Важна правна забележка

|

52007PC0803(01)

Препоръка за препоръка на Съвета относно актуализиране за 2008 г. на общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и Общността и относно осъществяване на политиките на държавите-членки за трудова заетост  /* COM/2007/0803 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 11.12.2007COM(2007) 803 окончателенЧАСТ ІСЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТСтратегически доклад относно обновената Лисабонска стратегия за растеж и работни места: начало на новия цикъл (2008-2010) Поддържане на темпото на промянатаПоддържане на темпото на промянатаС подновяването на Лисабонската стратегия през 2005 г. и като пренасочи вниманието си към растежа и работните места, Европа извървя дълъг път. Значително и непрекъснато се променя начинът, по който Съюза работи: тясно партньорство и ясно разделение на отговорностите между държавите-членки и Комисията направиха възможна голяма стъпка напред.Резултатите са вече осезаеми. Икономиката бележи много по-добри резултати в сравнение с 2005 г. Данните за растежа са много добри. През последните две години бяха създадени почти 6,5 милиона работни места. Нови 5 милиона работни места се очаква да бъдат създадени до 2009 г. Зад тези данни стоят милиони европейци, които бяха измъкнати от нищетата на безработицата и чиито живот стана по-добър.Разбира се някои елементи от настоящия възход са циклични. Осъществените обаче структурни реформи от държавите-членки и Съюза в рамките на Лисабонската стратегия през последните няколко години внасят качествена разлика и те са най-добрата защита срещу цикличния спад.За ЕС Лисабонската стратегия е средство, съпътстващо промяната. Това превръща стратегията в основен елемент в отговора на Съюза на глобализацията и помага на европейците да моделират тази нова система от предизвикателства и възможности.Реформата може да бъде трудна. Понякога тя може да не е популярна. Въпреки това, пътят на реформата е единственият отговор на днешните нужди. Нашият успех до сега следва да ни стимулира за по-нататъшни усилия през следващия цикъл на стратегията.Това предполага поддържане на темпото на промяната. Твърде много европейци са все още безработни. Все още нямаме най-добрата среда за бизнес растеж. Европа все още е фрагментирана що се отнася до на насърчаване на иновациите, научноизследователската и развойна дейност; приносът от частния сектор е все още недостатъчен. Едва сега започнахме да превръщаме ЕС в нисковъглеродната икономика. Имайки предвид риска от глобално забавяне на растежа, важно е да се тласкат напред реформите и да повишим устойчивостта на нашите икономики.Лисабонската стратегия изисква силно лидерско присъствие. Когато Европа води, тогава идва действието. Приоритетните действия, договорени на пролетното заседание на Европейския съвет през 2006 г. придадоха истинска динамика на процеса. Започването на стопанска дейност става вече по-лесно и по-бързо в повечето държави-членки. Бяха договорени общи принципи съчетаване на гъвкавост и сигурност. Всичко това дава здрава основа за нов политически тласък.Необходимо тази динамика да се използва за постигане на споразумение за по-целенасочен списък с нови, амбициозни действия. Ето няколко примера за това, което е необходимо да направим заедно.-  намаляване броя на преждевременно напусналите училище, за да се гарантира, че никой не е изключен в ерата на глобализацията;-  предоставяне на нова „пета свобода“ на Европа, т.е. свободното движение на знания, за да се допринесе за пълноценното използване на нейния творчески потенциал;-  разпростиране на високоскоростен интернет, за да се стимулират иновациите и да се задържи Европа в предните редици на интернет ерата;-  стимулиране на малките и средни предприятия чрез Закон за малкия бизнес за Европа;-  значително подобряване на енергийната ефективност на нашите сгради, използвайки огромните бюджети за обществени поръчки като тласък за промяната;-  по-силни връзки в триъгълника образование - научни изследвания – иновации най вече чрез създаването и функционирането на Европейския институт за иновации и технологии (ЕТI) и съвместната технологична инициатива (JTI).Европа има уникална възможност да се превърне в творческа, отворена към съвременните иновации, нисковъглеродна икономика, с динамична бизнес среда, висококвалифицирана работна ръка и висококачествено образование, подкрепена от силен социален модел. Лисабонската стратегия за растеж и работни места допринася за просперитета на европейците с програма за достъп, възможности и солидарност, която ще ни позволи да се възползваме от отварянето ни към света и да моделираме глобализацията според европейските ценности.José Manuel Durão BarrosoБрюксел, 11 декември 2007 г.СЪДЪРЖАНИЕ1. Въведение 52. Осъществени структурни реформи през първия лисабонски цикъл (2005-2008)63. Задълбочаване на Лисабонската стратегия в следващия лисабонски цикъл 83.1. Тласък за реформите на национално равнище 83.2. Засилване на координацията на икономическата политика 83.3. Необходимите реформи на ниво на Общността, включително Лисабонската програма на Общността 93.4. Оформяне на външнополитическата програма 103.5. Интегриране на дейността на национално, международно и общностно равнище в ефективен политически отговор 114. Действия в четирите приоритетни области 124.1. Инвестиране в хората и модернизиране на пазарите на труда 124.2. Отключване на бизнес потенциала, особено на малките и средни предприятия (МСП) 144.3. Инвестиране в знания и иновации 154.4. Енергетика и изменение на климата 175. Последващи мерки след пролетното заседание на Европейския съвет през 2008 г. 191. ВъведениеС подновяването на Лисабонската стратегия през 2005 г. Европейският съюз и държавите-членки се ангажираха с ново партньорство, насочено към осигуряване на устойчив растеж и работни места.Почти три години по-късно резултатите от това партньорство са осезаеми. Икономическият растеж от 1,8% през 2005 г. се очаква да достигне 2,9% през 2007 г. и 2,4% през 2008 г. Въпреки цикличността на сегашния възход, структурните реформи в държавите-членки също допринесоха за него. През последните две години бяха създадени почти 6,5 милиона работни места. Нови 5 милиона работни места се очаква да бъдат създадени до 2009 г. Безработицата се очаква да спадне под 7%, което е най-ниското равнище от средата на 80-те години насам. Нивото на трудова заетост понастоящем е 66% и се доближава много до поставената в Лисабон цел за 70%. За първи път от десетилетие силното повишаване на заетостта е придружено със силно нарастване на производителността. Жизненият стандарт в наскоро присъединилите се държави-членки видимо се повишава.При все това, не всички държави-членки провеждат реформите с еднаква решителност. В някои области, като отваряне на пазари и преодоляване на сегментацията на пазара на труда, реформите изостават. В същото време, условията стават по-неблагоприятни в резултат на световния икономически спад, нестабилността на финансовите пазари и по-високите цени на основните стоки.На неофициалната среща на Европейския съвет в Лисабон през октомври 2007 г. държавните и правителствени ръководители обсъдиха как Европа ще отговори на глобализацията[1]. Те потвърдиха главната роля на обновената Лисабонска стратегия и призоваха за нейното задълбочаване през следващия цикъл. Те също подчертаха, че ЕС следва да използва стратегията, за да моделира глобализацията в съответствие със своите собствени ценности и интереси. Моделът за развитие на Съюза, съчетаващ конкурентноспособността със солидарността и устойчивостта, както и продължителният му опит в икономическата интеграция могат да бъдат основните предимства в ерата на глобализацията. С подписването на Договора от Лисабон, ЕС навлиза в нова фаза. След като разреши ключови институционални въпроси, ЕС може вече да обърне внимание на проблемите, които пряко засягат неговите граждани във всекидневния им живот.В първата част на настоящото съобщение до пролетното заседание на Европейския съвет през 2008 г. се излагат предложенията на Комисията за доразвиване на Лисабонската стратегия. Като подчертава важността на макроикономическата стабилност, Комисията поставя акцент върху необходимостта от осъществяване на незавършените реформи, така че да се укрепят основите за устойчивост на икономическия растеж в бъдеще и да се подпомогне ЕС да устои на неблагоприятните тенденции в световната икономика.Втората част съдържа от оценка на направения напредък от всяка държава-членка (и от еврозоната) в изпълнението на нейната национална програма за реформи и допълнителни конкретни препоръки за всяка страна, така както са приети от Съвета[2]. Третата част е придружаващ документ, съдържащ подробна оценка на напредъка по областите на политиката[3]. Освен това Лисабонският пакет съдържа: (1) предложение за препоръка на Съвета за актуализиране на специфичните препоръки за отделните държави и точките, на които следва да се обърне внимание; (2) предложение за препоръка на Съвета за потвърждаване на Интегрираните насоки за растеж и работни места; (3) нова Лисабонската програма на Общността; и (4) анализ на преориентацията на структурните фондове в подкрепа на растежа и работните места.2. Осъществени структурни реформи през първия лисабонски цикъл (2005-2008)Въпреки широкия консенсус относно какво е необходимо да се направи, темпото за постигане на резултати е неравномерно. От 2005 г. всички държави-членки осъществяват значителни реформи, но някои от тях реагират по-енергично на предизвикателството от други. През последните дванадесет месеца се наблюдават и ясни сигнали за „умора от реформите“.Добрата страна е, че бюджетният дефицит бе намален от 2.5% от БВП през 2005 г. до прогнозирания за 2007 г. 1.1%, а държавният дълг спадна от 62.7% през 2005 г. до малко под 60% през 2007 г. Въпреки това възможностите да се използват условията за относително висок растеж за съкращаване на структурните дефицити не бе напълно оползотворена , особено в еврозоната.В някои държави-членки подобряващите се условия за растеж са придружени от постепенно натрупване на дисбаланси, доказателство за което са големите дефицити по текущите сметки с признаци на прегряване, загубата на конкурентноспособност, повишаващата се задлъжнялост на домакинствата, както и бързото нарастване на цените на жилищата.Еврото се оказа стабилизиращ фактор . То улесни функционирането на единния пазар и даде предимства на еврозоната и на ЕС като цяло . Прогнозният потенциален ръст на БВП в еврозоната нараства от 2005 г. с 0,2 процентни пункта и достигна 2,25%, което отчасти се дължи на ефекта на структурните реформи.Ръстът на производителността достигна 1.5% през 2006 г., при годишен ръст от 1.2% между 2000 и 2005 г. Европа обаче все още изостава от други водещи икономики по отношение на инвестициите в информационни и комуникационни технологии (ИКТ) и в използването им за увеличаване на производителността. Мрежовите индустрии и услуги се отварят за конкуренция твърде бавно и все още има значителни пречки пред влизането на пазара. Някои държави-членки изостават от прилагането на директивите за вътрешния пазар. Усилията за подобряване на рамката за интелектуалната и индустриалната собственост и за ускоряване на стандартизацията също не дадоха резултати.Постепенно се внедрява програмата на ЕС за по-добро регулиране, въпреки че на много държави-членки все още предстои да прилагат необходимите инструменти, включително оценки на въздействието и методи за отчитане и намаляване на административните тежести.Започването на бизнес вече е по-лесно и по-бързо в почти всички държави-членки. Европа като цяло обаче не притежава динамична предприемаческа култура. Доста често усилията за подобряване на бизнес средата се правят „на парче“ вместо да са част от интегриран подход, насочен към растежа на МСП. Въпреки че държавите-членки си поставиха цели ангажиращи ги със значително увеличаване на инвестициите в НИРД, което би помогнало на ЕС да се доближи до планирания 3% от БВП до 2010 г., фактите все още не отразяват тази амбиция.Ръстът на трудовата заетост е впечатляващ, въпреки че някои региони и групи се възползваха в по-малка степен. Много държави-членки започнаха да реформират пенсионните си системи и системите за ранно пенсиониране. Това допринесе за голямо и устойчиво повишаване на нивата на трудова заетост на по-възрастните работници, въпреки че планираните 50% са още далече. Равнището на трудова заетост на жените се увеличи значително (на 57.2% и приближава целевите 60%), въпреки че държавите-членки следва да предприемат по-нататъшни стъпки за насърчаване на равенството на половете на пазара на труда.Около половината от държавите-членки са разработили или разработват в момента политики, прилагащи подхода на съчетаване на гъвкавостта със сигурността. Въпреки това политическият отговор остава фаргментиран. В ход е устойчив подход от пасивни към активни политики на пазара на труда. Държавите-членки реформират системите за социална сигурност, по-конкретно чрез промени в данъчните си системи и системите за обезщетения, за да се балансират правата и задълженията. Бяха въведени по-гъвкави трудови договори за определени категории (за нови попълнения на пазара на труда), но договорите не бяха подкрепени достатъчно от възможности за придобиване на нови умения, които да помогнат на хората да се развиват на пазара на труда. Бе обърнато малко внимание на по-трудната задача за реформиране на правилата, регулиращи други видове договори. В резултат на това много пазари на труда остават сегментнирани с добре защитени работници вътре в системата и изложени на рискове „външни“ лица с договори с неясна перспектива.По същия начин ученето през целия живот все още е твърде далеч от това, което се изисква, най-вече сред нискоквалифицираните, които се нуждаят най-много от него. Системите за образование и обучение все още не отговарят достатъчно на нуждите на трудовия пазар.ЕС направи първите крачки към превръщането си в нисковъглеродната икономика. Има напредък в постигане на общата цел на споразумението от Киото и на пролетното заседание на Европейския съвет от 2007 г. ЕС се ангажира с амбициозни цели за намаляване на емисиите на парникови газове и увеличаване на дела на възобновяемите енергийни източници до 2020 г.Част II на настоящото съобщение представлява подробен отчет за напредъка на равнище на държавите-членки.3. З адълбочаване на Лисабонската стратегия в следващия Лисабонски цикълВъпреки че икономиката е в по-добро състояние от 2005 г., ЕС навлиза в новия Лисабонски цикъл на фона на забавен световен растеж и рискове, произтичащи от финансовата нестабилност и покачването на цените на петрола и потребителските стоки. Следователно, сега е времето да се вземе решение за задълбочаване на прилагането на Стратегията, да укрепне доверието и да се заздравят икономическите устои, които да издържат на евентуалните икономически трусове.3.1. По-нататъшен тласък за реформите на национално равнищеКлючовото предизвикателство за държавите-членки през следващия цикъл е осъществяването на незавършените реформи, най-вече в тези области, които се разглеждат подробно в конкретните препоръки за отделните държави и в точките, на които следва да се обърне внимание.Като се има предвид, че за осъществяването на реформи и за постигането на видими резултати трябва време, Комисията предлага сегашният набор от препоръки да остане до голяма степен същият и тези препоръки да бъдат прецизирани в светлината на напредъка, постигнат след приемането им през пролетта на 2007 г.За да се оптимизира въздействието им върху растежа и работните места от новото поколение кохезионни програми на ЕС се изисква да заделят над 60% от средствата си в подкрепа[4] на Националните програми за реформа (НПР. 347 млрд. евро ще бъдат предоставени за сближаване в периода 2007-2013 г. Към тази сума ще бъде добавено национално държавно и частно съфинансиране на стойност от около 160 млрд. евро. Общо 70 млрд. евро ще бъдат събирани ежегодно до 2013 г. най-вече в подкрепа на НПР. Сега, когато етапът на планиране е завършил, е важно да се гарантира, че разходите отразяват ангажиментите, свързани със заделените средства и съответно средствата не се отклоняват към области с по-слаба приоритетност.Местните и регионалните власти вече активно участват в обновената Лисабонска стратегия чрез планиране и изпълнение на целеви кохезионни програми. Необходими са по-нататъшни усилия, за да се ангажират по-широк кръг заинтересовани среди и да се активизира обмяната на опит, идеи и най-добри практики, което вече е едно от главните предимства на стратегията. В този смисъл, Комисията приветства силния интерес на Европейския парламент, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите по-конкретно към наблюдение на степента на ангажираност на заинтересованите среди в стратегията.3.2. Задълбочаване на координацията на икономическата политикаИкономиките на държавите-членки са силно зависими една от друга. Ако икономиките се развиват в една и съща посока и реформите напредват паралелно, това би имало много преимущества. Новото управление на Лисабонската стратегия, акцентиращо върху партньорството между ЕС и държавите-членки, доказа достойнствата си. Интегрираните насоки са ключов инструмент за по-тясна координация на икономическата политика по обновената стратегия. Те предоставят обща рамка, в която държави-членки на различи етапи на развитие и с различни социални системи и институционални структури могат да следват своите собствени национални програми за реформа, и същевременно насоките са достатъчно широкообхватни, за да позволява корекции в светлината на промени в политическата среда. Сред държавите-членки и заинтересованите страни съществува широк консенсус, че насоките не следва да бъдат променяни и вниманието следва да бъде насочено към осъществяването им[5].Поради тези причини Комисията предлага за следващия цикъл да се потвърдят съществуващите насоки за следващия цикъл, като се актуализират обяснителните бележки, поясняващи контекста, в който те следва да бъдат осъществени. Това означава, например, да се придаде по-голяма важност на мерките за повече инвестиции в хората и за модернизиране на пазарите на труда. Държавите-членки следва да преразгледат НПР, за да гарантират, че те са актуализирани с оглед на новия цикъл, и да продължат да включват широк кръг заинтересовани страни в разработването и осъществяването им.Опитът от последните три години показва, че необходима още по-задълбочена координация на реформите. В тази връзка, Комисията предлага държавите-членки да обсъждат специфични си политически подходи към конкретните за страната препоръки и по точките, на които следва да се обърне внимание, в рамките на процеса на многостранен надзор в Съвета. За да се структурира дебата, всяка държава-членка следва да представи план за действие като част от своя доклад за изпълнение, в който да изложи последващите мерки, които ще предприеме за изпълнение на препоръките и във връзка с точките, на които следва да се обърне внимание.Освен това, в еврозоната аргументите в полза на координиране на реформите са още по-убедителни. Предложения за по-ефективна координация и управление в еврозоната ще бъдат част от прегледа на дейността на ЕПС по случай десетгодишнината му и ще бъдат представени от Комисията преди лятото на 2008 г.3.3. Необходимите реформи на ниво Общност, включително Лисабонската програма на ОбщносттаНовата Лисабонска програма на Общността е приносът на Общността към обновената Лисабонска стратегия. Лисабонската програма следва да се разглежда като съответствие на НПР, очертаващо тези действията на Общността, които придават най-голяма стойност на реформите, предприети от държавите-членки и които въздействат максимално върху растежа и работните места. Ако за някои от мерките на Лисабонската програма на Общността се изисква да бъдат приети само от Комисията, то повечето от тях следва да бъдат приети приоритетно от Съвета и Парламента. Необходимо е да се демонстрира съвместна политическа воля за постигане на договореност по тези мерки от следващия цикъл за стимулиране на растежа и работните места. Пълният текст на Лисабонска програма на Общността е представен в отделно съобщение.На равнище на Общността е важно да се попълнят оставащите пропуски в единния пазар, по-специално на услугите, така че да бъдат оползотворени напълно плодовете от националните реформи. Комисията неотдавна представи концепцията си за единен пазар през 21 век[6]. Някои от предложените мерки ще бъдат осъществени в рамките на Лисабонската програма на Общността. Те имат за цел да предоставят повече права на потребителите и на малкия бизнес и да подобрят изпълнението и привеждането в действие на правилата на единния пазар, например чрез „центрове за единния пазар“ на национално равнище и редовен преглед на тенденциита в цените на потребителските стоки. Благодарение на строгото прилагане на законодателство за защита на потребителите, потребителите ще правят избор между производители и по този начин ще се насърчи конкурентноспособността.3.4. Изготвяне на външнополитическата програмаПротекционизмът не е решение за ЕС, който трябва да защитава гражданите, интересите и ценностите си. Като световен лидер в търговията и инвестициите, той е отворен и това води до по-ниски разходи за ресурси в индустрията, по-ниски цени и по-широк избор за потребителите, стимулиране на конкурентоспособността на бизнеса и нови инвестиции.Лисабонската стратегия работи в условията на глобализацията и този факт трябва да се има предвид, за да може тя да бъде приложена ефикасно. Това може да бъде постигнато по няколко начина.-  ЕС следва да използва всички свои инструменти, за да осигури своята отвореност и за да направи пазарите на трети страни по-достъпни за своите предприятия.Многостранните преговори, и по-специално успешното приключване на кръга от преговори от Доха, и протичащите в момента двустранни търговски преговори следва да бъдат използвани за отваряне на нови пазарни възможности и за премахване на тарифни и други бариери пред търговията[7]. Те също следва да бъдат използвани за насърчаване на основан на правила подход, с които се поддържа високи стандарти на социална защита и защита на околната среда. Комисията ще докладва ежегодно относно достъпа до пазара, като ще се посочва страни и сектори, където все още съществуват значителни пречки. По принцип, това следва да води до консултации със заинтересованите държави. Ако проблемите не бъдат отсранени, следва да се обмисли използването на търговски инструменти на Общността и/или предприемане на действия в рамките на СТО. Особено внимание ще бъде отделено на по-добрия достъп до пазари за обществени поръчки и привеждането в действие на правата върху интелектуалната собственост, на лоялната конкуренция, както и на достъпа до пазара на МСП.-  ЕС следва да актуализира своите стратегически диалози с ключови трети страни, за да бъдат постигнати взаимноизгодни решения, да се насърчават по-високи стандарти и по-голямо регулаторно сближаване.Благодарение на своя опит в единния пазар ЕС може да допринесе с конкретен експертен опит (напр. в пазарната интеграция, социалната защита, заетостта и правата на работниците, здравеопазването, защитата на околната среда, правилата за конкуренцията, митниците), който би могъл да бъде от полза за ключовите му партньори, докато дискусиите биха могли да доведат до намиране на решения в сфери, от стратегически интерес за ЕС (напр. достъп до пазари, енергетика, изменение на климата, управление на миграцията, достоен труд, технологични стандарти и ПИС, политика за МСП). Нови подходи, като например наскоро създадения Трансатлантически икономически съвет, отчитащи особеностите на всеки партньор, следва да бъдат разработени. Следва да се обърне особено внимание на съседите на Съюза.3.5. Интегриране на дейността на национално, общностно и международно равнище в ефективен политически отговорПролетното заседание на Европейския съвет през 2006 г. прие четири приоритетни области като основни стълбове на обновената стратегия (знание и иновации, отключване на бизнес потенциала, инвестиране в хората и модернизиране на пазарите на труда, енергетика/изменение на климата). Тези области за взаимосвързани; паралелната работа по тях представлява интегриран политически подход.Пролетното заседание на Европейския съвет през 2006 г. одобри ограничен брой конкретни действия за постигане на резултати до края на първия цикъл за всяка една от тези четири области. Успеваемостта в осъществяването на тези действия е добра. Например, в почти всички държави-членки вече е възможно да се започне стопанска дейност за една седмица чрез комплексно обслужване на едно гише. Постигнато бе споразумение относно общ пакет от принципи за гъвкавост и сигурност. Решението на Европейския съвет за цел от 25% даде силен тласък за намаляване на административните тежести. Тези примери показват, че обновената Лисабонска стратегия може да бъде използвана за получаване на директни и осезаеми преимущества за предприятията и гражданите. Всичко това съставлява здрава основа, на която Европейският съвет може да стъпи и да даде нов тласък за осъществяването на Стратегията, договаряйки определен набор от по-нататъшни действия за постигане на резултати до 2010 г.Обновената стратегия се основава на партньорски подход, който признава, че за да се решат общите предизвикателства е необходимо всяко равнище да изиграе напълно ролята си. Приоритетните области са начин за обединяване на различните равнища. Действията следва да намерят своето място в НПР, когато е необходимо да бъдат осъществени от държавите-членки; когато те се нуждаят от действие на равнище на Общността, те следва да бъдат провеждани чрез Лисабонската програма на Общността. Още повече, много от тях могат да бъдат осъществени единствено ако са подкрепени с инициативна външна политика, разработена с цел да помогне на ЕС да моделира глобализацията и да извлича полза от възможностите, които глобализацията предоставя.4. Д ействия в четирите приоритетни области4.1. Инвестиране в хората и модернизиране на пазарите на труда„Гъвкавата сигурност“ създава равновесие между гъвкавост и сигурност на пазара на труда. Нейната цел е да позволи на всички граждани да се възползват от високо равнище на сигурност на трудовата заетост, т.е. те могат лесно да намерят добра работа на всеки етап от техния активен живот. Благодарение на концепцията както работещите, така и работодателите се възползват от възможностите на глобализацията. След постигнатото споразумение между социалните партньори Европейският съвет се приканва да одобри предложението на Комисията за общи принципи относно гъвкавата сигурност[8]. Държавите-членки следва да ги осъществят, като ги приспособят към собствените си конкретни ситуации.От решаващо значение са по-големите усилия за борба с бедността и за интегриране на магринализирани социални групи, особено чрез активни политики за социално приобщаване. Намаляването на бедността е в сърцевината на обновената Лисабонска стратегия, която е насочена към растежа, работните места и мерките за инвестиция в способностите на хората, за предоставяне на равни възможности, на адекватна социална защита и работни места. Необходимо е по-силна подкрепа на нискоквалифицираните работници, на мигрантите и на хората с увреждания, най-вече чрез насърчаване на развитието на умения.По-големите инвестиции в образование и умения през целия живот са не само решаващи за успеха на Европа в ерата на глобализацията, но същото така е един от най-ефективните начини за борба с неравенството и бедността. В много ранна възраст децата развиват способността да придобиват знания през останала част от живота им. По-късно в началното и средното образование, уменията за четене стават предпоставка за напредък. Въпреки това, в Европа един от всеки пет юноши на 15 години не може да чете достатъчно добре. А при младежите между18 и-24 години, всеки шести е отпаднал от училище след прогимназиалната степен. За тези младежи е много трудно да влязат и да се развиват на пазара на труда. Много от тях се оказват дългосрочно безработни. Европа не е постигнала никакъв съществен напредък за изпълнение на целите си в тази област. Трябва да се положат непоколебими усилия, за да се повишат основните умения на младежите и да се намали драстично ранното отпадане от училище. Необходимо е да се съсредоточат ресурси в продължения на години, за да се осъществи качествена промяна.Обучението в чужбина може да бъде важен стимул за лично развитие и овладяване на езици. Програмата Еразъм позволи на почти два милиона млади европейци да учат в чужбина. Трябва да се даде възможност за образование в чужбина на повече млади хора, така че, след време, това да стане една стандартна част от висшето образование.Гаранцията, че придобитите на работното място професионални квалификации се признават в цяла Европа ще стимулира много хората да придобиват нови умения по време на трудовия си живот. Наскоро приетата Европейска квалификационна рамка ще допринесе за постигане на това, при условие че държавите-членки реагират бързо и свържат своите национални квалификационни системи и рамки с нея.Развитието на умения и ученето през целия живот поддържат политиките на гъвкава сигурност, като подобряват гъвкавостта, сигурността на заетостта и трудовата мобилност. Трябва да се разработват по-убедителни и по-целенасочени политики за професионално обучение в отговор на предизвикателството на интензивното демографско застаряване и като принос за увеличаване на продуктивността и пригодността за трудова заетост. Европейският социален фонд може значително да допринесе за подобно усилие.Следва да бъде направено повече за предвиждане и мониторинг на бъдещите нужди от квалифицирани умения и при сериозен недостиг на квалифицирана работна ръка във все по-голям брой сектори Европа ще се нуждае от подобряване на регионалната и националната мобилност на работната сила, както и от определяне на регламентирана имиграционна политика. Такава политика трябва да бъде съпътствана от мерки за подобряване на икономическата и социална интеграция на имигрантите.Едновременно с прегледа на единния пазар Комисията изложи виждането си за програма за достъп, възможности и солидарност и поде обществена консултациа в търсене на мнения относно тези важни проблеми. Това ще доведе до приемане на обновена социална програма до средата на 2008 г.За по-голяма инвестиция в хората чрез основан на жизнения цикъл подход в заетостта и образованието , за модернизиране на пазарите на труда и за увеличаване на социалното включване :Действие на Общността:- До средата на 2008 г. Комисията ще предложи обновена социална програма , основана на възможности, достъп и солидарност, вземаща предвид новите европейски социални реалности и най-вече обхващаща проблемите на младежта, образованието, миграцията и демографията;- Комисията ще предложи да се предприемат мерки за решаване на проблема с липсата на квалификации чрез подобряване на прогнозите и наблюдението на бъдещите нужди от квалификации в Европа;-Комисията ще предложи обща имиграционна политика през 2008 г.Държавите-членки следва:- да приложат договорените общи принципи относно съчетаването на гъвкавост и сигурност, определяйки национални пътеки в рамките на своите НПР до края на 2008 г.;- да увеличат наличността и достъпността на качествени детски грижи в съответствие с националните цели и целите на Общността;- да изработят планове за действие и да определят цели за значително намаляване на преждевременното напускане на училище и подобряване на основните умения за четене ;- да обвържат национални и регионални програми с програмата Еразъм за повишаване на броя на студентите, участващи в международни обмени;- изработване на национални квалификационни рамки в съответствие с Европейската рамка до 2010 г.4.2. Отключване на бизнес потенциала, особено на малките и средни предприятия (МСП)Бизнес средата в Европа бе подобрена в резултат на прилагането от държавите-членки на решенията, взети на пролетното заседание на Европейския съвет от 2006 г. за въвеждане на принципа за обслужване на едно гише и намаляване на времето за започване на бизнес на една седмица или по-малко. В момента е необходимо ЕС да продължи напред да постигне споразумение за интегриран политически подход, който да премахне пречките на всички етапи от развитието на МСП и който позволява на повече малки предприятия да прераснат в по-големи предприятия, които се конкурират успешно на световния пазар. Този подход би могъл да бъде включен в Документ за малкия бизнес, който да излага както принципите, така и конкретни мерки за подкрепа на МСП на всички етапи от тяхното съществуване.Явен приоритет за Съюза е запълването на значителните недостатъци на единния пазар, по-специално в сферата на услугите, така че да бъдат извлечени цялостни ползи от националните реформи. Цялостното и навременно прилагане на директивата относно услугите не само ще създаде истински единен пазар за услугите, но и ще предложи голяма възможност за опростяване на процедурите, за премахване на бюрокрацията, за улесняване на достъпа до пазара и за ускоряване на въвеждането на съвместими приложения за електронно управление.Европейската програмата за по-добро регулиране започва да дава резултати и административните тежести следва да бъдат намалени с 25% на равнище на ЕС. Държавите-членки са поели ангажимент за постигане на също толкова амбициозни цели на национално равнище. Модернизацията на публичните администрации, особено що се отнася до използването на съвместими информационни и комуникационни технологии, е важна част от подобряването на бизнес средата за МСП и подценяван източник на иновации. Като част от програмата за по-добро регулиране много администрации вече отговарят на растящите очаквания; те се отнасят към предприятията и гражданите като към клиенти, използват нови технологии, насърчават социалните иновации и правят организационни промени, насочени към прозрачни, предвидими услуги и ефективни начини за компенсации. Комисията ще насърчава обмена на добри примери.Отключване на бизнес потенциала:Действие на Общността:- приемане на Европейски документ за малкия бизнес , който да определя интегриран политически подход за разгръщане на потенциала за растеж на всички етапи от съществуването на МСП;- приближаване към целта за намаляване на административните тежести в ЕС с 25% до 2012 г. и осъществяване на амбициозна програма за опростяване ;- укрепване на единния пазар , засилване на конкуренцията при услугите и предприемане на по-нататъшни стъпки за интегриране на пазарите за финансови услуги.Държавите-членки следва:- да предприемат значителни и последователни усилия за прилагане на директивата относно услугите до края на 2009 г.; да завършат проверката и оценяването на националното законодателство преди края на 2008 г. и едновременно с това да създадат единни точки за контакт и електронни процедури и да въведат ефективна система за административно трансгранично сътрудничество;- да определят и обявят национални цели за намаляване на административните тежести преди пролетното заседание на Европейския съвет през 2008 г.- да използват пълноценно възможностите, предоставени им от прилагането на директивата относно услугите и програмата за по-добро регулиране за продължаване на модернизацията на публичните администрации .4.3. Инвестиране в знания и иновацииСъгласно решенията от пролетното заседание на Европейския съвет през 2006 г., държавите-членки определиха цели и предприеха стъпки за увеличаване на инвестициите в научни изследования и развойна дейност. Въз основа на предложенията на Комисията Европейския съвет за научни изследвания и няколко съвместни технологични инициативи са в процес на започване на работа. Очаква се Европейският институт за иновации и технологии (ЕИТ) да започне да работи през 2009 г. Съгласно новите програми на политиката на сближаване повече от 85 млрд. евро ще бъдат предоставени за инвестиции в знания и иновации.Това е добро начало, но за постигане на европейските амбиции е нужно много повече. Държавите-членки следва да предприемат допълнителни мерки за изпълнение на своите инвестиции в НИРД за 2010 г. Това трябва да стане спешно, защото съотношението на НИРД на ЕС леко се понижи през 2006 г. поради факта, че растежът на инвестициите в НИРД не са в съответствие с по-силния растеж на БВП.Поради глобализацията НИРД се възлагат все повече на външни изпълнители в други части на света. В Европа разходите за защита и прилагане на иновациите са все още прекалено високи. Лицензите за разпространение на съдържание все още са издават на национално равнище. Процедурите за установяване на съвместими стандарти са прекалено бавни. Управлението на спектъра е все още фрагментирано, което спира разработването на нови високотехнологични продукти и трансгранични услуги. Съществуват прекалено много пречки, включително и правни, които възпрепятстват сътрудничеството между университетите, институтите за научноизследователска дейност, предприятията и изследователите. Това също пречи на едно от традиционните предимства на Европа: Творчеството и изобретателността на нейното население.За да се промени тази тенденция, Европа се нуждае от „пета свобода“ - свободата на знание, която да се прибави към четирите свободи на движение на стоки, услуги, хора и капитали. Тази „пета свобода“ следва да стимулира прехода на ЕС към иновативна икономика, базирана на творческите знания.-  едно от измеренията е истинско европейско научно изследователско пространство, където са налице не само рамковите условия за стимулиране и възнаграждение на иновациите, но и европейските и национални НИРД програми се допълват, където ресурсите са конкурентно разпределени и са насочени към постигане на съвършенство, където сътрудничеството между университетите и предприятията е улеснено, където научните степени се признават напълно и студентите, учените, изследователите и квалифицираните работници могат да се движат свободно и да сътрудничат лесно със световната научна общественост;-  Европа трябва също така да обедини ресурсите си за ново поколение мащабна материална база за бъдещи лаборатории и инструменти, които са незаменими за нейното оставане в предните редици на изследвания на непроучени области през следващите няколко десетилетия. Приета бе обща програма, която определя приоритетната изследователска материална база, варираща от лазери, телескопи и съоръжения за морски изследвания до бази данни за изследване на раковите заболявания. Тъй като нужните ресурси за работа на тази база са по-големи от капацитета на отделните държави-членки, трябва да бъдат взети решения на национално равнище трябва за това как те да обединят усилията си;-  информационни и комуникационни технологии, управлявани от високоскоростен интернет, са ключът към повишаване на производителността и стимулиране на иновациите в Европа. Голям брой малки предприятия и граждани все още нямат високоскоростна интернет връзка, което възпрепятства тяхното развитие и техния потенциал за иновации. Заедно с увеличаващата се конкуренция на пазарите за телекомуникации съществува и нужда от национални планове, за да се гарантира, че до 2010 г. 30% населението на Европа ще използва високоскоростна интернет връзка.Превръщане на „петата свобода“, свободното движение на знания, в реалност:Действие на Общността:- подобряване на ключовите рамкови условия за иновации чрез интегрирана патентна юрисдикция и единен патент, получаван на приемлива цена; опростяване на съществуващите фрагментирани правила за ПИС, по-специално, за да се улесни обменът на съдържание; ускоряване на определянето на съвместими стандарти и преминаване към по-общо управление на спектъра; и подобряване на достъпа до рисков капитал;- премахване на пречките пред трансграничната мобилност на научните работници въз основата на европейски „паспорт“;- обединяване на европейските НИРД ресурси и на тези на държавите-членки за гарантиране на тяхната по-ефективно използване чрез договаряне до края на 2008 г. на области за съвместни програми и пускане на съвместни обяви за проекти до края на 2010 г.;- стартиране на ново поколение изследователска материална база на световно ниво чрез съставяне на пътни карти за стартиране на 35 съвместно договорени проекта до края на 2009 г.[9] За проектите от световен мащаб стартиране на диалог със заинтересованите международни партньори през 2008 г.;- подобряване на конкуренцията за високоскоростен интернет чрез приемане на прегледа на сектора на телекомуникациите до май 2009 г.Държавите-членки следва :- да координират по-добре своите усилия за подобряване на рамковите условия за иновации;- да посочат как националните цели за инвестиция в НИРД за 2010 г. ще бъдат изпълнени и как техните НИРД стратегии ще допринесат за създаването на европейска научно изследователско пространство;- да премахнат пречките пред мобилността на научните работници между публичните и частните центрове за научноизследователска дейност;- да съставят до края на 2008 г. национални стратегии определящи новото поколение от изследователска материална база на световно ниво, в чиято работа те ще се включат;- като част от своите НПР да определят национални цели за използване [10] на високоскоростен интернет, целящи използването му от 30% от населението на ЕС и свързването на всички училища до 2010 г.4.4. Енергетика и изменение на климатаНа пролетното се заседание през 2007 г. Европейският съвет се ангажира да превърне Европа в нисковъглеродна икономика със сигурна, устойчива и конкурентоспособна енергетика. Бяха договорени амбициозни цели за намаляване на емисиите на парникови газове, за увеличаване на енергийната ефективност и даване на тласък на употребата на възобновяеми енергийни източници до 2020 г. Предизвикателството през следващия цикъл ще бъде внедряването на рамката и инструментите за достигане на тези цели и за работа с останалата част на света за договаряне на подобно амбициозно действие в рамките на ООН.The whole economy will need to gear up to reach such far-reaching goals. Пазарни инструменти, като например схемата за търговия с емисии (ETS), предоставят стимули за икономическите участници да намалят своите емисии по най-рентабиления начин. Засилената схема за търговия с емисии следва да бъде допълнена от действие за осъществяване на правно обвързващи национални цели за парниковите газове и възобновяемите енергийни източници: това включва съчетание от целево ориентиран регламент, ефективно използване на икономически инструменти, например субсидии, данъчни стимули или обществени поръчки, както и стъпки за увеличаване на прозрачността като етикетиране или счетоводство, съобразено с изискванията на околната среда. Най-ранните ползи могат да бъдат постигнати в областта на енергийната ефективност, където правителствата могат да играят новаторска роля. Необходимо е всички тези усилия да бъдат придружени от значителна инвестиция в научни-изследвания и развойна дейност и активна интеграция на нови технологии, така както бе изложено наскоро в предложението на Комисията за стратегически план за енергийни технологии[11].По-конкурентоспособен и интегриран вътрешен енергиен пазар ще допринесе значително за постигане на сигурна, устойчива и конкурентоспособна енергетика за Съюза. Това включва нови инвестиции за подобряване на инфраструктурите и взаимовръзките, по-добро управление на запасите, механизми за солидарност и по-разнообразен енергиен микс. В същото време, необходимо е всички политики да бъдат адаптирани към последиците от изменението на климата. Въпреки, че изменението на климата може да бъде задържано на приемливи равнища посредством решително глобално действие, то не може да бъде предотвратено. Необходимо е политиките да отчитат тази реалност и да сведат до минимум социалните, екологичните и икономически въздействия, развивайки потенциала на новите технологии, за да се подобри конкурентоспособността на индустрията на ЕС.Превръщане на Европа в нисковъглеродна и енергийно ефективна икономика:Действие на Общността:- приемане на законодателни предложения за завършване на вътрешните пазари на електроенергия и газ и пакет , посветен на изменението в климата, за да се създаде рамката за постигане на поне 20% намаление на емисии парникови газове и делът на възобновяеми енергийни източници да достигне 20% до 2020 г.;- насърчаване на индустриалната политика, ориентирана към по-устойчиво производство и потребление , като се наблегне на възобновяеми енергийни източници и нисковъглеродни и по-ефективни по отношение на ресурсите продукти, услуги и технологии;- преразглеждане на директивата за данъчно облагане на енергийни продукти за по-тясното ѝ обвързване с енергийните и екологични цели на ЕС;- засилване на изискванията в директивата за енергийна ефективност на сградите .Държавите-членки следва:- да преразгледат своите икономически инструменти , включително данъчното облагане, субсидиите и таксите, за да се гарантира техният принос към борбата с изменението на климата по рентабилен начин.- да насърчават възлагащите органи системно да включват енергийната ефективност като един от критериите при възлагането на договори за обществени поръчки;- да предвидят задължителни цели за намаляване на потреблението на енергия в правителствени сгради;- да подобрят взаимосвързването на енергийните мрежи .5. П роследяване на напредъка след пролетното заседание на Европейския съвет през 2008 г.Обновената Лисабонска стратегия за растеж и заетост започва да дава резултати. Европа вече има обща интегрирана програма, набор от инструменти за съвместна работа по общи предизвикателства, както и ефективен годишен мониторинг на напредъка на пролетното заседание на Европейския съвет.Всичко е готово за стартиране на амбициозен следващ цикъл по време пролетното заседание на Европейския съвет през 2008 г. чрез:-  предприемане на действия в рамките на четирите приоритетни области, както е изложено в раздел 4;-  потвърждаване на интегрираните насоки за следващите три години;-  одобряване на предложенията на Комисията за конкретни препоръки към отделните държави и точките, на които следва да се обърне внимание;-  призоваване на държавите-членки да осъществят оставащите реформи в своите национални програми за реформа и да гарантират, че те са актуализирали НПР за новия цикъл; приканване на държавите-членки да представят на Съвета и Комисията планове за конкретни действия като част от своите годишни доклади за изпълнение, които да излагат техните специфични политически отговори и графици за осъществяване на специфичните препоръки за всяка страна, както и точките, на които следва да се обърне внимание;-  Одобряване на новата Лисабонска програма на Общността;-  призоваване на държавите-членки да работят с националните и регионалните парламенти с цел да се организират годишни дебати за изпълнението на техните НПР и конкретните препоръки към всяка страна;-  призоваване на държавите-членки да гарантират, че фондовете за сближаване се използват съгласно разпоредби за целево разпределение на средства, така че да се повлияе максимално на растежа и работните места;-  насърчаване на националните координатори на Лисабонската стратегия да продължават да обменят опит относно реформата, по-специално в четирите приоритетни области, и относно засилване на участието на заинтересованите страни;-  призоваване на Европейския парламент да играе активна роля през следващия цикъл, включително чрез своя диалог с националните парламенти.[1] „Европейските интереси: Постигане на успех в ерата на глобализацията“ - COM(2007) 581.[2] Препоръка 2007/2009/ЕО на Съвета от 27 март 2007 г. (Официален вестник L 92 от 3.4.2007 г.).[3] Що се отнася до частта за заетостта, тя също служи за основи на Съвместения доклад за заетостта. Тя включва също резюме на средносрочната оценка на инициативата за растеж.[4] Целевите категории трябва да отговарят на минимум от 60% в по-неразвитите региони, които имат право на финансиране според критериите на програмите за сближаване, и от 75% в относително по-развитите региони, имат право на финансиране според критериите на програмите за конкурентноспособност и заетост. Тези прагове се прилагат на доброволна основа към държавите-членки които се присъединиха към Съюза след 2004 г.[5] Оценка на пакета интегрирани насоки за растеж и работни места, Проект на окончателен доклад, октомври 2007 г., заключения на Eureval and, Rambøll Management и Съвета Ecofin (13.11.2007 г.).[6] „Единен пазар за Европа през 21-ви век“ - COM(2007) 724.[7] Глобализирана Европа: Конкуренция на световно ниво – принос към Стратегията за растеж и заетост на ЕС - COM(2006) 567.[8] „Към общи принципи на гъвкавата сигурност – повече и по-добри работни места чрез гъвкавост и сигурност“ - COM(2007) 359.[9] Европейския стратегически форум за научноизследователски инфраструктури (ESFRI), Европейската пътна карта за научноизследователска инфраструктура, Доклад 2006 + заключенията на Съвета от 21-22.5.2007 г.[10] Комисията ще следи развитието на интернет икономиката в ЕС чрез индекс на широколентова ефективност, който ще бъде стартиран през 2008 г.[11] „Към европейски стратегически план за енергийни технологии“ COM(2006) 847.


Препоръка за становище на Съвета в съответствие с член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за стабилност на Белгия, 2006-2010 г.


title: Препоръки към националните юрисдикции относно отправянето на преюдициални запитвания

text:
               1.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 30/1

      ПРЕПОРЪКИ

   към националните юрисдикции относно отправянето на преюдициални запитвания
   2014/C 30/01
   Текстът на препоръките на български език е публикуван в Официален вестник С 338 от 6 ноември 2012 г.


title: 2008/362/ЕО: Препоръка на Комисията от 6 май 2008 година относно външно гарантиране на качеството на задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес (нотифицирано под номер C(2008) 1721)

text:
               7.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 120/20

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 6 май 2008 година
   относно външно гарантиране на качеството на задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес
   (нотифицирано под номер C(2008) 1721)
   (2008/362/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 211 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Външното гарантиране на качеството на задължителните одити е от огромно значение за високото качество на одита. То увеличава достоверността на публикуваната финансова информация и осигурява по-добра защита на акционери, инвеститори, кредитори и други заинтересовани страни. Следователно външните системи за гарантиране на качеството трябва да са обективни и независими от одиторската професия.

               (2)

               Членове 29 и 43 от Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1) установяват високи критерии за системите за гарантиране на качеството на всички задължителни одитори и одиторски дружества. Те включват някои от идеите, съдържащи се в Препоръка на Комисията 2001/256/ЕО от 15 ноември 2000 г. относно гарантиране минимални изисквания на качеството на задължителния одит в Европейския съюз (2).

               (3)

               Освен това, частите от тази препоръка, свързани със задължителния одит на дружества от обществен интерес, вече не са актуални предвид настъпилите напоследък промени на международно ниво и тенденцията за тези одити да се въвеждат системи за външен контрол на качеството, които се управляват независимо от одиторската професия и, в които независими от одиторския процес хора проверяват качеството.

               (4)

               Установените в Директива 2006/43/ЕО критерии все пак допускат значителни различия в настоящето организиране в държавите-членки на системите за външен контрол на качеството на законно признати одитори и одиторски дружества. Желателно е заинтересованите страни да имат еднакви разбирания относно качеството на услугите на задължителните одитори и одиторски дружества в държавите-членки, по-конкретно по отношение на член 34 от Директива 2006/43/ЕО. Директива 2006/43/ЕО също насърчава системите за обществен надзор на държавите-членки да определят координиран подход за проверяване гарантирането на качеството.

               (5)

               Сътрудничеството между държавите-членки е приоритет по отношение на одита на дружества, извършващи дейност в обществен интерес. Необходимо е да се определят допълнителни насоки за системите за гарантиране на качеството на задължителните одитори и одиторски дружества, които осъществяват одита в тях. Следователно е целесъобразно да се изготви нова препоръка, която да е по-пригодна към настоящото положение от Препоръка 2001/256/ЕО и, която да отчита новите международни тенденции, както и специфичните нужди на държавите-членки. Въпреки това не е необходимо да се осигуряват подробни насоки относно системите за гарантиране на качеството на задължителните одитори и одиторски дружества, проверяващи юридически лица, които не представляват обществен интерес.

               (6)

               Проверките следва да доведат до повишаване на качеството на одита на проверявания задължителен одитор или одиторско дружество и да са с редовен и превантивен характер. Тяхна цел трябва да е изграждането и поддържането на доверие в задължителния одитор и, на последно място, във финансовите пазари. Следователно настоящата препоръка не би трябвало да засегне конкретните проверки, предизвикани от евентуални нарушения на закони и разпоредби.

               (7)

               За да се подобри качеството на одита в Общността, независимите надзорни органи трябва да имат по-активна роля в проверките на одиторските дружества. Трябва да се изготвят насоки за независимостта на системите за проверка. Относно извършването на проверки, трябва да се изясни евентуалната роля на публичните органи за надзор, професионалните организации и други подходящи органи, както и ролята на експертите. Необходимо е също да се изяснят аспектите относно финансирането на системата за гарантиране на качеството.

               (8)

               Член 43 от Директива 2006/43/ЕО определя проверки за контрол на качеството най-малко веднъж на всеки три години за задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес. Системата за публичен надзор може да срещне трудност при наемането на достатъчен броя инспектори за провеждане на проверки на място при всяко проверяване. Следователно трябва да е възможно, при известни условия, експерти, които не са инспектори, също да участват в проверките на място.

               (9)

               За да се гарантира, че окончателният доклад от проверката се спазва от съответния задължителния одитор или одиторско дружество, и че той им предоставя достатъчно насоки за избягване на докладваните проблеми в бъдеще, е необходимо да има ефективна комуникация между инспекторите и задължителния одитор или одиторско дружество, преди да се приеме окончателния доклад и през последващия период.

               (10)

               За да се подобри отчетността на системата за гарантиране на качеството и сравнимостта ѝ в Общността, годишният доклад за общите резултати от проверките трябва да включва ключова информация, която да позволи оценяване едновременно на ефикасността на използваните ресурси и ефективността на системата за гарантиране на качеството.

               (11)

               В светлината на новите международни развития и по-конкретно на участието на подходящите органи и експерти при провеждането на проверките, Комисията възнамерява да направи оценка на положението през 2011 г.,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   Предмет

               1.

               Настоящата препоръка представя насоки за прилагане на независими системи за гарантиране на качеството на задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес в съответствие с членове 29 и 43 от Директива 2006/43/ЕО.

               2.

               Когато държава-членка вземе решение да освободи някои юридически лица, извършващи дейности от обществен интерес, в съответствие с член 39 от Директива 2006/43/ЕО, държавата-членка следва също да освободи тези юридически лица, извършващи дейности от обществен интерес, от обхвата на приложение на мерките, приети с оглед на настоящата препоръка.

         Определения

               3.

               Определенията, посочени в член 2 от Директива 2006/43/ЕО се прилагат към настоящата препоръка. За целите на настоящата препоръка са валидни и следните определения:

                           а)

                           „публичен надзорен орган“ означава компетентен орган по смисъла на член 2, параграф 10 от Директива 2006/43/ЕО, който представлява публична надзорна система, основана на установените принципи в член 32 на посочената директива;

                           б)

                           „инспектор“ означава лице, извършващо проверките, което отговаря на определените изисквания в член 29, параграф 1, буква г) от Директива 2006/43/ЕО и, което се наема от публичен надзорен орган или друг компетентен орган, на който е поверено изпълнението на проверките;

                           в)

                           „проверки“ означава проверяване на гарантирането на качеството на задължителните одитори и одиторски дружества, което се провеждат от инспектор и не представлява разследвания по смисъла на член 32, параграф 5 от Директива 2006/43/ЕО;

                           г)

                           „експерт“ означава физическо лице със специфични познания на финансовите пазари, финансово отчитане, одитиране или други области, свързани с проверките и практиката на задължителните одитори.

         Независимост на системата за гарантиране на качество

               4.

               Публичният надзорен орган следва да поеме най-голямата отговорност за външните системи за гарантиране на качеството на задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес. Държавите-членки не трябва да назначават за публичен надзорен орган сдружения или органи, свързани професионално със счетоводство или одит.

               5.

               Задължителните одитори и одиторски дружества, които извършват одит на дружества, извършващи дейност в обществен интерес, следва да подлежат на проверки, извършвани от публични органи за надзор, или в изключителен случай или заедно с друг компетентен орган в съответствие с точка 6.

               6.

               Следва да е възможно делегирането на друг подходящ орган на дейности, свързани с извършването на проверки при условие, че се гарантира отчетността на този орган пред публичния орган за надзор и, че последният има поне следните отговорности:

                           а)

                           одобрение и, ако публичният орган за надзор счете за необходимо, изменение на методите на проверка, включително инструкциите за проверка и последващи действия, методите на отчитане и програмите за периодични проверки;

                           б)

                           одобрение и, ако публичният орган за надзор счете за необходимо, изменение на отчетите за проверка и последващи действия;

                           в)

                           одобрение и, ако публичният орган за надзор счете за необходимо, назначаване на инспектори за всяка проверка;

                           г)

                           съставяне на всякакъв вид препоръки и инструкции към органа, на който са били делегирани дейностите.

               7.

               Публичният орган за надзор трябва да има право да участва в проверките и да има достъп до документи от проверката, работни одиторски документи и други свързани с тях.

               8.

               Никоя от разпоредбите относно финансирането на системата за гарантиране на качеството, включително отнасящите се до размера на финансиране и финансовия контрол, не би трябвало да е обект на одобрение или забрана от лица или организации, които представляват одитори или одиторски дружества или които по някакъв начин са свързани със счетоводната и одиторската професия или одиторско дружество. Размерът на финансирането трябва да позволи на публичния орган за надзор да разполага с достатъчно човешки ресурси, които да съдействат за изпълнението на точки 6 и 7.

               9.

               Ако системата за гарантиране на качеството е финансирана от задължителни одитори или одиторски дружества, подлежащи на проверки, всички възнаграждения или други платими от тях суми, трябва да бъдат изплатени задължително в пълен размер и навреме.

         Независимост на проверките

               10.

               Публичният орган за надзор трябва да гарантира, че се провеждат политики и процедури, свързани с независимостта и обективността на персонала, включително на инспекторите и управлението на системата за проверки.

               11.

               Не трябва да се допуска на длъжност инспектор лице, практикуващо като задължителен одитор или наето или по някакъв начин свързано със задължителен одитор или одиторско дружество.

               12.

               При проверката на задължителен одитор или одиторско дружество не трябва да се допуска на длъжност инспектор лице, преди да са изтекли две години след прекратяване на дейността на това лице като съдружник или служител на този одитор или одиторско дружество или по някакъв начин е свързан с тях.

               13.

               Инспекторите трябва да декларират, че не съществува конфликт на интереси между тях и задължителния одитор/одиторско дружество, които подлежат на проверка. Инспекторите, които са направили непълна или невярна декларация следва да бъдат изключени от проверките и следва да подлежат на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции.

               14.

               Инспекторите се възнаграждават за проверките единствено от публичния орган за надзор или от органа, на когото е делегирано провеждането на проверките. Инспекторите не получават никакво възнаграждение от проверяващия задължителен одитор, нито от одиторско дружество или неговите клонове.

               15.

               Ако публичният орган за надзор счете, че са необходими специфични знания за правилното провеждане на проверката, инспекторите трябва да бъдат придружени от експерти. Тези експерти работят под прекия контрол на инспектор и се подчиняват на посочените в точки 10, 12—14 изисквания.

         Методологични насоки за провеждане на проверките

               16.

               Когато в държава-членка временно броят на наличните инспектори за провеждането на проверки на място е недостатъчен, публичният орган за надзор следва да има право да разрешава провеждането на проверки на място от експерти при условие, че тези експерти отговарят на изискванията, определени в член 29, параграф 1, буква г) от Директива 2006/43/ЕО, че са напълно отговорни пред публичния орган за надзор и, че провеждат проверки на място при същия задължителен одитор или одиторско дружество поне веднъж на шест години.

               17.

               Проверките трябва да включват:

                           а)

                           Оценка на концепцията на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;

                           б)

                           подходяща проверка на съответствието на процедурите и преглед на одиторските документи от публичния орган за надзор за установяване на ефективността на системата за вътрешен контрол на качеството;

                           в)

                           в светлината на заключенията от проверката съгласно букви а) и б), оценка на съдържанието на последния годишен доклад за прозрачността, публикуван от задължителния одитор или одиторско дружество в съответствие с член 40 от Директива 2006/43/ЕО.

               18.

               Трябва да бъдат проверени поне следните политики и процедури за вътрешен контрол на задължителния одитор или одиторско дружество:

                           а)

                           съответствие на задължителния одитор или одиторско дружество с приложимите стандарти за одит и качество, както и изискванията за етичност и независимост, включително и тези относно Глава IV и член 42 от Директива 2006/43/ЕО, както и съответните закони, регламенти и административни разпоредби на засегнатите държави-членки;

                           б)

                           количество и качество на използваните ресурси, включително изпълнение на изискванията за продължаващо обучение, посочени в член 13 от Директива 2006/43/ЕО;

                           в)

                           изпълнение на определените изисквания в член 25 от Директива 2006/43/ЕО относно одиторските такси.

               19.

               За проверката на съответствието трябва да бъде избрана поне значителна част от одиторските документи въз основа на анализ на риска от неправилно извършване на задължителния одит.

         Резултат от проверките

               20.

               Констатациите и заключенията на проверките, на които се основават препоръките, включително тези, свързани с доклада за прозрачността, трябва да се предадат надлежно и обсъдят с проверявания задължителен одитор или одиторско дружество преди финализирането на доклада от проверката. Проверяваният задължителен одитор или одиторско дружество трябва да разполагат със срок не повече от 12 месеца след предаване на доклада от проверката за вземане на мерки във връзка с препоръките относно системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество. Ако провереният задължителен одитор или одиторско дружество не предприемат подходящи последващи действия въз основа на препоръките, публичният орган за надзор следва да разгласи основните пропуски, открити във вътрешната система за контрол на качеството. Ако проверяваният задължителен одитор или одиторско дружество не предприемат подходящи последващи действия вследствие на препоръките, публичният орган за надзор трябва да разгласи основните недостатъци, открити в системата за вътрешен контрол на качеството.

               21.

               Публичният орган за надзор следва да има право, в съответствие със законовите разпоредби на засегнатата държава-членка, да приема дисциплинарни мерки или да налага санкции на задължителните одитори или одиторски дружества.

               22.

               Публичният орган за надзор трябва поне да информира подходящо и своевременно обществеността относно окончателните дисциплинарни мерки или санкции, наложени на задължителните одитори или одиторски дружества във връзка с изпълнението на задължителния одит. Той следва да идентифицира съответния задължителен одитор или одиторско дружество и да опише основните недостатъци, които са довели да налагането на тези мерки и санкции.

               23.

               Когато при проверка се установи, че доклад за прозрачността, публикуван от задължителен одитор или одиторско дружество в съответствие с член 40 от Директива 2006/43/ЕО, съдържа информация, включително по отношение на ефикасността на вътрешната система за контрол на качеството на одиторското дружество, която публичният орган за надзор сметне за значително подвеждаща, той трябва да се погрижи за съответната незабавна промяна на доклада за прозрачността.

         Прозрачност на общите резултати на системата за гарантиране на качеството

               24.

               Публичните надзорни органи следва да правят годишен доклад за общите резултати на системата за гарантиране на качеството. Докладът включва информация за направени препоръки, последващи от тях действия, предприети дисциплинарни мерки и наложени санкции. Той също включва количествена информация и ключови данни за изпълнението относно финансовите ресурси и персонала, ефикасността и ефективността на системата за гарантиране на качеството.

         Последващи действия

               25.

               Приканват се държавите-членки да информират Комисията за предприетите действия в светлината на настоящата препоръка не по-късно от 6 май 2009 г.

         Адресати

               26.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 6 май 2008 година.

            За Комисията

         Charlie McCREEVY

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 157, 9.6.2006 г., стр. 87. Директива, последно изменена с Директива 2008/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 53).

      (2)  ОВ L 91, 31.3.2001 г., стр. 91.


				|

		52011SC0823

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Lithuaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Lithuania, 2011-2014

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Литва за 2011 г.
и за
предоставяне
на становище
на Съвета
относно
актуализираната
Програма за
стабилност
на Литва за
периода 2011—2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като взе
предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз и
по-специално
член 121, параграф 2
и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическата
политика[1] и
по-специално
член 9,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
която ще бъде
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)
На 13 юли
2010 г. Съветът
прие
препоръка
относно
общите
насоки за
икономическата
политика на
държавите-членки
и на Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиката
на
държавите-членки
по заетостта[3],
като заедно
двата акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите-членки
бяха
призовани да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политики по
заетостта.
(3)
На
12 януари 2011 г.
Комисията прие
първия
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
нов цикъл на
икономическото
управление в
ЕС и на
първия
европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на
политиката
съгласно стратегията
„Европа 2020“.
(4)
На 25 март
2011 г. Европейският
съвет
утвърди
приоритетите
за фискалната
консолидация
и
структурната
реформа (в
съответствие
със
заключенията
на Съвета от
15 февруари и
7 март 2011 г. и
въз основа на
годишния
обзор на
растежа,
изготвен от
Комисията).
Той подчерта
необходимостта
да се даде
приоритет на
възстановяването
на
стабилността
на бюджетите
и фискалната
устойчивост,
намаляването
на безработицата
чрез реформи
на пазара на
труда и полагането
на нови
усилия за
повишаване
на растежа.
Европейският
съвет поиска
от държавите-членки
да превърнат
тези
приоритети в
конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в
техните програми
за
стабилност
или в
програмите
за конвергенция
и в
националните
програми за
реформи.
(5)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет също
така прикани
държавите-членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
задължения
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност или
в програмите
им за
конвергенция
и в националните
програми за
реформи.
(6)
На 28
април 2011 г.
Литва
представи
актуализираната
си програма
за
конвергенция
за 2011 г.,
обхващаща
периода 2011—2015 г.,
както и
своята
национална програма
за реформи за
2011 г. Двете
програми бяха
оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(7)
Литовската
икономика
вече се
възстановява
от сериозна
икономическа
криза, през
която БВП
намаля със 17%
от
максималната
си стойност,
като
сриването на
местното
търсене беше
подсилено от
спада в
световната
търговия.
Пазарът на
работна ръка
реагира
бързо на
кризата и
безработицата
нарастна до
рекордни
височини,
достигайки
връх от 18,3 % към
средата на 2010 г.,
покачвайки
се от ниво 4,2 % в
началото на 2008
г. Твърдото
спазване на
ангажимента
към
споразумението
за валутния
борд, подкрепено
със
значителна
фискална
консолидация,
заедно с
корекциите
на заплатите
в частния
сектор и
мерките, насочени
към
засилване на
стабилността
на финансовата
система,
помогнаха за
стабилизиране
на
икономиката.
При
възстановяването
на
глобалната
икономика и
докато
икономиката
се
възползваше
от
възвърнатата
конкурентоспособност,
износът се
засили и през
2010 г. отново бе
отбелязан
икономически
растеж. През 2011
г. възстановяването
набира
скорост при
нарастване
на местното
търсене. При
все това, въпреки
че
безработицата
се очаква да
намалее с
бързи
темпове, тя
ще остане на равнище,
което се
изразява с
двуцифрено
число.
(8)
Въз
основа на
оценката на
актуализираната
програма за
конвергенция
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
Съветът е на мнение,
че
макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните
прогнози в програмата
за
конвергенция
за 2011 г. е
реалистичен.
При все че се
базира на в
известна степен
по-благоприятни
прогнози за 2011
г., тя като цяло
е в
съответствие
с най-новата
прогноза на
Комисията за
2012 г. С
програмата
се планира да
се понижи
дефицита под
референтна
стойност от 3 %
до 2012 г., когато
е установения
от Комисията
краен срок,
но тя не е в
достатъчна
степен
подкрепена
от мерки за 2012 г.
Ускорената
икономическа
активност може
да доведе до
по-добри
бюджетни
резултати за
2011 г., отколкото
се очаква в
програмата.
Ако обаче
временните
мерки за
консолидация,
които
изтичат в
края на 2011 г., не
бъдат
подновени,
както и
допълнени със
значителни
постоянни
мерки, има
риск бюджетните
цели в
програмата
за 2012 г. да не
бъде постигната
въпреки
подобряването
на
макроикономическата
перспектива.
Средното
годишно
фискално
усилие през
периода 2010—2012 г. е
доста под 2,25% от
БВП, което е
препоръчано
от Съвета
съгласно
процедурата
при прекомерен
дефицит (ППД),
приета на 16
февруари 2010 г.
Тъй като
икономическия
растеж и
данъчните
приходи са
съществено по-високи,
отколкото се
очакваше по
време на
Препоръката
на Съвета за
процедура
при прекомерен
дефицит,
прилагането
на изискваното
фискално
усилие би
позволило
по-бързо
намаление на
дефицита и
напредък към
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ). Не се
очаква
средносрочната
цел за
структурен
бюджетен
излишък в
размер на 0,5% от
БВП да бъде
постигната
през периода
на програмата.

(9)
С оглед
на
значителната
корекция,
необходима
за постигане
на целта на
ППД за 2012 г. и
постигането
на напредък
към изпълнението
на СБЦ, както
и на
необходимостта
от осигуряване
на
необходимото
съфинансиране,
с цел да се
пристъпи към
ускоряване
на усвояването
на
структурните
фондове на ЕС
и да се
увеличат
продуктивните
инвестиции в
икономиката,
посочването
на
допълнителни
мерки за
консолидация
ще бъде
предизвикателство.
Подобренията
в
ефикасността
на публичния
сектор биха
могли да
създадат допълнителна
възможност
за корекции
на разходите,
без да се
прави
компромис с
качеството
на публичните
услуги. При
липсата на
по-нататъшна
реформа,
свързаните с
възрастта
разходи ще се
увеличат до
степен над
средното
ниво за ЕС
през
следващите
няколко
десетилетия.
През юни 2010 г.
правителството
одобри
общата рамка
на
всеобхватна
реформа на
социалното
осигуряване
и
пенсионната
система.
Предложението
включваше
значително
увеличаване
на
пенсионната
възраст,
промени в
начина, по
който се
изчисляват
пенсиите и
интегрирането
на
държавните
пенсии в
общата схема
за социално
осигуряване.
Одобрението и
успешното
прилагане на
всички
аспекти на
тези предложения,
ще бъдат от
ключово
значение за
дългосрочната
фискална
устойчивост
на Литва и
биха могли да
спомогнат за
увеличаване
на
предлагането
на работна
ръка чрез предоставяне
на по-силни
стимули за
работа на по-възрастните
работници,
като се
гарантира адекватността
на песниите.
Освен това
дългосрочната
фискална
устойчивост
се нуждае от
по-силна
фискална
рамка.
По-специално,
в навечерието
на кризата,
фискалната
рамка не
предотвратяваше
периодични
съществени
корекции на
разходните
цели и
процикличен
растеж на
разходите,
финансиран
от
извънредни
приходи.
Прекомерният
растеж на
разходите, финансиран
от
свързаните с
икономическия
подем
разходи беше
в основата на
големите фискални
дисбаланси,
които
възникнаха
по време на кризата.
Те
допринесоха
и за
прегряване
на икономиката.

(10)
Равнището
на
безработицата
в Литва е
сред най-високите
в ЕС.
Непосредствената
задача е да
се гарантира,
че
настоящото
бързо увеличаване
няма да се
превърне в
структурно. Много
строгото
трудово
законодателство
и
демотивиращите
фактори за работа
в рамките на
системата за
социално подпомагане
нарушават
функционирането
на пазара на
труда. Когато
се
комбинират с
достатъчно
финансирани
активни
политики на
пазара на
труда,
мерките,
взети в тези
области, биха
помогнали да
се намали
риска високата
безработица
да стане
структурна и
за намаляване
на голямата
сива
икономика.
(11)
Литовските
държавни
предприятия
представляват
около 18% от БВП.
Те са остават
предразположени
към
неефективност
с незадоволителни
финансова
възвращаемост.
Успешната
реформа на
държавните
предприятия
също ще
увеличи конкуренцията
и подобри
бизнес
средата. През
2010 г. Литва
започна
реформа в пет
големи сектори.
Чрез
реформата
бяха
съставени
насоки за
прозрачност
за
държавните
предприятия, предоставящи
база за
правителствена
отчетност.
Резолюцията
на
правителството
за подобряване
на
ефективността
от декември 2010
г. предостави
още една
надеждна
рамка за
реформата.
Въпреки това
те остават
само рамки и
насоки, и в
резолюцията
липсват
редица ключови
мерки, които
бяха
първоначално
предложени, и
които биха
осигурили
разделянето
на регулаторните
функции от
функциите,
свързани със
собствеността.

(12)
Енергийната
интензивност
на
литовската икономика
е една от
най-високите
в ЕС. Това е до
голяма
степен
свързано с
жилищното отопление,
при което
лошо
поддържани
жилищни
сгради с
много апартаменти
съставляват
по-голямата
част от проблема.
Въпреки
въвеждането
на стратегия
за
преодоляване
на този
проблем,
датираща от 2004
г., са
направени
само малко
инвестиции.
Освен това
броят на
притежаваните
автомобили
се е увеличил
бързо, като
същевременно
приходите от
данъци в
енергетиката
и транспорта
спаднаха,
съотнесено
към БВП и към
данъците
върху труда
(значително
над средното ниво
за ЕС).
Решаването
на проблема с
ниските
енергийно
данъчни
ставки,
включително
тези за
регистрация
и
собствеността
на транспортни
средства, ще
подпомогне
фискалната
консолидация
в
краткосрочен
план, като в същото
време
стимулира
по-ефективно
потребление
на енергия.
(13)
Докато
Литва има
като цяло
благоприятна
регулаторна
рамка за
бизнеса, тя
се класира
относително
слабо по
условията за
стартиране
на бизнес,
(времето и
разходите) за
предоставянето
на
строителни
разрешения, и
по защитата
на
инвеститорите.
Подобренията
на
регламентите
в тези области
ще
допринесат
за
насърчаване
създаването
на работни
места и за
растеж.
Реформата на
политиката
относно
конкуренция
би подобрила допълнително
бизнес
средата, но
напредъкът е
бавен,
особено в
сектора на
енергетиката
и на
търговията
на дребно с
храни. Завършването
на
преразгледаната
стратегия за
енергийна
независимост
ще помогне за
преодоляване
на тревогите,
свързани със
сигурността на
доставките и
ще подкрепи
по-голямата
конкуренция
в
производството
на електроенергия.
В същото
време
прилагането
на законодателството
от Третия
пакет на ЕС
за пазара на
електричество
и природен
газ ще
подобри конкуренцията
на
енергийния
пазар на
дребно. В сектора
за търговия
на дребно с
храни през 2009 г.
Литва прие
закон за
забрана на
нелоялните
операции на
предприятията
за търговията
на дребно.
Въпреки това
при
търговията на
дребно с
храни
продължава
да има недостатъчно
равнище на
конкуренция,
дължащо се отчасти
на нейната
структура и
недостатъци
в
регулирането
на пазара.
Концентрацията
в
хранителните
вериги за
търговия на
дребно е с
тенденция да
продължава
да расте, като
делът на
четирите
най-големи
търговци на
дребно
достигна 72% от
общите
продажби
през 2008 г.
(14)
Литва
пое редица
ангажименти
по силата на пакта
„Евро плюс“[4].
За да засили
фискалната
устойчивост
Литва ще
приеме
закони за
улеснение
натрупването
на средства в
резерва на
държавния
трезор за
трудни
икономически
периоди и ще
насърчи
отговорна
антиинфлационна
бюджетна
политика.
Редица важни
мерки за
реформа на
пенсионната
и социално
осигурителната
система също
бяха обявени.
Мерките за
заетостта са
съсредоточени
върху стимулиране
на заетостта,
борба с
незаконния и
недеклариран
труд и
насърчаване
на гъвкави
трудови
споразумения.
За да се подобри
бизнес
средата са
поети
определен
брой
ангажименти
за засилване
на бизнес
инспекторатите,
за
подобряване
на
прозрачността
и за намаляване
на
административната
тежест върху
бизнеса. Тези
ангажименти
се отнасят до
четирите
области на
пакта. Като
цяло те
отразяват
дневния ред
на реформите,
очертана в
програмата
за
конвергенция
и в националната
програма за
реформи.
Редицата мерки
в областта на
заетостта,
ако бъдат
въведени, ще представляват
желан принос
за генериране
търсене на
работна ръка.
Поетите
ангажименти
бяха оценени
и взети
предвид в
настоящите
препоръки.
(15)
Комисията
направи
оценка на
програмата за
конвергенция
и
националната
програма за
реформи,
включително
ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“[5].
Тя взе
предвид не
само доколко
те са уместни
за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Литва, но
също така и
степента, в
която те
спазват правилата
и насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС за
бъдещите
национални
решения. В
тази връзка
Комисията
счита, че
мерките за
гарантиране
постигането
на
бюджетните
цели за 2012 г.
трябва да
бъдат
уточнени.
Трябва да
бъдат предприети
също така
допълнителни
мерки за
реформа на
пенсионната
система, с
цел да се
подобри
фискалната
устойчивост
и се окуражи
по-дълъг
работен
живот, да се
подобри функционирането
на пазара на
труда, да се приложи
пакета от
реформи за
държавните
предприятия,
да се подобри
енергийната
ефективност
и бъдат
разгледани
ниските
данъци в
енергетиката
и да се
засили
конкуренцията
в определени
сектори.
(16)
В
контекста на
настоящата
оценка и
предвид
препоръката
на Съвета по
член 126,
параграф 7 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз от 2 юни
2010 г. Съветът
разгледа
актуализираната
програма за
конвергенция
на Литва за
2011 г. и становището
му[6]
е отразено
по-специално
в
препоръката
му под точка 1)
и 2) по-долу. Като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет от 25
март 2011 г.,
Съветът
разгледа националната
програма за
реформи на
Румъния,
ПРЕПОРЪЧВА
на Литва да
предприеме
следните
действия в
периода 2011—2012 г.:
(1)
Да
приеме
допълнителни
фискални
мерки от постоянен
характер до
приемането
на бюджета за
2012 г., с цел да
коригира
прекомерния
дефицит. Да
засили
спазването
на данъчното
законодателство
и се
възползва в
пълна степен
от икономическото
възстановяване,
за да ускори
допълнително
намалението
на дефицита и
гарантира
напредък към
Средносрочната
бюджетна цел
чрез поне 0,5 % от
БВП годишно.
Да укрепи
фискалната
рамка,
по-специално
чрез въвеждането
на приложими
и
задължителни
тавани на
разходите в
средносрочната
бюджетна
рамка.;
(2)
Да
приеме
предложеното
прилагане на
законодателство
относно
реформата на
пенсионната
система. С
цел да
увеличи
участието в
трудовия
пазар, да се
премахнат
фискалните
демотивиращи
фактори за
работа за хора
на пенсионна
възраст или
наближаващи
тази възраст.

(3)
Да
повиши
гъвкавостта
на пазара на
труда чрез
изменение на
Кодекса на
труда, за да
го направи
по-гъвкав и
за да се
позволи
по-добро
използване
на срочни
договори. Да
измени
съответното
законодателство,
по-специално
Законът за
социално
подпомагане,
за да се
гарантира, че
системата за
социално
подпомагане
не съдържа
демотивиращи
фактори за
започване на
работа;
(4)
Да
приложи
всички
аспекти на
пакета от реформи
за
държавните
предприятия
до края на 2011 г.,
като
гарантира
разделяне на
функциите на
собственост
и
регулаторните
функции, ясни
цели за предприятията,
увеличена
прозрачност
и отделяне на
търговските
и
нетърговски
дейности.
(5)
Да
подобри
енергийната
ефективност
на сградите
чрез бързо
прилагане на
холдинговия
фонд, както и
да
предприеме
стъпки за пренасочване
на данъчното
облагане към
потреблението
на енергия,
започвайки с
данъци за регистрация
и за
собственост
на превозни
средства.
(6)
Да
предприеме
стъпки за
подобряване
на началните
условия,
предоставянето
на строителни
разрешения, и
за засилване
на конкуренцията
в
енергетиката
и в
търговията
на дребно.
Съставено
в Брюксел на [….]
година.
                                                                       За Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ
L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.
[2]               ОВ
C, стр....
[3]               Подкрепено
за 2011 г. с
Решение №
2011/308/ЕС на
Съвета от 19
май 2011 г.
[4]               Документ
SEC(2011) 723 съдържа
повече
подробности
относно ангажиментите,
поети в
рамките на
пакта „Евро
плюс“.
[5]               SEC(2011)
723.
[6]               Предвидено
в член 9,
параграф 3 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


				|

		52013PC0388

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за отмяна на Решение 2004/918/EО относно наличието на прекомерен дефицит в Унгария /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
отмяна на
Решение 2004/918/EО
относно
наличието на
прекомерен
дефицит в
Унгария
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 126,
параграф 12 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Комисията,
като
има предвид,
че:
(1)       Съгласно
член 104,
параграф 6 от
Договора за създаването
на
Европейската
общност (ДЕО)
на 5 юли 2004 г.
Съветът реши,
че в Унгария
е налице
прекомерен
дефицит, и
прие
препоръка по
член 104,
параграф 7 от
ДЕО за
преодоляване
на прекомерния
дефицит до
края на 2008 г.[1]
(2)       В
съответствие
с член 104,
параграф 8 от
ДЕО на 18
януари 2005 г.
Съветът
установи, че
Унгария не е
предприела
ефективни
действия в
отговор на
неговата
препоръка, и
на 8 март 2005 г.
отправи
друга
препоръка по
член 104,
параграф 7 от
ДЕО,
потвърждаваща
2008 г. като краен
срок за
коригиране
на
прекомерния
дефицит. На 8
ноември 2005 г.
Съветът реши,
че Унгария за
втори път не
е спазила
препоръките
по член 104,
параграф 7 от
ДЕО. Затова
на 10 октомври
2006 г. той
отправи към
Унгария
трета
препоръка по
член 104, параграф 7
от ДЕО, с
която срокът
за
коригиране
на
прекомерния
дефицит бе
удължен до
2009 г. На 7 юли 2009 г.
Съветът
стигна до
заключението,
че би могло
да се счита,
че
унгарските
власти са
предприели
ефективни
действия в
отговор на
препоръките
от октомври 2006
г., и в
условията на
голям
икономически
спад Съветът
издаде
преразгледана
препоръка по
член 104,
параграф 7 от
ДЕО, като определи
нов краен
срок за
коригиране
на
прекомерния
дефицит — до 2011
г. На 27 януари
2010 г.
Комисията
заключи, че
Унгария е
предприела
ефективни
действия в
отговор на
последните
препоръки на
Съвета, който
се съгласи с това
становище в
заключенията
си от 16 февруари
2010 г., но
предупреди, че
съществуват
значителни
рискове.
(3)       Съгласно
разпоредбите
на член 126,
параграф 8 от
ДФЕС на 24
януари 2012 г.
Съветът реши,
че Унгария не
е предприела
ефективни
действия в отговор
на
препоръката
на Съвета от
юли 2009 г. в посочения
в нея срок.
Макар че
референтната
стойност за
дефицита от
3 % от БВП
съгласно
Договора е
спазена през
2011 г., този
резултат не
се дължи на
структурна и
устойчива
корекция, а
на
значителни
еднократни
приходи.
Едновременно
с това бе
отчетено и
влошаване на
структурното
бюджетно
салдо с над 2 %
от БВП през 2010 и
2011 г. с
натрупване,
докато
препоръчаното
подобрение с
натрупване
бе 0,5 % от БВП.
Освен това,
въпреки че през
2012 г. властите
прилагаха
структурни
мерки, които
се очакваше
значително
да компенсират
предходното
влошаване,
референтната
стойност от
3 % от БВП по Договора
щеше да бъде
спазена и
през 2012 г. отново
само
благодарение
на
еднократните
мерки в
размер на
близо 1 % от
БВП и щеше
бъде надвишена
през 2013 г.
(4)       На 13
март 2012 г.
Съветът прие
нова
препоръка към
Унгария по
член 126,
параграф 7 от
ДФЕС за преодоляване
на
прекомерния
дефицит до
края на 2012 г. От
унгарските
власти бе
поискано по-конкретно
да
предприемат
следните
действия: i) да
преодолеят
прекомерния
дефицит до 2012 г.
по надежден и
устойчив
начин; ii) да
подобрят
допълнително
бюджетното
салдо с поне
½ % от БВП, за да
гарантират
изпълнението
на целта за
дефицит от 2,5%
от БВП за 2012 г.; и
iii) да вземат
допълнителни
мерки от
структурен
характер, за
да се
гарантира, че
дефицитът
през 2013 г. ще се
запази
значително
под прага от
3 % от БВП. Същевременно
бе
препоръчано
възможно
най-бързо да
бъде
осигурена
тенденция
към намаляване
на
съотношението
на
консолидирания
държавен
дълг към БВП,
за да се
постигне достатъчен
напредък към
изпълнението
на индикативното
намаление на
дълга. Освен
това оздравяването
на бюджета
трябваше да
бъде подкрепено
и от
предложените
подобрения
на рамката за
фискално
управление.
Съветът определи
13 септември
2012 г. като
краен срок за
предприемане
на ефективни
действия от
унгарските
власти. Също
така на 13 март
2012 г. Съветът
реши да спре
част от
бюджетните
кредити за поети
задължения
по
Кохезионния
фонд за 2013 г. за
Унгария
(съгласно
член 4 от
Регламент
(ЕО) № 1084/2006).
(5)       На 30
май 2012 г. въз
основа на
Програмата
за конвергенция
от 2012 г. и
допълнителните
уточнения за
мерките за
икономии
Комисията
заключи, че
Унгария е
предприела
ефективни
действия за
коригиране
на
прекомерния
дефицит. По-специално,
очакваше се
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет
(дефицитът на
сектор
„Държавно
управление“)
да достигне
2,5 % от БВП през
2012 г. и да се
запази
значително
под референтната
стойност от
3 % от БВП през
2013 г., както
Съветът
препоръча
през март.
Освен това бе
признато, че
е постигнат
известен
напредък в
подобряването
на рамката за
фискално
управление,
въпреки че в
тази област
общият
напредък би
могъл да бъде
определен
като бавен.
При тези
условия на 30
май
Комисията
прие
предложение
за отмяна на
спирането на
бюджетните
кредити за поети
задължения
по
Кохезионния
фонд. На 22 юни
2012 г. Съветът
се съгласи с
тази оценка и
прие решение
в този
смисъл.
(6)       В
съответствие
с член 4 от
приложения
към Договорите
Протокол
относно
процедурата
при
прекомерен
дефицит
Комисията
предоставя
данните за
изпълнението
на процедурата.
Като част от
прилагането
на посочения
протокол държавите
членки
трябва да
предоставят
данни за
бюджетния си
дефицит и
държавния си
дълг, както и
за други
свързани с
тях показатели
два пъти
годишно, а
именно до 1
април и до 1 октомври,
в
съответствие
с член 3 от Регламент
(ЕО) № 479/2009 на
Съвета от 25
май 2009 г. за
прилагане на
Протокола за
процедурата
при прекомерен
дефицит,
приложен към
Договора за създаване
на
Европейската
общност[2].
(7)       Когато
преценява
дали дадено
решение за наличие
на
прекомерен
дефицит следва
да се отмени,
Съветът
следва да
вземе решение
въз основа на
предоставените
данни. Освен
това дадено
решение за
наличие на
прекомерен
дефицит
следва да се
отмени само ако
прогнозите
на Комисията
сочат, че
дефицитът
няма да
превиши
референтната
стойност от
3 % от БВП в
рамките на
прогнозния
период[3].
(8)       Въз
основа на
данните,
предоставени
от Комисията
(Евростат) в
съответствие
с член 14 от Регламент
(ЕО) № 479/2009 след
изпращането
от Унгария на
данните до 1
април 2013 г., въз
основа на прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2013 г. и въз
основа на
оценката на
допълнителните
корективни
мерки, приети
на 13 май 2013 г. с
правителствен
указ, се
налагат
следните
заключения:
–
През 2012 г.
благодарение
на
значителната
фискална
консолидация
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет
достигна 1,9 %
от БВП. Това
се дължеше и
на
еднократните
приходи в
размер на ¾ %
от БВП, в т.ч. на
по-високите
от
заложеното в бюджета
еднократни
приходи от 0,2 %
от БВП, свързани
с
допълнителното
прехвърляне
на активи от
частния към
обществения
пенсионноосигурителен
стълб. В
приетия
бюджет за 2012 г.
бе заложена
цел за
дефицит от 2,5 %
от БВП при
растеж от 0,5 %. В
бюджета бе
предвиден
извънреден
резерв от 1,1 %
от БВП и
множество
мерки за
консолидация,
по-конкретно:
i) мерки за
увеличаване
на приходите
в размер на
около 1¾ % от
БВП, в т.ч.
повишение на
косвените
данъци и
социалноосигурителните
вноски; ii)
структурни
мерки по
отношение на
разходите в
размер на ¾ %
от БВП,
например
преразглеждане
на
социалните плащания;
iii) икономии на
разходи в
размер на ¼ %
от БВП в
публичния
сектор, в т.ч.
замразяване
на
номиналните
заплати в
повечето
сектори. За
да
противодейства
на постоянно
влошаващите
се
перспективи
за растежа,
правителството
прие два
основни пакета
от
допълнителни
корективни
мерки през април
и октомври (в
размер общо
0,7 % от БВП), включващи
главно
допълнителни
съкращения на
средствата
за
бюджетните
организации;
близо
половината
от тези мерки
бяха
изпълнени.
Освен това
салдото на
бюджета на
подсектор
„Местно
управление“
се подобри с
около 0,7 % от
БВП в
сравнение с
предвиденото
в бюджета,
главно
поради
ниските им
инвестиции. В
контекста на
Доклада за
напредъка по
процедурата
при
прекомерен
дефицит от
октомври 2012 г.
официалната
цел за
дефицита бе
променена от
2,5 % на 2,7 % от БВП.
Като цяло
ефективно изпълнените
корективни
мерки за
около 3 % от
БВП, приети в
подсектор
„Централно
управление“,
и
подобрението
на салдото на
бюджета на
подсектор
„Местно
управление“ в
крайна
сметка
доведоха до
дефицит от 1,9 %
от БВП, т.е.
първоначалната
цел за
дефицита бе
преизпълнена
с около 0,6 % от
БВП.
Извънредните
бюджетни
резерви бяха
активирани в
противовес
на
неизпълнението
на бюджетните
приходи и
разходи,
отчасти
дължащо се на
по-лошата от
очакваното
макроикономическа
среда.
–
Унгарската
Програма за
конвергенция
от 2013 г.
предвижда
дефицитът по
консолидирания
държавен
бюджет да
остане на
равнище 2,7 % от
БВП както
през 2013 г., така
и през 2014 г. Според
прогнозата
на службите
на Комисията от
пролетта на
2013 г. обаче
дефицитът ще
бъде 3,0 % от БВП
през 2013 г. и 3,3 %
от БВП през
2014 г., което предполага,
че
прекомерният
дефицит не е
трайно преодолян.
На 13 май 2013 г.,
след
обявяването
на прогнозата
на службите
на Комисията
от пролетта
на 2013 г.,
унгарското
правителство
прие още
корективни
мерки с
брутен
размер 0,3 % от
БВП за 2013 г. и 0,7 %
от БВП за 2014 г.
Според
актуализираната
фискална
прогноза на
Комисията, в
която се
отчита нетният
ефект за
намалението
на дефицита от
тези
допълнителни
корективни
мерки, дефицитът
ще бъде
съответно 2,7 %
и 2,9 % от БВП
през 2013 и 2014 г.
Следователно
се очаква
през прогнозния
период
дефицитът да
се задържи
под
референтната
стойност от
3 % от БВП
съгласно
Договора.
Освен това
според прогнозата
на Комисията
коригираното
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл
бюджетно салдо
минус
еднократните
и другите
временни
мерки ще бъде
-¾ % и -1½ % от БВП
съответно през
2013 и 2014 г., т.е. ще
съответства
на
средносрочната
цел на
Унгария за
структурно
салдо в размер
на -1,7 % от БВП.
–
Съотношението
на дълга към
БВП намаля
след
върховото
равнище от
близо 82 % през
2010 г. до 79,2 % през
2012 г.
благодарение
на големите еднократни
капиталови
трансфери,
свързани с
отмяната на
задължителното
пенсионно
осигуряване
в частен
фонд, и на
редица мерки
за
консолидация.
Според
Програмата
за конвергенция
от 2013 г.
съотношението
на дълга към
БВП ще
продължи да
намалява,
съответно до
78,1 % през 2013 г. и 77,2 %
през 2014 г., като
след това
тенденцията
към
намаление ще
се запази.
Дори след
отчитането
на ефекта от
новите мерки
за консолидация,
приети на 13
май 2013 г.,
Комисията предвижда
съотношението
на дълга към
БВП да бъде
по-високо с
около 1
процентен
пункт през 2013 и
2014 г.
(9)       Що се
отнася до
фискалното
управление,
Съветът
поиска от
унгарските
власти да
създадат
действително
задължителна
средносрочна
фискална
рамка и да
повиши
компетентността
на Фискалния
съвет за
извършване на
анализи във
връзка с
неговото
право на вето
върху
годишния
бюджет. В
Програмата
за конвергенция
от 2013 г. е
обявено
намерението
за постигане
на напредък в
тази област
през есента
на 2013 г.
Напредъкът
ще продължи
да бъде
строго
наблюдаван в
рамките на европейския
семестър.
(10)     Съветът
напомня, че
от 2013 г. насам
(годината след
коригирането
на
прекомерния
дефицит) Унгария
следва да
поддържа
фискална
позиция,
съобразена
със
средносрочната
цел, в т.ч.
спазвайки
индикативния
размер на
разходите,
следва да напредва
към
постигането
на
средносрочната
цел с
подходящ
темп, и да
постигне
достатъчен
напредък при
спазването
на критерия за
дълга по
член 2,
параграф 1а
от Регламент
(ЕО) № 1467/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
определяне и
изясняване
на
прилагането
на процедурата
при
прекомерен
дефицит[4].
(11)     Съгласно
член 126,
параграф 12 от
Договора
решението на
Съвета за
наличието на
прекомерен
дефицит се
отменя,
когато по
мнение на Съвета
прекомерният
дефицит в
съответната
държава
членка е бил
коригиран.
(12)     Съветът
смята, че
прекомерният
бюджетен
дефицит в
Унгария е бил
коригиран, и
затова
Решение 2004/918/ЕО
следва да
бъде
отменено,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
От
направената
цялостната
оценка е
видно, че
прекомерният
бюджетен
дефицит в
Унгария е
коригиран.
Член 2
С
настоящото
решение се
отменя
Решение 2004/918/EО.
Член 3
Адресат
на
настоящото
решение е
Република
Унгария.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               Всички
документи,
свързани с
процедурата при
прекомерен
дефицит по
отношение на Унгария,
се намират на
следния
адрес в интернет:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm
[2]               ОВ L 145,
10.6.2009 г., стр. 1.
[3]               Съгласно
„Подробните
указания за
изпълнението
на Пакта за
стабилност и
растеж и насоките
относно
формата и
съдържанието
на програмите
за
стабилност и
за
конвергенция“,
договорени
от
Икономическия
и финансов комитет
на 3 септември
2012 г. Вж.
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf

[4]               ОВ L 209,
2.8.1997 г., стр. 6.