценария, представен в програмата за стабилност, а именно през 2015 г. вместо през 2017 г.
               Що се отнася до индикативния размер на разходите по Пакта за стабилност и растеж, според информацията в програмата за стабилност темпът на нарастване на държавните разходи, при който не се отчитат дискреционните мерки, през 2014 г. и 2016 г. се очаква да допринесе за годишна структурна корекция в посока постигане на СБЦ от 0,5 % от БВП. Въпреки това прогнозираното значително намаляване на съотношението разходи/БВП в сценария по програмата за стабилност е много амбициозно, тъй като се очаква разходите да достигнат по отношение на БВП едно от най-ниските равнища за повече от 15 години. Може да се очаква Австрия да бъде в преходен период от 2014 до 2016 г. относно спазването на критерия за дълга и плановете биха гарантирали достатъчен напредък към това спазване.
               Засилването на бюджетната рамка остави фискалните отношения между нивата на управление в голяма степен непроменени, като препокриващите се отговорности и несъответствията между отговорностите за финансиране и за извършване на разходи продължават да са предизвикателство. Комплексният механизъм за продължаващи споразумения между националното правителство, доставчиците на социални осигурителни услуги и подфедералното ниво представлява риск за изпълнението на мерките, насочени към ограничаване на разходите за здравеопазване. В образованието преговорите относно предложението, съдържащо 6 точки, включително премахването на училищните органи на местно равнище, са положителна стъпка към рационализиране на отговорностите между различните нива на държавно управление, но би било необходимо допълнително опростяване за намаляване на фрагментацията в по-голяма степен.

               (10)

               Прогнозата е потенциалът за работна ръка в Австрия да се свие след 2020 г. и икономиката да се ориентира в по-голяма степен към по-висококвалифицирания труд. Съществува поле за оптимизиране използването на населението в трудоспособна възраст, в частност жените, мигрантите и възрастните работници.

               (11)

               Въпреки че видимо се подобрява и се доближава до средното за ЕС, равнището на заетост при по-възрастните работници все още е под средното за ЕС (43,1 % спрямо 48,8 %), като почти 30 % от хората прекарват между 1,5 и три години като безработни или в отпуск по болест точно преди да се пенсионират. Все още относително широкото използване на схемите за ранно пенсиониране и за получаване на пенсия за инвалидност, както и относително ниската законоустановена пенсионна възраст при жените (60 години), която ще се увеличава изключително плавно в бъдеще, оказват отрицателно въздействие върху предлагането на работна ръка от страна на по-възрастните работници. През 2012 г. бяха приети редица мерки с цел увеличаване на действителната пенсионна възраст основно чрез намаляване на използването на възможности за ранно пенсиониране и пенсии за инвалидност.

               (12)

               Въпреки че равнището на заетост при жените в Австрия е относително високо (70,3 % в сравнение с 62,4 % на равнището на ЕС през 2012 г.), все още има възможност за увеличаването му с намаляване на сегментирането на пазара на труда в зависимост от пола. Делът на жените при заетостта на непълно работно време е сред най-високите в Съюза и наличието на детски заведения и на заведения за дългосрочни грижи е ограничено. Равнището на заетостта сред жените, измерено в еквивалента му на пълно работно време, показва, че Австрия среща особени трудности в пълното използване на потенциала на женската работната сила. Освен това при жените са почти два пъти по-чести случаите на ограничена заетост и те са силно концентрирани при нископлатените работни места. Тази тенденция води до разлика в заплащането на мъжете и жените в размер на 24 %, която е третата по големина в Съюза. Намаляването на данъчната тежест върху лицата с ниски доходи би могло да предостави по-големи стимули за увеличаване на участието в пазара на труда. Структурата на австрийската данъчна система дава възможност за пренасочване на данъчното облагане към други източници, които са по-малко вредни за растежа. В действителност данъчните приходи от собственост в Австрия възлизат на 0,5 % от БВП и са значително под средното за ЕС равнище в размер на 2,1 % от БВП. По-специално приходите от постоянните данъци върху недвижимо имущество, за които се счита, че оказват най-малко отрицателно влияние върху растежа, са третите най-ниски в Съюза, като представляват 0,2 % от БВП през 2011 г. (средната стойност за ЕС е 1,3 %).

               (13)

               С 19 % от населението в трудоспособна възраст, родено в чужбина, през 2011 г. Австрия е с един от най-големите дялове на имигрантите в трудоспособна възраст между държавите в Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Мигрантите често са изправени пред трудности на трудовия пазар и имат значително по-високи нива на безработица (9,7 % спрямо 3,6 %) и по-ниски нива на заетост (62,8 % при гражданите на държави извън ЕС спрямо 76,4 % при австрийците). Освен това при лицата с миграционен произход са три пъти по-чести случаите на заетост при заплащане под тяхното действително квалификационно ниво, отколкото при австрийците (за 2008 г. — 27,5 % спрямо 9,7 %). Също така техните образователни резултати са по-ниски и при тях рискът от бедност е два пъти по-висок (26,6 % спрямо 12,6 %).

               (14)

               В средносрочните и дългосрочните прогнози за разходите за пенсии и здравеопазване се проявява риск за устойчивостта на публичните финанси. Прогнозите на разходите за социални грижи в дългосрочен план също показват риск за устойчивостта, макар и в по-малка степен. Неотдавнашните реформи в пенсионната система вероятно ще намалят в известна степен рисковете за устойчивостта, ако реформите са придружени от подобрения в условията на пазара на труда, които да позволяват на по-възрастните работещи да останат по-дълго на работа. Въпреки това все още липсва ускорено хармонизиране на пенсионната възраст при мъжете и жените, при което се увеличава действителната пенсионна възраст чрез привеждане на пенсионната възраст или пенсионните доходи в съответствие с промените в очакваната продължителност на живота. Трябва да се търси решение на проблема за фискалната устойчивост на здравеопазването и системата за дългосрочни грижи и с оглед на нарастващата нужда и търсене на дългосрочни грижи. Неотдавнашните политически мерки, предприети в сектора на здравеопазването, изглеждат насочени в правилната посока, въпреки че през следващите години трябва да се извърши внимателна оценка на тяхната ефективност. Съществува възможност за подобряване на профилактиката, рехабилитацията и самостоятелността, за да се ограничат бъдещите разходи за дългосрочни грижи.

               (15)

               Според сравнителните международни проучвания и тестове образователните резултати в Австрия са под средните за децата между 10- и 15-годишна възраст, въпреки че в Австрия размерът на средствата, отделяни за образование, през 2009 г. представлява 6,01 % от БВП, доста над средното за ЕС равнище от 5,41 %. Повече от 25 % от младите хора на възраст 15 години са със слаби умения по четене и техните резултати в областта на математиката са само малко по-добри. Разминаването в постиженията на младите хора с миграционен произход и родените в Австрия техни връстници е сред най-високите в Съюза. В областта на висшето образование увеличаването на броя на студентите упражнява натиск върху финансовите и организационните системи, но делът на студентите, успешно завършващи образованието си, е нисък. Разделението на отговорностите в управлението и финансирането на образователната система е фрагментирано.

               (16)

               Австрия е една от държавите членки, които ще получат най-голяма полза (изразено в БВП) от намаляването на пречките пред трансграничното предоставяне на услуги. Въпреки това все още съществуват значителни пречки за навлизане на пазара и за ефективна конкуренция в сектора на услугите. Тези пречки са особено ясно изразени в свободните професии и железопътния транспорт. Професионалните услуги играят важна роля в пазарите на услуги за предприятията, като възлизат на 10 % от БВП и ангажират 11 % от общия брой на заетите лица. Продължават да съществуват ограниченията за получаване на достъп до и за практикуване на професии в сектора на услугите, например по отношение на изискванията за правната форма и за капиталово участие. Има голямо основание за извършване на оценка на това доколко са оправдани тези ограничения и дали същите цели от обществен интерес не могат да бъдат постигнати с по-облекчени регулаторни режими. Макар че неотдавнашните промени в законодателството за конкуренцията ще увеличат правомощията на австрийския орган за защита на конкуренцията, неговите финансови и човешки ресурси все още са под равнищата, наблюдавани при икономики със сходен или дори по-малък размер.

               (17)

               Австрия отбеляза напредък в трансграничното сътрудничеството между надзорните органи на страната по произход и на приемащата страна. Освен това бе отбелязан по-нататъшен напредък по отношение на преструктурирането на национализираните или частично национализираните банки, които са се възползвали от помощта за преструктуриране. Въпреки това поради рисковете, свързани с продължаващото влошаване на качеството на активите на тези банки, все още има уязвими области, които трябва да се следят отблизо.

               (18)

               В рамките на европейския семестър Комисията извърши цялостен анализ на икономическата политика на Австрия. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и програмата за стабилност. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Австрия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на национално равнище. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—7 по-долу.

               (19)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (5) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

               (20)

               В рамките на европейския семестър Комисията също така извърши анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. На тази основа Съветът отправи конкретни препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (6). Като държава, чиято парична единица е еврото, Австрия следва също така да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Австрия да предприеме следните действия през периода 2013—2014 г.:

               1.

               Да изпълни бюджета за 2013 г., както е предвидено, с цел коригиране на прекомерния дефицит по устойчив начин и да постигне средногодишната структурна корекция, посочена в препоръките на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит. След коригирането на прекомерния дефицит да запази усилията за структурна корекция с подходящо темпо, за да изпълни СБЦ до 2015 г. Да рационализира фискалните взаимоотношения между отделните нива на държавно управление, например чрез опростяване на организационните структури и чрез въвеждането на съответствие между отговорностите за извършване на разходи и финансиране.

               2.

               Да постигне напредък по отношение на хармонизирането на пенсионната възраст за мъжете и жените, като увеличи действителната пенсионна възраст чрез привеждане на пенсионната възраст или пенсионните доходи в съответствие с промените в очакваната продължителност на живота, да приложи и наблюдава приетите неотдавна реформи за ограничаване на достъпа до ранно пенсиониране и да подобри допълнително пригодността за заетост на по-възрастните работници с цел да увеличи действителната възраст на пенсиониране и нивото на заетост при тях.

               3.

               Да предприеме нови мерки за увеличаване участието на пазара на труда на жените, а именно чрез допълнително подобряване на услугите за детски и дълготрайни грижи, и да се справи с големите разлики в заплащането и пенсиите при мъжете и жените. Да използва в пълна степен потенциала на пазара на труда на хората с миграционен произход, като продължава да подобрява признаването на техните квалификации и техните образователни резултати. Да намали ефективната данъчна и социална осигурителна тежест върху труда за лицата с нисък доход по неутрален за бюджета начин, като се разчита повече на други източници на данъчно облагане, които са по-малко вредни за растежа, като постоянните данъци върху недвижимата собственост.

               4.

               Да прилага ефективно приетите наскоро реформи на системата на здравеопазването, за да се гарантира постигането на очакваната разходна ефективност. Да разработи финансово устойчив модел за предоставяне на дългосрочни грижи и да обърне повече внимание на профилактиката, рехабилитацията и самостоятелността.

               5.

               Да подобри образователните резултати, по-специално при младите хора в неравностойно положение, включително чрез засилване на образованието в ранна детска възраст и намаляване на отрицателните последици от т.нар. „ранно насочване“. Да подобри още повече стратегическото планиране във висшето образование и да засили мерките за намаляване на отпадналите от образователната система.

               6.

               Да укрепи още повече правомощията и ресурсите на федералния орган за защита на конкуренцията и да наблюдава прилагането на реформата на законодателството в областта на конкуренцията. Да отстрани излишните пречки пред доставчиците на услуги. Това включва преглед на това дали съществуващите ограничения пред достъпа и упражняването на регулираните професии са оправдани с оглед на общия интерес, както и насърчаване на конкуренцията, особено в сектора на железопътния транспорт.

               7.

               С цел да се запази финансовата стабилност да продължи внимателно да наблюдава национализираните и частично национализираните банки и да ускори тяхното преструктуриране.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         R. ŠADŽIUS

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2013 г. съгласно Решение 2013/208/ЕС на Съвета от 22 април 2013 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 118, 30.4.2013 г., стр. 21).

      (3)  ОВ C 219, 24.7.2012 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (6)  Вж. страница 97 от настоящия брой на Официален вестник.


				|

		52012DC0305

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Германия за 2012 г.и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Германия за периода 2012—2016 г. /* COM/2012/0305 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Германия за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Германия
за периода 2012—2016 г.

СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
становището
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие
решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Германия за
2011 г. и даде
становището си
относно
актуализираната
програма за стабилност
на Германия
за периода 2011—2014
г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията „Европа
2020“. На 14
февруари 2012 г.
Комисията на
основата на Регламент
(EС) № 1176/2011
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[5], в който Германия
не беше
посочена
сред
държавите
членки, за които
се налага провеждането
на
по-задълбочен
анализ.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.

(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 18
април 2012 г.
Германия
представи
своята програма
за
стабилност
за периода 2012—2016
г., а на 12 април
2012 г. — своята
национална
програма за
реформи за
2012 г. Двете
програми
бяха оценени едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Според
първото
уведомление
за 2012 г. относно данните
за дефицита и
дълга,
изпратено от
Германия за
периода 2008—2011 г.
в изпълнение
на процедурата
при
прекомерен
дефицит (ППД),
дефицитът в консолидирания
държавен
бюджет през
2011 г. е бил под
референтната
стойност от
3 % от БВП, предвидена
в Договора.
Освен това в
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. се предвижда
дефицитът в
консолидирания
държавен
бюджет да
остане под
референтната
стойност,
предвидена в
Договора, и
да продължи
да намалява
през
прогнозния
период. В резултат
на това и в
съответствие
с разпоредбите
на Пакта за
стабилност и
растеж на 30 май
2012 г. Комисията
прие
препоръка за
решение на
Съвета за
отмяна на
решението за
наличието на
прекомерен
дефицит
съгласно
член 126,
параграф 12 от
Договора.
(9)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
Съветът е на
мнение, че макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози в
програмата, е
реалистичен.
Прогнозите в
програмата
за 2012—2013 г. в общи
линии
съответстват
на
прогнозата
на Комисията
от пролетта на
2012 г. относно
темпа и
модела на
икономически
растеж и
развитията
на пазара на
труда.
Прогнозите в
програмата
относно икономическия
растеж за
последните
години от
периода в
общи линии
съответстват
на прогнозата
на Комисията
по отношение
на средносрочния
темп на
потенциален
растеж в Германия.
Целта на
представената
в програмата
бюджетна
стратегия е
постигането
на средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) още през
2012 г. и на практика
балансирани
номинални
бюджети през
2014 г. и след
това, като се
започне с номинален
дефицит от 1,0 %
от БВП, което
е под
референтната
стойност от
3 % от БВП, предвидена
в Договора, през
2011 г., т.е. доста
преди
крайния срок
през 2013 г. В
програмата
се посочва
предишната
СБЦ за
структурен
дефицит от ½ %
от БВП (което
се тълкува в
тесни
граници
около 0,5 % от
БВП), което
отразява
адекватно
изискванията,
заложени в
Пакта за
стабилност и
растеж, като
предполага
дефицит,
който не
надхвърля 0,5 %
от БВП. Рисковете,
свързани с
постигането
на целите по
отношение на
дефицита и
дълга, могат
да възникнат
по-специално,
ако се наложи
да бъдат
взети
допълнителни
мерки за стабилизиране
на
финансовия
сектор. Въз
основа на
(преизчисления)
структурен
дефицит[6]
Германия
планира да
спазва
своята СБЦ
през целия
програмен
период, което
изглежда реалистично
с оглед на
оценката на
риска. Според
предоставената
в програмата
информация и
като се вземе
предвид
оценката на
риска темпът
на
нарастване
на
държавните
разходи, като
се отчитат
дискреционните
мерки по отношение
на приходите,
през 2012 г. ще
надхвърли
целевия
показател за
разходите,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж, но ще
бъде съобразен
с него през
2013 г.
Предвижда се
брутният
дълг да
нарасне с 0,8
процентни
пункта до 82,0 %
от БВП през
2012 г. преди да
намалее до 80 %
от БВП през
2013 г. и след
това да
продължи да
намалява.
След
корекцията
на
прекомерния
дефицит
Германия се
намира в
преходен
период и в
съответствие
с предвиденото
отбелязва
достатъчен
напредък по
отношение на
изпълнението
на целевия
показател за
намаление на
дълга, заложен
в Пакта за
стабилност и
растеж.
(10)     Федералното
правителство
предприе
мерки за
подобряване
на
ефективността
на
публичните
разходи за
здравеопазване
и предложи
реформи в сектора
на
дългосрочните
медицински
грижи. Необходими
са
допълнителни
усилия за подобряване
на
ефективността
в
здравеопазването
за възпиране
на
очакваното
по-нататъшно
увеличение
на разходите.
Предложената
реформа в сектора
на
дългосрочните
медицински
грижи също не
е достатъчна
да се справи
с очакваното
бъдещо
нарастване
на разходите.
Съществуват
възможности
за
подобряване
на ефективността
на данъчната
система.
Федералното
правителство
има добри
шансове да
изпълни ангажимента
си за
увеличаване
на
благоприятстващите
растежа
разходи за
образование
и научноизследователска
дейност.
Въпреки това
осигуряването
от
провинциите
и общините на
адекватни и
ефективни
разходи за образование
и научноизследователска
дейност
продължава
да е от важно
значение, тъй
като те изпълняват
по-голямата
част от
разходите в
тези области.
Въвеждането
на новата
конституционна
„спирачка“
пред дълга
допълнително
укрепи
немската
бюджетна
рамка.
Въпреки това
не беше
постигнат
съществен
напредък в
изпълнението
на
бюджетното
правило на
равнището на
федералните
провинции.
(11)     Съществената
държавна
подкрепа за
финансовия
сектор
заедно със
собствените
усилия на
сектора за
адаптиране и
благоприятните
въздействия
от
възстановяването
на немската
икономика
стабилизираха
сектора като
цяло. Въпреки
сравнително
стабилния
като цяло
финансов
сектор и
липсата на
ограничаване
на кредитирането
от страна на
банките все
още са налице
някои
слабости,
по-специално
структурните
проблеми на
някои
регионални
банки (Landesbanken), а
именно
липсата на
жизнеспособен
бизнес модел,
слаби
управленски
структури и
слабости,
свързани с
високата
степен на
зависимост
от
междубанково
финансиране.
(12)     Добрите
резултати на
немския
пазар на труда,
на който се
наблюдава
нарастване
на заетостта
и умерени
равнища на
безработица,
не
облагодетелстват
всички
участници на
пазара в една
и съща
степен, а
трудовите възнаграждения
не винаги
нарастват
паралелно с
производителността.
Фискалните
демотивиращи
фактори,
произтичащи
от високата
данъчна
тежест,
по-специално
поради високите
социалноосигурителни
вноски, продължават
да възпрепятстват
интеграцията
на нископлатените
работници на
пазара на
труда. Широкото
разпространение
на работни
места с ниско
заплащане
(т.нар. „mini-jobs“) води
до ниски
пенсионни
права.
Следователно
е необходимо
да се подобри
преминаването
от „mini-jobs“ към
по-стабилни
договорни
форми.
Проведената
неотдавна
реформа на
инструментите
на трудовия
пазар има за
цел да
насърчава възможностите
за заетост за
всички
граждани.
Подобряването
на
ефективността
в системата
на
образованието
и
образователните
резултати на
групите в
неравностойно
положение е
съществено
предизвикателство
за Германия. В
средносрочен
и
дългосрочен
план осигуряването
на
квалифицирана
работна ръка
ще бъде от
решаващо
значение за
смекчаването
на
отрицателните
ефекти от
демографските
промени върху
потенциалния
растеж.
Безпокойство
поражда
ниското
участие на
пълен
работен ден на
жените в
работната
сила.
Фискалните
демотивиращи
фактори за
втория член
на домакинството
и недостигът
на
целодневни
детски
заведения и
училища са
пречка пред
участието на жените
на пазара на
труда.
(13)     Германия
е в процес на
широкообхватна
реформа на
енергийната
система.
Общите икономически
разходи от
трансформирането
на енергийната
система
трябва да
бъдат сведени
до минимум
чрез
ускоряване
на националното
и
трансграничното
разширяване
на
енергийната
мрежа, непрекъснато
увеличаване
на
икономическата
ефективност
на
политиките в
областта на
климата и възобновяемата
енергия,
предприемане
на решителни
мерки за
по-нататъшното
подобряване
на
енергийната
ефективност
и засилване
на
конкуренцията
на
енергийните
пазари. Поради
централното
географско
положение на Германия
нейната
железопътна
система оказва
значително
влияние
върху цялата
железопътна
система в
Европа.
Конкуренцията
на пазарите
на
пътнически и
товарен
железопътен
транспорт
продължава
да бъде много
слаба, главно
поради
липсата на
ефективно
разделение
между
оператора на
инфраструктурата
и железопътното
предприятие.
Въпреки
отбелязания
през
последните
години
напредък, inter alia
благодарение
на
изпълнението
на директивата
за услугите,
съществува
възможност
за допълнително
стимулиране
на
конкуренцията
и ръста на
производителността
в някои сектори
на услугите
(например в
строителството).

(14)     Германия
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и изпълнението
на
ангажиментите,
поети през 2011 г.,
се отнасят до
насърчаване
на заетостта,
подобряване
на
конкурентоспособността,
укрепване на
устойчивостта
на публичните
финанси и на
финансовата
стабилност.
Комисията
направи
оценка на
изпълнението
на ангажиментите
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Резултатите
от тази
оценка са
взети
предвид в препоръките.

(15)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Германия. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за стабилност
и
националната
ѝ програма за
реформи. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Германия, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на европейския
семестър са
изразени в
препоръки (1)―(4)
по-долу.
(16)     С
оглед на тази
оценка
Съветът разгледа
програмата
за
стабилност
на Германия
за 2012 г. и
неговото
становище[7] е
изразено
по-специално
в препоръка (1)
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Германия
да
предприеме
следните
действия
през периода
2012—2013 г.:
1.           Да
продължи да
провежда
стабилни
бюджетни политики
за
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
до 2012 г. С оглед
на това, да
изпълнява
предвидената
бюджетна
стратегия, да
гарантира
съответствие
с целевия
показател за
разходите,
както и
достатъчен
напредък по
отношение на
изпълнението
на целевия показател
за намаление
на дълга; да
продължи
курса на
консолидация,
благоприятстваща
растежа, като
предприеме
допълнителни
усилия за
увеличаване
на
ефективността
на
публичните
разходи в
здравеопазването
и сектора на
дългосрочните
медицински
грижи и като
използва
неоползотворения
потенциал за
подобряване
на
ефективността
на данъчната система;
да използва
съществуващите
възможности
за по-високи
и
по-ефективни
разходи,
благоприятстващи
растежа, в
областта на образованието
и
научноизследователската
дейност на всички
равнища на
управление;
да завърши по
последователен
начин
изпълнението
на „спирачката“
пред дълга
във всички
федерални провинции,
като осигури
навременни и
подходящи
процедури за
мониторинг и
коригиращи
механизми;
2.           Да
предприеме
мерки за
разрешаване
на
оставащите
структурни
слабости във
финансовия
сектор, inter alia
като
продължи да
преструктурира
онези Landesbanken,
които се
нуждаят от
жизнеспособен
бизнес модел
с адекватно
финансиране,
без това да
води до прекомерно
намаляване
на ливъриджа;
3.           Да намали
високото
данъчно
бреме по
начин, който
е неутрален в
бюджетно
отношение,
по-специално
за
нископлатените
работници, и
да продължи
да изпълнява
адекватни
мерки за активиране
и
интегриране,
по-специално
за дългосрочно
безработните
лица; да
създаде условията
за
нарастване
на трудовите
възнаграждения
в
съответствие
с
производителността;
да
предприеме
мерки за
повишаване
на образователните
постижения
на групите в неравностойно
положение,
по-специално
чрез
осигуряване
на равни
възможности
в системата
на образованието
и обучението;
постепенно
да премахне
фискалните
демотивиращи
фактори за
втория член
на
домакинството
и да увеличи
броя на
целодневните
детски
заведения и
целодневните
училища;
4.           Да
продължи да
полага
усилия за
поддържането
на минимално
равнище на
общите
икономически
разходи за
трансформиране
на
енергийната
система, в
това число
чрез
ускоряване
на
разширяването
на националните
и
трансграничните
електрически
и газови
мрежи; да
гарантира, че
институционалната
структура
създава
условия за
ефективна
конкуренция
на пазарите
на
железопътен
транспорт; да
вземе мерки
за
допълнително
насърчаване
на
конкуренцията
в секторите на
услугите,
включително
професионалните
услуги и
някои
занаяти,
по-специално
в строителството.

Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ L 209, 2.8.1997 г.,
стp. 1.
[2]               COM(2012) 305
окончателен
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047.
[4]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от 26
април 2012 г.
[5]               COM(2012) 68
окончателен.
[6]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите
временни мерки,
преизчислено
от службите
на Комисията въз
основа на
данните в
програмата и
с помощта на
общоприетата
методика.
[7]               В
съответствие
с член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


				|

		52013DC0352

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на България за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно Конвергентната програма на България за периода 2012—2016 г. /* COM/2013/0352 final */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
България за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
Конвергентната
програма на
България за
периода 2012—2016 г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия ще
се
съсредоточи
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие
решение относно
насоките за
политиките
на държавите членки
по заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)       На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се
използват
всички
възможни
лостове, инструменти
и политики.
Те взеха
решение относно
действията,
които да
бъдат
предприети на
равнище
държави
членки, като
изразиха пълната
си
ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На 6
юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно Националната
програма за
реформи на
България за 2012
г. и даде
становището
си относно
актуализираната
Конвергентна
програма на България
за периода 2011—2015
г.
(5)       На 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие
Годишния обзор
на растежа[6], с
което
постави
началото на
Европейския
семестър за
2013 г. за
координация
на икономическите
политики. Въз
основа на
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011
Комисията
прие също на 28
ноември 2012 г. Доклада
за механизма
за
предупреждение[7], в
който беше
посочено, че
България е
една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)       На 14
март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на
диференцирана
и благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните условия
за отпускане
на заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на публичната
администрация.
(7)       На 10
април 2013 г.
Комисията
публикува
резултатите
от своя
задълбочен
преглед[8] за
България,
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.
Анализът на
Комисията
дава
основание да
се заключи,
че в България
са налице
макроикономически
дисбаланси,
които трябва
да бъдат
следени и за
които са
необходими
политически
действия. По-специално,
постоянно
внимание
заслужават
въздействието
на
намаляването
на
задлъжнялостта
в
корпоративния
сектор, както
и
продължителното
адаптиране на
външните
позиции,
конкурентоспособността
и пазара на
труда.
(8)       На 19
април 2013 г.
България
представи
своята Конвергентна
програма за 2013
г., която
обхваща
периода 2012—2016 г., и
своята Национална
програма за
реформи за 2013 г.
Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
взети
предвид
взаимовръзките
между тях.
(9)       Въз
основа на
оценката на
Конвергентната
програма за
2013 г.,
извършена
съгласно
Регламент
(ЕО) № 1466/97, Съветът
е на мнение,
че
публичните
финанси в България
като цяло са
били
стабилни.
Средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) бе
постигната
през 2012 г.
Макроикономическият
сценарий, на
който се
основават
бюджетните
прогнози в
Конвергентната
програма,
изглежда реалистичен
за периода
2013—2014 г., когато
се очаква
годишният
растеж да
достигне 1,0 %
през 2013 г. и 1,8 %
през 2014 г. В
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2013 г. се
предвижда
растеж на БВП
с 0,9 % през 2013 г. и
с 1.7 % през 2014 г.
Целта на
бюджетната
стратегия,
заложена в
програмата, е
структурното
бюджетно
салдо да бъде
запазено
близо до СБЦ
през целия
програмен
период. В
програмата
се
потвърждава
предходната
СБЦ от -0,5 % от
БВП, която е
по-амбициозна
от
изискваната
в Пакта за
стабилност и
растеж. Въз
основа на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно
салдо, което
се очаква да
се влоши леко
от дефицит в
размер на 0,4 %
от БВП през 2012 г.
до 0,7—0,8 % от БВП
през периода
2013—2016 г.,
България изостава
малко от
своята СБЦ
през периода
на
Конвергентната
програма.
През периода
2013—2015 г. темпът на
нарастване
на
държавните
разходи, при
отчитане на
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, ще
спази
целевия
показател за
разходите в
Пакта за
стабилност и
растеж, но
през 2016 г. ще се
отклони от
него. Съотношението
дълг/БВП е
под 60 % от БВП и
съгласно Конвергентната
програма се
очаква да достигне
своя връх от 20,4 %
от БВП през 2014
г., след което
да намалее
през
програмния
период. По
същия начин в
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2013 г. се
предвижда
съотношението
дълг/БВП да
достигне 20,3 % през
2014 г.
(10)     През
последните
години
България
укрепи съществено
своята
бюджетна
рамка, което
допринесе за
запазване на
бюджетната
дисциплина и
за
повишаване
на доверието
в бюджетната
политика. В
новия Закон
за
публичните
финанси,
който ще
влезе в сила
през 2014 г., са
запазени
действащите
числово
изразени
бюджетни
правила. Със
Закона се
въвеждат
по-строги
изисквания
на общинско
равнище и се
реформира
тригодишната
средносрочна
бюджетна
рамка. Важно
е властите да
поддържат
темпото на
реформите и да
подготвят
почвата за
прилагането
на новото
законодателство,
по-специално
като създадат
предвидения
независим
бюджетен орган
и му дадат
ясен мандат,
функционална
автономност
и подходящи
ресурси.
Съществуват
значителни
възможности
за
подобрение в
спазването
на данъчното
законодателство,
а постигането
на напредък в
тази област
би позволило
на България
да направи
повече разходи
за
насърчаване
на растежа.
Макар че България
предприе
някои
забележими
стъпки да
намали разходите
за спазване
на
изискванията
и да подобри
събираемостта
на приходите,
данъчната
система
продължава
да се
характеризира
със
значително
укриване на
данъци и със
слаба
административна
ефективност.
Административните
разходи за
събиране на
данъци, както
и свързаните
с плащането
на данъци
разходи на
предприятията
са високи.
Въпреки
предприетите
мерки за
подобряване
на спазването
на данъчното
законодателство,
делът на сенчестата
икономика се
очаква да
остане голям,
а за
намаляването
му са
необходими
непрекъснати
дългосрочни
усилия.
(11)     Намаляването
на ранното
напускане на
пазара на
труда е
ключово
предизвикателство
за
подобряването
на
адекватността
на пенсионната
система,
както и за
предлагането
на работна
ръка. Равнището
на заетост на
по-възрастните
работещи,
по-специално
на
по-възрастните
жени, е под
средното за
ЕС и поради
това
пенсионните
права на
голяма част
от
бенефициерите
са
недостатъчни.
Въпреки че в
тази област
вече се
предприемат
важни
реформи,
оставащите
специални
режими за
някои
професии са
сред
факторите,
допринасящи
за
намаляването
на реалната
възраст на
пенсиониране.
За да запази
напредъка,
постигнат
при увеличаването
на
пенсионната
възраст,
България трябва
също да
подготви
изравняването
на законоустановената
възраст за
пенсиониране
на мъжете и
жените, които
са внасяли
осигурителни
вноски през
цялата си
професионална
кариера, и да
определи
датата на
влизането му
в сила.
Преразглеждането
на
критериите и
на контрола
при
отпускането
на пенсии за
инвалидност
(например
въвеждане на
критерий за
трудоспособност)
ще бъде важен
принос за
действителното
ограничаване
на
злоупотребите.
(12)     Проблем
за България
са заетостта,
която е под
средното
равнище и
продължава
да намалява,
както и
големите
различия в
безработицата
между
отделните
региони и
подгрупи от
населението.
Кризата
засегна
особено силно
нискоквалифицираните
работници и
броят на
безработните
младежи
значително се
увеличи.
Дългосрочната
безработица
се увеличи
по-бързо,
отколкото в
останалата
част от ЕС. Реформираната
Агенция по
заетостта би
могла да
играе важна
роля за
постигането
на съответствие
между
предлагането
и търсенето
на пазара на
труда в
България
чрез по-ефективни
услуги за
консултации,
целенасочени
мерки за
заетост и
по-добро
предвиждане
на бъдещите
изисквания
за
професионални
умения. С оценяването
на ранен етап
на текущата
Инициатива
за младежка
заетост би
могло да се гарантира,
че ресурсите
се насочват
към дейностите,
които водят
до
разкриване
на най-много
работни
места. Все
още е проблем
да се гарантира,
че системата
на минимални
социални
осигуровки
постига
целта за
намаляване
на
сенчестата
икономика,
без да оскъпява
прекомерно
наемането на
нискоквалифицираните
работници.
Българските
граждани са
изложени на
най-голям
риск от
бедност или
социално
изключване в
ЕС.
Приоритетно
следва да се
изпълнява
Националната
стратегия за
намаляване
на бедността
и
насърчаване
на социалното
включване.
Необходимо е
да бъдат
подобрени
достъпността
и резултатността
на
социалните
трансфери и
да се повишат
ефективността
на
социалните услуги
и достъпът до
тях,
по-специално
за децата и
възрастните
хора.
Националната
стратегия за
интегриране
на ромите
следва да бъде
придружена
от план за
действие с
конкретни мерки,
достатъчно
финансиране
и въвеждане на
механизъм за
наблюдение,
предназначен
да бъде
измервано
въздействието
на предприетите
действия.
(13)     България
е изправена
пред
предизвикателството
да подобри
цялостното качество
и
ефективност
на своята
образователна
система.
Окончателното
приемане преди
края на 2013 г. на
Закона за
училищното
образование
ще осигури
рамка за
напредъка на необходимите
реформи,
включително
модернизирането
на учебните
програми и
въвеждането
на
подобрения в
обучението
на
преподавателите
и стимулите
за тях. Много
ограничен
напредък бе
отбелязан и в
реформата на
висшето
образование.
Наличието на
значителни
различия
между
резултатите
от висшето
образование
и търсенето
на пазара на
труда влошава
структурната
безработица
и затруднява
развитието
на
високостойностни
иновационни сектори.
Слабите
резултати на
висшето образование
се обясняват
с липсата на
стимули за
ВУЗ и със
стандартите
на отделните
научни
работници и
преподаватели.
Подобряването
на качеството
и обхвата на
здравеопазването
е дългогодишно
предизвикателство
за България.
Увеличаването
на
прозрачността
във финансирането
на здравните
услуги ще
допринесе за
растежа и
конкурентоспособността
в сектора.
Делът на
разходите за
амбулаторни
грижи е малък,
което
ограничава
достъпа до
икономически
ефективни
здравни
услуги.
Високото равнище
на преките
плащания от
страна на пациентите
изключва
определени
групи от населението
от здравни
услуги.
България е
изправена
пред важни
предизвикателства
в рационализирането
и управление
на болниците.
(14)     За
конкурентоспособността
на местните предприятия
и за
привличането
на чужди инвестиции
ще е от
голяма полза,
ако се
подобри
бизнес
средата в
България,
включително
чрез
повишаване
на
ефективността
на публичните
услуги.
По-бързото и
систематично
въвеждане на
електронно
управление
има голям
потенциал и
би могло inter alia
да намали
разходите за
спазване на
изискванията
и
административната
тежест за предприятията.
Освен това
пълното
прилагане и
спазване на
дружественото
право,
включително
на
процедурите
за просрочените
плащания и
процедурите
по неплатежоспособност,
би подобрило
значително
рамковите
условия, не
на последно
място за МСП.
Недостатъчният
достъп до
финансиране
продължава
да бъде
пречка пред
развитието на
МСП. добре
функционираща
и независима
съдебна система
е
предварително
условие за
устойчиво
икономическо
развитие.
През
последните
години
България
постигна
напредък в реформирането
на съдебната
система,
по-специално
в
модернизирането
на
нормативната
и
институционалната
уредба.
Същевременно
остават
значителни
възможности
за
пълноценното
използване
на тази
уредба, като
се осигурят
устойчивост
на
резултатите
и по-твърда
ангажираност
с реформите
на всички
равнища. Активизирането
на усилията
за борба с
корупцията
също ще
представлява
положителен
принос за подобряване
на бизнес
средата.
(15)     Ефективното
усвояване на
фондовете на
ЕС продължава
да бъде от
изключително
значение за
нужните
публични
инвестиции.
Реформата от
2011 г. на
законодателството
за обществените
поръчки бе
значителна
стъпка към
подобряване
на контрола,
предотвратяването
и наказването
на
нередности. В
сила влязоха
нови правила,
които се
прилагат inter alia
към
проектите,
съфинансирани
от ЕС, а с по-широките
правомощия
на Агенцията
по обществени
поръчки ще се
подобри още
повече
ефективността
на ex ante
контрола.
(16)     Капацитетът
и
независимостта
на регулаторите
в ключови
сектори на
икономиката
са важни
рамкови
условия за
конкурентоспособността.
През
последните
години в
транспортната
инфраструктура
на България
се появиха
някои
подобрения,
но все още има
какво да се
направи за
достатъчно
ефективното
предоставяне
на услуги и
поддръжка. На
България все
още ѝ
предстои да
изпълни
изцяло
задълженията
си за
вътрешния
енергиен
пазар.
Остават
значителни
предизвикателства
както пред
търговията
на едро, така
и пред
търговията
на дребно.
Продължаващите
да
съществуват
пречки за
навлизане на
пазара,
механизмите
за
гарантирана
печалба и регулираните
цени заедно с
липсата на
пазар на едро
за
електричество
и за природен
газ предизвикват
особено
безпокойство.
Поради
силната си
зависимост
от един
енергиен път
България е
изложена на
сериозен
риск от прекъсване
на
доставките.
Следва да се
ускори
изпълнението
на проектите
за междусистемни
електро- и
газопроводи,
за да бъдат подобрени
диверсификацията
и
сигурността
на доставките.
Ниската
енергийна
ефективност
остава
значителна
икономическа
тежест за предприятията
и частните
потребители.
По-специално,
има
значителен
потенциал за
подобрение
на
енергийната
ефективност
на сградите —
както на
обществените,
така и на
частните.
(17)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
България. Тя
извърши оценка
на нейната
Конвергентна
програма и Национална
програма за
реформи и
представи задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само
тяхното значение
за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
България, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС с оглед на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на Европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(18)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа Конвергентната
програма на
България,
като
становището[9] му е
отразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(19)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
на тази
оценка
Съветът разгледа
Националната
програма за
реформи и Конвергентната
програма.
Неговите
препоръки по член
6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
отразени в
препоръки 3, 4 и 5
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на България
да
предприеме
следните
действия
през периода
2013—2014 г.:
1.           Да
запази
стабилната
бюджетна
позиция, като
гарантира
спазването
на
средносрочната
бюджетна цел,
и да провежда
бюджетна
политика,
благоприятстваща
растежа,
както е
предвидено в Конвергентната
програма. Да
въведе цялостна
данъчна
стратегия за
укрепване на
всички
аспекти на
данъчното
законодателство
и на
процедурите
за събиране с
цел да бъдат
увеличени
приходите,
по-специално
чрез подобряване
на
събирането
на данъците,
борба със сенчестата
икономика и
намаляване
на разходите
за спазване
на
изискванията.
Да създаде
независима
институция,
която да
контролира
бюджетната
политика и да
изготвя анализи
и съвети.
2.           Да
премахне
постепенно
възможностите
за ранно
пенсиониране,
да въведе
една и съща законовоустановена
пенсионна
възраст за мъжете
и за жените и
да прилага
активни политики
по заетостта,
които да
позволят на
по-възрастните
работещи да
останат по-дълго
на пазара на
труда. Да
въведе
по-строги
критерии и
механизми за
контрол при
отпускането
на пенсии за
инвалидност,
така че да се
ограничат
ефективно
злоупотребите.
3.           Да
ускори
националната
Инициатива
за младежка
заетост,
например
чрез схеми за
гаранции за
младежта. Да
реформира
Агенцията по
заетостта с
цел тя да
предоставя
ефикасни консултации
за търсещите
работа и да
разработи
капацитет за
прогнозиране
и за задоволяване
на нуждите от
квалификации.
Да засили
активните
политики по
заетостта,
по-специално
по отношение
на
националните
схеми за заетост.
Да
преразгледа
минималните
осигурителни
прагове, за
да се
гарантира, че
системата не
оскъпява
прекалено
наемането на
нискоквалифицираните
работещи. Да
постигне
конкретни
резултати по
националните
стратегии за
интегриране
на ромите и
за борба с
бедността. Да
подобри
достъпността
и ефективността
на
социалните
трансфери и
услуги, по-специално
за децата и
възрастните
хора.
4.           Да
приеме
Закона за
училищното
образование
и да продължи
реформата
във висшето
образование,
по-специално
като подобри
съответствието
между
резултатите
от него и
нуждите на пазара
на труда и
като засили
сътрудничеството
между
образованието,
научно-изследователските
институти и
предприятията.
Да подобри
достъпа до
приобщаващо
образование
за децата в
неравностойно
положение, в
частност ромите.
Да осигури
ефективен
достъп до здравеопазване
и да подобри
ценообразуването
на здравните
услуги, като
обвърже
финансирането
на болниците
с
постигнатите
резултати и
като развие
извънболничното
лечение.
5.           Да
предприеме
допълнителни
мерки за
подобряване
на бизнес
средата, като
намали бюрокрацията,
като
изпълнява
стратегия за
електронно
управление и
като прилага
законодателството
за
просрочените
плащания. Да
подобри
качеството и
независимостта
на съдебната
система и да
са бори
по-успешно с
корупцията.
Да подобри
достъпа на
МСП и на
новосъздадените
предприятия
до
финансиране.
6.           Да
ускори
усвояването
на фондовете
на ЕС. Да
гарантира
правилното
прилагане на
законодателството
за
обществените
поръчки, като
разшири ex ante
контрола,
упражняван
от Агенцията
по обществени
поръчки с цел
предотвратяване
на нередности.
7.           Да
укрепи
независимостта
на
националните
регулаторни
органи и
административния
капацитет,
по-специално
в
енергетиката
и транспорта,
както и в
управлението
на водите и
на
отпадъците.
Да премахне
пречките за
навлизане на
пазара,
квотите, териториалните
ограничения
и
регулираните
цени и да
приключи
изграждането
на пазарната
структура,
като създаде
прозрачен
пазар на едро
за
електричество
и природен
газ. Да ускори
проектите за
междусистемни
електро- и
газопроводи
и да укрепи
капацитета
за справяне с
прекъсванията
на
доставките.
Да положи
повече
усилия за
подобряване
на енергийната
ефективност.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 02.08.1997,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2013) 352 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[5]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от 22
април 2012 г.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 114 final.
[9]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.