Важна правна забележка

|

52009PC0572

Препоръка за Решение на Съвета относно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с Република Сан Марино  /* COM/2009/0572 окончателен - CNB 2009/0159 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 16.10.2009COM(2009) 572 окончателен2009/0159 (CNB)Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с Република Сан МариноОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМПаричните споразумения бяха сключени между Европейската общност и Монако, Сан Марино и Ватикана с оглед на това да се даде правен израз на ангажиментите, които съществуваха между тези държави от една страна, и Франция и Италия, от друга страна, преди въвеждането на еврото.Десет години след като еврото замени националните валути на Италия и Франция, използвани от Монако, Сан Марино и Ватикана, Съветът прикани Комисията да преразгледа функционирането на паричните споразумения[1]. Резултатите от оценката бяха приети в Съобщение на Комисията относно функционирането на Паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана[2]. Комисията направи извода, че Паричните споразумения не могат да останат в сегашният си вид с оглед на подсигуряването на по-последователен подход в отношенията между Общността и държавите, с които са сключени парични споразумения. Настоящата проектопрепоръка за Решение на Съвета очертава позицията, която ще бъде взета от Общността при предоговарянето на Споразумението с Република Сан Марино.Комисията предлага да бъдат предоговорени и изменени следните разпоредби:-  Транспониране на съответното законодателство на ЕОЗадълженията на Монако, Сан Марино и Ватикана, произтичащи от съответните им Парични споразумения с Общността, са много неравностойни.Паричното споразумение с Княжество Монако включва най-много задължения. За разлика от Споразумението с Монако Споразуменията с Ватикана и Сан Марино не водят до някакви конкретни задължения за транспониране на законодателството на ЕС в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране и начините за сътрудничество с Общността в тази област. С оглед на създаването на равнопоставени условия и подсигуряването на подходяща защита на банкнотите и монетите на еврото срещу фалшифициране Сан Марино, заедно с Ватикана, ще прилага съответното законодателство на Общността.Финансовите институции, които извършват своята дейност в държави, подписали Парични споразумения, могат да имат достъп до междубанков сетълмент и плащания и до системата за сетълмент на ценни книжа в Европейския съюз. Княжество Монако реално използва тази възможност и за тази цел то трябва да прилага съответното финансово и банково законодателство на Общността. Като се има предвид размерът на банковия сектор на Сан Марино и тясното му взаимодействие с банки, работещи в еврозоната (т.е. финансовите институции на Сан Марино имат достъп до платежните системи чрез италианските банки), Република Сан Марино следва също така да хармонизира своето законодателство в областта на банковото дело и финансите с приложимото в Общността . Поради обема на законодателството на Общността и ограничения административен капацитет на Сан Марино, на Сан Марино следва да бъде предоставен преходен период от 5 години.-  Последващи механизми за контролЗа разлика от процедурата, предвидена в Споразумението с Монако, в Споразуменията, подписани със Сан Марино и Ватикана, не бяха включени разпоредби за последващи процедури за контрол. При липсата на редовно официално последващо проследяване Сан Марино и Ватиканът не докладват редовно за прилагането на Споразуменията и не са информирани по подходящия начин за законодателните промени в области, обхванати от Споразуменията. Следователно Комисията предлага създаването на два нови съвместни комитета — за Република Сан Марино и за Ватикана, подобни на съществуващия за Княжество Монако.Съвместният комитет със Сан Марино ще се състои от представители на Сан Марино, на Република Италия, на Европейската комисия и на Европейската централна банка. Комитетът също така ще отговаря и за улесняването на прилагането на Споразумението и за обсъждането на възможни изменения на списъка със законодателство на Общността, което ще се прилага от Сан Марино. Освен това той ще има правомощия за вземане на решения по отношение на ограничен брой въпроси, възложени му от Паричното споразумение (напр. одобряване на промяна на монетния двор, изсичащ монетите на Сан Марино).-  Таван за изсичането на евромонетиПо исторически причини таваните за максимално годишно изсичане на монети за Монако, Сан Марино и Ватикана бяха определени по два на различни начина (Монако в момента има правото да изсича максимум 1/500 от монетите, изсичани във Франция, а Сан Марино и Ватикана имат фиксирани квоти), което води до много различни резултати.С оглед на осигуряването на равнопоставено третиране на всички държави с Парични споразумения, Комисията предлага въвеждането на нов единен метод за изчисляване на таваните за изсичане на евромонети (ще бъде използван също и във всички бъдещи Споразумения).Новите тавани ще се състоят от фиксирана и променлива част:1.  Фиксираната част следва да подсигурява търсенето от страна на колекционерите на монети. Съгласно общи оценки общата стойност от около 2 100 000 евро следва да бъде достатъчна, за да обхване търсенето на колекционерския пазар[3].2.  Променливата част ще се основава, в случая на Сан Марино, на средното количество монети на човек от населението, изсечени в Италия. Средният брой на монетите на човек от населението в Италия в година (n-1) ще бъде умножен по броя на жителите на Сан Марино.3.  Правила за изсичането на евромонетиДействащите Парични споразумения запазват правото на монетния двор на Италия за изсичане на евромонети на Сан Марино и Ватикана. Правилото е въведено по исторически причини в момент, в който еврото още не беше влязло в парично обращание и почти всички държави от еврозоната изсичаха монети само за своите нужди. Сега ситуацията се е променила, като редица държави от еврозоната в момента секат монетите си в друга държава-членка на еврозоната.Ето защо Комисията предлага да бъде предоставена възможност на Сан Марино и Ватикана да поръчват евромонетите си в други монетни дворове в ЕС, които имат опит в изсичането на евромонети . Промяната на монетния двор обаче трябва да бъде одобрена от Съвместния комитет.-  Избор на юрисдикцияНастоящите Парични споразумения не дават на Общността каквито и да било лостове в случай, че държавите, подписали Парични споразумения, не изпълняват своите задължения (напр. не транспонират навреме съответното законодателство на Общността), освен крайната и следователно нежелателна възможност за едностранно оттегляне от Споразумението Следователно Комисията предлага Съдът на Европейските общности да бъде избран за отговорен орган при разрешаването на спорове , които могат да възникнат в резултат на прилагането на Паричните споразумения.2009/0159 (CNB)Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с Република Сан МариноСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 111.3 от него,като взе предвид препоръката на Комисията[4],като взе предвид становището на Европейската централна банка[5],като има предвид, че:4.  Комисията има компетенции по парични и валутни въпроси от датата на въвеждането на еврото;5.  Съветът определя необходимите стъпки за водене на преговори и сключване на споразумения по въпросите на паричния или валутен режим;6.  От името на Общността на 29 ноември 2000 г. Италианската република подписа парично споразумение с Република Сан Марино;7.  На 10 февруари 2009 г. Съветът направи заключението, че Комисията следва да преразгледа функционирането на съществуващите споразумения и да обмисли възможността за повишаване на таваните за изсичане на монети;8.  В своето Съобщение относно функционирането на паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана[6] Комисията направи извода, че паричното споразумение със Сан Марино не може да остане в сегашния си вид с оглед на подсигуряването на по-последователен подход в отношенията между Общността и държавите, с които са сключени парични споразумения;9.  Паричното споразумение със Сан Марино следователно трябва да бъде предоговорено колкото се може по-скоро, така че новият режим да влезе в сила от 1 януари 2010 г. заедно с новите правила относно начините за въвеждането на евромонети, изложени в Препоръка на Комисията от 19 декември 2008 г. относно общите насоки за националната страна и за изсичането на монети за пускане в обращение, одобрени от Съвета в неговите заключения от 10 февруари 2009 г.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Италианската република следва да уведоми Република Сан Марино относно необходимостта от изменение на съществуващото Парично споразумение между Италианската република, действаща от името на Европейската общност, и Република Сан Марино, възможно най-рано, както и да предложи предоговаряне на съответните разпоредби на Споразумението.Член 2Общността се стреми към следните промени при предоговарянето на Споразумението с Република Сан Марино:а) Споразумението се сключва между Общността и Сан Марино. Текстът на споразумението ще бъде кодифициран текст на действащото в момента споразумение, включващ измененията.б) Република Сан Марино ще предприеме действия за приемането на всички подходящи мерки чрез пряко транспониране или възможни еквивалентни действия:-  за прилагането на цялото необходимо финансово и банково законодателство на Общността, по-специално законодателството, свързано с дейността и надзора на засегнатите институции;-  за прилагането на цялото необходимо законодателство на Общността относно предотвратяването на прането на пари и на измами и фалшифицирането на парични и непарични разплащателни средства, на медали и отличителни знаци и на изискванията за статистическо отчитане.Република Сан Марино подсигурява, че цялото съответстващо финансово и банково законодателство на Общността се прилага на неговата територия преди 1 януари 2015 г. Споразумението съдържа приложение, което подробно представя сроковете за приемането на горепосочените мерки.в) Преразглежда се методът за определяне на тавана за изсичане на евромонети от Сан Марино. Новият таван се изчислява, като се използва метод, комбиниращ фиксирана част, която има за цел да предотврати прекомерните нумизматични спекулации с монети от Сан Марино, като се задоволява търсенето на колекционерския пазар, и променлива част, изчислявана като средното издаване на монети на човек от населението в Италия в годината n-1 се умножи по броя на жителите на Сан Марино.г) Ще бъде създаден Съвместен комитет, който ще наблюдава напредъка по прилагането на Споразумението. Той ще се състои от представители на Република Сан Марино, на Република Италия, на Комисията и на ЕЦБ. Той ще има възможността всяка година да преразглежда фиксираната част с оглед на отчитането на инфлацията и развитието на колекционерския пазар. Той приема решенията си с единодушие. Съвместният комитет приема правилник за работата си.д) Евромонетите на Република Сан Марино ще бъдат изсичани от Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Със съгласието на Съвместния комитет Република Сан Марино обаче ще има възможност да използва друг доставчик сред монетните дворове от ЕС, които изсичат евромонети. Количеството на монетите, изсичани от Република Сан Марино, се добавя към количеството на монетите, изсечени от държавата на монетния двор, с оглед на одобрението от ЕЦБ на общото количество изсечени монети.е) Съдът на Европейските общности се избира за отговорен орган при разрешаването на спорове, които могат да възникнат в резултат на прилагането на Споразумението.Ако Общността или Сан Марино смятат, че другата страна не е изпълнила задължение по Паричното споразумение, могат да повдигнат въпроса пред Съда. Решението на Съда ще бъде задължително за страните, които ще вземат необходимите мерки, за да се съобразят с решението в рамките на период, който ще бъде определен от Съда в неговото решение. В случай, че Общността или Сан Марино не успеят да вземат необходимите мерки, за да се съобразят с решението в рамките на периода, другата страна може незабавно да прекрати Споразумението.Член 3Преговорите с Република Сан Марино ще се водят от Италианската република и Комисията от името на Общността. Европейската централна банка участва пълноценно в преговорите в областта на нейните компетенции. Италианската република и Комисията представят проектоспоразумението на Икономическия и финансов комитет за становище.Член 4Съветът сключва споразумението.Адресати на настоящото решение са Италианската република и Комисията.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател [1] Заключения на Съвета относно „Общи насоки за националните страни и изсичането на евромонети, предназначени за обращение“, 2922-ро заседание на Съвета ЕКОФИН от 10 февруари 2009 г.[2] COM (2009)359 от 14 юли 2009 г.[3] Сан Марино например се насочи към изсичането на определени деноминации евромонети с известен успех: тези монети сега се използват по номинала стойност за сделки.[4] ОВ C […], […], стр. […].[5] ОВ C […], […], стр. […].[6] COM(2009)359


				|

		52013DC0351

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Белгия за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Белгия за периода 2012—2016 г. /* COM/2013/0351 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Белгия за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Белгия за
периода 2012—2016 г.

СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември относно
предотвратяването
и
коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места и —
Стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)       На
13 юли 2010 г., въз
основа на
предложения
на Комисията,
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно насоките
за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политиката
по заетостта.
(3)       На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
Еврозоната,
като се
използват
всички възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно
действията,
които да бъдат
предприети
на равнище
държави
членки, като
изразиха
пълната си
ангажираност
с постигането
на целите на
Стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На 6
юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Белгия за 2012 г.
и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Белгия за
периода 2011—2015 г.
(5)       На 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие третия
Годишен
обзор на растежа[6], с
което
постави
началото на
Европейски
семестър за 2013
г. за
координация
на
икономическите
политики. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
прие също на 28
ноември 2012 г.
Доклада за
механизма за предупреждение[7], в
който беше
посочено, че
Белгия е една
от държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)       На 14
март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчертава
необходимостта
от
провеждане на
диференцирана
и
благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на заеми
за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)       На 10
април 2013 г.
Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед[8] за
България,
извършен
съгласно
член 5 от Регламент
(ЕС) № 1176/2011
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси. Анализът
на Комисията
дава
основание да
се заключи,
че в Белгия
са налице
макроикономически
дисбаланси, на
които трябва
да се
извършва
мониторинг, и
за които са
необходими
политически
действия. По-специално,
макроикономическите
промени в
областта на
външната
конкурентоспособност
на стоките и
задлъжнялостта,
особено във
връзка с
последиците
от високото
равнище на
публичния
дълг за
реалната
икономика,
продължават
да заслужават
внимание.
(8)       На 29
април 2013 г.
Белгия
представи
своята програма
за
стабилност,
която
обхваща
периода 2012—2016 г.,
и
националната
си програма
за реформи за
2013 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)       Въз
основа на
оценката на
програмата
за стабилност
за 2013 г., в
съответствие
с Регламент (ЕО)
№ 1466/97 на Съвета,
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий в
основата на бюджетните
прогнози на
програмата
изглежда
реалистичен.
В сравнение с
прогнозата
от пролетта
на Комисията
от 2013 г., в която
се предвижда
растежът на
БВП да бъде
нулев през 2013 г.
и да се
увеличи с 1,2 %
през 2014 г., тя е
малко
по-оптимистична
(като прогнозата
е за 0,2 % и 1,5 %
растеж
съответно).
От 2010 г. насам
Белгия е
осъществила
мерки за
консолидация,
особено през
2012 г., а също
така през 2012 г.
въведе
структурни
реформи в
пенсионната
система,
системата за
обезщетения
при безработица
и
продуктовите
пазари.
Фискалната консолидация
обаче не е
била
достатъчна,
за да се
спази
препоръката
на Съвета от 2
декември 2009 г.
за
прекратяване
на
прекомерния
дефицит. Също
така, в
светлината
на рекапитализацията
на банковата
група Dexia, която
има отрицателно
въздействие
(в размер на 0,8 %
от БВП) върху
дефицита, и
по-лошите от
очакваните
икономически
развития през
втората
половина на
2012 г., крайният
срок за
корекция на
прекомерния
дефицит не бе
спазен. Тъй
като
корекцията
на
прекомерния
дефицит през
2012 г. не е
постигната,
сега дефицитът
се предвижда
да бъде
сведен под 3 %
от БВП през
2013 г. Целта на
бюджетната
стратегия,
заложена в
програмата, е
да се постигне
балансиран в
структурно
отношение
бюджет до 2015 г.
и да се
постигне
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) през
следващата
година. В програмата
бе променена
СБЦ от излишък
в размер на 0,50 %
от БВП до
такъв от 0,75 % от
БВП. Новата
СБЦ е в
съответствие
с изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Програмата
е съвместима
с новия краен
срок на ППД
през 2013 г., но
според
прогнозата
от пролетта
предпазният
марж срещу
превишаването
на
референтната
стойност в
Договора, е
малък, с
прогноза за
дефицита да
бъде 2,9 % от БВП
през 2013 г.
Планираният
годишен
напредък
относно СБЦ,
който се
предвижда да
бъде
постигнат
през 2016 г., е
по-висок от 0,5%
от БВП (в
структурно
изражение).
Не са били
определени
консолидационни
мерки за
периода след
2013 г. Според
информацията,
представена
в програмата,
темпът на
нарастване
на
държавните
разходи, с
изключени
дискреционни
мерки, се
очаква да допринесе
за годишната
структурна
корекция за
постигане на
СБЦ от 0,5 % от БВП
в периода 2014—2016 г.
Според
програмата
съотношението
на дълга към
БВП ще
нарасне до 100,0 %
от БВП през
2013 г. и ще намалява
постепенно
до 93.0 % от БВП
през 2016 г. От 2014 г.
до 2016 г. от
Белгия се
очаква да
бъде в преходен
период по
отношение на
спазването
на дълговия
критерий.
Според
плановете целевият
показател за
дълга ще бъде
постигнат в
края на
преходния
период. Въз
основа на
прогнозата
на Комисията
от пролетта
за 2013 г., в която
се предвижда
съотношението
на дълга към
БВП до
достигне 101,4 %
през 2013 г. и да
нарасне до 102,1 %
от БВП през 2014
г., ако не
настъпи
изменение в
политиката,
преходът към
правило за намаляване
на дълга няма
да бъде
спазен през 2014
г., което
показва, че
напредъкът
към СБЦ не е
достатъчен. В
програмата
не е обяснено
как планираната
корекция ще
бъде
споделена
между различните
нива на
управление,
като този проблем
бе също
упоменат в
специфичната
за страната
препоръка от
последната
година. В допълнение
към основана
на правила
многогодишна
рамка за
сектор
„Държавно
управление“,
е необходимо
да се
изработят и
съгласуват
изрично
формулирани
правила за
координация, за
да се
гарантират и
наложат още
по-стабилни,
автоматично
поемани
задължения
от страна на
регионите,
общностите и
местните власти,
за да се
постигнат
бюджетните
цели.
(10)     Белгия
е изправена
пред
значително
прогнозирано
увеличение
на разходите,
свързани със
застаряването
на
населението
(+ 2,0 процентни
пункта от
БВП), още в
периода 2010—2020 г.
период,
особено в
областта на
пенсиите и
дългосрочните
грижи.
Започнатата
реформа на
системата за
социално
осигуряване на
възрастните
хора следва
да има
положително
въздействие
върху
заетостта на
възрастните
хора. Въпреки
това
прогнозите
показват, че
Белгия ще
изостане от
целта за 2020 г., която
тя е
определила
за себе си в
тази област.
Предвид
мащаба на
предизвикателството,
ще бъдат
необходими
допълнителни
усилия, за да
се преодолее
разминаването
между действителната
и законово
определената
пенсионна
възраст.
Мерките за
обвързване
на законово
определената
пенсионна
възраст с
развитията в
очакваната
продължителност
на живота ще
позволят да
се запази
устойчивостта
на
пенсионната
система в
дългосрочен
план.
Необходимостта
от постигане
на финансова
стабилност
ще трябва да
бъде
съобразена с
изискването
за
поддържане
на
адекватността
на схемите за
социално
осигуряване
на възрастните
хора. При
дългосрочните
грижи, подобрената
икономическа
ефективност
на публичните
разходи за
услугите по
дългосрочни грижи
и мерките за
икономии на
разходите за
здравната
превенция и
рехабилитация,
както и за
създаването
на по-добри
условия за
независим живот,
следва да
бъдат
разгледани с
оглед на сравнително
високата
цена на
институционалните
грижи в
Белгия.
(11)     Загубата
на
конкурентоспособност
от Белгия в
дългосрочен
план се дължи
на няколко
фактора,
включително
на системата
за
определяне
на заплатите,
неправилното
функциониране
на пазарите за
суровини,
както и на
неразходните
фактори,
свързани с
капацитета
за иновации
на икономиката.
Нормирането
на заплатите
от 1996 г.,
предназначено
за
запазването
на конкурентоспособността
по отношение
на основните
търговски
партньори, не
винаги
изпълняваше
своята роля.
Досега
предприетите
спешни мерки
за
съобразяване
в по-голяма
степен на
еволюцията
на заплатите
с нивата на производителност
са стъпки в
правилната
посока, но не
са
достатъчни,
за да се
гарантира
дългосрочна
съвместимост
между
еволюциите
на заплатите
и
производителността.
Още са необходими
структурните
подобрения
на рамката за
договаряне
на заплатите
все: те
включват
автоматично
корекции, в
случай че
нормата на
заплащане не
е спазена,
или когато
увеличението
на
здравословния
индекс
надхвърля
увеличението
на заплатите
при
основните
търговски
партньори.
Системата за
договаряне
на заплатите
следва да
осигурява
еволюция на
заплатите,
която да
следва
динамиката
на производителността
на местно
равнище.
Белгия е специализирана
в междинни
продукти, за
които
международната
конкуренция
е много силна,
което прави
трудно да се
включат в крайната
цена
промените в
цените на
суровините.
Докато
силните
страни на
белгийската
система за
научни
изследвания
и иновации са
играли
смекчаваща
роля относно
проблема с разходната
конкурентоспособност,
НИРД за предприятията
продължава
да бъде много
концентрирана
и по-широкото
ѝ въвеждане
от предприятията
изостава.
Рамковите
условия за
ускоряване
на прехода
към основана
на знанието
икономика
следва да
бъде
подсилени,
като се съсредоточат
върху
предприемачеството,
като се
улеснява
фирмената
динамика и
формирането
на човешки
капитал.
(12)     Цените
за електроенергия,
газ и много
други стоки и
услуги са по-високи
в Белгия,
отколкото в
другите държави
членки, което
е отражение
на слаба конкуренция
и на
структурни
бариери.
Цените в сектора
на
търговията
на дребно
остават над
средните за
Еврозоната,
като
ограниченията
за
професионалните
услуги
възпрепятстват
разработването
на
иновационни
бизнес
модели и
ограничават
инвестициите.
Белгия
отбеляза
само ограничен
напредък по
отношение
подобряването
на
конкуренцията
в мрежовите
индустрии и
създаването
на силни и
независими регулатори
все още не е
напълно
завършено. Белгия
е с второто
най-ниско
ниво на
степента на
разпространение
на мобилния
широколентов
достъп в ЕС,
което до
голяма
степен се
дължи на регулаторни
и
координационни
проблеми по
отношение на
достъпността
на радиочестотния
спектър.
Въпреки че
високата
степен на
преминаване
на
потребителите
към нови доставчици
е намаляла,
господстващото
положение в
генерирането
на
традиционния
енергиен оператор,
конкуренцията
на пазара на
дребно за
електроенергия
и газ, както и
на пазара на
едро за
електроенергия,
продължава
да бъде
предизвикателство,
при високи
разходи за
дистрибуция,
диспропорционално
допринасящи за
нетните
ценови нива
за
индустриалните
потребители,
в сравнение
със
съседните страни.
Решението на
Белгия да
контролира
крайните
потребителски
цени на
дребно за електроенергията
и газа може
да
възпрепятства
инвестициите
в
производствени
мощности и
навлизането
на нови
участници на
пазара.
Лицензионните
условия в
пощенския
сектор все
още пораждат
опасения.
Вътрешният
железопътен
пътнически
транспорт не
е отворен за
конкуренция
и
пристанищното
трудово
законодателство
не е бил
модернизирано.
Предвид
значението
на всички
горепосочени
сектори за
конкурентоспособността,
тези мерки са
спешно необходими.
(13)     Белгийската
данъчна
система
разчита прекомерно
на преките
данъци и
съдържа
пропуски,
които
намаляват
нейната
справедливост.
Докато
Белгия
положи
известни
усилия, за да
се намали
общата
данъчна
тежест върху
труда,
имплицитната
данъчна
ставка все
още е сред
най-високите
в ЕС за
повечето видове
заети лица.
Белгия
продължава
да бъде една
от страните с
най-нисък дял
на екологичното
данъчно
облагане в
общите
данъчни приходи.
Има поле за
опростяване
на данъчната
система и
повишаване
на нейната
ефективност,
включително
чрез
намаляване и
оптимизиране
на данъчните
разходи,
както и за премахване
на
необоснованите
или неефективни
намалени
ставки на
ДДС.
(14)     Белгия
страда от
по-ниско от
средното и
отбелязващо
застой
участие на
пазара на
труда и от
значителни
различия в
заетостта и
безработицата
между
отделните
региони и
подгрупи от
населението.
Групите от
населението
с най-ниско участие
на пазара на
труда
включват
хора с миграционен
произход,
възрастни
хора и нискоквалифицирани
младежи във
всички
региони. Тези
групи са
изложени
също и на
по-голям риск
от бедност и
социално
изключване.
Реформата на
системата за
обезщетения
за безработица
е стъпка в
правилната
посока, но сама
по себе си не
гарантира
по-ефективно
постигане на
съответствие
между
предлагането
и търсенето
на работна
ръка, ако не е
свързана с
ефективна
помощ при
търсене на
работа и възможности
за обучение.
Взаимодействието
между
целевите
намаления на
федерално равнище
и схемите за
подпомагане
на заетостта,
прилагани от
регионите,
генерира
значителна
сложност на
проблемите.
Въпреки че от
мерките,
насочени към
нискоквалифицираните
младежи, е
вероятно да
се ползват и
мигрантите,
се изисква
широкообхватна
стратегия, конкретно
насочена към
тази целева
група. Освен това
би било
трудно
разрешаването
на някои
несъответствия
между
търсенето и
предлагането
на пазара на
труда без
съществено увеличаване
на
междурегионалната
трудова
мобилност.
Нужна е
по-задълбочена
оценка на
това как да
стане
по-прозрачно
и ефективно
предоставянето
на
образование
и обучение и
как да се
засили
синергията
между
различните
доставчици
на обучение.
(15)     В
прогнозите
за емисиите
на парникови
газове в
периода до
2020 г. е
показано, че
Белгия няма
да успее да
постигне 15 %
-но
намаляване
на емисиите.
Продължава
да е неясно
по какъв
начин изолираните
инициативи,
предприети
от различните
органи, ще
гарантират
постигането
на тази цел,
или как
тежестта ще
бъдат
поделена между
регионите.
Въздействието
на комбинираните
мерки за
намаляване
на емисиите,
по-специално
от сектора на
транспорта и
строителството,
остава
неясно.
Задръстванията
са силно
обременителни
за
белгийската
икономика,
загубите от
тях се
изчисляват в
размер на 2 %
от БВП и са
едни от
най-високите
в Европа, но
прилагането
на новата
данъчна система
за трафик в
три региона е
отложено до
2016 г.
(16)     Проблемите
на
координацията,
присъщи на силно
регионализираната
структура,
поставят още
по-голям
акцент върху
ефикасната организация
на
публичното
управление,
тъй като
присъствието
на множество
мрежи, нива и
действащи
лица може да
доведе до дублиране
на структури
с отслабена
управление и
по-големи
административни
разходи. Тези
въпроси
излизат на
преден план
по отношение
на данъчното
облагане и
споделянето
на тежестта
на
бюджетните
усилия,
включително
за
образованието
и социалната
сигурност,
което
изисква по
принцип
повече
сътрудничество
и
координация.
(17)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Белгия. Тя
извърши
оценка на
програмата ѝ
за стабилност
и на
националната
ѝ програма за
реформи и
представи
задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Белгия, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС към
бъдещите
решения на
национално
ниво. Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са изразени
в
препоръки 1―7
по-долу.
(18)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа Програмата
за
стабилност
на Белгия,
като становището[9] му е
изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(19)     С
оглед на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
на тази оценка,
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на
Белгия и
програмата ѝ
за стабилност.
Неговите
препоръки
съгласно член 6
от Регламент
(ЕС) № 1176/2011
относно
предотвратяването
и
коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси
са изразени в
препоръки 1, 2, 3, 4
и 5 по-долу,
(20)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
също така е
извършила
анализ на
икономическата
политика на
Еврозоната
като цяло.
Въз основа на
това Съветът
е издала
конкретни
препоръки,
отправени
към
държавите членки,
чиято парична
единица е
еврото.
Белгия също
така следва
да гарантира
пълното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки,
ПРЕПОРЪЧВА
на Белгия да
предприеме
следните
действия
през периода
2013—2014г.:
1.           Да
приеме
допълнителни
мерки за
постигане на
структурната
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит, за
коригиране
на
прекомерния
дефицит до
2013 г. и за увеличаване
на
устойчивостта
и надеждността
на
консолидацията. Трайната
корекция на
фискалния
дисбаланс
изисква
истинското
изпълнение
на
амбициозна
програма за
структурни
реформи,
които ще
доведат до
повишаване
на
капацитета
за корекции и
повишаване на
потенциалния
растеж. След
коригиране
на
прекомерния
дефицит, да
преследва
структурна
корекция с
подходящо
темпо, за да
се достигне
средносрочната
бюджетна цел
до 2016 г. и да се гарантира,
че високото
съотношение
на дълга
спрямо БВП се
постави в
стабилна
низходяща
тенденция. За
тази цел да
представи
ориентирани
към растеж
структурни
мерки за 2014 г. до
15 октомври 2013 г.,
които гарантират
устойчива
корекция на
прекомерния
дефицит и
достатъчен
прогрес към
нейната
средносрочна
бюджетна цел.
Да гарантират,
че планът за
корекция е
балансиран
във времето
или дори
ускорен. Да
приеме
изрични правила
за
координация,
за да
гарантира, че
бюджетните
цели са
задължителни
на федерално
и подфедерално
равнище в
средносрочна
перспектива
за планиране,
включително
чрез бързото
приемане на
правило за
баланса/излишъка
на общия
правителствен
бюджет, който
отговаря на
изискванията
на Договора
за стабилност,
координация
и управление
на
икономическия
и паричен
съюз и да
увеличи
прозрачността
на
споделянето
на тежестта и
отчетността
на
различните
нива на
държавното
управление.
2.           Да
положи
повече
усилия, за да
се преодолее разминаването
между
действителната
и законоустановената
пенсионна
възраст, включително
чрез бързо и
постепенно
премахване
на системите
за ранно
напускане на
пазара на
труда. Да
подкрепи
реформите на
системите за
социално
осигуряване
на възрастните
хора с мерки
за подкрепа
на заетостта
и реформи на
трудовия
пазар, водещи
до активно
остаряване.
Да ускори
приемането
на решение за
обвързване
на
законоустановената
пенсионна
възраст с
очакваната
продължителност
на живота. Да
продължи да
подобрява
икономическата
ефективност
на
публичните разходи
за дългосрочните
институционални
грижи.
3.           Да
възстанови
конкурентоспособността,
да продължи
текущите
усилия за
реформиране
на системата
за
определяне
на трудовите възнаграждения,
включително
за индексиране
на заплатите;
по-специално,
чрез предприемане
на структурни
мерки, след
консултации
със социалните
партньори и в
съответствие
с националната
практика, да
гарантира, че
определянето
на заплатите
съответства
на развитието
на
производителността,
отразява
местните
разлики в
производителността
и условията
на пазара на
труда, и
предвижда
автоматични
корекции,
когато
развитието
на
възнагражденията
подкопава
разходната
конкурентоспособност.

4.           Да
представи
конкретни и
ограничени
във времето
структурни
мерки за
подобряване
на
конкуренцията
в сектора на
услугите чрез
отстраняване
на бариерите
в търговията
на дребно и
прекомерните
ограничения
в областта на
професионалните
услуги и да
се подобри
предоставянето
на мобилни
широколентови
услуги. Да
продължи да
подобрява функционирането
на
енергийния
сектор, като намали
броя на
разходите за
разпространение
и чрез мониторинг
на разходите
на дребно, да
укрепи независимостта
на
регулаторните
органи в
енергийния
сектор,
телекомуникациите
и секторите
на
транспорта
(железопътен,
автомобилен,
пристанища,
летища). Да
премахне остатъчните
регулаторни
ограничения
в пощенския
сектор.
5.           Да
създаде
конкретни и
ограничени
във времето
предложения
за
прехвърлянето
на данъчното
облагане от
труда към
данъчни основи,
които
оказват
по-малко
отрицателно
влияние
върху
растежа, а
именно чрез
проучване
потенциала
на
екологичните
данъци, като
например
тези върху
дизеловите
горива, горивата
за отопление
и данъчното
облагане на
използваните
за частни
цели служебни
автомобили.
Да опрости
данъчната
система, като
намали
данъчните
разходи в
подоходното
облагане,
като увеличи
ефективността
на ДДС и подобри
спазването
на данъчното
законодателство
чрез
запълване на
съществуващите
пропуски.
6.           Допълнително
да намали
демотивиращите
фактори за
заетост чрез
осигуряване
на ефективно
прилагане на
изискванията
при търсене
на работа и
чрез
персонализирано
съдействие
при търсене
на работа за
всички безработни.
Да
предприеме
мерки за
увеличаване
на
междурегионалната
трудова
мобилност. Да
опрости и
засили
съгласуваността
между
стимулите за
заетостта,
мерките, насърчаващи
заетостта,
разпределението
на работната
сила,
образованието,
ученето през
целия живот и
политиките
за
професионално
обучение за
възрастните
хора и
младежите. Да
разработи
всеобхватни
стратегии за
социално включване
на хора с
миграционен
произход.
7.           Да
предприеме
конкретни
мерки и да
договори
ясно разделение
на задачите
между
федералните
и
регионалните
органи, за да
гарантира напредък
в
постигането
на целите за
намаляване
на емисиите
на парникови
газове в отраслите,
непопадащи в
схемата за
търговия с емисии,
по-специално
от
транспорта и
строителния сектор.

Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2013) 351 final
[4]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[5]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от 22
април 2013 г.
[6]               COM(2012) 750 final
[7]               COM(2012) 751 final
[8]               SWD(2013) 113 final
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Препоръка на Европейската централна банка от 26 април 2013 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Suomen Pankki (ЕЦБ/2013/12)

text:
               3.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 126/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 26 април 2013 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Suomen Pankki
   (ЕЦБ/2013/12)
   2013/C 126/01
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Мандатът на сегашните външни одитори на Suomen Pankki изтече след одита за финансовата 2012 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2013 година.

               (3)

               Suomen Pankki избра PricewaterhouseCoopers Oy за свой външен одитор за финансовите години от 2013 до 2019,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се назначаването на PricewaterhouseCoopers Oy за външен одитор на Suomen Pankki за финансовите години от 2013 до 2019.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 26 април 2013 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI


title: 2014/661/ЕС: Препоръка на Комисията от 10 септември 2014 година за наблюдение на наличието на 2- и 3-монохлорпропан-1,2-диол (2- и 3-MCPD), 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини в храните  Текст от значение за ЕИП

text:
               12.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 271/93

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 10 септември 2014 година
   за наблюдение на наличието на 2- и 3-монохлорпропан-1,2-диол (2- и 3-MCPD), 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини в храните
   (текст от значение за ЕИП)

      (2014/661/ЕС)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               3-монохлорпропан-1,2-диол (3-MCPD) е замърсител при преработката на храни, класифициран като възможен канцероген за човека, за който е установена приемлива дневна доза (ПДД) от 2 μg/kg телесно тегло (1). Максималното допустимо количество от 20 μg/kg за хидролизирани растителни протеини (HVP) и соев сос е посочено в Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) по отношение на течни продукти, съдържащи 40 % сухо вещество, което съответства на не повече от 50 μg/kg в сухото вещество.

               (2)

               Естерите на 2- и 3-монохлорпропан-1,2-диол (MCPD) и глицидиловите естери са съществени замърсители на преработените хранителни масла, използвани като храни или хранителни съставки. Експертната група по замърсителите в хранителната верига (CONTAM) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) се съгласи с оценката за 100 % освобождаване на 3-MCPD от естерите му при човека (3).

               (3)

               Глицидиловите естери на мастните киселини са замърсители, генерирани по време на етапа на отстраняване на миризмите при рафинирането на хранителни масла. Токсикологичната значимост на глицидиловите естери на мастните киселини все още не е напълно изяснена. Самият глицидол се категоризира като вероятен канцероген за хората. Последните научни изследвания показват, че (почти) цялото количество глицидол от естери на мастните киселини се освобождава в храносмилателния тракт на човека.

               (4)

               На 20 септември 2013 г. ЕОБХ публикува научен доклад относно анализа за наличието на 3-монохлорпропан-1,2-диол (3-MCPD) в храните в Европа през периода 2009—2011 г. и предварителна оценка на експозицията (4).

               (5)

               Необходими са повече данни за наличие на MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини, за да се извърши по-точна оценка на експозицията.

               (6)

               Поради това е целесъобразно да се препоръча наблюдение на наличието на MCPD, MCPD естери и глицидилови естери в растителните масла и мазнини, производните храни и храните, съдържащи растителни масла и мазнини,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1)

               Държавите членки, с активното участие на стопанските субекти във фуражната и хранителната промишленост, следва да извършват наблюдение на наличието на 2- и 3-MCPD, 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини в храните, и по-специално във:

                           а)

                           растителни масла и мазнини и производни продукти като маргарин и подобни продукти;

                           б)

                           храни за специфична хранителна употреба, както са определени в Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), предназначени за кърмачета и малки деца, включително храни за кърмачета и преходни храни, както са определени в Директива 2006/141/ЕО на Комисията (6) и диетични храни за специални медицински цели, както са определени в Директива 1999/21/ЕО на Комисията (7), предназначени за кърмачета;

                           в)

                           фини печива, хляб и хлебчета;

                           г)

                           консерви от месо (пушено) и консерви от риба (пушена);

                           д)

                           снаксове на картофена или зърнена основа, други пържени продукти на картофена основа;

                           е)

                           храни, съдържащи растително масло и храни, приготвени/произведени с растителни масла.

                     Признава се, че анализът на 2- и 3-MCPD, 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини в храните, посочени в букви б) — e), е голямо предизвикателство, като все още не са налични методи на анализ, валидирани от съвместно изследване. Следователно трябва да се обърне специално внимание на анализа на храните, посочени в букви б) — e), за да се гарантира, че получените данни са надеждни.
               Поради това държавите членки, които възнамеряват да анализират наличието на 2- и 3-MCPD, 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини и глицидилови естери на мастните киселини в храните, посочени в букви б) — e), могат да поискат, ако е целесъобразно и нужно, техническата помощ от страна на отдел „Standards for Food Bioscience“ на Института за референтни материали и измервания (IRMM) към Съвместния изследователски център на Комисията.

               2)

               С цел да се гарантира, че пробите са представителни за изследваната партида, държавите членки следва да спазват процедурите за вземане на проби, предвидени в част Б от приложението към Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията (8).

               3)

               За да се определи наличието на MCPD и глицидол, свързани с естери, се препоръчва използването на стандартните методи на American Oil Chemists Society. Тези методи са газова хроматография/масспектрометрия (GC-MS), които са одобрени от съвместно изследване на растителни масла и мазнини и са публикувани на www.aocs.org.
               Границата на количествено определяне (ГКО) не следва да надвишава 100 μg/kg за анализа на MCPD и глицидол, свързани с естери в хранителните масла и мазнини. За други храни, съдържащи повече от 10 % мазнини, е за предпочитане ГКО да не бъде по-висока, когато се отнася за съдържанието на мазнини в храни, т.е. ГКО за анализа на естери на мастните киселини на MCPD и глицидол в храни, съдържащи 20 % мазнини, следва да не надвишава 20 μg/kg на база общо тегло. За храни, съдържащи по-малко от 10 % мазнини, ГКО следва да не надвишава 10 μg/kg на база общо тегло.

               4)

               Лабораториите следва да разполагат с процедури за контрол на качеството, за да се избегне преобразуването на глицидиловите естери в MCPD естери и обратно по време на анализа. Освен това е необходима недвусмислена спецификация на измерваната величина и отделно докладване на свободните 2- и 3- MCPD в анализираната матрица от 2- и 3-MCPD естери на мастните киселини, тъй като и двете се измерват като 3-MCPD. Следните измервани величини следва да се докладват отделно:

                           —

                           2-MCPD

                           —

                           3-MCPD

                           —

                           2-MCPD естери

                           —

                           3-MCPD естери

                           —

                           глицидилови естери.

                     Засега няма доказателства за наличието на свободен глицидол в храните, посочени в точка 1. При все това, когато при анализа се открие свободен глицидол, това следва да бъде докладвано отделно.

               5)

               Държавите членки следва да гарантират, че резултатите от анализите се предоставят редовно (на всеки шест месеца) на ЕОБХ във формàта на ЕОБХ за предаване на данни в съответствие с изискванията на насоките на ЕОБХ относно стандартното описание на пробата (SSD) за храни и фуражи (9) и допълнителните специфични изисквания за докладване на ЕОБХ.
               Ще бъде предоставен и опростен формат, с по-малко задължителни полета за попълване, за да се гарантира максимално подаване на полезни налични данни от наблюдението.

               6)

               Ще бъдат изготвени насоки, с които да се гарантира единно прилагане на настоящата препоръка, както и сравнимост при докладването на резултатите.

      Съставено в Брюксел на 10 септември 2014 година.

            За Комисията

         Tonio BORG

            Член на Комисията

      (1)  Становище на Научния комитет по храните относно 3-монохлорпропан-1,2-диол (3-MCPD), актуализиращо становището на този комитет от 1994 г. (прието на 30 май 2001 г.) http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out91_en.pdf

      (2)  Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).

      (3)  Становище на Експертната група по замърсителите в хранителната верига (CONTAM) по искане на Европейската комисия относно 3-MCPD естерите http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1048.pdf

      (4)  Европейски орган за безопасност на храните, Анализ от 2013 г. на наличието на 3-монохлорпропан-1,2-диол (3-MCPD) в храните в Европа през периода 2009—2011 г. и предварителна оценка на експозицията. Бюлетин на ЕОБХ (EFSA Journal) 2013 г.; 11(9):3381. [стр. 45]. doi:10.2903/j.efsa.2013.3381. Публикувано онлайн на адрес: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (5)  Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно храни, предназначени за специфична хранителна употреба (ОВ L 124, 20.5.2009 г., стр. 21).

      (6)  Директива 2006/141/ЕО на Комисията от 22 декември 2006 г. относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО (ОВ L 401, 30.12.2006 г., стр. 1).

      (7)  Директива 1999/21/ЕО на Комисията от 25 март 1999 г. относно диетичните храни за специални медицински цели (ОВ L 91, 7.4.1999 г., стр. 29).

      (8)  Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и полициклични ароматни хидрокарбони в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).

      (9)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Препоръка на Съвета — от 11 юли 2017 година — относно националната програма за реформи на Литва за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/62

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Литва за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Литва за 2017 г.
   (2017/C 261/14)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 16 ноември 2016 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който Литва не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Литва следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръка 2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Литва за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него беше оценен напредъкът на Литва в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните препоръки, приети през предходните години, и напредъкът на Литва по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 27 април 2017 г. Литва представи националната си програма за реформи за 2017 г., а на 28 април 2017 г. — своята програма за стабилност за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Литва понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира подобрение в номиналното салдо от дефицит в размер на 0,4 % от БВП през 2017 г. до излишък от 1,3 % от БВП през 2020 г. Планирано е средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 1 % от БВП — да бъде постигната с марж през целия период на програмата. Разрешеният план за корекции включва цялостната реформа на пенсионната система, считано от 2016 г. През 2017 г. той отразява допълнителните важни структурни реформи на пазара на труда и на пенсиите. Според програмата за стабилност за 2017 г. съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне от 40,2 % от БВП през 2016 г. до 33,8 % през 2020 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. В същото време мерките, необходими за постигане на планираните цели за излишъка от 2018 г. нататък, все още не са достатъчно конкретни.

               (7)

               В своята програма за стабилност за 2017 г. Литва поиска да се възползва от временно отклонение в размер на 0,5 % от БВП в рамките на предпазните мерки на ПСР съгласно „съвместно договорена позиция относно гъвкавостта в рамките на Пакта за стабилност и растеж“, одобрена от Съвета по икономически и финансови въпроси през февруари 2016 г. предвид планираното изпълнение на важни структурни реформи, които ще имат положително въздействие върху дългосрочната устойчивост на публичните финанси. По-специално, това се отнася до повишаване на устойчивостта на пенсионната система чрез засилено индексиране и постепенно увеличаване на пенсионния осигурителен стаж. Реформите обаче не успяха да създадат автоматична връзка между пенсионната възраст и очакваната продължителност на живота. Освен това реформите модернизират трудовите отношения чрез въвеждане на нови видове трудови договори, по-кратки периоди на предизвестие, по-ниски обезщетения при прекратяване на трудово правоотношение и по-гъвкаво работно време. С реформите също така се укрепва обхватът и адекватността на обезщетенията за безработица и на социалните обезщетения, разширява се обхватът на активните политики на пазара на труда и се намалява равнището на незаконното наемане на работа и на неосигурената заетост. Органите смятат, че реформите имат положително въздействие върху устойчивостта на публичните финанси чрез генерирането на средни годишни икономии на разходи за пенсии в размер до 3,8 % от БВП в дългосрочен план, като същевременно частта от реформата на пазара на труда може да увеличи средния годишен брой на наетите лица с до 10 %, което изглежда до голяма степен реалистично допускане. Следователно, ако бъде изцяло и своевременно изпълнена, тази реформа ще има положително въздействие върху устойчивостта на публичните финанси. Въз основа на това съгласно оценката към настоящия момент Литва отговаря на условията за поисканото временно отклонение през 2017 г., при условие че страната изпълнява договорените реформи по подходящ начин, което ще бъде проследено в рамките на европейския семестър. С оглед на необходимостта обаче да се гарантира, че минималният целеви показател продължава да се спазва (т.е. структурен дефицит от 1,5 % от БВП), и като се вземе предвид вече допуснатото отклонение съгласно клаузата за цялостната реформа на пенсионната система (около 0,1 % от БВП), съгласно оценката към настоящия момент Литва отговаря на условията за допълнително временно отклонение в размер на 0,4 % от БВП през 2017 г., което е малко под поисканата стойност от 0,5 % от БВП.

               (8)

               На 12 юли 2016 г., за 2017 г. Съветът препоръча на Литва да гарантира, че отклонението от средносрочната бюджетна цел е ограничено до допуснатото отклонение, свързано с цялостната реформа на пенсионната система (5). Вземайки предвид допуснатите отклонения, свързани с пенсионната реформа (разрешени за 2016 г.), и временното отклонение, свързано с изпълнението на структурните реформи (разрешено за 2017 г.), структурното салдо ще може да се влоши с 1,3 % от БВП през 2017 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. се очаква Литва да спази това изискване през 2017 г. През 2018 г. Литва следва да постигне своята средносрочна цел, като се вземат предвид допуснатите отклонения, свързани с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система (разрешени за 2016 г.) и със структурната реформа (разрешени за 2017 г.), тъй като временните отклонения са пренесени за срок от три години. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. това е съвместимо с максималния номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (6) в размер на 6,4 % през 2018 г., което съответства на влошаване на структурното салдо с -0,6 % от БВП. При непроменени политики се очаква Литва да спази това изискване през 2018 г. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Литва да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2017 и 2018 г.

               (9)

               Вследствие на последното увеличение на необлагаемата минимална работна заплата, данъчната тежест за лицата с ниски доходи намаля значително през последните години и понастоящем е близка до средното равнище за Съюза. Същевременно компенсирането на увеличенията на данъците е ограничено, в резултат на което данъчните приходи като дял от БВП все още са сред най-ниските в Съюза, което ограничава способността на Литва да се справи със социалните предизвикателства. Ниското равнище на данъчните приходи се дължи на относително големия дял на сивата икономика и на относително ниските приходи от екологично и капиталово данъчно облагане.

               (10)

               Въпреки че през последните години Литва отбеляза напредък в подобряването на събирането на ДДС, разликата между потенциалните и реално събраните приходи от ДДС в страната е сред най-високите в Съюза. Недостатъчното докладване на заплатите задълбочава проблема с ниската събираемост на данъците. Увеличаването на спазването на данъчното законодателство би довело до повишаване на бюджетните приходи и до подобряване на справедливостта на данъчната система и на ефикасността на икономиката.

               (11)

               Тенденцията на нарастване на коефициента на възрастова зависимост ще се засилва и съгласно съществуващите пенсионни правила разходите за пенсиите като дял от БВП се очаква да се увеличат с около 50 % до края на 30-те години на 21-ви век. Обвързването на пенсионните обезщетения със средната продължителност на живота е от основно значение за ограничаване на натиска, който разходите за пенсии ще окажат върху публичните финанси.

               (12)

               Литва отложи влизането в сила на новия кодекс на труда и на друго законодателство относно новия социален модел. Това ѝ дава възможност да осигури добър баланс между гъвкавостта и сигурността в трудовите отношения. Големият дял на хората, изложени на риск от бедност или социално изключване, заедно с нарастващото неравенство по отношение на доходите, продължават да бъдат основни предизвикателства за Литва. Съотношението между доходите на най-богатите 20 % от домакинствата и тези на най-бедните 20 % от населението се е увеличило от 5,3 през 2012 г. на 7,5 през 2015 г. — второто най-високо равнище в Съюза. Това е в ущърб на икономическия растеж, макроикономическата стабилност и развитието на едно приобщаващо общество. В момента мрежата за социална сигурност не се справя ефективно с това предизвикателство поради ниските разходи за социална закрила. Освен това разликата между неравенството в доходите преди и след приспадането на данъците и социалните плащания е сред най-малките в Съюза. Въпреки това правителството постави борбата с бедността и социалното изключване на челно място в своя дневен ред. Законодателството относно новия социален модел предвижда повишаване на адекватността и обхвата на обезщетенията за безработица и има обсъждания относно подобряването на адекватността на социалното подпомагане. Тези важни решения все още трябва да бъдат приети и приложени. За справяне с бедността сред възрастните хора, през 2016 г. Литва добави механизъм за индексиране в своето пенсионно законодателство, който може да бъде използван за подобряване на адекватността на пенсиите.

               (13)

               Важно е Литва да отговори на предизвикателства, свързани с уменията, и да се справи с отрицателните последици от нейното намаляващо население в трудоспособна възраст. Делът на учениците с недостатъчни основни умения е висок. Въпреки високия процент на завършилите висше образование висшето образование е белязано от ниски стандарти за качество и от финансови стимули, които насърчават размера и неефективността, отколкото постигането на резултати. Следва да се положат усилия за осигуряване на висококачествено преподаване на всички равнища на образованието (включително чрез реформиране на професионалното развитие и условията на труд). Това е от решаващо значение за справяне с ниските резултати и недостатъците в образованието и за осигуряване на качество във висшето образование (включително чрез въвеждане на финансиране, основано на резултатите, и консолидиране на институциите за висше образование). Трайно ниските равнища на участие в ученето за възрастни в Литва възпрепятства ефективността на реформите на пазара на труда и на развитието на по-квалифицирана работна ръка. Литва съсредоточи усилията си върху повишаване на предлагането и уместността на публично предоставяните възможности за учене, но досега това не е довело до осезаеми резултати. За постигането на по-високи и устойчиви равнища на участие в ученето за възрастни Литва трябва също така да насърчи хората да започнат обучение, както и да стимулира повече работодатели да осигурят възможности за обучение на своите служители.

               (14)

               Безработицата сред нискоквалифицираните и средноквалифицираните лица все още е над средното за Съюза. Лицата с увреждания имат високо равнище на бедност, отчасти поради слабата им интеграция на пазара на труда. Активните мерки на пазара на труда понастоящем имат ограничена роля за подпомагане на хората да се върнат на пазара на труда в Литва. Литва има значително поле за действие, за да направи своя пазар на труда по-приобщаващ, включително чрез предлагане на повече мерки за подкрепа за лицата с увреждания. Това означава например по-активно прилагане на подпомогната заетост и на програмата за професионална рехабилитация, както и увеличаване на наличните средства в бюджетите за рехабилитация. Наскоро приетият закон за заетостта има потенциал да подобри предоставянето на активни мерки на политиката на пазара на труда.

               (15)

               През последните години Литва отбеляза напредък по отношение на подобряването на социалния диалог. Социалните партньори участват активно в обсъжданията на новия кодекс на труда и на новия социален модел, а правителството въведе план за действие за засилване на социалния диалог. Той е насочен към изграждането на капацитет на социалните партньори, насърчаване на колективното договаряне и подобряване на социалния диалог на всички равнища.

               (16)

               Резултатите в областта на здравеопазването в Литва продължават да оказват значително отрицателно въздействие върху наличния потенциал на работната сила и производителността на труда. Въпреки че се полагат усилия за пренасочване на пациентите към по-разходноефективни видове здравни грижи, резултатите на здравната система все още са възпрепятствани от голямата зависимост от болнично лечение и от ниските разходи за профилактика и обществено здраве. Има много високо равнище на преки плащания, особено за фармацевтични продукти.

               (17)

               Неблагоприятното демографско развитие означава, че растежът все повече ще зависи от производителността на труда. През периода 2000—2015 г. темповете на растеж на производителността на труда на Литва са едни от най-високите сред държавите членки, но наскоро темповете на растеж се забавят. Публичните инвестиции на Литва страдат от лошо планиране и от това, че са свързани със стратегическите цели на страната. Интензитетът на публичната НИРД е нараснал до стойност малко над средната за Съюза през 2015 г., докато интензитетът на НИРД на бизнес сектора все още изостава. С приетите през 2016 г. „Насоки за реформиране на политиките в областта на науката и иновациите в Литва“ се цели да се преодолеят трайните предизвикателства в областта на научните изследвания и иновациите. За тази цел те призовават за реформа на институционалното финансиране в НИРД; консолидиране на научноизследователските институции и висшите учебни заведения, на научните центрове и технологичните паркове; както и подобряване на координацията, наблюдението и оценката на политиките. Литва отбеляза известен напредък в подкрепата на алтернативни средства за финансиране. Това помогна за създаването на редица фондове за рисков капитал и фондове за първоначален капитал. Парламентът наскоро прие закон за колективното финансиране.

               (18)

               Броят на внесените в съда случаи на подкупи се увеличава трайно през последните години, което показва засилените усилия на Литва за борба с корупцията. В някои важни области обаче, като здравеопазването и възлагането на обществени поръчки, разпоредбите срещу дребната корупция и корупцията по високите етажи невинаги се прилагат на практика. Секторът на здравеопазването страда от честата практика на неофициални плащания на лекари. Няма достатъчно прозрачност при възлагането на обществени поръчки, по-специално на общинско равнище. Освен това слабите механизми във връзка с подаването на сигнали за евентуални нередности в публичния и частния сектор обезкуражават подаването на сигнали. Правителството определи борбата с корупцията в сектора на здравеопазването като приоритет в своята програма за борба с корупцията. Освен това, за да се намалят рисковете от корупция и конфликт на интереси при обществените поръчки с ниска стойност, правителството задължи възлагащите органи да публикуват онлайн информация относно обявените търгове, участниците, спечелилите търга и възложените поръчки. Необходимо е обаче наблюдението да продължи, за да се гарантира изпълнението на тези политики.

               (19)

               В рамките на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Литва и го публикува в доклада за страната за 2017 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2017 г., на националната програма за реформи за 2017 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Литва през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Литва, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (20)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Литва да предприеме следните действия в периода 2017—2018 г.:

               1.

               Да продължи своята фискална политика в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, което включва придържане към средносрочната бюджетна цел през 2018 г., като се вземат предвид допуснатите отклонения, свързани с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система и структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Да подобри спазването на данъчното законодателство и да разшири данъчната основа към източници, които са по-малко вредни за растежа. Да предприеме мерки за преодоляване на предизвикателството за средносрочната фискална устойчивост, свързано с пенсиите.

               2.

               Да преодолее недостига на умения чрез ефективни активни мерки на пазара на труда и в ученето за възрастни и да подобри образователните резултати чрез възнаграждаване на качеството в преподаването и висшето образование. Да подобри резултатите в системата на здравеопазването чрез укрепване на извънболничните грижи, профилактика на заболяванията и ценова достъпност. Да подобри адекватността на мрежата за социална сигурност.

               3.

               Да предприеме мерки за повишаване на производителността чрез подобряване на ефикасността на публичните инвестиции и укрепване на тяхната адекватност спрямо стратегическите цели на страната.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  На Литва се разрешава да се отклони от своята средносрочна бюджетна цел през 2017 и 2018 г. в размер на допуснатото отклонение съгласно клаузата за цялостната реформа на пенсионната система, разрешено за 2016 г., тъй като временните отклонения се пренасят за период от три години.

      (6)  Нетните разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.