title: Препоръка на Надзорния орган на ЕАСТ от 5 ноември 2008 година относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), приведен в съответствие с протокол 1 към Споразумението за ЕИП и със секторните адаптации, съдържащи се в приложение XI към посоченото споразумение

text:
               9.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 156/18

      ПРЕПОРЪКА НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   от 5 ноември 2008 година
   относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), приведен в съответствие с протокол 1 към Споразумението за ЕИП и със секторните адаптации, съдържащи се в приложение XI към посоченото споразумение
   2009/C 156/12
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство (1),
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд, и по-специално член 5, параграф 2, буква б) от него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги) (2), приведен в съответствие с протокол 1 към Споразумението за ЕИП и със секторните адаптации, съдържащи се в приложение XI към посоченото споразумение, и по-специално член 15 от него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Решение № 194/04/COL на Органа от 14 юли 2004 г. за приемане на препоръка за релевантните пазари в сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante, и указания във връзка с пазарните анализи и оценката на степента на пазарно влияние,
   като има предвид, че:

               (1)

               Рамковата директива създава законодателна рамка за сектора на електронните съобщения, която се стреми да отговори на тенденциите за сближаване, като обхваща всички електронни съобщителни мрежи и услуги. Целта на регулаторната рамка е постепенното намаляване на специфичните за сектора правила ex ante успоредно с развитието на пазарната конкуренция.

               (2)

               Член 15 от Рамковата директива предвижда, че Надзорният орган на ЕАСТ (наричан по-долу „Органът“), след обществено допитване и консултации с националните регулаторни органи (НРО) на държавите от ЕАСТ, ще приеме препоръка относно релевантните пазари на продукти и услуги.

               (3)

               Целта на настоящата препоръка е да се определят тези пазари на продукти и услуги, при които в съответствие с член 15, параграф 1 от Рамковата директива една регламентация ex ante би могла да бъде оправдана. Целта на всяка намеса по отношение на регламентацията ex ante е да бъдат постигнати като общ резултат ползи за крайния потребител, като се осигури устойчивата конкурентоспособност на пазарите на търговия на дребно. Определението за релевантни пазари може да се промени и се променя с времето, тъй като характеристиките на продуктите и услугите подлежат на развитие и възможностите за продуктово заместване се променят както по отношение на търсенето, така и при предлагането. Тъй като препоръката от 14 юли 2004 г. (3) е в сила вече над четири години, в настоящия момент нейното преразглеждане е уместно с оглед на развитието на пазара в ЕИП. Следователно настоящата препоръка заменя препоръката от 14 юли 2004 г., приета с Решение № 194/04/COL.

               (4)

               В член 15, параграф 1 от Рамковата директива от Органа се изисква да предостави определение на пазарите в съответствие с принципите на правото в областта на конкуренцията. Тези принципи са съответно използвани в настоящата препоръка за определянето на границите на продуктовите пазари в сектора на електронните съобщения, докато определянето и селектирането на конкретни пазари за регулиране ex ante се извършва въз основа на характеристиките на тези пазари, които биха могли да оправдаят налагането на ex ante регулаторни задължения. Термините, използвани в настоящата препоръка, се основават на тези от Рамковата директива и Директива 2002/22/ЕО (4). В съответствие с Рамковата директива националните регулаторни органи са тези, които определят релевантните пазари съгласно националните условия, в частност релевантните географски пазари на своя територия.

               (5)

               Отправната точка за установяване на пазарите в препоръката е определението за пазари на търговия на дребно от гледна точка на бъдещото им развитие, с отчитане на възможностите за продуктово заместване както по отношение на търсенето, така и по отношение на предлагането. След определянето на пазарите на търговия на дребно е уместно да се установяват релевантните пазари на търговия на едро. Ако пазарът надолу по веригата е снабдяван до голяма степен от вертикално интегрирано(и) предприятие(я), за потенциалните неинтегрирани предприятия би било трудно да получат необходимия ресурс. Следователно, за да се определи дали пазарът подлежи на регулиране ex ante, може да се наложи да бъде създаден теоретичен пазар на търговия на едро нагоре по веригата. Пазарите в сектора на електронните съобщения често са от двустранно естество, тъй като включват услуги, предоставяни посредством мрежи или платформи, които събират заедно потребителите, разположени от двете страни на пазара; такива са например крайните потребители, които разменят съобщения, или подателите и получателите на информация или съдържание. Необходимо е да бъдат отчетени тези аспекти при установяването и определянето на пазарите, тъй като те могат да повлияят както върху начина, по който се определят пазарите, така и върху това, дали тези пазари притежават характеристиките, които биха могли да оправдаят налагането на ex ante регулаторни задължения.

               (6)

               С оглед определянето на пазарите, подлежащи на регламентация ex ante, е уместно прилагането на следните кумулативни критерии. Първият критерий е наличието на високи и дълготрайни бариери пред навлизането на даден пазар. Тези бариери могат да бъдат от структурно, правно или регулаторно естество. Предвид динамичния характер и функциониране на пазарите на електронните съобщения обаче, при провеждането на ориентирани към бъдещото развитие анализи за установяване на релевантните пазари за целите на евентуална регламентация ex ante е необходимо да бъдат отчетени и възможностите за преодоляване на бариерите пред навлизането на нови участници на даден пазар в рамките на разглеждания период. Следователно вторият критерий допуска само тези пазари, чиято структура не предполага постигане на ефективна конкуренция в рамките на разглеждания период. Прилагането на този критерий включва оценка на състоянието на конкуренцията зад бариерите пред навлизането на даден пазар. Третият критерий е невъзможността да бъде(ат) неутрализиран(и) съответният(те) пазарен(ни) провал(и) единствено чрез прилагане на правото в областта на конкуренцията.

               (7)

               Основните показатели, които трябва да бъдат отчетени при оценката на първите два критерия, са сходни с тези, разгледани при анализа на пазарите от гледна точка на бъдещото им развитие, в частност това са показателите във връзка с бариерите пред навлизането на нови участници на даден пазар при отсъствието на регламентация (включително размерът на невъзстановяемите разходи), пазарната структура, пазарната ефективност и динамика, включително показатели като пазарни дялове и тенденции, пазарни цени и тенденции, както и наличието и обхватът на конкурентни мрежи или инфраструктури. Всеки пазар, който удовлетворява трите критерия при отсъствие на регламентация ex ante, позволява такава регулация.

               (8)

               От гледна точка на конкуренцията, новоразвиващите се пазари не следва да подлежат на необосновани задължения, дори и при наличието на „предимство на първия“ (first mover advantage) в съответствие с Рамковата директива. За новоразвиващи се пазари се считат пазарите на продукти или услуги, за които, поради тяхната новост, е трудно да бъдат предвидени условията на търсене и предлагане, както и възможностите за навлизане на нови участници на пазара, което води до трудности при прилагането на трите критерия. Целта на изключването на новоразвиващите се пазари от регулаторните мерки за осигуряване на конкурентна среда е насърчаване на иновациите, както се изисква съгласно член 8 от Рамковата директива; същевременно е необходимо да се избегне затварянето на тези пазари за останалите участници от страна на дадено доминиращо предприятие, както е посочено също в указанията на Органа относно пазарните анализи и оценката на степента на пазарно влияние при прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения и услуги (5). Постепенното актуализиране на съществуващата мрежова инфраструктура рядко води до нов или новоразвиващ се пазар. Преди да се заключи, че даден продукт не принадлежи към вече съществуващ пазар, е необходимо да бъде установена липсата на възможност за продуктово заместване както по отношение на търсенето, така и по отношение на предлагането. Възникването на нови услуги на дребно може да доведе до възникването на нов пазар на търговия на едро, доколкото такива услуги на дребно не могат да бъдат предоставени чрез използване на съществуващите продукти за продажба на едро.

               (9)

               По отношение на бариерите пред навлизането на нови участници на даден пазар за целите на настоящата препоръка са взети предвид два вида: структурни бариери и законови или регулаторни бариери.

               (10)

               Структурните бариери пред навлизането на нови участници на даден пазар произтичат от първоначалните ценови условия или условия на търсене, които създават асиметрични условия между установените и новите пазарни участници, като навлизането на последните е затруднявано или възпрепятствано. Високи структурни бариери например може да съществуват при пазари, характеризиращи се с абсолютни предимства по отношение на разходите, значителни икономии от мащаба и/или продуктовата гама, ограничения по отношение на капацитета, както и висок размер на невъзстановяемите разходи. Понастоящем такива бариери все още са налице при широкото използване и/или предоставяне на фиксирани места на мрежи с местен достъп. Свързана с това структурна бариера е налице и тогава, когато за предоставянето на услугата е необходим мрежов компонент, който не може да бъде възпроизведен технически или възпроизвеждането му е свързано с разход, който прави услугата нерентабилна за конкурентите.

               (11)

               Законовите или регулаторни бариери не се основават на икономически условия, а произтичат от законови, административни или други държавни мерки, които имат пряко влияние върху условията за навлизане на нови участници и/или позиционирането им на релевантния пазар. Пример за законова или регулаторна бариера, която пречи на навлизането на нови участници на пазара, е ограничаването на броя предприятия, които имат достъп до спектър за предоставянето на основни услуги. Други примери за законови или регулаторни бариери са ценовият контрол или други свързани с цените мерки, наложени на предприятията, които влияят не само върху навлизането на нови участници на пазара, а и върху позиционирането на предприятията на него. Законовите или регулаторни бариери, които могат да бъдат премахнати в определен срок, не следва при нормални обстоятелства да бъдат считани за представляващи икономическа бариера пред навлизането на нови участници на пазара, което би означавало удовлетворяване на първия критерий.

               (12)

               Бариерите пред навлизането на нови участници на пазара могат да бъдат от по-малко значение при пазари, ориентирани към иновациите и характеризиращи се с непрекъснато технологично развитие. На такива пазари ограниченията пред конкуренцията често произтичат от заплахи от страна на потенциални конкуренти в областта на иновациите, неприсъстващи в този момент на пазара. При пазарите, ориентирани към иновациите, динамична или дългосрочна конкуренция може да съществува и сред дружества, които в условията на един съществуващ „статичен“ пазар не са конкуренти. В настоящата препоръка не са взети под внимание пазарите, при които бариерите пред навлизането на нови участници на пазара не се очаква да се запазят след определен период от време. При оценката дали е вероятно дадени бариери пред навлизането на нови участници на пазара да продължат да съществуват при отсъствието на регламентация, е необходимо да се разгледа дали в сектора са били наблюдавани чести и успешни навлизания и дали навлизането е било или е възможно в бъдеще да бъде в достатъчна степен бързо и трайно, за да ограничи дадено пазарно влияние. Значението на бариерите пред навлизането на нови участници на пазара ще зависи, inter alia, от минималния ефективен обем продукция, както и от невъзстановяемите разходи.

               (13)

               Дори при пазар, характеризиращ се с високи бариери пред навлизането на нови участници, други структурни фактори на този пазар може да означават, че участниците на него са ориентирани към постигане в рамките на разглеждания период на действително конкурентно поведение. Пазарната динамика може да се дължи например на технологичен прогрес или на конвергенцията на пазарите и услугите, което може да доведе до конкурентен натиск между оператори с дейност на различни продуктови пазари. Такъв би могъл да бъде и случаят с пазари с ограничен, но достатъчен брой предприятия, различаващи се по структура на разходите и поставени в условията на ценово еластично пазарно търсене. Възможно е възникването на свръхкапацитет на пазар, който обичайно би позволил на конкуриращи се дружества да увеличат производството си неимоверно бързо в отговор на всяко ценово увеличение. При такива пазари може да се наблюдава изменение на пазарните дялове във времето и/или ценови спадове. Там, където пазарната динамика се променя с бързи темпове, е уместно да се обърне особено внимание на избора на съответния период от време, който да отразява релевантните пазарни тенденции.

               (14)

               Решението за определяне на даден пазар като подлежащ на регулиране ex ante следва да зависи и от оценката дали правото в областта на конкуренцията е достатъчно за справяне с пазарните провали, възникващи в резултат на удовлетворяването на първите два критерия. Намеси на правото в областта на конкуренцията не биха били достатъчни в случаите, в които тези намеси, целящи да преодолеят даден пазарен провал, трябва да отговарят на голям брой изисквания за съответствие, или в случаите, когато честите и/или своевременните намеси са неизбежни.

               (15)

               Прилагането на трите критерия следва да ограничи броя пазари в сектора на електронните съобщения, на които са наложени ex ante регулаторни задължения, съдействайки по този начин за постигането на целта на регулаторната рамка за постепенно намаляване ex ante на специфичните за сектора правила успоредно с развитието на пазарната конкуренция. Тези критерии следва да бъдат прилагани кумулативно, така че несъблюдаването дори и само на един от тях би означавало, че даден пазар не следва да бъде считан за подлежащ на регулиране ex ante.

               (16)

               Регулаторен контрол върху услугите на дребно следва да се налага само когато националните регулаторни органи смятат, че съответните мерки по отношение на услугите на едро или мерките за предварителен или окончателен избор на оператор не биха постигнали целта да се гарантира ефективна конкуренция и да се отстоява общественият интерес. Намесвайки се на равнище търговия на едро, включително посредством мерки с евентуално отражение върху пазарите на търговия на дребно, държавите от ЕИП могат да осигурят веригата на добавената стойност да е отворена максимално за обичайна конкуренция, постигайки по този начин оптимални резултати за крайния потребител. Следователно в настоящата препоръка са откроени главно пазарите на търговия на едро, чиято подходяща регламентация цели да противодейства на липсата на ефективна конкуренция, проявяваща се на пазарите на крайните потребители. Ако даден национален регулаторен орган покаже, че намесите на равнище пазари на търговия на едро са се оказали неуспешни, съответният пазар на търговия на дребно би могъл да подлежи на регламентация ex ante, при условие че са удовлетворени трите горепосочени критерия.

               (17)

               На 17 декември 2007 г. Европейската комисия публикува нова Препоръка 2007/879/ЕО (6) относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Рамковата директива.

               (18)

               Отправна точка за преразглеждането на препоръката на Органа относно релевантните пазари е новата препоръка на Комисията и съображенията на Комисията, съдържащи се в обяснителната бележка към нея. В процеса на преразглеждане Органът възприе подхода, според който сравняването на развитието на пазарите следва да се извърши на базата на валиден за ЕИП критерий, а не само с отчитане на пазарните условия в отделните държави от ЕАСТ.

               (19)

               На базата на развитието на пазара в държавите от ЕАСТ, както и на предоставените в процеса на общественото допитване коментари и друга информация, с която Органът разполага, може да се предположи, че е малко вероятно функционирането на трите пазара на електронни съобщения на държавите от ЕАСТ като цяло да се отклони от средното функциониране на пазарите в Европейския съюз или цялото ЕИП в по-голяма степен, отколкото функционирането на съответните пазари в отделните държави-членки на ЕС.

               (20)

               Целта на Споразумението за ЕИП е да се създаде „динамично и хомогенно Европейско икономическо пространство, основаващо се на общи правила и равни условия за конкуренция“ (7). С оглед на тази цел и изложените по-горе съображения Органът прие препоръка, съответстваща на препоръката на Комисията, с цел да осигури еднакво прилагане на общата регулаторна рамка и юридическа сигурност на заинтересовани лица на пазарите в сектора на електронните съобщения в ЕИП. Ето защо с настоящата препоръка броят на пазарите, подлежащи на регулиране ex ante, се намалява от 18 на 7 пазара.

               (21)

               Намаляването на броя на пазарите, подлежащи на регулиране ex ante, не означава непременно, че изключените пазари са действително конкурентоспособни във всяка от държавите от ЕАСТ и че регулирането ex ante на тези пазари вече не е оправдано. Съгласно материали, представени на Органа в процеса на преразглеждането, по-нататъшната регулация на определени пазари би могла да бъде оправдана.

               (22)

               Изброените в приложението пазари бяха определени въз основа на трите кумулативни критерия. По отношение на неизброените в настоящата препоръка пазари националните регулаторни органи следва да приложат теста на трите критерия към съответния пазар. По отношение на пазарите, изброени в приложението към Препоръка № 194/04/COL от 14 юли 2004 г., които не са изброени в приложението към настоящата препоръка, националните регулаторни органи следва да притежават компетенциите да приложат теста на трите критерия с цел да оценят дали въз основа на националните условия даден пазар все още подлежи на регламентация ex ante. По отношение на изброените в настоящата препоръка пазари даден национален регулаторен орган може да избере да не провежда пазарен анализ, ако установи за определен пазар, че трите критерия не са удовлетворени. При условие че действат в съответствие с член 7 от Рамковата директива, националните регулаторни органи могат да посочат пазари, които да се различават от изброените в настоящата препоръка. Всяко неуведомяване за проектомярка, която влияе върху търговията между държавите от ЕАСТ, както е посочено в съображение 38 от Рамковата директива, може да доведе до започването на официални процедури за нарушение срещу съответната държава. Неизброените в настоящата препоръка пазари следва да бъдат определяни въз основа на принципите на конкуренция, посочени в съобщението на Органа относно определянето на релевантните пазари за целите на правото в областта на конкуренцията в ЕИП (8), както и да съответстват на указанията на Органа във връзка с пазарните анализи и оценката на степента на пазарно влияние, като същевременно удовлетворяват горепосочените три критерия.

               (23)

               Фактът, че в настоящата препоръка се определят тези пазари на продукти и услуги, които биха могли да бъдат обект на регламентация ex ante, не означава, че такава регламентация ще бъде предприета във всеки от случаите или че на тези пазари ще бъдат наложени посочените в специфичните директиви регулаторни задължения. В частност дадена регламентация не може да бъде наложена или трябва да бъде премахната, в случай че на тези пазари е налице ефективна конкуренция и при отсъствие на регламентация, което означава никой оператор да не упражнява значително пазарно влияние по смисъла на член 14 от Рамковата директива. Регулаторните задължения трябва да са адекватни и във връзка с естеството на установения проблем, пропорционални и обосновани от гледна точка на посочените в Рамковата директива цели, като максимизиране на потребителските ползи, гарантиране на свободна и лоялна конкуренция, насърчаване на ефективните капиталовложения в инфраструктурата и иновациите, както и насърчаване на ефективното използване и управление на радиочестотите и номерационните ресурси.

               (24)

               Определянето на пазарите в настоящата препоръка не засяга определенията за пазари в частни случаи на правото в областта на конкуренцията. Освен това обхватът на регулирането ex ante не засяга обхвата на дейностите, които биха могли да бъдат обект на анализ в рамките на правото в областта на конкуренцията.

               (25)

               Настоящата препоръка бе предмет на обществено допитване и консултации с националните регулаторни органи и други национални органи в държавите от ЕАСТ.

               (26)

               Настоящата препоръка следва да се интерпретира от гледна точка на обяснителната бележка към Препоръка 2007/879/ЕО на Комисията относно релевантните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Рамковата директива. В обяснителната бележка се описва, inter alia, развитието на технологиите по отношение на определените в препоръката пазари,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               При определянето на релевантните пазари, съответстващи на националните условия, съгласно член 15, параграф 3 от акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП, Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, приведен в съответствие с протокол 1 към Споразумението за ЕИП и със секторните адаптации, съдържащи се в приложение XI към посоченото споразумение, националните регулаторни органи следва да анализират пазарите на продукти и услуги, изброени в приложението към настоящата препоръка.

               2.

               При определянето на пазари, които не са изброени в приложението, националните регулаторни органи следва да се уверят, че са изпълнени кумулативно следните три критерия:

                           а)

                           наличие на високи и дълготрайни бариери пред навлизането на даден пазар. Тези бариери могат да бъдат от структурно, правно или регулаторно естество;

                           б)

                           пазарна структура, която не предполага постигането на ефективна конкуренция в рамките на разглеждания период. Прилагането на този критерий включва оценка на състоянието на конкуренцията извън оценката на бариерите пред навлизането на даден пазар;

                           в)

                           невъзможност да бъде(ат) адекватно неутрализиран(и) съответният(те) пазарен(ни) провал(и) единствено чрез прилагане на правото в областта на конкуренцията.

               3.

               Настоящата препоръка не засяга определенията за пазари, резултатите от пазарните анализи и регулаторните задължения, приети от националните регулаторни органи в съответствие с член 15, параграф 3 и член 16 от акта, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП и приведен в съответствие със Споразумението с протокол 1 към него и със секторните адаптации, съдържащи се в приложение XI към Споразумението (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги), преди датата на приемане на настоящата препоръка.

               4.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите от ЕАСТ.

      Съставено в Брюксел на 5 ноември 2008 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Per SANDERUD

            Председател

         Kurt JAEGER

            Член на колегията

      (1)  Наричано по-долу „Споразумението за ЕИП“.

      (2)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 717/2007 (ОВ L 171, 29.6.2007 г., стр. 32), наричана по-долу „Рамковата директива“.

      (3)  Препоръка на Надзорния орган на ЕАСТ от 14 юли 2004 г. относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, включена в Споразумението за Европейското икономическо пространство (ОВ L 113, 27.4.2006 г., стр. 18 и притурка за ЕИП № 21, 27.4.2006 г., стр. 33). Приета с Решение № 194/04/COL.

      (4)  Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51), включена в точка 5вм от приложение XI към Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет № 11/2004 (ОВ L 116, 22.4.2004 г., стр. 60 и притурка за ЕИП № 20, 22.4.2004 г., стр. 14).

      (5)  Указания на Надзорния орган на ЕАСТ от 14 юли 2004 г. относно пазарните анализи и оценката на степента на пазарно влияние при прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, посочени в приложение XI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (ОВ C 101, 27.4.2006 г., стр. 1 и притурка за ЕИП № 21, 27.4.2006 г., стр. 1).

      (6)  ОВ L 344, 28.12.2007 г., стр. 65.

      (7)  Съображение 4 от преамбюла към Споразумението за ЕИП.

      (8)  Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 46/98/COL от 4 март 1998 г. относно издаването на две съобщения в областта на конкуренцията относно определението за релевантен пазар за целите на правото в областта на конкуренцията в Европейското икономическо пространство (ЕИП) и за споразумения от по-малко значение, които не попадат в обхвата на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (ОВ L 200, 16.7.1998 г., стр. 46 и притурка за ЕИП № 28, 16.7.1998 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Пазари на търговия на дребно

                  1.

                  Достъп до обществената телефонна мрежа от определено местоположение за живеещи или неживеещи в дадения район клиенти.

         Пазари на търговия на едро

                  2.

                  Генериране по обществената телефонна мрежа от определено местоположение.
                  За целите на настоящата препоръка генерирането включва свързване с граници на пазара, които в национален план съответстват на границите на пазара на транзит и на пазара на осъществяване на крайна връзка, по обществената телефонна мрежа от определено местоположение.

                  3.

                  Осъществяване на крайна връзка (терминиране) по индивидуална обществена телефонната мрежа от определено местоположение.
                  За целите на настоящата препоръка осъществяването на крайна връзка включва свързване с граници на пазара, които в национален план съответстват на границите на пазара на генериране и пазара на транзит по обществената телефонна мрежа от определено местоположение.

                  4.

                  (Физически) достъп на едро до инфраструктурата на мрежата (включително споделен или напълно необвързан достъп) от определено местоположение.

                  5.

                  Предоставяне на широколентов достъп на едро.
                  Този пазар обхваща нефизически или виртуален мрежов достъп, включително достъп тип „bit-stream“, от определено местоположение. Този пазар е разположен надолу по веригата от физическия достъп, обхванат от гореизброения пазар 4, тъй като предоставянето на едро на широколентов достъп може да бъде изградено чрез използване на този ресурс в съчетание с други елементи.

                  6.

                  Предоставяне на едро на терминиращи сегменти на линии под наем, независимо от използваната технология за предоставяне на наетия или резервиран ресурс.

                  7.

                  Гласово терминиране по индивидуални мобилни мрежи.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Italyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Italy, 2011-2014

text:
              ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                           Брюксел, 7.6.2011
                                           SEC(2011) 810 окончателен
                               Препоръка за
                        ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      относно Националната програма за реформи на Италия за 2011 г.
                 и за представяне на становище на Съвета
относно актуализираната Програма за стабилност на Италия за периода 2011—
                                  2014 г.
                        {SEC(2011) 720 окончателeн}
 ---pagebreak---                                             Препоръка за
                                      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
             относно Националната програма за реформи на Италия за 2011 г.
                           и за представяне на становище на Съвета
     относно актуализираната Програма за стабилност на Италия за периода 2011—
                                                 2014 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на
   надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на
   икономическата политика1 и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия2,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:
   (1)    На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на
          Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни
          места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена
          координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите
          области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на
          потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.
   (2)    На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за
          икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—
          2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките
          на държавите-членки по заетостта3, като заедно двата акта представляват т. нар.
          „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с
   1
          ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.
   2
          ОВ C…, …г., стр....
   3
          Продължават да се прилагат през 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г.
BG                                                   2                                              BG
 ---pagebreak---        интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически
       политики и политики по заетостта.
   (3) На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което
       постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия
       европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката
       съгласно стратегията „Европа 2020“.
   (4) На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната
       консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на
       Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на
       растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде
       приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната
       устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и
       полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Съветът поиска от
       държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да
       бъдат включени в техните програми за стабилност или програми за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (5) На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки,
       участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно
       рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или в програмите им
       за конвергенция и в националните програми за реформи.
   (6) На 6 май 2011 г. Италия представи актуализираната си програма за стабилност за
       2011 г., обхващаща периода 2011—2014 г., и националната си програма за
       реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат
       отчетени взаимовръзките между тях.
   (7) Икономиката на Италия страдаше от структурни слабости много преди
       настъпването на настоящата световна икономическа и финансова криза. В
       периода 2001—2007 г. средният растеж на реалния БВП беше около 1 %, т.е.
       само половината от средния за еврозоната, което се дължи главно на бавния
       растеж на производителността. Макар че тази ситуация засегна цялата страна,
       големите икономически неравенства между регионите не намаляха. Въпреки че
       икономиката не беше белязана от големи вътрешни дисбаланси в частния
       сектор, тя беше сериозно засегната от глобалната криза. Сривът на износа, а
       впоследствие и на инвестициите, доведе до рязко свиване с около 7 % на
       реалния БВП между второто тримесечие на 2008 г. и второто тримесечие на
       2009 г. След като през изминалото десетилетие брутният държавен дълг
       отбелязваше постоянен спад, към края на 2010 г. той се увеличи до 119 %,
       отразявайки също така резкия спад на БВП. Благодарение на подкрепата,
       предоставена чрез финансирана от правителството схема за намаляване на
       отработените часове, заетостта се сви много по-малко и поради това в периода
       2008—2009 г. беше отбелязан само умерен ръст на безработицата. Начело с
       износа икономиката започна, макар и бавно, да се съвзема през втората половина
       на 2009 г. През 2010 г. положението на пазара на труда продължи да бъде
       несигурно, а равнището на безработицата се стабилизира на около 8,5 % към
       края на годината. Предвид много високото съотношение на държавния дълг към
       БВП по време на кризата Италия води целесъобразна предпазлива фискална
       политика, като се въздържа от предприемането на широкомащабно фискално
BG                                        3                                           BG
 ---pagebreak---         стимулиране и по този начин запази бюджетния дефицит под средния за
        еврозоната в периода 2009—2010 г.
   (8)  Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета
        оценка на актуализираната програма за стабилност Съветът е на мнение, че
        макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в
        програмата е реалистичен. В програмата се планира дефицитът на
        консолидирания държавен бюджет да бъде сведен под референтната стойност от
        3 % от БВП до 2012 г. посредством по-нататъшно ограничаване на разходите и
        допълнителни приходи от по-стриктно спазване на данъчните задължения. След
        коригирането на прекомерния дефицит в програмата се предвижда
        средносрочната бюджетна цел за балансирана бюджетна позиция в структурно
        изражение да бъде постигната до края на програмния период (2014 г.), като бъде
        подкрепена с ангажимент за по-нататъшно ограничаване на първичните разходи.
        В програмата се предвижда съотношението на държавния дълг към БВП да
        достигне своя връх през 2011 г. и да намалява с нарастващи темпове след това,
        като същевременно се увеличава първичният излишък. Планираното средно
        годишно фискално подобрение за периода 2010—2012 г. надхвърля
        референтната стойност от 0,5 % от БВП, препоръчана от Съвета в рамките на
        процедурата при прекомерен дефицит, a предвидените темпове на корекция след
        2012 г. надвишават в голяма степен разпоредбите на Пакта за стабилност и
        растеж. За постигането на посочените резултати по отношение на дефицита и
        дълга ще е необходимо стриктно бюджетно изпълнение, а за повишаване на
        надеждността на програмата е нужна повече информация относно планираните
        мерки за консолидация.
   (9)  С оглед на много големия държавен дълг, който възлиза на около 120 % от БВП
        през 2011 г., постигането на трайна и надеждна консолидация, както и
        приемането на структурни мерки за повишаване на растежа са основни
        приоритети за Италия. За периода до 2012 г. постигането на целите за дефицита
        на консолидирания държавен бюджет, установени в програмата за стабилност, а
        оттам и корекцията на прекомерния дефицит до 2012 г., зависят от цялостното
        прилагане на вече приетите мерки. Ще са необходими допълнителни действия,
        ако, например, приходите от по-стриктното спазване на данъчните задължения
        се окажат по-ниски от заложените в бюджета или ако възникнат затруднения
        при постигането на планираното ограничаване на капиталовите разходи. За
        периода 2013—2014 г. в новата тригодишна бюджетна рамка се постановява, че
        конкретните мерки в подкрепа на усилията за консолидация трябва да бъдат
        приети до октомври 2011 г. Макар и бюджетната рамка да бе значително
        подсилена през последните години, въвеждането на задължителни тавани за
        разходите и допълнителното усъвършенстване на бюджетния контрол във
        всички държавни подсектори биха насърчили фискалната дисциплина и биха
        увеличили надеждността на средносрочната бюджетна стратегия.
   (10) Въпреки относително големия брой създадени нови работни места в годините
        преди кризата пазарът на труда в Италия показва някои структурни слабости.
        Работещите на безсрочни договори се ползват с по-голяма защита в сравнение с
        работещите на краткосрочни или временни трудови договори, особено когато
        последните са официално регистрирани като самостоятелно заети лица, но
        реално се намират в стандартни трудови отношения на йерархично подчинение.
        За първите трудовото законодателство позволява колективни уволнения и
BG                                         4                                           BG
 ---pagebreak---         уволненията по икономически причини в много ограничен брой случаи.
        Същевременно не всички работници, загубили работата си, получават
        подходящо подпомагане на доходите, тъй като сегментирането на пазара на
        труда е придружено от фрагментирана система на обезщетения за безработица.
        Равнището на безработицата сред работещите на възраст под 25 години достигна
        27,8 % през 2010 г., като разпределението на територията на страната е
        неравномерно и в южните региони безработицата сред младите хора е двойно
        по-висока, отколкото в северните региони. Ролята на професионалните стажове
        и професионалното обучение не е достатъчно подчертана. Макар и много
        полезна и необходима понастоящем не съществува единна система за
        удостоверяване и признаване на умения и професионално обучение по признати
        в цялата страна стандарти, което възпрепятства трудовата мобилност и
        възможностите за заетост на цялата територия на Италия. Има място за
        подобряване на ефективността на службите по заетостта, особено в регионите с
        голяма безработица. И накрая, недекларираният труд продължава да бъде много
        разпространено явление в Италия.
   (11) Обвързването на прираста на заплатите с растежа на производителността е
        важно с оглед на постоянната загуба на конкурентоспособност на Италия от края
        на 90-те години на миналия век насам. В тази връзка голяма роля може да имат
        договореностите на равнище предприятия, които също така биха спомогнали за
        справянето с неравенствата на регионалния пазар на труда. С реформата от
        2009 г. относно рамката за трудовите договори бе въведена, наред с други неща,
        възможността за отворени клаузи (т.е. дерогации от секторната заплата, по която
        е постигнато споразумение на национално равнище), но те все още не се
        прилагат широко.
   (12) На цялата територия на страната равнището на заетост сред жените е с повече от
        20 процентни пункта по-ниско от това сред мъжете. В южните региони през
        2009 г. едва една трета от жените на възраст между 20 и 64 години са били наети
        на работа, което се дължи както на относително по-ниския коефициент на
        икономическа активност, така и на по-голямата безработица. Относително
        високото данъчно облагане на труда в Италия намалява стимулите за предлагане
        на работна сила, особено за съпругите на издръжка, и се отразява
        неблагоприятно на търсенето на работна сила от предприятията. С цел да се
        способства за повишаването на заетостта сред жените в националната програма
        за реформи се обръща внимание на приетия през 2010 г. план за координиране
        на усилията на всички равнища на управление за насърчаване съчетаването на
        професионалния и семейния живот. Наскоро правителството въведе данъчни
        стимули за предприятията, които наемат работници в неравностойно положение,
        в това число работещите в сектор или професия, където неравновесието между
        половете е особено изразено, в регионите с висока безработица. В програмата е
        обявена също така реформа на системата за данъчно облагане с оглед на
        постепенното прехвърляне на данъчната тежест от данъците върху труда към
        данъците върху потреблението, с което би могло да се спомогне за увеличаване
        на заетостта.
   (13) Въпреки неотдавнашните мерки за подобряване на бизнес средата и за засилване
        на ориентироваността към постигане на резултати и отчетност в публичната
        администрация разходите за извършване на стопанска дейност в Италия остават
        високи в сравнение със стандартите на ЕС, особено в южните региони.
BG                                          5                                           BG
 ---pagebreak---         Съществува широко поле за по-нататъшно премахване на регулаторните и
        административните бариери пред пазарите на стоки и услуги, особено в областта
        на професионалните услуги. През 2009 г. беше въведен годишен закон за
        конкуренцията като законодателен инструмент, имащ за цел подобряването на
        конкурентната среда и защитата на потребителите, но той все още не е приет.
        Друг недостатък на бизнес средата в Италия е продължителността на
        производствата за принудително изпълнение на договорни задължения.
        Небанковите канали за финансиране растежа на предприятията продължават да
        са сравнително редки в Италия, особено за МСП. Особено дяловото
        финансиране и рисковият капитал продължават да имат само ограничена роля
        въпреки своя потенциал за насърчаване на разрастването на предприятията,
        достигането до нови пазари в световен мащаб и подобряването на
        корпоративното управление.
   (14) През последните десет години разходите за научноизследователска и развойна
        дейност нараснаха само умерено. Поради това интензитетът на НИРД остава
        нисък, около 1,27 % от БВП, т.е. далеч по-нисък от средния за ЕС (1,90 %). Това
        разминаване се дължи основно на ниската степен на индустриални научни
        изследвания, предвид че интензитетът на НИРД е 0,64 % в сравнение със средна
        за ЕС стойност от 1,23 %. Интензитетът на рисковия капитал също е много
        нисък. Редица мерки, включително ограничени във времето данъчни облекчения
        за дружества, инвестиращи в научноизследователски проекти, извършвани в
        университети или в структури на публичния сектор, са представени в
        националната програма за реформи, но целта за интензитет на НИРД от 1,53 %
        от БВП не е много над настоящите нива.
   (15) Италия е третият по големина получател на средства от фондовете по линия на
        политиката на сближаване на ЕС, като е получила около 8 % от общия бюджет
        на политиката на сближаване за периода 2007—2013 г. В средата на програмния
        период процентът на ефективно мобилизираните финансови средства на ЕС
        възлиза едва на 16,8 % и е далеч по-малък в южните региони по цел
        „Сближаване“.
   (16) Италия пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“4. В националната
        програма за реформи се споменават някои наскоро приети мерки и широко се
        очертават някои планове за бъдещи реформи, които са предназначени за
        укрепване на финансовата стабилност и устойчивостта на публичните финанси,
        подобряване на конкурентоспособността и увеличаване на заетостта в
        съответствие с принципите на пакта „Евро плюс“. Важен нов ангажимент, поет
        конкретно в отговор на изискванията на пакта, е намерението на правителството
        да измени конституцията, за да засили бюджетната дисциплина. Тези елементи
        бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.
   (17) Комисията направи оценка на програмата за стабилност и националната
        програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“, поети
        от Италия5. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на
   4
        Повече подробности относно ангажиментите, поети в рамките на пакта „Евро плюс“, могат да
        бъдат намерени в документ SEC(2011) 720.
   5
        SEC(2011) 720.
BG                                               6                                               BG
 ---pagebreak---         устойчива фискална и социално-икономическа политика в Италия, но също така
        и степента, в която те спазват правилата и насоките на ЕС предвид
        необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на
        Европейския съюз чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на
        държавите-членки. В тази връзка Комисията счита, че италианският план за
        консолидация за периода 2011—2014 г. е правдоподобен до 2012 г., въпреки че в
        него следва да бъдат заложени конкретни мерки за периода 2013—2014 г., така
        че много големият държавен дълг да започне да намалява с постоянни темпове.
        В националната програма за реформи е очертан цялостен набор от инициативи
        по всички измерения на стратегията „Европа 2020“, но са необходими по-
        нататъшни мерки за справяне с отдавнашните структурни слабости, изострени
        от кризата. С цел да се повиши потенциалът за растеж и създаване на работни
        места и да се насърчи преодоляването на изостаналостта в южните региони в
        периода 2011—2012 г. следва да бъдат предприети допълнителни мерки за
        подобряване функционирането на пазара на труда, отваряне на пазарите на
        услуги и стоки за по-голяма конкуренция, подобряване на бизнес средата,
        укрепване на политиката за научни изследвания и иновации и насърчаване на
        по-бързо и по-ефективно усвояване на средствата от кохезионните фондове на
        ЕС.
   (18) В контекста на настоящата оценка и предвид препоръката на Съвета по член 126,
        параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз от 2 декември
        2009 г. Съветът разгледа актуализираната програма за стабилност на Италия за
        2011 г., като становището му6 е изразено по-специално в препоръка (1) по-долу.
        Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 25 март 2011 г.,
        Съветът разгледа националната програма за реформи на Италия,
   ПРЕПОРЪЧВА на Италия да предприеме следните действия в периода 2011—2012 г.:
   (1)   Да проведе планираната фискална консолидация през 2011 г. и 2012 г., за да се
         гарантира коригирането на прекомерния дефицит. Да използва изцяло всяко
         преизпълнение на бюджета за по-бързото намаляване на дефицита и дълга и да
         следи за избягването на грешки при изпълнението на бюджета. Да подкрепи
         целите за периода 2013—2014 г. с конкретни мерки до октомври 2011 г., както
         е предвидено в новата многогодишна бюджетна рамка. Да укрепи рамката чрез
         въвеждането на задължителни тавани за разходите и усъвършенстването на
         надзора върху всички държавни подсектори.
   (2)   Да предприеме мерки за борба със сегментацията на пазара на труда, като
         преразгледа избрани аспекти от законодателството за защита на трудовата
         заетост и направи цялостна реформа на понастоящем фрагментираната система
         на обезщетения за безработица. Да увеличи усилията за борба с
         недекларирания труд. Да предприеме освен това мерки за насърчаването на по-
         голямо участие на жените в пазара на труда, чрез увеличаване наличието на
         заведения за грижи за деца и възрастни хора на цялата територия на страната и
         чрез предоставяне на финансови стимули за започване на работа за втория член
         на домакинството по бюджетно неутрален начин.
   6
        Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета.
BG                                                7                                    BG
 ---pagebreak---    (3)    Въз основа на закона от 2009 г. за реформа на рамката за колективно
          договаряне и след консултации със социалните партньори в съответствие с
          националната практика, да предприеме мерки за осигуряване на по-добро
          съответствие между растежа на заплатите и ръста на производителността,
          както и между местните условия и условията на равнище предприятие.
   (4)    Да въведе мерки за отваряне на сектора на услугите за по-голяма конкуренция,
          по-специално в сферата на професионалните услуги. Да приеме през 2011 г.
          годишния закон за конкуренцията, като вземе предвид препоръките на
          антитръстовия орган. Да намали продължителността на производствата за
          принудително изпълнение на договорни задължения. Да предприеме действия
          за насърчаване достъпа на МСП до капиталовите пазари, като се премахнат
          регулаторните пречки и се намалят разходите.
   (5)    Да усъвършенства рамката за инвестиции на частния сектор в научни
          изследвания и иновации, като се разширят съществуващите фискални стимули,
          подобрят условията за рисков капитал и се окаже подкрепа на схемите за
          иновативни обществени поръчки.
   (6)    Да предприеме мерки за ускоряване на благоприятстващите растежа разходи,
          съфинансирани от фондовете на политиката за сближаване с цел намаляване на
          постоянните неравенства между регионите, чрез подобряване на
          административното и политическото управление на програмите. Да спази
          поетите в националната стратегическа референтна рамка ангажименти по
          отношение на количеството ресурси и качеството на разходите.
   Съставено в Брюксел на година.
                                          За Съвета
                                          Председател
BG                                          8                                          BG


Важна правна забележка

|

52009PC0167

Препоръка за решение на Съвета относно проявата „Европейска столица на културата“ за 2012 г.  /* COM/2009/0167 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 8.4.2009COM(2009) 167 окончателенПрепоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно проявата „Европейска столица на културата“ за 2012 г.ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМРешение № 1622/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за установяване на действията на Общността за „Европейска столица на културата“ за годините 2007—2019[1] урежда процедурата за определяне на европейски столици на културата. Според член 2 от посоченото решение, след 2009 г. два града от две държави-членки ще бъдат определяни за европейски столици на културата последователно по хронологичния ред, определен в приложението към решението.Съгласно член 14 номинирането за европейски столици на културата за 2012 г. е подчинено на следните преходни разпоредби.Съответните държави-членки представят номинациите си на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Комитета на регионите не по-късно от четири години преди определеното начало на въпросната проява.Европейската комисия сформира комисия за подбор, която изготвя доклад относно номинациите съобразно целите и характеристиките на това действие. Комисията за подбор се състои от водещи независими лица, които са експерти в областта на културата. Комисията за подбор представя своя доклад на Комисията, Европейския парламент и Съвета.Европейският парламент може да изпрати становище до Комисията относно номинациите не по-късно от 3 месеца след получаването на доклада.Съветът, в съответствие с препоръка на Комисията, изготвена в светлината на доклада на комисията за подбор, определя официално въпросните градове за годината, за която те са били номинирани.В съответствие с член 2 и приложението, преди края на 2007 г. Португалия представи номинацията си за 2012 г. за Guimarães, а Словения – за Maribor.Комисията за подбор се събра на 23 април 2008 г., за да разгледа номинациите. Разглеждането включваше изслушване на представители от градовете кандидати. Комисията оцени предложенията въз основа на критериите, определени за проявата, а след това прикани въпросните градове да доразвият своите планове, да се съсредоточат повече върху основните цели и характеристики на действието, както е определено в Решение № 1622/2006/EО, като включат културни програми с дългосрочен ефект за града и региона, както и да допълнят съответно досиетата на своите кандидатури. Комисията очакваше по-подробна програма, особено за творчески прояви с мащабно европейско измерение[2].Допълнените кандидатури бяха получени в Комисията към 30 септември 2008 г. и на 5 ноември 2008 г. се проведе ново заседание за подбор. В края на ноември 2008 г. комисията за подбор изпрати доклада си на Комисията; по молба на същата, Комисията изпрати доклада и на останалите институции.Въз основа на цялостна оценка на кандидатурите комисията за подбор, предлагайки същевременно някои подобрения, засягащи по-специално кандидатурата на Maribor, постигна консенсус да препоръча на институциите на Европейския съюз Guimarães и Maribor да бъдат определени за европейски столици на културата през 2012 г.В отговор на доклада на комисията за подбор, на 28 януари 2009 г. Комисията по култура и образование към Европейския парламент изпрати писмо до ГД „Образование и култура“ с информация за важните аспекти, свързани с определянето на европейските столици на културата през 2012 г.В заключение Комисията, в съответствие с член 14 от Решение № 1622/2006/ЕО, представя на Съвета приложената препоръка за официалното определяне съответно на Guimarães и Maribor за европейски столици на културата за 2012 г.Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно проявата „Европейска столица на културата“ за 2012 г.СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Решение № 1622/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на действията на Общността за „Европейска столица на културата“ за годините 2007–2019[3], и по-специално член 14 от него,като взе предвид доклада на комисията за подбор от ноември 2008 г., представен на Комисията, Европейския парламент и Съвета в съответствие с член 14, параграф 2 от Решение № 1622/2006/ЕО,като отчете, че критериите, посочени в член 14, параграф 3 от Решение № 1622/2006/ЕО, са изцяло изпълнени,като взе предвид препоръката на Комисията от  2009 г.,РЕШИ:Член 1Guimarães и Maribor се определят за европейски столици на културата за 2012 г., в съответствие с член 14 от Решение № 1622/2006/ЕО.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател [1] ОВ L 304 от 3.11.2006 г., стр. 1.[2] Вж. документа, озаглавен „Информация за заседанието за избор на Европейска столица на културата 2012“, изпратен на съответните градове след срещата.[3] ОВ L 304 от 3.11.2006 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2011 година относно Националната програма за реформи на Италия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Италия за периода 2011—2014 г.

text:
               21.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 215/4

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2011 година
   относно Националната програма за реформи на Италия за 2011 г. и съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Италия за периода 2011—2014 г.
   2011/C 215/02
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическата политика (1) и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките на държавите-членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики по заетостта.

               (3)

               На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката съгласно стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Съветът поиска от държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в техните програми за стабилност или програми за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (5)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или в програмите им за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (6)

               На 6 май 2011 г. Италия представи актуализираната си програма за стабилност за 2011 г., обхващаща периода 2011—2014 г., и националната си програма за реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (7)

               Икономиката на Италия страдаше от структурни слабости много преди настъпването на настоящата световна икономическа и финансова криза. В периода 2001—2007 г. средният растеж на реалния БВП беше около 1 %, т.е. само половината от средния за еврозоната, което се дължи главно на бавния растеж на производителността. Макар че тази ситуация засегна цялата страна, големите икономически неравенства между регионите не намаляха. Въпреки че икономиката не беше белязана от големи вътрешни дисбаланси в частния сектор, тя беше сериозно засегната от глобалната криза. Сривът на износа, а впоследствие и на инвестициите, доведе до рязко свиване с около 7 % на реалния БВП между второто тримесечие на 2008 г. и второто тримесечие на 2009 г. След като през изминалото десетилетие брутният държавен дълг отбелязваше постоянен спад, към края на 2010 г. той се увеличи до 119 %, отразявайки също така резкия спад на БВП. Благодарение на подкрепата, предоставена чрез финансирана от правителството схема за намаляване на отработените часове, заетостта се сви много по-малко и поради това в периода 2008—2009 г. беше отбелязан само умерен ръст на безработицата. Начело с износа икономиката започна, макар и бавно, да се съвзема през втората половина на 2009 г. През 2010 г. положението на пазара на труда продължи да бъде несигурно, а равнището на безработицата се стабилизира на около 8,5 % към края на годината. Предвид много високото съотношение на държавния дълг към БВП по време на кризата Италия води целесъобразна предпазлива фискална политика, като се въздържа от предприемането на широкомащабно фискално стимулиране и по този начин запази бюджетния дефицит под средния за еврозоната в периода 2009—2010 г.

               (8)

               Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на актуализираната програма за стабилност Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в програмата е реалистичен. В програмата се планира дефицитът на консолидирания държавен бюджет да бъде сведен под референтната стойност от 3 % от БВП до 2012 г. посредством по-нататъшно ограничаване на разходите и допълнителни приходи от по-стриктно спазване на данъчните задължения. След коригирането на прекомерния дефицит в програмата се предвижда средносрочната бюджетна цел за балансирана бюджетна позиция в структурно изражение да бъде постигната до края на програмния период (2014 г.), като бъде подкрепена с ангажимент за по-нататъшно ограничаване на първичните разходи. В програмата се предвижда съотношението на държавния дълг към БВП да достигне своя връх през 2011 г. и да намалява с нарастващи темпове след това, като същевременно се увеличава първичният излишък. Планираното средно годишно фискално подобрение за периода 2010—2012 г. надхвърля референтната стойност от 0,5 % от БВП, препоръчана от Съвета в рамките на процедурата при прекомерен дефицит, a предвидените темпове на корекция след 2012 г. надвишават в голяма степен разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. За постигането на посочените резултати по отношение на дефицита и дълга ще е необходимо стриктно бюджетно изпълнение, а за повишаване на надеждността на програмата е нужна повече информация относно планираните мерки за консолидация.

               (9)

               С оглед на много големия държавен дълг, който възлиза на около 120 % от БВП през 2011 г., постигането на трайна и надеждна консолидация, както и приемането на структурни мерки за повишаване на растежа са основни приоритети за Италия. Съгласно последната оценка на Комисията, рисковете по отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси са средни. За периода до 2012 г. постигането на целите за дефицита на консолидирания държавен бюджет, установени в програмата за стабилност, а оттам и корекцията на прекомерния дефицит до 2012 г., зависят от цялостното прилагане на вече приетите мерки. Ще са необходими допълнителни действия, ако, например, приходите от по-стриктното спазване на данъчните задължения се окажат по-ниски от заложените в бюджета или ако възникнат затруднения при постигането на планираното ограничаване на капиталовите разходи. За периода 2013—2014 г. в новата тригодишна бюджетна рамка се постановява, че конкретните мерки в подкрепа на усилията за консолидация трябва да бъдат приети до октомври 2011 г. Макар и бюджетната рамка да бе значително подсилена през последните години, въвеждането на задължителни тавани за разходите и допълнителното усъвършенстване на бюджетния контрол във всички държавни подсектори биха насърчили фискалната дисциплина и биха увеличили надеждността на средносрочната бюджетна стратегия.

               (10)

               Въпреки относително големия брой създадени нови работни места в годините преди кризата пазарът на труда в Италия показва някои структурни слабости. Работещите на безсрочни договори се ползват с по-голяма защита в сравнение с работещите на атипични договори. За първите уволненията подлежат на строги правила и тежки процедури. За вторите следва да се обърне внимание на динамиката на самостоятелната заетост, която би могла да крие подчинени трудови правоотношения. Въпреки новите ad hoc мерки, предприети по време на кризата, за да се продължи подпомагането на доходите и защитата при безработица, настоящата система на обезщетения за безработица остава фрагментирана. Равнището на безработицата сред работещите на възраст под 25 години достигна 27,8 % през 2010 г., като разпределението на територията на страната е неравномерно и в южните региони безработицата сред младите хора е двойно по-висока, отколкото в северните региони. Ролята на професионалните стажове и професионалното обучение следва допълнително да се засили. Макар и много полезна и необходима понастоящем не съществува единна система за удостоверяване и признаване на умения и професионално обучение по признати в цялата страна стандарти, а е налице увеличаване на регионалните схеми, с което не се улеснява трудовата мобилност и възможностите за заетост на цялата територия на Италия. Има място за подобряване на ефективността на службите по заетостта, особено в регионите с голяма безработица. И накрая, недекларираният труд продължава да бъде много разпространено явление в Италия.

               (11)

               Обвързването на прираста на заплатите с растежа на производителността е важно с оглед на постоянната загуба на конкурентоспособност на Италия от края на 90-те години на миналия век насам. В тази връзка голяма роля може да имат договореностите на равнище предприятия, които също така биха спомогнали за справянето с неравенствата на регионалния пазар на труда. С реформата от 2009 г. относно рамката за трудовите договори бе въведена, наред с други неща, възможността за отворени клаузи (т.е. дерогации от секторната заплата, по която е постигнато споразумение на национално равнище), но те все още не се прилагат широко.

               (12)

               Средно със съществени разлики между регионите равнището на заетост сред жените е с повече от 20 процентни пункта по-ниско от това сред мъжете. В южните региони през 2009 г. едва една трета от жените на възраст между 20 и 64 години са били наети на работа, което се дължи както на относително по-ниския коефициент на икономическа активност, така и на по-голямата безработица. Относително високото данъчно облагане на труда в Италия намалява стимулите за предлагане на работна сила, особено за съпрузите с по-ниския доход и почасова работа, и се отразява неблагоприятно на търсенето на работна сила от предприятията. С цел да се способства за повишаването на заетостта сред жените в националната програма за реформи се обръща внимание на приетия през 2010 г. план за координиране на усилията на всички равнища на управление за насърчаване съчетаването на професионалния и семейния живот. Наскоро правителството въведе данъчни стимули за предприятията, които наемат работници в неравностойно положение, в това число работещите в сектор или професия, където неравновесието между половете е особено изразено, в регионите с висока безработица. В програмата е обявена също така реформа на системата за данъчно облагане с оглед на постепенното прехвърляне на данъчната тежест от данъците върху труда към данъците върху потреблението, с което би могло да се спомогне за увеличаване на заетостта.

               (13)

               Въпреки неотдавнашните мерки за подобряване на бизнес средата и за засилване на ориентироваността към постигане на резултати и отчетност в публичната администрация разходите за извършване на стопанска дейност в Италия остават високи в сравнение със стандартите на ЕС, особено в южните региони. Съществува широко поле за по-нататъшно премахване на регулаторните и административните бариери пред пазарите на стоки и услуги, особено в областта на професионалните услуги. През 2009 г. беше въведен годишен закон за конкуренцията като законодателен инструмент, имащ за цел подобряването на конкурентната среда и защитата на потребителите, но той все още не е приет. Друг недостатък на бизнес средата в Италия е продължителността на производствата за принудително изпълнение на договорни задължения. Небанковите канали за финансиране растежа на предприятията продължават да са сравнително редки в Италия, особено за малките и средни предприятия (МСП). Особено дяловото финансиране и рисковият капитал продължават да имат само ограничена роля въпреки своя потенциал за насърчаване на разрастването на предприятията, достигането до нови пазари в световен мащаб и подобряването на корпоративното управление.

               (14)

               През последните десет години разходите за научноизследователска и развойна дейност (НИРД) нараснаха само умерено. Поради това интензитетът на НИРД остава нисък, около 1,27 % от БВП, т.е. далеч по-нисък от средния за ЕС (1,90 %). Това разминаване се дължи основно на ниската степен на индустриални научни изследвания, предвид че интензитетът на НИРД е 0,64 % в сравнение със средна за ЕС стойност от 1,23 %. Интензитетът на рисковия капитал също е много нисък. Редица мерки, включително ограничени във времето данъчни облекчения за дружества, инвестиращи в научноизследователски проекти, извършвани в университети или в структури на публичния сектор, са представени в националната програма за реформи. Целта за интензитет на НИРД от 1,53 % от БВП се определя от прогнозния размер на средногодишния растеж през периода 2006—2008 г. и отчита ограниченията на страната за фискална стабилност. Тя ще бъде преразгледана през 2014 г.

               (15)

               Италия е третият по големина получател на средства от фондовете по линия на политиката на сближаване на ЕС, като е получила около 8 % от общия бюджет на политиката на сближаване за периода 2007—2013 г. В средата на програмния период процентът на ефективно мобилизираните финансови средства на ЕС възлиза едва на 16,8 % и е далеч по-малък в южните региони по цел „Сближаване“.

               (16)

               Италия пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“. В националната програма за реформи се споменават някои наскоро приети мерки и широко се очертават някои планове за бъдещи реформи, които са предназначени за укрепване на финансовата стабилност и устойчивостта на публичните финанси, подобряване на конкурентоспособността и увеличаване на заетостта в съответствие с принципите на пакта „Евро плюс“. Важен нов ангажимент, поет конкретно в отговор на изискванията на пакта, е намерението на правителството да измени конституцията, за да засили бюджетната дисциплина. Тези елементи бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.

               (17)

               Комисията направи оценка на програмата за стабилност и националната програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“, поети от Италия. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Италия, но също така и степента, в която те спазват правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на държавите-членки. В тази връзка Комисията счита, че италианският план за консолидация за периода 2011—2014 г. е правдоподобен до 2012 г., въпреки че в него следва да бъдат заложени конкретни мерки за периода 2013—2014 г., така че много големият държавен дълг да започне да намалява с постоянни темпове. В националната програма за реформи е очертан цялостен набор от инициативи по всички измерения на стратегията „Европа 2020“, но са необходими по-нататъшни мерки за справяне с отдавнашните структурни слабости, изострени от кризата. С цел да се повиши потенциалът за растеж и създаване на работни места и да се насърчи преодоляването на изостаналостта в южните региони в периода 2011—2012 г. следва да бъдат предприети допълнителни мерки за подобряване функционирането на пазара на труда, отваряне на пазарите на услуги и стоки за по-голяма конкуренция, подобряване на бизнес средата, укрепване на политиката за научни изследвания и иновации и насърчаване на по-бързо и по-ефективно усвояване на средствата от кохезионните фондове на ЕС.

               (18)

               В контекста на настоящата оценка и предвид препоръката на Съвета по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз от 2 декември 2009 г. Съветът разгледа актуализираната програма за стабилност на Италия за 2011 г., като становището му (3) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу. Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 25 март 2011 г., Съветът разгледа националната програма за реформи на Италия,

         ПРЕПОРЪЧВА на Италия да предприеме следните действия в периода 2011—2012 г.:

               1.

               Да проведе планираната фискална консолидация през 2011 г. и 2012 г., за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в съответствие с препоръките на Съвета по отношение на процедурата при прекомерен дефицит, с което да доведе до понижаване на високия размер на публичния дълг. Като доразвива неотдавнашно законодателство да използва изцяло всеки икономически или бюджетен растеж за по-бързото намаляване на дефицита и дълга и да следи за избягването на грешки при изпълнението на бюджета. Да подкрепи целите за периода 2013—2014 г. и предвижданото осъществяване на средносрочната цел до 2014 г. с конкретни мерки до октомври 2011 г., както е предвидено в новата многогодишна бюджетна рамка. Допълнително да укрепи рамката чрез въвеждането на задължителни тавани за разходите и усъвършенстването на надзора върху всички държавни подсектори.

               2.

               Да засили мерките за борба със сегментацията на пазара на труда, като преразгледа избрани аспекти от законодателството за защита на трудовата заетост, включително правилата и процедурите за уволнение и да преразгледа понастоящем фрагментираната система на обезщетения за безработица, като отчита бюджетните ограничения. Да увеличи усилията за борба с недекларирания труд. Да предприеме освен това мерки за насърчаването на по-голямо участие на жените в пазара на труда, чрез увеличаване наличието на заведения за грижи за деца и възрастни хора на цялата територия на страната и чрез предоставяне на финансови стимули за започване на работа за втория член на домакинството по бюджетно неутрален начин.

               3.

               Въз основа на споразумението от 2009 г. за реформа на рамката за колективно договаряне и след консултации със социалните партньори в съответствие с националната практика, да предприеме по-нататъшни мерки, за да гарантира, че растежът на заплатите по-добре отразява ръста на производителността, както и местните и фирмените условия, включително клаузи, които биха позволили договарянето на фирмено равнище да продължи в тази посока.

               4.

               До продължи процеса за отваряне на сектора на услугите за по-голяма конкуренция, включително в сферата на професионалните услуги. Да приеме през 2011 г. годишния закон за конкуренцията, като вземе предвид препоръките на антитръстовия орган. Да намали продължителността на производствата за принудително изпълнение на договорни задължения. Да засили допълнително действията за насърчаване на достъпа на МСП до капиталовите пазари, като се премахнат регулаторните пречки и се намалят разходите.

               5.

               Да усъвършенства рамката за инвестиции на частния сектор в научни изследвания и иновации, като се разширят съществуващите фискални стимули, подобрят условията за рисков капитал и се окаже подкрепа на схемите за иновативни обществени поръчки.

               6.

               Да предприеме мерки за ефикасно ускоряване на благоприятстващите растежа разходи, съфинансирани от фондовете на политиката за сближаване с цел намаляване на постоянните неравенства между регионите, чрез подобряване на административното и политическото управление на програмите. Да спази поетите в националната стратегическа референтна рамка ангажименти по отношение на количеството ресурси и качеството на разходите.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г. относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 138, 26.5.2011 г., стр. 56).

      (3)  Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2010/101/ЕС: Препоръка на Съвета от 16 февруари 2010 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Седми ЕФР) за финансовата 2008 година

text:
               20.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 45/14

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 16 февруари 2010 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Седми ЕФР) за финансовата 2008 година
   (2010/101/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 г. (1), изменена със споразумението, подписано в Мавриций на 4 ноември 1995 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение относно финансирането и управлението на помощта от Общността по Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО (3), наричано по-нататък „Вътрешното споразумение“, за създаване, наред с другото, на Седмия европейски фонд за развитие (Седми ЕФР), и по-специално член 32, параграф 3 от него,
   като взе предвид Финансовия регламент от 29 юли 1991 г., приложим за финансовото сътрудничество за развитие по Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО (4), и по-специално членове 69—77 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Седмия ЕФР към 31 декември 2008 г. и доклада на Сметната палата за финансовата 2008 година, заедно с отговорите на Комисията (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 32, параграф 3 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Седмия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Седмия ЕФР през финансовата 2008 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Седмия ЕФР за финансовата 2008 година.

      Съставено в Брюксел на 16 февруари 2010 година.

            За Съвета

            Председател

         E. SALGADO

      (1)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 288.

      (4)  ОВ L 266, 21.9.1991 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 269, 10.11.2009 г., стр. 257.


title: Препоръка (ЕС) 2017/1140 на Комисията от 23 юни 2017 година относно лични данни, които могат да бъдат обменяни чрез системата за ранно предупреждение и реагиране (СРПР), създадена с Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, за целите на координацията на мерките за проследяване на контакти във връзка със сериозни трансгранични заплахи за здравето (нотифицирано под номер С(2017) 4197) (Текст от значение за ЕИП. )

text:
               27.6.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 164/65

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2017/1140 НА КОМИСИЯТА
   от 23 юни 2017 година
   относно лични данни, които могат да бъдат обменяни чрез системата за ранно предупреждение и реагиране (СРПР), създадена с Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, за целите на координацията на мерките за проследяване на контакти във връзка със сериозни трансгранични заплахи за здравето

         (нотифицирано под номер С(2017) 4197)

   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) бе създадена система за ранно предупреждение и реагиране (СРПР) като постоянна мрежа за комуникация между Комисията и компетентните органи в областта на общественото здравеопазване в държавите членки за превенцията и контрола на някои категории заразни болести. Процедурите за функционирането на СРПР са определени в Решение 2000/57/ЕО на Комисията (2).

               (2)

               Решение № 2119/98/ЕО беше отменено и заменено с Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3). С новото решение СРПР бе отново въведена в действие. То разшири и обхвата на постоянната мрежа за комуникация, за да се включат и други видове биологични заплахи и други категории сериозни трансгранични заплахи за здравето, включително заплахи с химичен, екологичен или неизвестен произход. Освен това в него се определят и правила за епидемиологичен надзор, мониторинг, ранно предупреждение и борба със сериозните трансгранични заплахи за здравето.

               (3)

               Решение 2000/57/ЕО бе отменено и заменено с Решение за изпълнение (ЕС) 2017/253 на Комисията (4).

               (4)

               Съгласно член 9, параграф 3, буква и) от Решение № 1082/2013/ЕС изпращането на сигнали за сериозни трансгранични заплахи за здравето чрез СРПР следва да включва данните, необходими за идентифицирането на заразените лица и на потенциално застрашените лица („данни за проследяване на контакти“). В съответствие с член 16, параграф 9, буква б) от посоченото решение и с цел да се осигурят ефективността и еднаквото провеждане на изпращането на сигналите, е целесъобразно да се препоръча примерен списък на лични данни, които могат да бъдат предавани от компетентните органи, отговарящи за СРПР.

               (5)

               Обменът на лични данни чрез СРПР следва да се извършва в съответствие с изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6). Въпреки че по правило Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 изключват обработването на специални категории лични данни, включително данни, отнасящи се до здравето на дадено лице, това обработване все пак е разрешено, доколкото е необходимо за защита на жизнените интереси на субекта на данните, в съответствие с член 8, параграф 2, буква в) от Директива 95/46/ЕО и с член 10, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 45/2001, и също така по съображения от значителен обществен интерес и при условие че са осигурени подходящи гаранции, предвидени в законодателството на Съюза или на държава членка, съответно съгласно член 8, параграф 4 и член 10, параграф 4 от горепосочените актове.

               (6)

               Само личните данни, необходими за посочените по-горе цели, както е определено в отделните случаи, следва да бъдат обменяни чрез СРПР, като настоящата препоръка не следва да представлява разрешение за обмен на всички видове лични данни, до които се отнася.

               (7)

               В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който представи становище на 24 август 2015 г. (C 2015-0629),

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               В приложението към настоящата препоръка е посочен примерен списък на лични данни, които могат да бъдат обменяни за целите на координацията на мерките за проследяване на контакти.

               2.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 23 юни 2017 година.

            За Комисията

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Член на Комисията

      (1)  Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 1998 г. за създаване на мрежа за епидемиологично наблюдение и контрол на заразните болести в Общността (ОВ L 268, 3.10.1998 г., стр. 1).

      (2)  Решение 2000/57/EO на Комисията от 22 декември 1999 г. относно системата за ранно предупреждение и реагиране за превенцията и контрола на заразните болести съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 21, 26.1.2000 г., стр. 32).

      (3)  Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за сериозните трансгранични заплахи за здравето и за отмяна на Решение № 2119/98/ЕО (ОВ L 293, 5.11.2013 г., стр. 1).

      (4)  Решение за изпълнение (ЕС) 2017/253 на Комисията от 13 февруари 2017 г. за определяне на процедури за изпращане на сигнали като част от системата за ранно предупреждение и реагиране, създадена във връзка със сериозни трансгранични заплахи за здравето, както и за обмен на информация, консултации и координация на действията в отговор на тези заплахи съгласно Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 37, 14.2.2017 г., стр. 23).

      (5)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31).

      (6)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Примерен списък на лични данни, които могат да бъдат обменяни за целите на координацията на мерките за проследяване на контакти

      1.   ЛИЧНИ ДАННИ

                  —

                  Собствено и фамилно име

                  —

                  Националност, дата на раждане, пол

                  —

                  Държава на пребиваване

                  —

                  Вид и номер на личен документ, орган, издал документа

                  —

                  Актуален домашен адрес/адрес на пребиваване (име и номер на улица, град, държава, пощенски код)

                  —

                  Телефонен номер (мобилен, домашен, служебен)

                  —

                  Електронна поща (лична, служебна)

            2.   ПОДРОБНОСТИ ЗА ПЪТУВАНЕТО

                  —

                  Данни за превозното средство (номер на полет, дата и продължителност на полет, име на кораб, регистрационен номер на автомобил)

                  —

                  Номер/а на място/места

                  —

                  Номер/а на каюта/и

            3.   ИНФОРМАЦИЯ ЗА ВРЪЗКА

                  —

                  Имена на посетените лица/места на пребиваване

                  —

                  Дати и адреси на посетените места (име и номер на улица, град, държава, пощенски код)

                  —

                  Телефонен номер (мобилен, домашен, служебен)

                  —

                  Електронна поща (лична, служебна)

            4.   ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПРИДРУЖАВАЩИТЕ ЛИЦА

                  —

                  Собствено и фамилно име

                  —

                  Националност

                  —

                  Държава на пребиваване

                  —

                  Вид и номер на личен документ, орган, издал документа

                  —

                  Актуален домашен адрес (име и номер на улица, град, държава, пощенски код)

                  —

                  Телефонен номер (мобилен, домашен, служебен)

                  —

                  Електронна поща (лична, служебна)

            5.   ДАННИ НА ЛИЦЕ ЗА КОНТАКТ ПРИ СПЕШНОСТ

                  —

                  Име на лицето, с което да се установи контакт

                  —

                  Адрес (име и номер на улица, град, държава, пощенски код)

                  —

                  Телефонен номер (мобилен, домашен, служебен)

                  —

                  Електронна поща (лична, служебна)


title: 2008/446/ЕО: Препоръка на Комисията от 29 май 2008 година относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата: кадмий, кадмиев окис (нотифицирано под номер C(2008) 2243) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               14.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 156/22

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 29 май 2008 година
   относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата: кадмий, кадмиев окис
   (нотифицирано под номер C(2008) 2243)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/446/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 г. относно оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества (1), и по-специално член 11, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93 следните вещества са определени като приоритетни вещества за оценка в съответствие с Регламент (ЕО) № 143/97 на Комисията от 27 януари 1997 г. относно третия списък на приоритетни вещества съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (2):

                           —

                           кадмий,

                           —

                           кадмиев окис.

                     Държавата-членка, определена за докладчик съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93 и Регламент (ЕО) № 143/97, извърши дейности по оценка на рисковете за хората и околната среда от тези вещества съгласно Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията от 28 юни 1994 г. за установяване на принципите за оценка на рисковете за хората и околната среда от съществуващи вещества в съответствие с Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (3) и предложи стратегия за ограничаване на рисковете.

               (2)

               Бяха проведени консултации с Научния комитет по токсичност, екотоксичност и околна среда (SCTEE) и той даде становища по отношение на оценките на рисковете, извършени от докладчиците. Становищата бяха публикувани на интернет страницата на Научния комитет.

               (3)

               Резултатите от оценката на рисковете и последващите резултати от стратегиите за ограничаване на рисковете бяха представени в съответното Съобщение на Комисията (4).

               (4)

               Въз основа на тази оценка е уместно да се препоръчат някои мерки за ограничаване на рисковете от определени вещества.

               (5)

               Препоръчаните мерки за ограничаване на рисковете за работниците следва да бъдат разглеждани в рамките на законодателството за защита на работниците, за което се смята, че осигурява адекватна рамка за ограничаване до необходимата степен на рисковете от съответните вещества.

               (6)

               Мерките за ограничаване на рисковете, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 15, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 793/93,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1
   КАДМИЙ

      (CAS № 7440-43-9; Einecs № 231-152-8)

   Мерки за ограничаване на рисковете за работниците (1) и за околната среда (2, 3, 4)

               1.

               Работодателите, използващи кадмий по начини, определени като обезпокоителни при оценката на рисковете, следва да вземат под внимание всички специфични за сектора насоки, разработени на национално ниво, които се основават на практическите насоки с незадължителен характер, предвидени в член 12, параграф 2 от Директива 98/24/ЕО на Съвета (5).

               2.

               В съответствие с Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), в разрешенията, издавани по силата на горепосочената директива, компетентните органи в съответните държави-членки следва да определят условия, норми за допустими емисии или еквивалентни параметри, или технически мерки по отношение на кадмия, за да бъдат съответните инсталации експлоатирани в съответствие с най-добрите налични техники (наричани по-долу „НДНТ“), като се отчитат техническите характеристики на съответните инсталации, тяхното географско положение и местните условия на околната среда.

               3.

               Местните емисии в околната среда следва, когато е необходимо, да се контролират съгласно национални правила, за да се гарантира, че няма да има рискове за околната среда.

               4.

               Цялата налична информация, включително бъдещи данни за сладководни басейни, следва да бъде взета предвид при установяването на стандарти за качество на околната среда (наричани по-долу „EQS“) в рамките на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).

         РАЗДЕЛ 2
   КАДМИЕВ ОКИС

      (CAS № 1306-19-0; Einecs № 215-146-2)

   Мерки за ограничаване на рисковете за работниците (5) и за околната среда (6, 7, 8)

               5.

               Работодателите, използващи кадмиев окис по начини, определени като обезпокоителни при оценката на рисковете, следва да вземат под внимание всички специфични за сектора насоки, разработени на национално ниво, които се основават на практическите насоки с незадължителен характер, предвидени в член 12, параграф 2 от Директива 98/24/ЕО на Съвета.

               6.

               В съответствие с Директива 2008/1/ЕО, в разрешенията, издавани по силата на горепосочената директива, компетентните органи в съответните държави-членки следва да определят условия, норми за допустими емисии или еквивалентни параметри или технически мерки по отношение на кадмия, за да бъдат съответните инсталации експлоатирани в съответствие с НДНТ, като се отчитат техническите характеристики на съответните инсталации, тяхното географско положение и местните условия на околната среда.

               7.

               Местните емисии в околната среда следва, когато е необходимо, да се контролират съгласно национални правила, за да се гарантира, че няма да има рискове за околната среда.

               8.

               Цялата налична информация, включително бъдещи данни за сладководни басейни, следва да бъде взета предвид при установяването на EQS в рамките на Директива 2000/60/ЕО.

         РАЗДЕЛ 3
   АДРЕСАТИ

               9.

               Адресати на настоящата препоръка са всички сектори, които внасят, произвеждат, транспортират, съхраняват, изготвят препарати или извършват друга обработка, използват, обезвреждат или възстановяват разглежданите вещества, както и държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 29 май 2008 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).

      (2)  ОВ L 25, 28.1.1997 г., стр. 13.

      (3)  ОВ L 161, 29.6.1994 г., стр. 3.

      (4)  ОВ C 149, 14.6.2008 г., стр. 6.

      (5)  ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11. Директива, изменена с Директива 2007/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 165, 27.6.2007 г., стр. 21).

      (6)  ОВ L 24, 29.1.2008 г., стр. 8.

      (7)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/32/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 60).