title: Препоръка на Надзорния орган на ЕАСТ от 2 декември 2009 година относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), адаптиран с Протокол I към него

text:
               13.10.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 302/12

         ПРЕПОРЪКА НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   от 2 декември 2009 година
   относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), адаптиран с Протокол I към него
   2011/C 302/05
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ (1),
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейско икономическо пространство (2),
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) от него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП, Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (3) (Рамкова директива), адаптиран с Протокол I към него, и по-специално член 19, параграф 1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги националните регулаторни органи са длъжни да допринасят за развитието на вътрешния пазар посредством сътрудничество помежду си и с Органа по прозрачен начин, за да се осигури разработването на последователни регулаторни практики и последователното прилагане на директивите, съставляващи регулаторната рамка.

               (2)

               За да гарантират, че решенията на национално ниво нямат отрицателно въздействие върху единния пазар или върху целите на регулаторната рамка, националните регулаторни органи трябва да уведомяват Органа и другите национални регулаторни органи за проектомерките, предвидени в член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

               (3)

               Като допълнително изискване националните регулаторни органи трябва да получат разрешение от Органа за задълженията, посочени в член 8, параграф 3, втора алинея от акта, посочен в точка 5вй от приложение XI към Споразумението за ЕИП Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (4) (Директива за достъпа), адаптиран с Протокол 1 към него, което представлява отделен процес.

               (4)

               Органът ще даде възможност на националните регулаторни органи, ако желаят, да обсъдят всички проектомерки преди официалното уведомяване за такива мерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) и член 8, параграф 3 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа). Когато в съответствие с член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) Органът е посочил на националния регулаторен орган, че смята, че проектомярката би създала бариера пред функционирането на Споразумението за ЕИП, или когато Органът има сериозни съмнения относно съвместимостта на мярката със законодателството на ЕИП, на въпросния национален регулаторен орган следва да бъде дадена възможност по-рано да изрази становището си относно въпросите, засегнати от Органа.

               (5)

               В Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) са посочени определени задължителни срокове за разглеждане на уведомленията по член 7.

               (6)

               За да се осигури ефективността на сътрудничеството и механизма за консултации, определени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО, и да се гарантира правната сигурност, Препоръката на Надзорния орган на ЕАСТ от 14 юли 2004 г. относно уведомленията, сроковете и консултациите, предвидени в член 7 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (5), създаде ясни правила за основните процедурни аспекти на уведомленията по член 7. С оглед на допълнителното опростяване и подобряване на процеса на уведомяване, както и за да се гарантира хармонизирано прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги в Европейското икономическо пространство, препоръката от 14 юли 2004 г. следва да бъде заменена с тази препоръка.

               (7)

               За да се предоставят допълнителни насоки на националните регулаторни органи относно съдържанието на проектомерките и за да се повиши правната сигурност за пълнотата на уведомлението, следва да бъде предоставено определено минимално количество информация за това какво трябва да съдържа дадена проектомярка, за да може да бъде оценена по подходящ начин.

               (8)

               Трябва да се вземе предвид необходимостта от осигуряване на ефективна оценка, от една страна, и от друга страна — от опростяване на административните действия във възможно най-голяма степен. В тази връзка механизмът за уведомяване не трябва да води до ненужна административна тежест за националните регулаторни органи. Също така би било полезно да се разяснят предвидените процедури в контекста на член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа).

               (9)

               За да се опрости разглеждането на проектомярка, за която има уведомление, и за да се ускори процесът, националните регулаторни органи следва да използват стандартен формат за уведомяване.

               (10)

               По взаимно съгласие между държавите от ЕАСТ, които са договарящи се страни по Споразумението за ЕИП английският е работният език във всички комуникации между държавите от ЕАСТ и Органа. Това не накърнява правото на частни лица и предприятия да представят документи на всеки друг език на ЕИП, както е предвидено в Споразумението за ЕИП.

               (11)

               За да се подобри ефикасността на механизма за уведомяване, да се повиши правната сигурност за националните регулаторни органи и пазарните субекти и да се осигури своевременното прилагане на регулаторните мерки, уведомлението от национален регулаторен орган, обхващащо анализ на пазара, е желателно да включва и корективните мерки, предложени от националния регулаторен орган за преодоляване на констатираната пазарна неефективност. Когато проектомярката се отнася за пазар, за който е установено, че е конкурентен и вече съществуват корективни мерки по отношение на този пазар, уведомлението следва да включва и предложенията за отмяна на тези задължения.

               (12)

               По принцип следва да се използва кратък формуляр за уведомяване при определени категории проектомерки с цел облекчаване на административната тежест за националните регулаторни органи и за Органа. Въпреки това остава възможно да се използва стандартният формуляр за уведомяване за тези категории.

               (13)

               Когато национален регулаторен орган възнамерява да отмени регулаторни задължения, свързани с пазари, които не са включени в препоръката на Органа от 5 ноември 2008 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащи на регулиране ex ante
                   (6), уведомлението за такава проектомярка съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) следва да бъде подадено посредством краткия формуляр за уведомяване.

               (14)

               Когато национален регулаторен орган извърши преглед на пазар, за който в предишен преглед е установено, че е ефективно конкурентен, и отново установи, че този пазар е ефективно конкурентен, уведомяването следва да бъде подадено посредством краткия формуляр за уведомяване.

               (15)

               Националните регулаторни органи често изменят техническите данни на наложените корективни мерки, за да отразят промените в икономическите показатели (като оборудване, работна сила, инфлация, разход за капитал, размер на наемите за недвижимо имущество и др.) или да актуализират прогнози или предположения. За промените или актуализациите на данни, които не променят характера или общия обхват на корективните мерки (напр. удължаване на срока на задълженията за докладване, сведения за необходимото застрахователно покритие, размер на глобите или срокове за доставка) следва да се прави уведомяване посредством краткия формуляр. Единствено за съществените, имащи осезателно въздействие върху пазара промени в характера или обхвата на корективните мерки (като нива на цените, изменения в методиките за изчисляване на разходи или цени, определяне на планове за постепенно намаляване на цените), уведомяването следва да се извършва чрез стандартната процедура за уведомяване.

               (16)

               По отношение на определени пазари (по-конкретно — пазарите за терминиране на гласови повиквания) националните регулаторни органи могат да достигнат до същото заключение, както в по-ранен преглед, и да поискат да наложат на други оператори (т.е. новите участници на пазара), имащи сходна потребителска база или общ обем на продажбите с операторите, обект на по-ранния преглед, мерки, които не се различават по същество от проектомерки, за които вече е уведомено. За тези проектомерки следва да се използва краткият формуляр за уведомяване.

               (17)

               По принцип Органът не отправя забележки до националния регулаторен орган в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) по отношение на проектомярка, за която е постъпило уведомление посредством кратък формуляр за уведомяване.

               (18)

               За по-голяма прозрачност на проектомярка, за която е подадено уведомление, и за улесняване на обмена на информация между националните регулаторни органи относно такива мерки, както стандартният, така и краткият формуляр за уведомяване следва да съдържат обобщено описание на основните елементи на проектомярката, за която е подадено уведомление.

               (19)

               Групата на европейските регулатори за електронни съобщителни мрежи и услуги, създадена с Решение 2002/627/ЕО (7) на Комисията, отчете необходимостта от тези процедури.

               (20)

               За постигането на целите, определени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), и по-специално необходимостта от осигуряване на последователност в регулаторната практика и последователно прилагане на тази директива, от голямо значение е пълното спазване на механизма за уведомяване, определен в член 7.

               (21)

               За да се осигури последователно прилагане на регулаторната рамка в цялото ЕИП и за пълното възползване от предимствата на сътрудничеството между националните регулаторни органи, от изключително важно значение е да се гарантират информационните потоци между ЕАСТ и общностните стълбове на ЕИП. За тази цел в Решение № 11/2004 на Съвместния комитет на ЕИП се съдържа специално адаптиране на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), с което се предвижда „Обменът на информация между националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ, от една страна, и националните регулаторни органи на държавите-членки на ЕО, от друга страна, се извършва с помощта на Надзорния орган на ЕАСТ и на Комисията.“

               (22)

               Комитетът за регулиране на съобщенията на ЕАСТ произнесе становището си в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива),

         ПРЕПОРЪЧВА: […]

               1.

               Термините, за които има определения в Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) и в специфичните директиви, се използват в настоящата препоръка със същите значения. В допълнение:

                           а)

                           „Препоръка относно релевантните пазари“ означава Препоръката на Надзорния орган на ЕАСТ от 5 ноември 2008 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante
                               (8), и всяка последваща препоръка относно релевантните пазари;

                           б)

                           „уведомление“ означава уведомление, изпратено на Органа от национален регулаторен орган относно проектомярка съгласно член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) или молба/заявление съгласно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО, придружени от стандартния формуляр за уведомяване или краткия формуляр за уведомяване, както е предвидено в тази препоръка (приложение I и приложение II).

               2.

               Уведомленията следва да бъдат подадени единствено посредством системата за електронни уведомления, управлявана от Органа.
               Приема се, че документите, изпратени посредством системата за електронни уведомления, са получени от получателя в деня, в който са изпратени.
               Уведомленията се регистрират в реда на получаването си.

               3.

               Уведомленията влизат в сила на датата, на която Органът ги регистрира („дата на регистриране“). Датата на регистриране е датата, на която Органът получи пълно уведомление.
               Съобщение за датата на регистриране на уведомлението, за темата на уведомлението и за всички получени съпътстващи документи се помества на уебсайта на Органа и се изпраща по електронен път до всички национални регулаторни органи.

               4.

               Националната проектомярка и нейната обосновка, както и стандартният формуляр за уведомяване (приложение I) и краткият формуляр за уведомяване (приложение II) се изготвят на английски език.

               5.

               Проектомерките, за които е подадено уведомление от страна на национален регулаторен орган, следва да бъдат придружени от документацията, необходима на Органа за осъществяване на неговите задачи. За проектомерките, които спадат към точка 6 по-долу и за които е уведомено чрез краткият формуляр за уведомяване, Органът по принцип не се нуждае от допълнителна документация, за да извърши задачите си.
               Проектомерките следва да бъдат надлежно обосновани.

               6.

               Следните проектомерки следва да бъдат предоставени на разположение на Органа посредством краткия формуляр за уведомяване в приложение II:

                           а)

                           проектомерки за пазари, които са премахнати от препоръката относно релевантните пазари или които не са били изброени по-рано в нея, или когато националният регулаторен орган е установил, че пазарът е конкурентен, или когато националният регулаторен орган сметне, че вече не са изпълнени трите кумулативни критерия, посочени в точка 2 от препоръката относно релевантните пазари за определяне на пазари, подлежащи на регулиране ex ante;

                           б)

                           проектомерки за пазари, за които в по-ранен преглед на пазара е установено, че са конкурентни, макар и включени в действащата препоръка относно релевантните пазари, и продължават да бъдат конкурентни;

                           в)

                           проектомерки, променящи техническите данни за по-рано наложени регулаторни мерки и нямащи осезателен ефект върху пазара (напр. годишни актуализации на разходите и предварителни оценки на счетоводните модели, сроковете за докладване, сроковете за доставка); както и

                           г)

                           проектомерки за релевантен пазар, който вече е анализиран и за който е подадено уведомление във връзка с други предприятия, при които националните регулаторни органи налагат сходни корективни мерки на други предприятия, без по същество да променят принципите, приложени в предишното уведомление.

               7.

               В тясно сътрудничество с националните регулаторни органи Органът ще следи за практическите последствия от процедурата за краткия формуляр за уведомяване с оглед на това да извършва допълнителни корекции според нуждите или да добавя други категории проектомерки, за които следва да има уведомяване посредством краткия формуляр.

               8.

               Проектомерките, които не попадат в обхвата на точка 6 по-горе, следва да се свеждат до знанието на Органа посредством стандартния формуляр за уведомяване, определен в приложение I. Проектомерките, за които е уведомено, следва да включват всеки от следните елементи, когато е уместно:

                           а)

                           релевантния пазар на продукти или услуги и по-конкретно описание на продуктите и услугите, които следва да бъдат включени и изключени от релевантния пазар въз основа на заменяемостта от гледна точка на търсенето и предлагането;

                           б)

                           релевантния географски пазар, включително и обоснован анализ на конкурентните условия въз основа на заменяемостта от гледна точка на търсенето и предлагането;

                           в)

                           основните предприятия, които са активни на релевантния пазар;

                           г)

                           резултатите от анализа на релевантния пазар и по-конкретно констатациите за наличие или липса на ефективна конкуренция заедно с причините за това. За тази цел проектомярката следва да съдържа анализ на пазарните дялове на различните предприятия и позоваване на други уместни критерии в зависимост от нуждите, като например прагове на достъп, икономии от мащаба и обхват, вертикална интеграция, контрол върху инфраструктура, която не се възпроизвежда лесно, технологични преимущества или превъзходство, липса на ниска компенсираща покупателна способност или липса на такава способност, улеснен или привилегирован достъп до капиталови пазари/финансови ресурси, цялостен размер на предприятието, разнообразяване на продукти/услуги, високоразвита мрежа за дистрибуция и продажби, липса на потенциална конкуренция и бариери пред разширяването;

                           д)

                           когато е уместно — предприятията, които следва да бъдат определени като притежаващи, заедно или поотделно, значителна пазарна сила по смисъла на член 14 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), както и мотивите, доказателствата и всяка друга подходяща фактическа информация в подкрепа на това определение;

                           е)

                           резултатите от предишното обществено обсъждане, проведено от националния регулаторен орган;

                           ж)

                           становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова;

                           з)

                           доказателство, че към момента на уведомяване на Органа са били направени необходимите постъпки за уведомяване на националните регулаторни органи във всички останали държави от ЕАСТ относно проектомерките, в случай че такова уведомление не е изпратено по електронната система, управлявана от Органа;

                           и)

                           в случай на уведомление за проектомерки, които попадат в обхвата на членове 5 или 8 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) или в обхвата на член 16 от акта, посочен в точка 5вм от приложение XI към Споразумението за ЕИП, Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (9) (Директива за универсалната услуга) адаптиран с Протокол 1, специфичните регулаторни задължения, предложени за преодоляване на липсата на ефективна конкуренция на въпросния релевантен пазар, или в случаите, когато е установено, че даден релевантен пазар е ефективно конкурентен и такива задължения вече са били наложени по отношение на този пазар — предложените проектомерки за оттегляне на тези задължения.

               9.

               Когато за целите на пазарния анализ дадена проектомярка определя релевантен пазар, отличаващ се от тези в препоръката относно релевантните пазари, националните регулаторни органи следва да предоставят достатъчно мотиви за прилагането на критериите за такова определяне на пазар.

               10.

               Уведомленията, подадени съгласно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), следва също така да съдържат достатъчна обосновка за това защо задължения, различни от изброените в членове 9—13 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), следва да бъдат налагани на оператори със значителна пазарна сила.

               11.

               Уведомленията, попадащи в приложното поле на член 8, параграф 5 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), също следва да съдържат достатъчна обосновка за това защо планираните проектомерки е необходимо да бъдат в съответствие с международните ангажименти.

               12.

               Уведомления, направени посредством стандартната процедура за уведомяване, които включват приложимата информация по смисъла на точка 8 по-горе, се считат за пълни. Когато информацията, в това число и документите, съдържащи се в уведомлението, са непълни по същество в което и да е отношение, Органът информира въпросния национален регулаторен орган в срок до пет работни дни и пояснява до каква степен според него уведомлението е непълно. Уведомлението не се регистрира, докато въпросният национален регулаторен орган не предостави изискуемата информация. В такива случаи за целите на член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) уведомлението влиза в сила на датата, на която Органът е получил пълната информация.

               13.

               Без да се засяга точка 8 по-горе, след регистриране на уведомлението Органът, като действа в съответствие с член 5, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), може да поиска допълнителна информация или пояснения от въпросния национален регулаторен орган. Националните регулаторни органи следва да се опитат да предоставят исканата информация в срок до три работни дни, когато тя може да бъде намерена лесно.

               14.

               Органът проверява дали проектомярката, за която е известен посредством кратък формуляр за уведомяване, попада в изброените в точка 6 по-горе категории. Когато Органът прецени, че това не е така, той информира въпросния национален регулаторен орган в срок до пет работни дни и приканва уведомяващия регулаторен орган да представи проектомярката чрез стандартната процедура за уведомяване.

               15.

               Когато Органът прави забележки в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), той уведомява въпросния национален регулаторен орган по електронен път и публикува тези забележки на уебсайта си.

               16.

               Когато национален регулаторен орган направи забележки в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), той предава тези забележки на Органа и на другите национални регулаторни органи по електронен път.

               17.

               Когато в приложение на член 7, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) Органът прецени, че дадена проектомярка би създала бариера пред функционирането на Споразумението за ЕИП, или ако Органът има сериозни съмнения относно съвместимостта на мярката със законодателството на ЕИП и по-специално с целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), или ако впоследствие Органът оттегли възраженията си или приеме решение, с което от националния регулаторен орган се изисква да оттегли проектомярката, той уведомява въпросния национален регулаторен орган по електронен път и публикува известие на своя уебсайт.

               18.

               По отношение на уведомленията съобразно член 8, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) Органът, като действа в съответствие с член 14, параграф 2 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), обикновено взема решение, с което позволява на националния регулаторен орган или го възпрепятства да не приема предложената проектомярка в срок до три месеца. Органът може да реши да удължи този срок с още два месеца с оглед на срещаните затруднения.

               19.

               Националният регулаторен орган може да реши по всяко време да оттегли проектомярката, за която е уведомил, и в такъв случай мярката се премахва от регистъра. Органът публикува известие за това на своя уебсайт.

               20.

               Когато национален регулаторен орган приеме проектомярката, след като е получил забележки от Органа или от друг национален регулаторен орган в съответствие с член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), той осведомява Органа и другите национални регулаторни органи за начина, по който е разгледал най-внимателно направените забележки.

               21.

               Когато национален регулаторен орган поиска това, Органът неофициално обсъжда проектомярката преди уведомлението.

               22.

               Всеки срок, посочен в Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), или в препоръката се изчислява, както следва:

                           а)

                           ако даден срок, изразен в дни, седмици или месеци, трябва да се изчисли от момента, в който настъпва дадено събитие, денят, в който настъпи това събитие, не се включва в този срок;

                           б)

                           даден срок, изразен в седмици или месеци, завършва с изтичането на деня, който през последната седмица или месец е същият ден от седмицата или се пада на същата дата като деня, в който е настъпило събитието, от което следва да се отчита срокът. Когато в рамките на срок, изразен в месеци, денят, на който той трябва да изтече, не настъпва през последния месец, срокът завършва с изтичането на последния ден от този месец;

                           в)

                           сроковете включват официалните празници, съботите и неделите, освен когато те са изрично изключени, или когато сроковете са изразени в работни дни. Официални са всички празници, посочени като такива от съответната държава от ЕАСТ или от Органа.

                           г)

                           работни дни са всички дни без официалните празници, събота и неделя.

                     Ако срокът изтича в събота, неделя или на официален празник, той се удължава до края на първия следващ работен ден.
               Всяка година Органът публикува в Притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз списък с официалните празници, посочени от държавите от ЕАСТ или от Органа. При поискване държавите от ЕАСТ предават на Органа списък с официалните празници.

               23.

               Органът заедно с националните регулаторни органи ще оцени необходимостта от преразглеждане на настоящата препоръка по подходящ начин след датата, определена в прегледа на регулаторната рамка за транспониране в националното законодателство на държавите от ЕАСТ.

               24.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите от ЕАСТ.

      Съставено в Брюксел на 2 декември 2009 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Per SANDERUD

            Председател

         Kurt JÄGER

            Член на колегията

      (1)  Наричан по-долу „Органът“.

      (2)  Наричано по-долу „Споразумението за ЕИП“.

      (3)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 717/2007 (ОВ L 171, 29.6.2007 г., стр. 32).

      (4)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7.

      (5)  Приета с Решение № 193/04/COL, ОВ L 113, 27.4.2006 г., стр. 10.

      (6)  Препоръка на Надзорния орган на ЕАСТ от 5 ноември 2008 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), адаптиран с Протокол I към него. Наричана по-нататък „Препоръка за съответните пазари“. Препоръката е приета с Решение № 688/08/COL от 5 ноември 2008 г. за приемане на Препоръка относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащи на регулиране ex ante и публикувана в ОВ C 156, 9.7.2009 г., стр. 18 и в притурката за ЕИП № 36, 9.7.2009 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 200, 30.7.2002 г., стр. 38, изменена.

      (8)  Виж по-горе бележка под линия 5.

      (9)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I

         Стандартен формуляр за уведомления относно проектомерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива)

      (Стандартен формуляр за уведомление)

         ВЪВЕДЕНИЕ

      В стандартния формуляр за уведомяване е определена обобщената информация, която следва да бъде предоставена на Органа от националните регулаторни органи при уведомяване за проектомерки съгласно стандартната процедура за уведомяване в съответствие с член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
      Органът възнамерява да обсъжда с националните регулаторни органи въпросите, свързани с прилагането на член 7, особено по време на срещи преди представяне на уведомлението. Ето защо националните регулаторни органи се насърчават да се консултират с Органа относно всички аспекти на стандартния формуляр за уведомяване и по-конкретно относно вида информация, която е необходимо да предоставят, или обратно — относно възможността за освобождаване от задължението за предоставяне на определена информация във връзка с анализа на пазара, извършен съгласно членове 15 и 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

         ТОЧНОСТ И ПЪЛНОТА НА ИНФОРМАЦИЯТА

      Цялата информация, предоставена от националните регулаторни органи, следва да бъде точна, пълна и обобщена в стандартния формуляр за уведомяване, който следва. Целта на стандартния формуляр за уведомяване не е да замени проектомярката, за която е уведомено, а да даде възможност на Органа и на националните регулаторни органи на другите държави от ЕАСТ да проверят дали проектомярката, за която е подадено уведомление, наистина съдържа, в съответствие с информацията в стандартния формуляр за уведомяване, цялата информация, необходима на Органа за осъществяване на неговите задачи по член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) в сроковете, определени в него.
      Необходимата информация следва да бъде посочена в разделите и параграфите на стандартния формуляр за уведомяване и следва да има препратки към основния текст на проектомярката, където се намира съответната информация.

         ЕЗИК

      Стандартният формуляр за уведомление следва да бъде попълнен на английски език.

         Раздел 1

         Определяне на пазара

      Моля, попълнете, където е уместно:

                  1.1.

                  Релевантен пазар на продукти/услуги. Споменат ли е този пазар в препоръката относно релевантните пазари?

                  1.2.

                  Релевантен географски пазар.

                  1.3.

                  Кратко резюме на становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова.

                  1.4.

                  Кратък преглед на резултатите от общественото обсъждане до настоящия момент относно предложеното определение на пазара (напр. колко коментара са получени, кои от отговорилите са били съгласни с предложеното определение на пазара, кои от отговорилите не са били съгласни с него).

                  1.5.

                  Когато релевантният пазар се различава от пазарите, изброени в препоръката относно релевантните пазари, направете резюме на основните причини, обосноваващи предложеното определение на пазара, с препратка към раздел 2 от Насоките на Органа от 14 юли 2004 г. относно анализа на пазара и оценката на значителното влияние на пазара съгласно регулаторната рамка на Общността относно електронните комуникации и услуги (1), както и към трите основни критерия, споменати в съображения 6—14 от препоръката относно релевантните пазари и раздел 2.2 от придружаващата обяснителна бележка към Препоръката на Комисията относно релевантните пазари (2).

         Раздел 2

         Определяне на предприятия със значителна пазарна сила

      Моля, попълнете, където е уместно:

                  2.1.

                  Наименование на предприятията, които са определени, заедно или поотделно, като имащи значителна пазарна сила.
                  Където е уместно — наименование на предприятията, за които се смята, че вече нямат значителна пазарна сила.

                  2.2.

                  Критерии, използвани за определяне на това дали дадено предприятие има значителна пазарна мощ, заедно или поотделно, или няма такова.

                  2.3.

                  Наименование на главните предприятия (конкуренти), които са активни на релевантния пазар.

                  2.4.

                  Пазарни дялове на предприятията, посочени по-горе, и основа за изчисляване на пазарния дял (напр. общ обем на продажбите, брой абонати).

            Моля, направете кратко резюме на следното:

                  2.5.

                  Становището на националния орган за защита на конкуренцията, когато има такова.

                  2.6.

                  Резултатите от общественото обсъждане до настоящия момент относно предложеното определяне на предприятия за имащи значителна пазарна сила (напр. общ брой на получените коментари, брой на съгласните/несъгласните).

         Раздел 3

         Регулаторни задължения

      Моля, попълнете, където е уместно:

                  3.1.

                  Правно основание за налагане, поддържане, изменяне или отменяне на задълженията (членове 9—3 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа)).

                  3.2.

                  Причините, поради които налагането, поддържането или изменянето на задълженията на предприятията се смята за пропорционално и обосновано с оглед на целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). Друг вариант е да посочите параграфите, разделите или страниците на проектомярката, където може да се намери такава информация.

                  3.3.

                  Когато предложените корективни мерки се различават от тези, посочени в членове 9—13 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), моля, посочете кои „изключителни обстоятелства“ по смисъла на член 8, параграф 3 от тази директива оправдават налагането на такива мерки. Друг вариант е да посочите параграфите, разделите или страниците на проектомярката, където може да се намери такава информация.

         Раздел 4

         Спазване на международните задължения

      Във връзка с член 8, параграф 3, първа алинея, трето тире от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа), моля, попълнете, където е уместно:

                  4.1.

                  Дали предложената проектомярка има за цел да наложи, измени или отмени задължения на пазарните субекти, както е предвидено в член 8, параграф 5 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа).

                  4.2.

                  Наименование на въпросните предприятия.

                  4.3.

                  Какви международни ангажименти, поети от държавата от ЕАСТ, трябва да бъдат изпълнени.

         (1)  Насоки на Надзорния орган на ЕАСТ от 14 юли 2004 г. относно анализа на пазара и оценката на значителното влияние на пазара съгласно регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, посочени в приложение XI от Споразумението за Европейското икономическо пространство. Приети с Решение № 194/04/COL, ОВ С 101, 27.4.2006 г., стр. 1 и публикувани в Притурката за ЕИП № 21 от 27.4.2006 г., стр. 1.

         (2)  Обяснителна бележка към Препоръка на Комисията относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, SEC(2007) 1483 окончателен.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II

         Кратък формуляр за уведомления относно проектомерки съгласно член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива)

      (Кратък формуляр за уведомяване)

         ВЪВЕДЕНИЕ

      В краткия формуляр за уведомяване е определена обобщената информация, която следва да бъде предоставена на Органа от националните регулаторни органи при уведомяване за проектомерки съгласно кратката процедура за уведомяване в съответствие с член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).
      Не е необходимо да се предоставя екземпляр от регулаторната проектомярка или към краткия формуляр за уведомяване да се прилага друг документ. Необходимо е обаче в краткия формуляр за уведомяване да се посочи препратката към интернет, чрез която може да има достъп до проектомярката.

                              1.

                              За един или няколко пазара, който/които е/са премахнат/и от препоръката за релевантните пазари или не са били включени в нея, е установено, че е/са конкурентен/ни или не отговаря/т на трите критерия

                  Моля, опишете накратко съдържанието на проектомярката, за която е уведомено. По-конкретно посочете въпросния релевантен пазар и причините, поради които смятате, че пазарът е ефективно конкурентен или трите критерия не са изпълнени:

                  Моля, посочете препратката за уведомяване по член 7 към проектомерките, за които по-рано е постъпило уведомление:

                  Съгласен ли е Националният орган за защита на конкуренцията с предложената проектомярка по отношение на анализа на релевантния пазар?

                  Да
                  
                  Ако отговорът е „не“, моля, посочете причините:

                  Не
                  

                  Препратка към проектомярката в интернет:

                  Забележки:

                              2.

                              Един или няколко пазара, за който/които в предишен преглед на пазара е установено, че е/са конкурентен/ни, все още е/са конкурентен/ни:

                  Моля, опишете накратко съдържанието на проектомярката, като посочите въпросния релевантен пазар.

                  Моля, посочете препратката за уведомяване по член 7 към проектомерките, за които по-рано е постъпило уведомление:

                  Има ри промени в: определението на пазара в сравнение с проектомерки, за които по-рано е постъпило уведомление?

                  Да
                  
                  Ако отговорът е „да“, моля, опишете накратко:

                  Не
                  

                  Съгласен ли е националният орган за защита на конкуренцията с предложената проектомярка по отношение на анализа на релевантния пазар?

                  Да
                  
                  Ако отговорът е „не“, моля, посочете причините:

                  Не
                  

                  Препратка към проектомярката в интернет:

                  Забележки:

                              3.

                              Промени в техническите данни за наложена по-рано регулаторна мярка.

                  Моля, представете накратко промените в корективните мерки, за които е уведомено, като посочите въпросния релевантен пазар.

                  Моля, обосновете своето заключение, че мярката се състои от промяна на техническите данни на корективната мярка и не променя естеството или общия обхват на корективната мярка:

                  Моля, посочете препратката за уведомяване по член 7 към проектомерките, за които по-рано е постъпило уведомление:

                  Препратка към проектомярката в интернет:

                  Забележки:

                              4.

                              Налагане върху други оператори на корективни мерки, които вече са анализирани и за които е постъпило уведомление във връзка с други предприятия, които са сходни по отношение на своята потребителска база или общ обем на продажбите на телекомуникационните пазари, без да се променят принципите, приложени от НРО в предишното уведомление.

                  Моля, представете накратко съдържанието на проектомярката, като посочите въпросния релевантен пазар.

                  Моля, посочете препратката за уведомяване по член 7 към проектомерките, за които по-рано е постъпило уведомление:

                  Моля, посочете операторите, на които тази проектомярка налага задължения:

                  Съгласен ли е националният орган за защита на конкуренцията с предложената проектомярка по отношение на анализа на релевантния пазар?

                  Да
                  
                  Ако отговорът е „не“, моля, посочете причините:

                  Не
                  

                  Препратка към проектомярката в интернет:

                  Забележки:


				|

		52012DC0312

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Финландия за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Финландия за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0312 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Финландия за
2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Финландия
за периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)(1)   На 26 март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и растеж
— стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив растеж
и
конкурентоспособност.

(2)(2)   На 13 юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
по заетостта
на държавите
членки[5],
като заедно
двата акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)(3)   На 12 юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Финландия за
2011 г. и даде
своето
становище
относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Финландия
за периода 2011—2014
г.
(4)(4)   На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент (EС)
1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
Финландия ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се извърши
задълбочен
преглед.
(5)(5)   На 2 март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.

(6)(6)   На 2 март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за конвергенция
и в
националните
им програми за
реформи.
(7)(7)   На 19 април
2012 г.
Финландия
представи
своята програма
за
стабилност, обхващаща
периода 2012—2015 г., и
националната
си програма
за реформи за
2012 г. Двете
програми бяха
оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях. В
задълбочен
преглед по
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 Комисията
оцени също
дали
Финландия е
засегната от
макроикономически
дисбаланси. В
своя
задълбочен
преглед[7]
Комисията
стигна до
заключението,
че във Финландия
съществуват
дисбаланси,
които обаче
не са
прекомерни.
(8)(8)               Въз
основа на
извършената
в
съответствие
с член 5,
параграф 1 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози в
програмата
изглежда
реалистичен
за периода
2012—2013 г., а очакваният
в програмата
ръст на БВП отговаря
на
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г.
Прогнозите
са
реалистични
и за 2014 г. и 2015 г.,
като те
предвиждат
ръст на БВП
значително
по-нисък
отпреди
кризата и
по-нисък в
сравнение с
годините на
възстановяване
2010—2011 г.
Основата
бюджетна цел
в програмата
за
стабилност
на Финландия
е намаляване
на дефицита
на централния
държавен
бюджет чрез
ограничаване
на разходите
и
увеличаване
на приходите.
Тъй като
централният
държавен
бюджет е
основен
източник на
общия
бюджетен
дефицит, подобряването
на неговата
позиция ще
допринесе за
балансиране
на
консолидирания
държавен
бюджет.
Средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) за излишък
от 0,5 % от БВП в
структурно
изражение е подходящо
отражение на
изискванията
на Пакта за
растеж и
стабилност.
Въз основа на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно
салдо[8]
Финландия
постигна СБЦ
през 2011 г., но
леко ще се
отклони от
нея в периода
2012—2015 г. Темпът
на нарастване
на
държавните
разходи, като
се отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, е
в
съответствие
с целевия
показател за
разходите,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж, през
всички години
с изключение
на 2015 г.
Програмата
има за цел
постигането
на баланс на
консолидирания
държавен
бюджет до 2015 г.
и
постигането на
излишъци от 2016
г. нататък.
Съотношението
на дълга към
БВП е доста
по-ниско от 60 %
от БВП и
съгласно
програмата
се очаква
равнището на
дълга да
достигне
своя връх през
2014 г. от близо 52 %
от БВП и след
това да започне
на намалява.
В публичните
финанси на Финландия
все още е
налице значителна
липса на
устойчивост,
което се дължи
преди всичко
на бързо
влошаващия
се коефициент
на
зависимост
поради
застаряване
на
населението.
Устойчивостта
на публичните
финанси
трябва
непрекъснато
да се следи, а
мерките да
бъдат
съответно
коригирани.
Бюджетната
рамка на
Финландия е
обвързана с
многогодишни
разходни
тавани, но
понастоящем
те не се
отнасят за
общинския
сектор.
(9)(9)   През
последното
десетилетие
производителността
в сектора на
публичните
услуги спадна.
Финландските
власти вече
предприеха
редица реформи
за решаване
на проблема,
но тези реформи
се
осъществяват
бавно,
особено на местно
ниво на
управление.
Освен това
понастоящем
са в ход
реформа на
всички
общини в страната
и програма за
производителност
на равнище на
централното
управление.
Могат да се
постигнат
допълнително
подобряване
на
производителността
и икономии на
разходи чрез
насърчаване
на по-голяма
конкуренция
в защитените
сектори на
частните и
публичните
услуги чрез
допълнително
дерегулиране
на стоковия и
трудовия
пазар.
(10)(10)           През
изминалата
година
финландското
правителство
въведе нови
мерки за
намаляване
на младежката
и
дългосрочната
безработица.
Те включваха
пилотна
програма за
намаляване
на дългосрочната
безработица
и
въвеждането
на социална
гаранция за
младите хора.
Въведените
мерки са амбициозни
и подходящи,
но сега
трябва да бъдат
осъществени
с ясен фокус
върху повишаването
на равнището
на уменията и
положението
на целевите
групи на
пазара на
труда. С
оглед на
демографските
промени
увеличаването
на равнището
на заетост
сред по-възрастните
работници е
важно за
осигуряването
на устойчиви
публични
финанси и за
задоволяване
на търсенето
на работна
ръка в
бъдеще. Нарастването
на
очакваната
продължителност
на живота бе
по-бързо от
очакваното
по време на
пенсионната
реформа през
2005 г. и следователно
с времето
настоящата
законово установена
пенсионна
възраст може
да се окаже
твърде ниска.
В своята
програма
правителството
се ангажира
да увеличи
действителната
възраст за
пенсиониране
на 62,4 години до
2025 г. През март 2012
г. социалните
партньори се
споразумяха
по няколко
мерки за
удължаване
на работната
кариера. Правителството
се ангажира
да извърши
пенсионна
реформа не
по-късно от 1
януари 2017 г.
Сега усилията
трябва да
бъдат насочени
към
осъществяване
на
договорените
действия в
краткосрочен
план.
(11)(11)           Регулаторните
бариери в
сектора на
услугите във
Финландия са
все още
ограничителни,
а пазарната
концентрация
е висока не
само в
търговията
на дребно, но
и в сектори
на производството.
В сектора на
търговия на
дребно с
хранителни
стоки
Финландия
има
най-висока
степен на
пазарна
концентрация,
а цените на
храните са
сред
най-високите
в Европа.
Глобите съгласно
конкурентното
право във
Финландия са
традиционно
ниски, от
което
възникват въпроси
за техния
възпиращ
ефект. В
областта на
политиката
на
конкуренция
бе наблюдавано
известно
развитие,
като
например нов национален
закон за
конкуренцията
и нов закон
за планиране
на
земеползването
и строителството.
Освен това
правителството
е решено да
даде ход на
нова
програма за
насърчаване на
конкуренцията.
Тя следва да
се постави на
дневен ред
без забавяне,
за да се
укрепи допълнително
рамката за
конкуренция
на пазарите
за стоки и
услуги.
(12)(12)           Ръстът
на
производителността
във Финландия
е в стагнация,
а през
последните
години
финландските
фирми
износители
са загубили
пазарен дял на
чуждестранните
пазари.
Разходите за
труд за
единица
продукция са
се увеличили,
макар и не в
производствения
сектор. Някои
от господстващите
понастоящем
сектори, особено
електронният
сектор и
секторът на
производство
на хартия,
изглежда са
достигнали
предела на
своя растеж и
като цяло
делът на производството
в БВП
намалява.
Финландия
изнася
междинни
продукти и
капиталови
стоки предимно
към зрели
икономики с
бавен растеж,
като нейните
стоки са с
ограничено
присъствие в
развиващите
се икономики.
Необходима е по-голяма
диверсификация
на
финландската
икономика
както по
отношение на
предприятията,
така и по
отношение на
износните пазари,
за да се
появят
многобройни
силни износители
в бъдеще.
Въпреки
силната в
миналото
позиция на
финландските
НИРД и
иновации, без
значително
увеличаване
на броя на
новаторските
предприятия
с бърз темп
на растеж има
опасност
Финландия да
загуби
своята водеща
в ЕС позиция
в областта на
иновациите.
За това е
нужно да се
улеснят
иновациите,
да се даде
възможност
за преход от
НИРД към
продаваеми
продукти и да
се окуражи
проникването
на експортни
пазари с
висок темп на
растеж. В
краткосрочен
план също
така ще бъде
от ключово
значение да
се използва и
разпространява
натрупаното
и в други
сектори във Финландия
значително
ноу-хау,
включително
в публичния
сектор. По
отношение на
ръста на
заплатите
тристранното
споразумение
за
определяне
на заплатите
от 2011 г. дава
възможност
за скромен
ръст през 2012 г. и
2013 г., което
следва да
подобри
относителната
позиция на
Финландия по
отношение на
основните ѝ
търговски
партньори.
(13)(13)            Финландия
пое редица
ангажименти
по пакта
„Евро плюс“.
Тези
ангажименти,
представени
през 2011 г., се
отнасят до
подобряване
на конкурентоспособността,
равнището на
заетост и
устойчивостта
на
публичните
финанси,
засилване на
финансовата
стабилност и
осигуряване на
данъчна
координация.
Комисията
оцени изпълнението
на
ангажиментите
по пакта „Евро
плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са
взети предвид
в
препоръките.
(14)(14)           В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Финландия. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика във
Финландия, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС към
бъдещите
решения на
държавите
членки. Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―5
по-долу.
(15)(15)           С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Финландия,
като
становището[9] му е
изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(16)     С
оглед на
резултатите
от
направения
от Комисията
задълбочен
преглед и
тази оценка Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на
Финландия за
2012 г. и нейната
програма за
стабилност.
Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент
(ЕО) № 1176/2011 са
изразени
по-специално
в препоръка 5
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Финландия
да
предприеме
следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
запази
стабилна
бюджетна
позиция през
2012 г. и след
това като
коригира
всяко
отклонение
от средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ), която
гарантира дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси. За
тази цел да
укрепи и
стриктно да
прилага
бюджетната
стратегия,
подкрепена
от
достатъчно
конкретни
мерки, за 2013 г. и
след това,
включително
постигане на
целевия показател
за разходи.
Да продължи
да извършва
годишни
оценки на
недостига на
устойчивост
на
публичните
финанси,
свързан със застаряването
на
населението,
и да коригира
публичните
приходи и
разходи в
съответствие
с дългосрочните
цели и
потребности.
Да интегрира
по-добре
сектора на
местното
управление в
системата на
многогодишни
разходни
тавани.
2.           Да
предприеме
по-нататъшни
мерки, за да
се постигне
повишаване
на
производителността
и икономии на
разходите в
предоставянето
на публични
услуги,
включително
структурни
промени и
териториални
административни
реформи,
повишаващи
ефективността,
също така за
да се
отговори на
предизвикателствата,
възникващи
от
застаряването
на
населението.
3.           Да
изпълни
текущите
мерки за
подобряване
на
положението
на пазара на
труда на младите
хора и на
дългосрочно
безработните
лица, с
особен
акцент върху
развитието на
умения. Да
предприеме
по-нататъшни
стъпки за
насърчаване
на заетостта
сред по-възрастните
работници,
включително
чрез намаляване
на
възможностите
за
преждевременно
напускане на
пазара на
труда. Да
предприеме
мерки за
увеличаване
на законово
установената
пенсионна
възраст в
съответствие
с увеличената
продължителност
на живота.
4.           Да
продължи да
укрепва
конкуренцията
на пазарите
на стоки и
услуги,
особено в
сектора за
търговията
на дребно,
чрез
ефективно
прилагане на новия
закон за
конкуренцията
и новата програма
за
насърчаване
на честната
конкуренция.
Да продължи
по-нататъшното
въвеждане на
конкурентни
процедури за
общинските поръчки
за услуги и
да осигури
гаранции за
неутралност
на
конкуренцията
между
частните и публичните
предприятия.
Да
предприеме
по-нататъшни
стъпки, за да
гарантира
достатъчен
възпиращ
ефект на
глобите по
конкурентното
право.
5.           С цел
да се засили
растежът на
производителността
и външната
конкурентоспособност,
да продължи
усилията за
разнообразяване
на
стопанската
структура,
по-специално
чрез
ускоряване
на
въвеждането
на планираните
мерки за
разширяване
на базата от
иновации,
като
същевременно
продължи да
търси съответствие
между
заплатите и
производителността.
Съставено
в Брюксел на
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2012) 312 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 и P7_TA(2012) 0047.
[5]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от
26 април 2012 г.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012)154 final
[8]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методика.
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка на европейската централна банка от 3 април 2009 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на De Nederlandsche Bank (ЕЦБ/2009/8)

text:
               22.4.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

   от 3 април 2009 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на De Nederlandsche Bank

   (ЕЦБ/2009/8)
   2009/C 93/01
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               На 12 юли 2005 г.Josephus Andreas Nijhuis, регистриран счетоводител и председател на борда на PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. („PWC“), който действа в личното си качество, бе назначен за външен одитор на De Nederlandsche Bank („DNB“) от финансовата 2005 година за неопределен период.

               (3)

                  Josephus Andreas Nijhuis подаде оставка в PWC считано от 1 октомври 2008 г. Поради това е необходимо да се назначат нови одитори на DNB.

               (4)

                  DNB желае да избере PWC за свой външен одитор за финансовите години от 2008 до 2011,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се назначаването на PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. за външен одитор на De Nederlandsche Bank за финансовите години от 2008 до 2011r.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 3 април 2009 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2011 година относно Националната програма за реформи на Белгия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Белгия за периода 2011—2014 г.

text:
               15.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 209/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2011 година
   относно Националната програма за реформи на Белгия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Белгия за периода 2011—2014 г.
   2011/C 209/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическата политика (1) и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиката на държавите-членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики по заетостта.

               (3)

               На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката съгласно стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Европейският съвет поиска от държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в техните програми за стабилност или в програмите за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (5)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или в програмите им за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (6)

               На 15 април 2011 г. Белгия представи актуализираната си програма за стабилност за 2011 г., обхващаща периода 2011—2014 г., и националната си програма за реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (7)

               Белгия отбеляза силен растеж на БВП в десетилетието преди 2008 г. — около 2,3 % годишно. Последствията от световната икономическа рецесия бяха почувствани истински през 2009 г. и БВП на Белгия се сви с 2,8 %. Отражението на рецесията върху заетостта бе сравнително ограничено. Временният спад в отработените часове и спадът в почасовата производителност на труда подействаха като буфер. След спад от 0,4 % през 2009 г. заетостта се повиши отново през 2010 г. Безработицата обаче нарасна от 7 % преди рецесията до 8,3 % през 2010 г. Благодарение на благоприятния обрат в световната търговия възстановяването през 2010 г. надмина очакванията и БВП нарасна с 2,2 %. Въздействието на автоматичните стабилизатори и на дискреционните мерки в отговор на кризата доведе до нарастване на дефицита по консолидирания държавен бюджет — от 1,3 % през 2008 г. на 5,9 % от БВП през 2009 г.

               (8)

               Въз основа на оценката на актуализираната програма за стабилност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози на програмата за стабилност изглежда реалистичен. Макар и основан на слабо занижени очаквания за растежа през 2011 г., той съответства като цяло на последната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2011 г. След по-ниския от очакваното дефицит от 4,1 % през 2010 г. целта на бюджетната стратегия, заложена в програмата за стабилност, е той допълнително да се намали до 3,6 % през 2011 г. и под референтната стойност от 3 % до 2012 г. — определеният от Съвета срок за коригиране на прекомерния дефицит. Планираното за 2011 г. намаляване на дефицита изглежда достижимо предвид сравнително предпазливите икономически прогнози. Същевременно фискалната консолидация изглежда ще е под препоръчаното от Съвета ниво на средногодишна консолидация от 0,75 % от БВП, по-специално през 2011 г. и 2012 г., когато ще възлиза съответно едва на 0,4 % и 0,3 % от БВП в структурно изражение. Освен това целите относно дефицита за 2012 г. и последващите години не са подкрепени от конкретни коригиращи мерки. И накрая, средносрочната цел за структурен излишък в размер на 0,5 % от БВП не се очаква да бъде постигната в рамките на програмата за стабилност за периода 2011—2014 г.

               (9)

               Предвид надминатите очаквания през 2010 г., би било уместно да се планира по-амбициозно намаляване на дефицита през 2011 г. и ускоряване на планираното приближаване до прага от 3 % от БВП. Освен това липсата на допълнителни мерки за консолидация ще попречи да се прекрати прекомерният дефицит до 2012 г. и да се отбележи допълнителен напредък към средносрочната цел. Данъчната тежест в Белгия е вече много висока, особено върху трудовите доходи и следователно мерките за консолидация ще са насочени главно към ограничаване на разходите.

               (10)

               Икономическата и финансова криза преобърна предишната дългосрочна тенденция на намаляване на държавния дълг. Съотношението на дълга, следвало низходяща тенденция след 1993 г. (когато отбелязва най-високо равнище — 134 % от БВП, последвано от непрестанен спад до 84 % от БВП през 2007 г.), се е увеличило отново от 2008 г. насам и в края на 2010 г. е на ниво от 96,8 % от БВП. Високото равнище на публичен дълг остава основно предизвикателство, в частност заради застаряването на населението, чието дългосрочно въздействие върху бюджета е по-високо от средното за ЕС, вследствие главно на относително силното нарастване на разходите за пенсии, което ще окажа допълнителен натиск върху публичните финанси. В програмата за стабилност властите наблягат на тристранна стратегия за ограничаване на прогнозното значително увеличение в разходите, свързани със застаряването на населението (чрез намаляване на равнището на публичиния дълг, увеличаване на процентите на заетост и участие и осигуряване на силна и основана на солидарността система за социална сигурност). Осигуряването на достатъчно първични излишъци в средносрочен план и по-нататъшното реформиране на белгийската система за социална сигурност, по-специално на пенсионната система, би подобрило дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Съгласно последната оценка на Комисията, рисковете по отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси са високи.

               (11)

               Сериозно предизвикателство пред Белгия ще е гарантирането на стабилен и добре функциониращ финансов сектор, способен да реши нуждите от финансиране на реалната икономика. Последните две години на финансова криза се отразиха особено неблагоприятно на белгийския финансов сектор, което доведе до намаляване в балансовите отчети, значителни държавни субсидии и изменение в банковия надзор. Финансовото състояние на банковия сектор остава нестабилно. Освен това в Белгия банковият сектор е с висока концентрация и заема относително голям дял в сравнение с размера на икономиката.

               (12)

               Законът от 1996 г. за „насърчаване на заетостта и относно предпазни мерки в защита на конкурентоспособността“ посочва, че възнагражденията в Белгия следват промените във възнагражденията в трите съседни държави (Франция, Германия, Нидерландия), с което се запазва контрол над разходите за труд. Същевременно, в периода 2005—2010 г., въпросният закон не успява да предотврати по-бързото нарастване на възнагражденията в Белгия, отколкото в трите съседни страни, при по-нисък ръст на производителността. Вследствие на това, разходите за труд на единица продукция са нараснали по-бързо в Белгия в сравнение със съседните ѝ държави и със средната стойност за еврозоната. Това е особено проблематично, тъй като Белгия е специализирана в стоки, за чието производство се използват сравнително прости технологии, и е изправена пред ожесточената конкуренция на страни с по-ниски разходи. Макар и режимът на възнагражденията да осигурява рамка за договарянето им, той може да бъде подобрен чрез отчитане на разликите в растежа на производителността и чрез осигуряване на по-ефективна система за въвеждане на последващи корекции, в случай че не се достигат заложените цели.

               (13)

               В някои отношения пазарът на труда се характеризира със сериозна скованост, която не осигурява стимули за започване на работа, а именно: неограничени във времето обезщетения при безработица, високи пределни ефективни данъчни ставки и висока данъчна тежест (особено при ниско платените работници), и комбинацията между прекратяване на социалните помощи и високо данъчно облагане при започване на работа. Освен това редица възможности мотивират възрастните работници да напускат пазара на труда преди законово определената пенсионна възраст от 65 години. По-нататъшната реформа на активните политики по заетостта и тяхното разширяване, така че да обхващат навършилите 50-годишна възраст, ще допринесе за повишаване на общото равнище на заетост и за подобряване на стимулите за търсене на работа. Освен това, по-нататъшни намаления на обезщетенията за безработица и на тяхната продължителност биха мотивирали допълнително по-младите работници да участват в пазара на труда. Въвеждането на по-строги критерии за ползване правото на ранно пенсиониране ще стимулира по-възрастните работници да останат част от активната работна сила, а по-възрастните работници — останали без работа за определен период от време — да се върнат на пазара на труда. На последно място, равнището на заетост при гражданите на държави извън ЕС (40,9 %) е далеч по-ниско от средното за ЕС.

               (14)

               Общата данъчна тежест на трудовите доходи в Белгия е една от най-високите в ЕС и следователно намаляването ѝ ще спомогне упражняването на трудова дейност да стане по-привлекателно. Същевременно, като се има предвид предстоящата значителна фискална консолидация, това намаляване трябва да бъде компенсирано със съответно увеличение при данъците, които изкривяват растежа в по-малка степен, например върху потреблението или чрез пренасочване към екологосъобразни данъци. Белгия има много по-ниски имплицитни данъчни ставки върху енергопотреблението от съседите си. В съчетание с високата данъчна тежест върху труда Белгия има най-ниското съотношение между екологичните данъци и данъците върху трудовите доходи в целия ЕС. Това е допринесло за затвърждаване наличието на висока безработица редом с относително високо енергопотребление, което влошава перспективите за постигане на целите за заетост и за енергийна ефективност.

               (15)

               Цените на много стоки и услуги са по принцип по-високи, отколкото в други държави-членки, което е отражение на слаб конкурентен натиск — особено при търговията на дребно и мрежовите отрасли — и недостатъчен надзор. При търговията на дребно са налице сериозни пречки пред навлизането на пазара и упражняването на дейност. По-специално, препятстващи на конкуренцията правила все още ограничават работното време, защитават заварените участници на пазара срещу навлизането на нови участници и възпрепятстват разпространението на нови бизнес модели и технологии. Често срещан проблем пред конкуренцията в мрежовите отрасли в Белгия е силната позиция на заварените участници и високите изисквания за навлизане на пазара в сравнение с други държави-членки, което означава, че някои бивши монополисти в тези отрасли все още могат да осъществяват по-големи печалби, определяйки цени, по-високи отколкото един конкурентен пазар би позволил.

               (16)

               Белгийските власти поеха редица ангажименти, свързани с пакта „Евро плюс“. Те се отнасят до четири области на пакта. Ангажиментите са насочени главно към въвеждането на мерки за намаляване на дефицита, контрол върху цените на енергията и насърчаване на конкуренцията, контрол върху повишаването на реалните заплати, въвеждане на надзорна рамка за наблюдение на финансовия сектор и увеличаване на реалната пенсионна възраст. Не е налице обаче информация нито за мерките, които ще бъдат взети за постигане на поставената цел от фискална гледна точка, нито за това как да се упражнява контрол върху ръста на реалните заплати или цените на енергията. По отношение на схемите за ранно пенсиониране няма яснота дали и кога ще бъде преразгледан „Пакта на поколенията“ и до какви конкретни мерки ще доведе това. Поетите ангажименти бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.

               (17)

               Комисията направи оценка на Програмата за стабилност и на Националната програма за реформи, включително на ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Тя взе предвид доколко те са уместни за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Белгия и дали са съобразени с правилата и насоките на ЕС, предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на държавите-членки. В тази връзка Комисията е на мнение, че едно по-амбициозно намаляване на дефицита през 2011 г. изглежда възможно и че е необходимо да се уточнят по-нататъшните мерки за консолидация от 2012 г. включително. С оглед подобряване на дългосрочната устойчивост на публичните финанси са необходими по-нататъшни реформи в пенсионната система. Нужни са и допълнителни мерки за укрепване на конкурентоспособността, подпомагане на търсещите работа и прехвърляне на данъчна тежест от пазара на труда към потреблението и енергетиката, както и за разкриване на повече възможности за инвестиции и растеж при услугите и мрежовите отрасли.

               (18)

               В контекста на настоящата оценка и предвид Препоръка на Съвета от 2 декември 2009 г. по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз Съветът разгледа актуализираната Програма за стабилност на Белгия за 2011 г., като становището му (3) е изразено по-специално в препоръки 1 и 2 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Белгия да предприеме следните действия през периода 2011—2012 г.:

               1.

               Да използва настоящото икономическо възстановяване с цел по-бързото коригиране на прекомерния дефицит. За тази цел да бъдат приети необходимите специфични мерки — главно в разходната част и своевременно преди изготвянето на бюджета за 2012 г. — за постигане на средно годишно фискално усилие в съответствие с препоръките по отношение на процедурата при прекомерен дефицит, като доведе до понижение на високия размер на публичния дълг. Това би трябвало да сведе бюджетния дефицит далеч под референтната стойност от 3 % от БВП най-късно до 2012 г. Да осигури напредък към постигането на средносрочната цел с най-малко 0,5 % от БВП годишно.

               2.

               Да предприеме стъпки за подобряване на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. В рамките на тристранната стратегия на ЕС основно внимание следва да се отдели на ограничаване на разходите, свързани със застаряването на населението, особено чрез предотвратяване на ранното напускане на трудовия пазар, с цел значително увеличаване на действителната пенсионна възраст. Би могло да се предвидят мерки, като обвързването на законовата пенсионна възраст с продължителността на живота.

               3.

               Да потърси решение на структурните слабости във финансовия сектор, по-специално чрез довършване преструктурирането на банките, които се нуждаят от адекватно финансиран и жизнеспособен бизнес модел.

               4.

               Да предприеме стъпки за реформа, след консултации със социалните партньори и в съответствие с националната практика, на системата за договаряне и индексиране на заплатите, за да се гарантира, че техният ръст отразява по-добре промените в производителността на труда и в конкурентоспособността.

               5.

               Да подобри участието на пазара на труда чрез намаляване на високата данъчна и социалноосигурителна тежест за нископлатените работници, без това да се отразява на бюджета, и чрез въвеждане на система, в която обезщетенията за безработица прогресивно намаляват през периода на безработица. Да предприеме стъпки за прехвърляне на данъчната тежест от пазара на труда към потреблението и съобразяване на данъчната система с околната среда. Да подобри ефективността на активните политики по заетостта чрез целенасочени мерки спрямо по-възрастните работници и уязвимите групи.

               6.

               Да въведе мерки за засилване на конкуренцията при търговията на дребно, като улесни навлизането на пазара и намали ограниченията пред упражняването на дейност; да въведе мерки за засилване на конкуренцията на пазарите на газ и електроенергия чрез допълнително подобряване ефективността на отрасловия регулаторен орган и на органите за защита на конкуренцията.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г. относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 138, 26.5.2011 г., стр. 56).

      (3)  Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97.