title: 2014/70/ЕС: Препоръка на Комисията от 22 януари 2014 година относно минимално изискуеми принципи при проучването и добива на въглеводороди (като например шистов газ) с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества

text:
               8.2.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 39/72

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 22 януари 2014 година
   относно минимално изискуеми принципи при проучването и добива на въглеводороди (като например шистов газ) с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества
   (2014/70/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Държавите членки имат правото да определят условията за експлоатация на своите енергийни ресурси, доколкото тези условия съответстват на необходимостта да бъде опазвано, защитавано и подобрявано качеството на околната среда.

               (2)

               При сегашния етап на техническо развитие за проучването и добива на въглеводороди, като например шистов газ, е необходимо комбинирано използване на хидравлично разбиване с големи водни количества и насочено (по-специално хоризонтално) сондиране, с такива мащаби и интензивност, за каквито в ЕС има твърде ограничен опит. Техниката на хидравличното разбиване е свързана със специфични предизвикателства, по-специално в областта на здравето и околната среда.

               (3)

               В своите резолюции от 21 ноември 2012 г. Европейският парламент отбеляза значителните потенциални ползи от добива на шистов газ и шистов нефт, и призова Европейската комисия да въведе общоевропейска рамка за управление на риска при проучването и добива на неконвенционални изкопаеми горива, с оглед осигуряване на прилагането във всички държави членки на хармонизирани разпоредби за защита на човешкото здраве и околната среда.

               (4)

               В заключенията на Европейския съвет от 22 май 2013 г. е изтъкната необходимостта да се диверсифицират енергийните доставки в Европа и да се разработват местни енергийни източници, за да се обезпечи сигурност на доставките, да се намали енергийната зависимост на ЕС от външни източници и да се стимулира стопанският растеж. Съветът отбеляза намерението на Европейската комисия да оцени възможностите за по-системно прибягване до използването на местни енергийни източници, с оглед на тяхната безопасна, устойчиво развита и икономически ефективна експлоатация, като в същото време бъдат уважени предпочетените от съответните държави членки решения във връзка с техния енергиен микс.

               (5)

               В своето Съобщение до Съвета и Европейския парламент относно проучването и добива в ЕС на въглеводороди (като например шистов газ) с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества (1) Европейската комисия изтъкна потенциалните нови възможности и предизвикателства във връзка с неконвенционалния добив на въглеводороди в ЕС, както и основните елементи, за които се счита че са необходими за осигуряване на безопасността на този метод. Изводът в Съобщението е, че е необходима препоръка, в която да бъдат формулирани минимално изискуеми принципи при проучването и добива на газ от шистови образувания и която да осигури опазване на климата и на околната среда, ефективно използване на ресурсите и информираност на обществеността.

               (6)

               На международно равнище, Международната агенция по енергетика разработи препоръки за безопасното разработване на неконвенционални газови находища. Тези „Златни правила“ съдържат призив за въвеждането на солидни и адекватни регулаторни режими, внимателен подбор на обектите, адекватно проектно планиране, характеризиране на подземните рискове, строги правила за проектирането на сондажите, прозрачност на провежданите дейности и мониторинг на съответните въздействия, правилно управление на водите и отпадъците и намаляване на емисиите във въздуха на замърсители и парникови газове.

               (7)

               По отношение на дейностите за проучване и добив на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества са приложими както общото законодателство на ЕС, така и неговото специално законодателство в областта на околната среда. По-специално, с Директива 89/391/ЕИО на Съвета (2), съдържаща разпоредби относно здравето и безопасността на работниците, са въведени мерки за насърчаване на подобренията в безопасността и опазването на здравето на работниците на работното място; в Директива 92/91/ЕИО на Съвета (3), съдържаща разпоредби относно добива на минерални суровини чрез сондиране, са формулирани минимално необходимите изисквания за безопасност и опазване на здравето на работниците в отраслите за добив на минерални суровини чрез сондиране; в Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), отнасяща се за условията за предоставяне и ползване на разрешения за търсене, проучване и добив на въглеводороди, се изисква съответните разрешения да се предоставят по недискриминационен начин; в Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), с която е въведена рамкова нормативна уредба по отношение на водите, се изисква съответният оператор да има разрешение за водочерпене и се забранява директното изхвърляне на замърсители в подземните води; в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), в която са формулирани разпоредби относно стратегическите екологични оценки, се изисква да се провеждат оценки на плановете и програмите в областта на енергетиката, промишлеността, управлението на отпадъците, управлението на водите, транспорта и земеползването; Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), съдържаща разпоредби относно екологичната отговорност, се отнася и за професионални дейности, свързани с управлението на отпадъци и водочерпенето; с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), съдържаща разпоредби относно миннодобивните отпадъци, се регулира и управлението на надземните и подземните отпадъци, дължащи се на проучването и добива на въглеводороди с използването на хидравлично разбиване с големи водни количества; в Директива 2006/118/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), съдържаща разпоредби за подземните води, е включено задължение на държавите членки да въведат мерки за предотвратяване или ограничаване на изпускането на замърсители в подземните води; Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (10) относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), както и Регламент (ЕО) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди, се отнасят и за употребата на химикали и биоцидни продукти, които е възможно да се използват при хидравличното разбиване; в Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), с която са въведени рамкови изисквания по отношение на отпадъците, са определени условия, приложими по отношение на повторната употреба на флуиди, излизащи на повърхността след хидравлично разбиване с големи водни количества, както и при добива на газ; Регламент (ЕО) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове, както и Решение 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14) относно усилията на държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове в периода до 2020 г., се отнасят и за дифузните емисии на метан; Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15), съдържаща разпоредби относно промишлените емисии, е приложима по отношение на дейностите, изброени в приложение I към тази директива, както и по отношение на дейности, които са технически свързани с тях; в Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (16), отнасяща се за оценките на въздействието върху околната среда (ОВОС), се изисква да се провеждат такива оценки по отношение на проектите, включващи добив на нефт и природен газ за промишлени цели, ако добитото количество надхвърля 500 тона/ден нефт или съответно 500 000 m3/ден природен газ, както и скрининг на проектите за дълбоки сондажи и на надземните инсталации за добив на нефт и газ; с Директива 96/82/ЕО на Съвета (17) относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, а за периода след 1 юни 2015 г., съответно с Директива 2012/18/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (18), се задължават операторите на обекти, в които присъстват опасни вещества с количества над определени прагови стойности, посочени в приложение I към тези директиви, да предприемат всички необходими мерки за предотвратяване на големи аварии и за ограничаване на техните последици за човешкото здраве и околната среда. Това се отнася също и за дейностите, включващи химична и топлинна обработка и за съответното съхранение на материали в рамките на експлоатацията на минерални ресурси от мини и кариери, както и при съхранението на газ в разположени на сушата подземни хранилища.

               (8)

               От друга страна, обаче, законодателството на ЕС в областта на околната среда бе разработено по време, когато в Европа не се използваше хидравлично разбиване с големи водни количества. По тази причина някои екологични аспекти, свързани с проучването и добива на въглеводороди с използването на този метод не са разгледани цялостно в съществуващото законодателство на ЕС, по-специално в областта на стратегическото планиране, оценяването на подземните рискове, конструктивната цялост на сондажите, базовата линия и мониторинга на дейностите, улавянето на емисиите на метан и разкриването на информация относно химикалите, използвани във всеки един сондаж.

               (9)

               Следователно, необходимо е да се формулират минимално изискуеми принципи, които да се вземат предвид от държавите членки при прилагането или адаптирането на тяхната регулаторна уредба за дейностите, включващи хидравлично разбиване с големи водни количества. Наличието на набор от правила би създало равноправни условия за операторите и би подобрило инвеститорското доверие и функционирането на единния енергиен пазар. Ясните и прозрачни правила биха спомогнали за намаляване на обществените безпокойства и може би и на противопоставянето срещу разработките за шистов газ. Този набор от правила не означава нито че държавите членки имат каквото и да е задължение да предприемат дейности за проучване или добив чрез хидравлично разбиване с големи водни количества, ако техният избор е да не предприемат такива дейности, нито че държавите членки не биха могли да поддържат и въвеждат по-подробни мерки, съответстващи на техните специфични национални, областни или местни условия.

               (10)

               Засега в ЕС не съществува опит в областта на разрешаването на добива на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества, а опитът относно разрешаването на съответни проучвания е ограничен. По тази причина е необходимо да се провежда мониторинг на прилагането на законодателството на ЕС и на настоящата препоръка в държавите членки. Възможно е да се яви необходимост от актуализация на настоящата препоръка, или необходимост от разработване на правно обвързващи разпоредби, която да е породена от техническия прогрес, от необходимостта да се вземат мерки по отношение на рисковете и въздействията на проучването и добива на въглеводороди с използването на други методи, различни от хидравличното разбиване с големи водни количества, да се дължи на неочаквани предизвикателства при прилагането на законодателството на ЕС, или да е във връзка с операции в отвъдморски страни за проучване и добив на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества.

               (11)

               Следователно, настоящата препоръка за минимално изискуеми принципи, които да се прилагат като обща основа при проучването и добива на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества представлява необходимост за сегашния момент. Тя допълва съществуващото законодателство на ЕС, приложимо при проектите, включващи хидравлично разбиване с големи водни количества, и следва да бъде приложена от държавите членки в рамките на 6 месеца.

               (12)

               В настоящата препоръка са уважени правата и са спазени принципите, посочени в Хартата на основните права в Европейския съюз, по-специално правото на живот и правото на неприкосновеност на личността, свободата на изразяване на мнение и свободата на информация, свободата на стопанска инициатива, правото на собственост и високата степен на закрила на човешкото здраве и на защита на околната среда. Настоящата препоръка е необходимо да се прилага в съответствие с тези права и принципи,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   1.   ЦЕЛ И ПРЕДМЕТ

               1.1.

               В настоящата препоръка са формулирани минимално изискуемите принципи, които да послужат на държавите членки, желаещи да провеждат проучване и добив на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества при осигуряване на опазване на общественото здраве, климата и околната среда, за постигане на ефективно използване на ресурсите и информираност на обществеността.

               1.2.

               На държавите членки се препоръчва при прилагането на своите съществуващи разпоредби за транспониране на законодателството на ЕС или при тяхното адаптиране към нуждите и специфичните особености на проучването и добива на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества, да прилагат настоящите принципи, отнасящи се за планирането, оценяването на инсталациите, разрешенията, работните и екологичните показатели и закриването на сондажи, както и участието на обществеността и разпространяването на информация.

         2.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ

   За целите по настоящата препоръка:

               а)

               „хидравлично разбиване с големи водни количества“ („high volume hydrualic fracturing“) означава нагнетяването на 1 000 m3 или по-голямо количество вода за едно хидравлично разбиване или на 10 000 m3 или по-голямо количество вода в един сондаж;

               б)

               „инсталация“ включва всички съответни подземни конструкции, предназначени за проучване и добив на въглеводороди с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества.

         3.   СТРАТЕГИЧЕСКО ПЛАНИРАНЕ И ОЦЕНЯВАНЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО ВЪРХУ ОКОЛНАТА СРЕДА

               3.1.

               Преди предоставянето на лицензи за проучване и/или добив на въглеводороди, които могат да доведат до използването на хидравлично разбиване с големи водни количества, държавите членки следва да подготвят стратегическа екологична оценка с цел предотвратяване, управление и намаляване на въздействията върху и рисковете за човешкото здраве и околната среда. Оценката следва да бъде проведена въз основа на изискванията в Директива 2001/42/ЕО.

               3.2.

               Държавите членки следва да определят ясни правила относно възможните ограничения на дейностите, например в защитени зони, райони с опасност от наводнения или сеизмично опасни зони, както и относно минимално допустимите отстояния между разрешените обекти и жилищни или водозащитни райони. Също така, те следва да определят минимално допустими разлики между дълбочината на хидравлично разпукваната зона и на водоносния пласт.

               3.3.

               Държавите членки следва да предприемат необходимите мерки за осигуряване на провеждането на оценки на въздействието върху околната среда въз основа на изискванията от Директива 2011/92/ЕС.

               3.4.

               Държавите членки следва да предоставят на заинтересованата общественост ранни и реални възможности за участие в разработването на стратегиите по точка 3.1 и на оценките на въздействието върху околната среда по точка 3.3.

         4.   РАЗРЕШЕНИЯ ЗА ПРОУЧВАНЕ И ДОБИВ

   Държавите членки трябва да осигуряват пълна съгласуваност на условията и процедурите за получаване на разрешения в съответствие с приложимото законодателство на ЕС, включително ако:

               а)

               за издаването на необходимото разрешение (необходимите разрешения) отговарят повече от един компетентни органи;

               б)

               участва повече от един оператор;

               в)

               необходими са повече от едно разрешения за дадена фаза от проекта;

               г)

               необходими са повече от едно разрешения съгласно националното законодателство или законодателството на ЕС.

         5.   ИЗБОР НА ОБЕКТ ЗА ПРОУЧВАНЕ И ДОБИВ

               5.1.

               Държавите членки следва да вземат необходимите мерки за осигуряване, че геоложката формация на даден обект е подходяща за проучване или добив на въглеводороди с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества. Те следва да осигуряват от страна на операторите да извършат характеризиране и оценка на риска при потенциалния обект и в околния надземен и подземен район.

               5.2.

               Оценката на риска следва да се основава на достатъчно данни, които да дават възможност за характеризиране на района на потенциалното проучване и добив и за идентифициране на потенциалните възможности за вредни въздействия. Това следва да даде възможност за оценка на риска от изтичане или просмукване на сондажни разтвори, разтвори за хидравлично разбиване, естествени материали, въглеводороди и газове от сондажа или от целевото геоложко образувание, както и риска от предизвикване на сеизмичност.

               5.3.

               Оценката на риска трябва:

                           а)

                           да се основава на най-добрите налични техники и да е съобразена със съответните резултати от организирания от Европейската комисия информационния обмен между държавите членки, съответните стопански отрасли и неправителствените организации за защита на околната среда;

                           б)

                           да прогнозира променящото се поведение на целевото геоложко образувание, на геоложките пластове, отделящи находището от подземните води и на съществуващите сондажи или други изкуствени конструкции, изложени на въздействието на високо налягане при нагнетяването, прилагано при хидравличното разбиване с големи водни количества, както и поведението на нагнетяваните флуиди;

                           в)

                           да предвижда спазване на минимално допустимо вертикално отстояние между подложената на разпукване зона и водоносния пласт;

                           г)

                           да се актуализира по време на съответните дейности, в случай че се появят нови данни.

               5.4.

               Даден обект следва да бъде избран само ако оценката на риска, проведена съгласно точки 5.1, 5.2 и 5.3, покаже че хидравличното разбиване няма да доведе до пряко проникване на замърсители в подземните води и няма да причини щети на други дейности в околностите на инсталацията.

         6.   ПРОУЧВАНЕ НА БАЗОВАТА ЛИНИЯ

               6.1.

               Преди началото на операциите по хидравлично разбиване с големи водни количества, държавите членки следва да осигуряват следното:

                           а)

                           операторът да определи състоянието на околната среда (базовата линия) при обекта на инсталацията и в околния надземен и подземен район, който потенциално може да бъде засегнат от неговите дейности;

                           б)

                           базовата линия да бъде надлежно описана и докладвана на компетентния орган преди началото на съответните дейности.

               6.2.

               Необходимо е да бъде определена базова линия по отношение на:

                           а)

                           качествените характеристики и оттока на повърхностните и подземните води;

                           б)

                           качествените характеристики на питейната вода в местата на водочерпене;

                           в)

                           качеството на атмосферния въздух;

                           г)

                           почвените условия;

                           д)

                           наличието на метан и на други летливи органични съединения във водите;

                           е)

                           сеизмичността;

                           ж)

                           земеползването;

                           з)

                           биологичното разнообразие;

                           и)

                           състоянието на инфраструктурата и сградите;

                           й)

                           съществуващите сондажи и изоставените конструкции.

         7.   ПРОЕКТИРАНЕ И ИЗГРАЖДАНЕ НА ИНСТАЛАЦИИ

   Държавите членки следва да осигуряват задължение инсталацията да е изградена по такъв начин, че да се предотвратяват възможни изтичания на повърхността или разливи в почвата, водите и въздуха.
   8.   ИНФРАСТРУКТУРА НА ДОБИВНИЯ РАЙОН

   Държавите членки следва да осигуряват:

               а)

               операторите или групите от оператори да прилагат цялостен подход за разработването на даден добивен район с цел предотвратяване и намаляване на вредните въздействия и рисковете за околната среда и здравето както на работниците, така и на населението.

               б)

               да бъдат определяни адекватни изисквания за обслужващата инсталацията инфраструктура преди началото на добива. Ако основното предназначение на дадена инсталация е да добива нефт чрез хидравлично разбиване с големи водни количества, следва да бъде инсталирана специална инфраструктура за добив на съпътстващия природен газ.

         9.   РАБОТНИ ИЗИСКВАНИЯ

               9.1.

               Държавите членки следва да осигуряват от страна на операторите използване на най-добрите налични техники, с отчитане на организирания от Европейската комисия информационен обмен между държавите членки, заинтересованите стопански отрасли и неправителствените организации за защита на околната среда, както и на добрата промишлена практика за предотвратяване, управление и намаляване на рисковете, свързани с проектите за проучване и добив на въглеводороди.

               9.2.

               Държавите членки следва да осигуряват от страна на операторите:

                           а)

                           разработване на специфичен за всеки проект план за управление, за да се осигурява ефективно използване на водата по време на целия проект. Операторите следва да осигуряват проследимост на количествата вода. В плана за управление на водите следва да се отчитат сезонните изменения в разполагаемите количества вода и да се избягва използването на водоизточници, намиращи се в състояние под натиск;

                           б)

                           разработване на планове за управление на транспортните дейности, с оглед свеждане до минимум както изобщо на емисиите в атмосферата, така и по-специално на вредните въздействия върху местните общности и върху биоразнообразието;

                           в)

                           улавяне на газове за последваща употреба, свеждане до минимум на изгарянето във факел и избягване на отделянето на газове в атмосферата. По-специално, операторите следва да прилагат мерки, с които да осигуряват намаляване на емисиите в атмосферата при проучването и добива чрез улавяне и последваща употреба на газа. Отделянето на метан и други замърсители на въздуха следва да бъде ограничено, така че да се провежда само при най-изключителни работни условия по съображения за безопасност;

                           г)

                           процесът на хидравлично разбиване с големи водни количества да се провежда по управляем начин и с подходящо регулиране на налягането, така че да се образуват пукнатини само в рамките на газовото находище и да се избягва предизвикването на сеизмичност;

                           д)

                           да се осигурява конструктивна цялост на сондажите чрез подходящо проектиране, изграждане и изпитване. Резултатите от изпитванията за цялост и здравина следва да бъдат преглеждани от независима и квалифицирана трета страна, с цел да се осигурят необходимите работни показатели на сондажа, както и неговата безопасност по отношение на околната среда и здравето, по време на всички стадии на разработването на проекта, както и след закриването на сондажа;

                           е)

                           разработване на планове за управление на риска и предприемане на необходимите мерки за предотвратяване и/или смекчаване на въздействията, както и мерките необходими за реагиране;

                           ж)

                           да се спират дейностите и спешно да се предприемат коригиращи/ремонтни действия при нарушение на конструктивната цялост на сондажа или при аварийно попадане на замърсители в подземните води;

                           з)

                           да се докладва веднага на компетентния орган в случай на произшествие или авария, засягащи общественото здраве или околната среда. Докладът следва да включва описание на причините за аварията или произшествието, на неговите последици и на предприетите коригиращи/ремонтни действия. Като основен документ за позовавания следва да се използва проучването на базовата линия по точки 6.1 и 6.2.

               9.3.

               Държавите членки следва да насърчават отговорното ползване на водните ресурси при хидравлично разбиване с големи водни количества.

         10.   ИЗПОЛЗВАНЕ НА ХИМИКАЛИ И ВОДА ПРИ ХИДРАВЛИЧНО РАЗБИВАНЕ С ГОЛЕМИ ВОДНИ КОЛИЧЕСТВА

               10.1.

               Държавите членки следва да осигуряват:

                           а)

                           регистриращото съответните химикали дружество да посочва „хидравлично разбиване“ („hydraulic fracturing“) като наименование на употребата на химикалите, които е необходимо да бъдат регистрирани съгласно Регламент (ЕО) № 1907/2006;

                           б)

                           свеждане до минимум на използването на химикали при хидравличното разбиване с големи водни количества;

                           в)

                           при избора на използваните химикали да се разглежда въпросът доколко е възможно да се третират флуидите, излизащи на повърхността след хидравлично разбиване с големи водни количества

               10.2.

               Държавите членки следва да насърчават операторите да използват такива техники за хидравлично разбиване, които свеждат до минимум потреблението на вода и количеството на отпадъците, а също и при които не се използват опасни химикали, винаги когато съществуват такива технологии, които да са технически осъществими и разумни по отношение на човешкото здраве, околната среда и климата.

         11.   ИЗИСКВАНИЯ ЗА МОНИТОРИНГ

               11.1.

               Държавите членки следва да осигуряват провеждане от страна на оператора на редовен мониторинг на инсталацията и околния надземен и подземен район, който потенциално може да бъде засегнат от дейностите във фазите на проучване и добив, по-специално преди, по време и след извършването на хидравлично разбиване с големи водни количества.

               11.2.

               Като основен документ за позоваване при организирането на последващ мониторинг следва да се използва проучването на базовата линия по точки 6.1 и 6.2.

               11.3.

               В допълнение към параметрите на околната среда, определени при проучването на базовата линия, държавите членки следва да осигуряват от страна на оператора провеждане на мониторинг на следните работни параметри:

                           а)

                           точния състав на разтвора за хидравлично разбиване, използван във всеки сондаж;

                           б)

                           количеството вода, използвано за хидравличното разбиване във всеки сондаж;

                           в)

                           налягането, прилагано по време на хидравличното разбиване с големи водни количества;

                           г)

                           по отношение на флуидите, които излизат на повърхността след хидравличното разбиване с големи водни количества: дела на връщащите се спрямо нагнетените флуиди, количествата, характеристиките, повторно използваните и/или третирани количества за всеки сондаж;

                           д)

                           емисиите във въздуха на метан, други летливи органични съединения и други газове, които биха могли да имат вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда.

               11.4.

               Държавите членки следва да осигуряват от страна на операторите провеждане на мониторинг на въздействията на хидравличното разбиване с големи водни количество върху конструктивната цялост на сондажите и другите изкуствени конструкции, намиращи се в околния надземен и подземен район, които потенциално е възможно да бъдат засегнати от дейностите.

               11.5.

               Държавите членки следва да осигуряват изискване резултатите от мониторинга да се докладват на компетентните органи.

         12.   ЕКОЛОГИЧНА ОТГОВОРНОСТ И ФИНАНСОВА ГАРАНЦИЯ

               12.1.

               Държавите членки следва да прилагат разпоредбите за екологична отговорност по отношение на всички дейности, провеждани в даден обект с инсталация за хидравлично разбиване с големи водни количества, включително и за дейностите, които не попадат в обхвата на Директива 2004/35/ЕО.

               12.2.

               Държавите членки следва да осигуряват от страна на оператора да предостави преди началото на дейностите, включващи хидравлично разбиване с големи водни количества, финансова гаранция или неин еквивалент, покриваща условията в разрешението и потенциалните отговорности за екологични щети.

         13.   АДМИНИСТРАТИВЕН ПОТЕНЦИАЛ

               13.1.

               Държавите членки следва да осигуряват наличие в компетентните органи на адекватни човешки, технически и финансови ресурси за изпълнение на техните задължения.

               13.2.

               Държавите членки следва да предотвратяват възникването на конфликти на интерес между регулаторната функция на компетентните органи и тяхната функция във връзка със стопанското разработване на ресурсите.

         14.   ЗАДЪЛЖЕНИЯ ПРИ ЗАКРИВАНЕ НА ИНСТАЛАЦИИ

   Държавите членки следва да осигуряват провеждането на надзор след закриването на всяка инсталация, с цел да се сравни състоянието на околната среда при обекта на инсталацията и в околния надземен и подземен район, което потенциално може да бъде засегнато от дейностите, със състоянието преди началото на дейностите, както е определено в проучването на базовата линия.
   15.   РАЗПРОСТРАНЕНИЕ НА ИНФОРМАЦИЯ

   Държавите членки следва да осигуряват

               а)

               от страна на оператора публично разпространение на информация относно химикалите и водните количества, които той предвижда да използва и действително използва при хидравличното разбиване с големи водни количества във всеки един сондаж. В тази информация трябва да бъдат посочени наименованията и номерата в регистъра на Chemical Abstracts Service (CAS) на всички използвани вещества и да бъде включен информационен лист за безопасност (ако има такъв), както и да бъде посочена максималната концентрация на съответните химикали в разтвора за хидравлично разбиване;

               б)

               компетентните органи следва да публикуват на публично достъпна страница в интернет, в рамките на 6 месеца от публикуването на настоящата препоръка, и през периоди не по-дълги от 12 месеца, следните видове информация:

                           i)

                           броя на изпълнените сондажи и планираните проекти, включващи хидравлично разбиване с големи водни количества;

                           ii)

                           броя на издадените разрешения, наименованията на съответните оператори и условията по разрешенията;

                           iii)

                           проучването на базовата линия, подготвено съгласно точки 6.1 и 6.2 и резултатите от мониторинга, провеждан съгласно точки 11.1, 11.2, както и точка 11.3, букви б) до д);

               в)

               също така, компетентните органи следва незабавно да информират обществеността за:

                           i)

                           произшествия и аварии съгласно точка 9.2, буква е);

                           ii)

                           резултатите от инспекции, информация за неспазване на изискванията и санкции.

         16.   ПРЕГЛЕД

               16.1.

               Държавите членки, които са избрали да провеждат проучване или добив на въглеводороди чрез хидравлично разбиване с големи водни количества, следва да въведат в сила минимално изискуемите принципи, формулирани в настоящата препоръка до 28 юли 2014 г. и ежегодно да информират Европейската комисия за въведените от тях мерки в отговор на настоящата препоръка, като първото такова информиране следва да бъде извършено до декември 2014 г.

               16.2.

               Европейската комисия ще проследява внимателно прилагането на настоящата препоръка чрез сравняване на ситуацията в държавите членки в публично достъпна таблица с резултати.

               16.3.

               Европейската комисия ще извърши преглед на ефективността на действието на препоръката 18 месеца след нейното публикуване.

               16.4.

               Прегледът ще включи оценка на прилагането на препоръката, ще бъде разгледан напредъкът при обмена на информация за най-добрите налични техники и при прилагането на съответните справочни документи за най-добрите налични техники, както и въпросът за евентуална необходимост от актуализация на разпоредбите на препоръката. Европейската комисия ще вземе решение дали е необходимо да направи законодателни предложения с правно обвързващи разпоредби относно добива на въглеводороди с използване на хидравлично разбиване с големи водни количества.

      Съставено в Брюксел на 22 януари 2014 година.

            За Комисията

         Janez POTOČNIK

            Член на Комисията

      (1)  COM(2014) 23

      (2)  Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1).

      (3)  Директива 92/91/ЕИО на Съвета от 3 ноември 1992 г. за минималните изисквания за подобряване на безопасността и опазване здравето на работниците в отрасли, свързани с рудодобива чрез сондиране (Единадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (ОВ L 348, 28.11.1992 г., стр. 9).

      (4)  Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 г. относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за търсене, проучване и добив на въглеводороди (ОВ L 164, 30.6.1994 г., стр. 3).

      (5)  Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1).

      (6)  Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, 21.7.2001 г., стр. 30).

      (7)  Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, 30.4.2004 г., стр. 56).

      (8)  Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (ОВ L 102, 11.4.2006 г., стр. 15).

      (9)  Директива 2006/118/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за опазване на подземните води от замърсяване и влошаване на състоянието им (ОВ L 372, 27.12.2006 г., стр. 19).

      (10)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 30.12.2006 г., стр. 1).

      (11)  Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 г. относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, 27.6.2012 г., стр. 1).

      (12)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).

      (13)  Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза и отмяна на Решение № 280/2004/ЕО (ОВ L 165, 18.6.2013 г., стр. 13).

      (14)  Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (ОВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 136).

      (15)  Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (ОВ L 334, 17.12.2010 г., стр. 17).

      (16)  Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 26, 28.1.2012 г., стр. 1).

      (17)  Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 10, 14.1.1997 г., стр. 13).

      (18)  Директива 2012/18/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, за изменение и последваща отмяна на Директива 96/82/ЕО на Съвета (ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 1).


title: Препоръка на Съвета — от 11 юли 2017 година — относно националната програма за реформи на Кипър за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/53

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Кипър за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за 2017 г.
   (2017/C 261/12)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, на 16 ноември 2016 г. Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Кипър ще бъде една от държавите членки, за които ще бъде извършен задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Кипър следва да гарантира пълното и своевременното изпълнение на препоръката за еврозоната в съответствие с препоръки 1—5 по-долу.

               (3)

               Докладът за Кипър за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него бяха оценени напредъкът на Кипър в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, както и напредъкът на Кипър по отношение на неговите национални цели по стратегията „Европа 2020“. Той включваше също така задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, резултатите от който бяха публикувани също на 22 февруари 2017 г. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Кипър са налице прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално, от основно значение е Кипър да се справи със значителните финансови дисбаланси под формата на частен, публичен и външен дълг, както и с високото равнище на необслужваните кредити.

               (4)

               Кипър представи своята програма за стабилност за 2017 г. на 27 април 2017 г., а своята национална програма за реформи за 2017 г. — на 28 април 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях. Националната програма за реформи на Кипър включва ангажименти в краткосрочен и средносрочен план. По-специално, тя съдържа мерки за намаляване на задлъжнялостта на частния сектор, подобряване на бизнес средата, улесняване на достъпа до финансиране и реформи в сектора на здравеопазването и в нея се поема ангажимент за реформи в публичния сектор и съдебната система. Националната програма за реформи обхваща също така предизвикателствата, посочени в доклада за 2017 г. и препоръката за еврозоната, включително необходимостта да се даде нов тласък на инвестициите и да се осигури устойчивост на публичните финанси. Ако бъдат осъществени в пълна степен в предвидените срокове, тези мерки биха спомогнали за разрешаване на макроикономическите дисбаланси на Кипър и за изпълнението на специфичните за страната препоръки. Въз основа на оценката на ангажиментите на политиката на Кипър Комисията потвърждава вече дадената от нея оценка, че на този етап не са необходими по-нататъшни мерки в рамките на процедурата при макроикономически дисбаланси, предвидена в Регламент (ЕС) № 1176/2011 и Регламент (ЕС) № 1174/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4). Изпълнението на програмата за реформи на политиката ще бъдат следени отблизо в рамките на специално наблюдение.

               (5)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               За Кипър понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и правилото за дълга. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира балансирана бюджетна позиция в номинално изражение за периода 2016—2020 г. (номинално салдо от около 0,4 % от БВП през периода на програмата). Средносрочната бюджетна цел, определена като балансирано в структурно отношение състояние на бюджета, се очаква да бъде постигната през 2017 г. Преизчисленото (6) структурно салдо се очаква постепенно да се отдалечи от средносрочната цел през следващите години, което не е в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. Съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 107,8 % през 2016 г. и да намалее до 99,7 % през 2018 г. и до 88,8 % до 2020 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен. Съществуват рискове по отношение на макроикономическите допускания, представени в програмата за стабилност, главно поради високото равнище на необслужваните кредити и възможното влошаване на външната среда.

               (7)

               На 12 юли 2016 г., след коригирането на прекомерния дефицит, Съветът препоръча на Кипър да поддържа средносрочната бюджетна цел през 2016 г. и 2017 г. На основата на цялостна оценка, според прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. Кипър е изпълнил това изискване. За 2018 г. на Кипър се препоръчва да поддържа своята средносрочна бюджетна цел. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. това е съвместимо с максимален номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (7) в размер на 0,3 %, което съответства на структурна корекция от 0,2 % от БВП. При допускане за липса на промяна в политиките, на основата на цялостна оценка, има риск през 2018 г. Кипър да се отклони в известна степен от това изискване. Според прогнозите Кипър ще спази правилото за дълга през 2017 г. и 2018 г. Като цяло Съветът е на мнение, че Кипър трябва да е готов да предприеме допълнителни мерки за гарантиране на спазването на това изискване през 2018 г.

               (8)

               Държавният дълг е с низходяща тенденция, но продължават да са налице известни рискове за неговата устойчивост. Очаква се някои от неотдавна приетите фискални мерки и забавянията в изпълнението на ключови структурни реформи да доведат до влошаване на структурното салдо и до риск от намаляване на възможностите за стимулиращи растежа публични инвестиции.

               (9)

               Публичният сектор на Кипър поддържа разходи за заплати (като процент от БВП), които са сред най-високите в еврозоната, и продължава да се характеризира с някои слабости. В рамките на програмата за макроикономически корекции бяха разработени редица реформи, насочени към разрешаването на този проблем, които бяха договорени и със социалните партньори. Те включваха въвеждането на обвързващ постоянен механизъм за ограничаване на растежа на заплатите на служителите от публичната администрация и всеобхватна реформа в публичната администрация. Независимо от това, като изключим приетия наскоро закон за реформа във връзка с мобилността на служителите от публичната администрация, приемането на тези законодателни реформи среща затруднения, по-специално след отрицателният вот в Камарата на представителите през декември 2016 г. Докато бъде приет като обвързващ инструмент, механизмът за ограничаване на растежа на заплатите в публичния сектор се изпълнява в рамките на колективни трудови договори и се прилага до 2018 г.

               (10)

               Бяха проведени някои реформи за борба с корупцията. Неотдавнашните развития в тази област включват реформи с цел по-професионално провеждане на обществени поръчки на местно равнище и закон за финансирането на политическите партии, който влезе в сила през декември 2015 г. През 2016 г. беше прието изменение на конституцията, позволяващо разкриване на информация за имущественото състояние на длъжностните лица в обществения сектор. Въпреки това координиращият орган за борба с корупцията не разполага с достатъчно персонал и слабостите в дисциплинарния режим за държавните служители все още не са отстранени.

               (11)

               Кипър предприема мерки за укрепване на съдебната система, но продължава да се сблъсква със сериозни предизвикателства по отношение на нейната ефективност. Неефективните съдебни процедури и ограниченият капацитет водят до съществени закъснения при разглеждането на съдебните дела. Това от своя страна отслабва бизнес средата, и по-специално функционирането на новите законодателни рамки на принудителното изпълнение и несъстоятелността. Те бяха въведени, за да се спомогне за намаляване на потенциално несъбираемия частен дълг, като се предоставят стимули, които да насърчават банките и длъжниците да се споразумеят за решения за преструктуриране. Въпреки това редица фактори намаляват ефективността на тези инструменти, сред които са гореспоменатите слабости в съдебната система, слабият административен капацитет и ниската степен на осведоменост на длъжниците относно процедурите. Висящите съдебни дела и забавянията при издаването и прехвърлянето на актове за собственост също продължават да бъдат значителни. Те допринасят за подкопаване на усилията за намаляване на дълга и оказват натиск върху възстановяването на пазара на жилища.

               (12)

               Равнището на необслужваните кредити намалява, но остава на много високи равнища, което възпрепятства ефективното функциониране на банковия сектор и оказва влияние върху предлагането на кредити за реалната икономика. Банките не са постигнали целите за преструктуриране на кредитите, договорени с Централната банка на Кипър, което е показателно за необходимостта от разширяване на системата с количествени цели и от повишаване на нейната ефективност и засилване на задължителния ѝ характер, по-специално чрез формулирането на амбициозни цели за намаляване на размера на необслужваните кредити, които са в съответствие със стратегиите за намаляване на необслужваните кредити на банките. Равнищата на ново неизплащане продължават да бъдат високи, което е признак за потенциални слабости в решенията за преструктуриране на кредитите. Нивата на обезпечаване на риска са се увеличили, но остават под средните за еврозоната, което подчертава необходимостта да се гарантира, че оценките на обезпеченията са надеждни и служат за основа на подходящо обезпечаване на риска. Липсата на вторичен пазар и рамка за секюритизация на кредитите ограничава възможностите за ускоряване на намаляването на задлъжнялостта и отписването на необслужваните кредити от счетоводните баланси на банките, което изисква допълнителни регулаторни и законодателни действия за допълване на необходимите инструменти за улесняване на управлението на баланса на банките. В допълнение, управленският и административният капацитет на надзора на застрахователните и пенсионните фондове е все още слаб, което поражда рискове за финансовата стабилност.

               (13)

               Икономическото възстановяване на Кипър продължава. Потенциалният растеж обаче продължава да бъде слаб, задържан от ограниченото провеждане на структурни реформи, пречките пред инвестициите и слабостите в бизнес средата. В ход е изпълнението на инициативи за насърчаване на растежа, представени в плана за действие за растеж, макар то да напредва с бавни темпове. Все още е в ход изработването на законодателно предложение за привличане и улесняване на стратегически инвестиции. Правителството работи за подобряване на достъпа до финансиране за малките и средните предприятия. С цел да се разреши този належащ проблем бяха стартирани някои нови целенасочени инициативи, докладвани в националната програма за реформи. При все това, повечето от тези нови инициативи, свързани с достъп до финансиране, все още са на предварителен етап. Приватизационните усилия, насочени към привличането на чуждестранни инвестиции за повишаване на производителността, срещат политическа опозиция и напредват бавно. Реформите в енергийния сектор също могат да бъдат важна движеща сила за конкурентоспособността, но тяхното изпълнение закъснява. Те засягат по-конкретно децентрализирането на органа за електроенергия на Кипър и създаването на новия пазар на електроенергия, което ще бъде възможно само с гарантирането на ефективната независимост на оператора на преносна система.

               (14)

               Безработицата намалява, но се запазва на високо равнище, особено сред младите хора и дълготрайно безработните лица. При все това все още не са се реализирали плановете за увеличаване на броя на консултантите в публичните служби по заетостта и за подобряване на тяхната специализация. Освен това е вероятно те да бъдат наети на срочни трудови договори, с което това предизвикателство няма да бъде разрешено в структурно отношение. Вследствие на това все още няма достатъчен капацитет да се отговори на нуждите на търсещите работа лица, особено на онези от тях, които срещат по-големи трудности да се интегрират на пазара на труда, и да се въведат мерки за популяризиране, с които се цели тяхното активизиране. Въздействието на активните програми на пазара на труда и схемите за подпомагане на доходите продължава да се подкопава от ограничените мерки за оценка на качеството и последващи мерки.

               (15)

               Разходите за образование в Кипър продължават да са на нива над средните за Съюза. Въпреки това образователните резултати са ниски и дори са се влошили в сравнение с предходните години. Съгласно резултатите за 2015 г. на Програмата за международно оценяване на учениците Кипър заема едно от най-ниските места в Съюза по отношение на равнището на основни умения по математика, естествени науки и четене. Макар наскоро въведените коригиращи мерки, като например по-добрата система за назначаване на учителите и модернизирането на учебните програми, да са първите стъпки в правилната посока, по-нататъшните действия за завършване на планираните реформи, включително оценката на учителите, могат значително да допринесат за подобряване на положението.

               (16)

               Все още като цяло не са налице мерки за преодоляване на несъответствията между търсените и предлаганите умения на пазара на труда, което влошава перспективите за дългосрочен устойчив растеж. Нивата на участие в средното професионално образование и обучение са ниски и притежаването на диплома за завършено висше образование е от малко значение на пазара на труда, което води до висок дял на завършилите висше образование лица, работещи в професии, които не изискват непременно диплома за висше образование.

               (17)

               Секторът на здравеопазването в Кипър продължава да се отличава с липсата на всеобхватно покритие и с различни равнища на неефективност. Това ограничава достъпа до адекватни и ефективни грижи. Законодателството за подобряване на капацитета и ефективността на разходите в сектора на здравеопазването е от ключово значение за създаването на национална здравна система и за предоставяне на по-голяма автономия на обществените болници. Това законодателство обаче все още предстои да бъде прието от парламента.

               (18)

               В контекста на европейския семестър за 2017 г. Комисията изготви подробен анализ на икономическата политика на Кипър, който беше публикуван в доклада за страната за 2017 г. Тя оцени също така програмата за стабилност за 2017 г., националната програма за реформи за 2017 г. и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Кипър от предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Кипър, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите решения на държавите членки.

               (19)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището (8) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (20)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2017 г. и програмата за стабилност за 2017 г. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—4 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Кипър да предприеме следните действия през 2017 г. и 2018 г.:

               (1)

               Да продължи да провежда своята фискална политика в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, което означава да поддържа средносрочната бюджетна цел през 2018 г. Да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. До края на 2017 г. да приеме ключови законодателни реформи за подобряване на ефикасността в публичния сектор, по-специално по отношение на функционирането на публичната администрация, управлението на държавните предприятия и местните органи на управление.

               (2)

               Да подобри ефективността на съдебната система чрез модернизиране на гражданските процедури, въвеждане на подходящи информационни системи и засилване на специализацията на съдилищата. Да предприеме допълнителни мерки за отстраняване на пречките за пълното прилагане на законодателните рамки за несъстоятелността и принудителното изпълнение, както и да осигури надеждни и бързи системи за издаване на актове за собственост и за прехвърляне на права върху недвижимо имущество.

               (3)

               Да ускори процеса на намаляване на необслужваните кредити чрез определяне на съответни количествени и обвързани със срокове цели за банките и да осигури точна оценка на обезпеченията за целите на провизиите. Да създаде условия за функционален вторичен пазар на необслужвани кредити. Да интегрира и засили надзора на застрахователните дружества и пенсионните фондове.

               (4)

               Да ускори прилагането на плана за действие за растеж, съсредоточавайки се по-специално върху бързото изпълнение на стратегически инвестиции и подобряването на достъпа до финансиране, и до края на 2017 г. да възобнови изпълнението на приватизационния план. Да вземе решителни мерки по отношение на отделянето на собствеността на органа по електроенергия на Кипър, по-специално да пристъпи към функционалното и счетоводно отделяне до края на 2017 г.

               (5)

               Да ускори реформите, насочени към увеличаване на капацитета на публичните служби по заетостта и подобряване на качеството на осигуряване на активни политики по заетостта. Да завърши реформата на образователната система с цел подобряване на нейното значение на пазара на труда и на нейните резултати, включително по отношение на оценяването на учителите. До края на 2017 г. да приеме законодателство за реформа на болниците и всеобщо здравно осигуряване.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1174/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно принудителните мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 8).

      (5)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (6)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл и без отчитане на еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методология.

      (7)  Нетните разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Национално финансираното бруто образуване на основен капитал се изглажда в рамките на период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

      (8)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2008/115/ЕО: Препоръка на Съвета от 12 февруари 2008 година за освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Шести ЕФР) за финансовата 2006 година

text:
               15.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 41/21

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 12 февруари 2008 година
   за освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Шести ЕФР) за финансовата 2006 година
   (2008/115/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Третата конвенция АКТБ—ЕИО, подписана в Ломе на 8 декември 1984 г. (1),
   като взе предвид Вътрешно споразумение 86/126/ЕИО относно финансирането и управлението на помощта от Общността (2), и по-специално член 29, параграф 3 от него,
   като взе предвид Финансов регламент 86/548/ЕИО от 11 ноември 1986 г., приложим за Шестия европейски фонд за развитие (Шести ЕФР) (3), и по-специално членове 66—73 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс на Шестия ЕФР към 31 декември 2006 г. и доклада на Сметната палата за финансовата 2006 година, заедно с отговорите на Комисията (4),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 29, параграф 3 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Шестия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Шестия ЕФР през финансовата 2006 година от страна на Комисията е било удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Шестия ЕФР за финансовата 2006 година.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2008 година.

            За Съвета

            Председател

         A. BAJUK

      (1)  ОВ L 86, 31.3.1986 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 86, 31.3.1986 г., стр. 210. Споразумение, изменено с Решение 86/281/ЕИО (ОВ L 178, 2.7.1986 г., стр. 13).

      (3)  ОВ L 325, 20.11.1986 г., стр. 42.

      (4)  ОВ С 259, 31.10.2007 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година относно националната програма за реформи на Латвия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/58

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Латвия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Латвия за 2017 г.
   (2017/C 261/13)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 16 ноември 2016 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който не посочи Латвия като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Латвия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1—2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Латвия за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него бе оценен напредъкът на Латвия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, отправени към Латвия през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 20 април 2017 г. Латвия представи своята национална програма за реформи за 2017 г. и своята програма за стабилност за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Латвия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира влошаване на номиналното салдо от балансирана позиция през 2016 г. към дефицит в размер на 0,8 % от БВП и 1,6 % от БВП съответно през 2017 и 2018 г., в резултат на значителна данъчна реформа, след което се планира подобрение на дефицита до 0,5 % от БВП през 2020 г. В програмата за стабилност се прогнозира структурното салдо да се влоши от 0,2 % от БВП през 2016 г. до -1,7 % от БВП през 2018 г. и да достигне -0,8 % от БВП през 2020 г. Тази тенденция съответства на средносрочната цел за структурен дефицит от 1 % от БВП и на разрешените отклонения, основаващи се на пенсионната реформа и на клаузата за структурна реформа в сектора на здравеопазването. Преизчисленото (5) структурно салдо се очаква да се увеличи от -1,9 % от БВП през 2017 г. до -2,3 % от БВП през 2018 г. и да достигне -0,2 % от БВП през 2020 г. Според програмата за стабилност за 2017 г. общото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да се задържи на около 40 % от БВП през 2017 г. Съдържащите се в програмата прогнози за растежа на БВП са до голяма степен в съответствие с прогнозата на Комисията за 2017 г., но те изглеждат подчертано благоприятни за 2018 г.

               (7)

               На 12 юли 2016 г. Съветът препоръча на Латвия да гарантира, че отклонението от средносрочната бюджетна цел през 2017 г. се ограничава до разрешения марж, свързан с цялостната пенсионна реформа и основната структурна реформа в сектора на здравеопазването. Като се вземат предвид тези обезщетения, ще бъде допустимо структурното салдо да се влоши най-много с 1,0 % от БВП през 2017 г. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. се очаква Латвия да спази това изискване през 2017 г. През 2018 г. Латвия следва да постигне своята средносрочна бюджетна цел, като се вземат предвид маржът, свързан с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система, разрешен за 2016 г., и маржът, свързан със структурната реформа, разрешен за 2017 г., тъй като временните отклонения са пренесени за срок от три години. Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. това е съвместимо с максималния номинален темп на растеж на нетните първични държавни разходи (6) в размер на 6,0 % през 2018 г., което съответства на влошаване на структурното салдо с 0,3 % от БВП. Ако политиката не бъде променена, в Латвия ще съществува риск от значително отклонение от това изискване. Като цяло Съветът е на мнение, че през 2018 г. ще са необходими допълнителни мерки за съобразяване с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (8)

               В Латвия се наблюдава голямо неравенство в доходите. Съотношението на доходите на най-богатите 20 % от домакинствата спрямо тези на най-бедните 20 % е достигнало 6,5 през 2015 г., което е сред най-високите в Съюза, въпреки че тази стойност леко е спаднала през 2016 г. Разликата в доходите преди и след данъчно облагане и социалните трансфери са сред най-ниските в ЕС. Данъчната система на Латвия е по-малко прогресивна, отколкото в други държави членки, което допринася за голямото неравенство и бедността сред работещите. Данъчната тежест върху лицата с ниски доходи продължава да е сред най-високите в Съюза, като същевременно не се използва достатъчно потенциалът за генериране на приходи от данъци, които са по-малко вредни за растежа. Ниският дял на данъчните приходи в БВП ограничава ресурсите за устойчивото предоставяне на обществени услуги. Въпреки постигнатия известен напредък в борбата с данъчните измами, неспазването на данъчното законодателство продължава да бъде сериозно предизвикателство. В програмата за стабилност за 2017 г. бе обявено въвеждането на данъчна реформа. Основните мерки включват намаляване на ставката на данъка върху доходите на физическите лица от 23 на 20 % за доходите до 45 000 евро на година, увеличаване на основната надбавка, диференцирана според дохода, въвеждане на 0 % ставка на корпоративния данък за реинвестираните печалби и уеднаквяване на ставките на данъка върху капитала в размер на 20 %. Реформата е във връзка със специфичните за държавата препоръки, доколкото се намалява данъчната тежест върху хората с ниски доходи. Въпреки това данъчната реформа е ограничена, що се отнася до пренасочването на данъчното облагане към източници, които са по-малко вредни за растежа, и постигането на заявената цел на политиката — увеличаване на дела на данъчните приходи в БВП.

               (9)

               Слабостите в основните социални предпазни мрежи допринасят за високото равнище на бедност и неравенство, включително за хората с увреждания и възрастните хора. Нивото на бедност сред хората с увреждания е едно от най-високите в Европа. Ниската степен на адекватност на социалните помощи, които не са се подобрили от 2009 г. насам, както и на пенсиите, не осигурява ефективна защита срещу бедността и социалното изключване. Реформата на минималния доход бе обявена през 2014 г., но досега не е осъществена, което оказва отрицателно въздействие върху най-бедните домакинства, въпреки че средносрочните планове относно подкрепа на минималния доход са в процес на подготовка.

               (10)

               С намаляване на работната сила ръстът на трудовата заетост е слаб, а безработицата намалява бавно. По-добри перспективи за заетост има в центровете на икономическа активност, както и за висококвалифицираните работници, докато безработицата е по-разпространена сред нискоквалифицираните лица и лицата, живеещи в селските райони. В този контекст повишаването на уменията на работната сила ще допринесе за справяне с тези въпроси. При все това, макар че привлекателността на професионалното образование се е подобрила, сегашната реформа на учебните програми на образованието с цел адаптиране спрямо съвременните изисквания за умения е довела до ограничен напредък. Въведена беше регулаторна рамка за ученето в процеса на работа и активното участие на социалните партньори и предприятията в прилагането ѝ е гарантирано. Освен това участието на безработните лица в активни мерки на пазара на труда е по-ниско, отколкото в повечето други държави членки, но бяха предприети мерки за подобряване на това положение и те трябва да бъдат продължени. Участието в програми за учене през целия живот продължава да бъде ниско.

               (11)

               Въпреки че латвийските власти успешно инициираха подходящи реформи в системата на здравеопазването, големите частни плащания от страна на пациентите, дългите опашки от чакащи, ниското равнище на публичните разходи и неефективното разпределение на услугите ограничават достъпа до здравно обслужване. Контролираните с квоти публични разходи водят до забавяне на лечението и пациентите или трябва да чакат дълго време, или трябва да заплащат със собствени средства за услугата, което оставя част от населението с неудовлетворени здравни нужди. Предприети бяха начални стъпки за реформиране на системата за осигуряване на качество и напредъкът следва да продължи да подобрява резултатите за пациентите и за населението. Налице е известен напредък в повишаване на ефективността на системата на здравеопазването, но са необходими допълнителна рационализация на болничния сектор, подобряване на достъпа до амбулаторни и първични здравни грижи, както и по-ефективна връзка между разпределените бюджетни средства и качеството на услугите и разходите.

               (12)

               Латвийските органи редовно прибягват до процедури за обществени поръчки за покупките в сектора на здравеопазването, но допълнително повишаване на ефективността може да се постигне чрез редовно използване на електронните обществени поръчки и централизираното закупуване, което ще осигури по-голяма прозрачност и ефективност на публичните разходи.

               (13)

               Слабостите в качеството на регулаторната уредба и ниската ефикасност на публичната администрация оказват отрицателно въздействие върху стопанската среда. През 2016 г. правителството представи амбициозен план за реформи за по-малоброен и по-професионален публичен сектор, който има за цел повишаване на ефективността чрез намаляване на персонала и централизиране на функциите за подкрепа, засилване на плащанията, основани на резултатите, и повишаване на прозрачността. Този план се ограничава до централната администрация, но значително повишаване на ефективността може да се реализира и на общинско равнище.

               (14)

               Корупцията продължава да възпрепятства стопанската среда в Латвия, а системата за предотвратяване на конфликтите на интереси остава негъвкава и формалистична, с недостатъчно проверки. Въпреки че реформата на системата за несъстоятелност в голяма степен е завършена, ефективното ѝ изпълнение трябва да се следи внимателно за справяне с ограничения брой случаи на преструктуриране и ниския процент на възстановяване на активи.

               (15)

               През последните три години бяха въведени мащабни реформи на висшето образование и публичната научноизследователска дейност за консолидиране на научноизследователските институти и за повишаване на качеството и значението на техните резултати. Въпреки това управленската и организационната структура на латвийското публично финансиране на научните изследвания остават неефективни, като функциите на финансиране са разпръснати между много институции. Неефикасното финансиране на публичната научноизследователска дейност води до много ниски научни резултати, липса на квалифицирани човешки ресурси както в публичния, така и в частния сектор, и ниски равнища на публично-частното сътрудничество. Интензитетът на научноизследователската и развойната дейност в Латвия продължава да е една от най-ниските в Съюза.

               (16)

               В контекста на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Латвия и го публикува в доклада за страната за 2017 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2017 г., на националната програма за реформи за 2017 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Латвия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Латвия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (17)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Латвия да предприеме следните действия в периода 2017—2018 г.:

               1.

               Да продължи своята фискална политика в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, което предполага да постигне своята средносрочна бюджетна цел през 2018 г., като се вземат предвид обезщетенията, свързани с изпълнението на цялостната реформа на пенсионната система и структурните реформи, за които е предоставено временно отклонение. Да намали данъчното облагане за лицата с ниски доходи, като прехвърли тежестта към други източници, които са по-малко вредни за растежа, и като подобри спазването на данъчното законодателство.

               2.

               Да подобри адекватността на системата за социално осигуряване и повиши квалификацията на работната сила чрез ускоряване на реформата на учебните програми в професионалното образование. Да увеличи разходната ефективност на здравеопазването и достъпа до него, включително чрез намаляване на частните плащания и дългите периоди на чакане.

               3.

               Да повиши ефективността и отчетността в публичния сектор, по-специално чрез опростяване на административните процедури и засилване на режима на предотвратяване на конфликти на интереси, включително за синдиците.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл и без отчитане на еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията с помощта на общоприетата методика.

      (6)  Нетните разходи на държавното управление се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуване на основен капитал се изглаждат за период от 4 години. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

      (7)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 10 юли 2012 година относно националната програма за реформи на Финландия за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Финландия за периода 2012—2015 г.

text:
               24.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 219/28

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2012 година
   относно националната програма за реформи на Финландия за 2012 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Финландия за периода 2012—2015 г.
   2012/C 219/08
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика за заетост.

               (3)

               На 12 юли 2011 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Финландия за 2011 г. и даде своето становище относно актуализираната програма за стабилност на Финландия за периода 2011—2014 г.

               (4)

               На 23 ноември 2011 г. Комисията прие втория годишен обзор на растежа, с което постави началото на втория европейски семестър за предварително и интегрирано координиране на политиката, залегнало в стратегията „Европа 2020“. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 14 февруари 2012 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Финландия ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (5)

               На 1 декември 2011 г. Съветът одобри заключения, в които призова Комитета за социална закрила, в сътрудничество с Комитета по заетостта и други комитети, да представи виждането си за препоръчителни действия в рамките на политическия цикъл „Европа 2020“. Това виждане съставлява част от становището на Комитета по заетостта.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 15 февруари 2012 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2012 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2012 г.

               (7)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, бюджетна консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана бюджетна консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 2 март 2012 г. Европейският съвет прикани също държавите членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти достатъчно рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или програмите им за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (9)

               На 19 април 2012 г. Финландия представи своята програма за стабилност, обхващаща периода 2012—2015 г., и националната си програма за реформи за 2012 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях. В задълбочен преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията оцени също дали Финландия е засегната от макроикономически дисбаланси. В своя задълбочен преглед Комисията стигна до заключението, че Финландия е засегната от дисбаланс, макар и не прекомерен.

               (10)

               Въз основа на извършената в съответствие с член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на програмата за стабилност Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в посочената програма изглежда реалистичен за периода 2012—2013 г., а очакваният в същата програма ръст на БВП отговаря на прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. Прогнозите са реалистични и за 2014 и 2015 г., като предвиждат ръст на БВП значително по-нисък в сравнение с периода отпреди кризата и по-нисък в сравнение с годините на възстановяване 2010—2011 г.
               Основната бюджетна цел в програмата за стабилност е намаляване на дефицита на централния държавен бюджет чрез ограничаване на разходите и увеличаване на приходите. Тъй като централният държавен бюджет е основният източник на общия бюджетен дефицит, подобряването на неговото положение ще допринесе за балансиране на консолидирания държавен бюджет. Средносрочната бюджетна цел (СБЦ) за излишък от 0,5 % от БВП в структурно изражение е подходящо отражение на изискванията на Пакта за стабилност и растеж. Въз основа на (преизчисленото) структурно салдо на бюджета (5) Финландия постигна СБЦ през 2011 г., но леко ще се отклони от нея в периода 2012—2015 г. Темпът на нарастване на държавните разходи, като се отчитат дискреционните мерки по отношение на приходите, е в съответствие с целевия показател за разходите, заложен в Пакта за стабилност и растеж, през всички години с изключение на 2015 г. Програмата за стабилност има за цел постигането на баланс на консолидирания държавен бюджет до 2015 г. и постигането на излишъци от 2016 г. нататък. Съотношението на дълга към БВП е доста по-ниско от 60 % от БВП и съгласно програмата за стабилност се очаква равнището на дълга да достигне своя връх през 2014 г. от близо 52 % от БВП и след това да започне да намалява. В публичните финанси на Финландия все още е налице значителна липса на устойчивост, което се дължи преди всичко на бързо влошаващия се коефициент на зависимост поради застаряване на населението. Устойчивостта на публичните финанси трябва непрекъснато да се следи, а мерките да бъдат съответно коригирани. Бюджетната рамка на Финландия е обвързана с многогодишни разходни тавани, но понастоящем те не се отнасят за общинския сектор.

               (11)

               През последното десетилетие производителността в сектора на публичните услуги спадна. Финландските власти вече предприеха редица реформи за решаване на проблема, но тези реформи се осъществяват бавно, особено на местно ниво на управление. Освен това понастоящем са в ход реформа на всички общини в страната и програма за производителност на равнище на централното управление. Могат да се постигнат допълнително подобряване на производителността и икономии на разходи, като се насърчава по-голяма конкуренция в защитените сектори на частните и публичните услуги чрез допълнително дерегулиране на стоковия и трудовия пазар.

               (12)

               През изминалата година правителството въведе нови мерки за намаляване на младежката и дългосрочната безработица. Тези мерки включваха пилотна програма за намаляване на дългосрочната безработица и въвеждането на социална гаранция за младите хора. Въведените мерки са амбициозни и подходящи, но сега трябва да бъдат осъществени с ясен фокус върху повишаването на равнището на уменията и положението на целевите групи на пазара на труда. С оглед на демографските промени увеличаването на равнището на заетост сред по-възрастните работници е важно за осигуряването на устойчиви публични финанси и за задоволяване на търсенето на работна ръка в бъдеще. Нарастването на очакваната продължителност на живота беше по-бързо от очакваното по време на пенсионната реформа през 2005 г. и следователно с времето настоящата законово установена пенсионна възраст може да се окаже твърде ниска. В своята програма за стабилност правителството се ангажира да увеличи ефективната пенсионна възраст на 62,4 години до 2025 г. През март 2012 г. социалните партньори се споразумяха по няколко мерки за удължаване на работната кариера. Правителството се ангажира да извърши пенсионна реформа не по-късно от 1 януари 2017 г. Сега усилията трябва да бъдат насочени към осъществяване на договорените действия в краткосрочен план.

               (13)

               Регулаторните бариери в сектора на услугите във Финландия са все още ограничителни, а пазарната концентрация е висока не само в търговията на дребно, но и в сектори на производството. В сектора на търговия на дребно с хранителни стоки Финландия има най-висока степен на пазарна концентрация, а цените на храните са сред най-високите в Европа. Глобите съгласно конкурентното право във Финландия са традиционно ниски, от което възникват въпроси за техния възпиращ ефект. В областта на политиката на конкуренция беше наблюдавано известно развитие, като например нов национален закон за конкуренцията и нов закон за планиране на земеползването и строителството. Освен това правителството е решено да даде ход на нова програма за насърчаване на конкуренцията. Тя следва да се постави на дневен ред без забавяне, за да се укрепи допълнително рамката за конкуренция на пазарите за стоки и услуги.

               (14)

               Ръстът на производителността във Финландия е в стагнация, а през последните години пазарният дял на финландските фирми износители намаля на чуждестранните пазари. Разходите за труд за единица продукция се увеличиха, макар и не в производствения сектор. Растежът в някои от господстващите понастоящем сектори, особено електронният сектор и секторът на производство на хартия, изглежда достигна предел и като цяло делът на производството в БВП намалява. Финландия изнася междинни продукти и капиталови стоки предимно към зрели икономики с бавен растеж, като нейните стоки са с ограничено присъствие в развиващите се икономики. Необходима е по-голяма диверсификация на финландската икономика както по отношение на предприятията, така и по отношение на износните пазари, за да се появят многобройни силни износители в бъдеще. Въпреки силната в миналото позиция на финландските научноизследователска и развойна дейност (НИРД) и иновации, без значително увеличаване на броя на новаторските предприятия с бърз темп на растеж има опасност Финландия да загуби своята водеща в ЕС позиция в областта на иновациите. За това е нужно да се улеснят иновациите, да се даде възможност за преход от НИРД към продаваеми продукти и да се окуражи проникването на експортни пазари с висок темп на растеж. В краткосрочен план също така ще бъде от ключово значение да се използва и разпространява значителното ноу-хау в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) и в други сектори във Финландия, включително в публичния сектор. По отношение на ръста на заплатите тристранното споразумение за определяне на заплатите от 2011 г. дава възможност за скромен ръст през 2012 и 2013 г., което следва да подобри относителната позиция на Финландия по отношение на основните ѝ търговски партньори.

               (15)

               Финландия пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“. Тези ангажименти и изпълнението на ангажиментите, представени през 2011 г., се отнасят до подобряване на конкурентоспособността, равнището на заетост и устойчивостта на публичните финанси, засилване на финансовата стабилност и осигуряване на данъчна координация. Комисията оцени изпълнението на ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Резултатите от тази оценка са взети предвид в препоръките по-долу.

               (16)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Финландия. Тя извърши оценка на програмата ѝ за стабилност и националната ѝ програма за реформи и представи задълбочен преглед. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика във Финландия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на национално равнище. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (17)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност, като становището му (6) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (18)

               С оглед на резултатите от направения от Комисията задълбочен преглед и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕО) № 1176/2011 са изразени по-специално в препоръка 5 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Финландия да предприеме следните действия в периода 2012—2013 г.:

               1.

               Да запази стабилна бюджетна позиция през 2012 г. и след това, като коригира всяко отклонение от СБЦ, която гарантира дългосрочната устойчивост на публичните финанси. За тази цел да укрепи и стриктно да прилага бюджетната стратегия, подкрепена от достатъчно конкретни мерки, за 2013 г. и след това, включително постигане на целевия показател за разходи. Да продължи да извършва годишни оценки на недостига на устойчивост на публичните финанси, свързан със застаряването на населението, и да коригира публичните приходи и разходи в съответствие с дългосрочните цели и потребности. Да интегрира по-добре сектора на местното управление в системата на многогодишни бюджетни рамки, включително чрез мерки за контрол на разходите.

               2.

               Да предприеме по-нататъшни мерки, за да се постигне повишаване на производителността и икономии на разходите в предоставянето на публични услуги, включително структурни промени и териториални административни реформи, повишаващи ефективността, също така за да се отговори на предизвикателствата, възникващи от застаряването на населението.

               3.

               Да изпълни текущите мерки за подобряване на положението на пазара на труда на младите хора и на дългосрочно безработните лица, с особен акцент върху развитието на умения. Да предприеме по-нататъшни стъпки за подобряване на равнището на заетостта сред по-възрастните работници, включително чрез намаляване на възможностите за преждевременно напускане на пазара на труда. Да предприеме мерки за увеличаване на ефективната пенсионна възраст, като се отчита увеличената продължителност на живота.

               4.

               Да продължи да укрепва конкуренцията на пазарите на стоки и услуги, особено в сектора за търговията на дребно, чрез ефективно прилагане на новия закон за конкуренцията и новата програма за насърчаване на честната конкуренция. Да продължи да предприема мерки за повишаване на ефективността на предоставянето на общински услуги, включително като се увеличи, когато това е уместно, делът на услугите, предмет на конкурентни процедури, и да осигури неутралността на конкуренцията между частните и публичните предприятия. Да предприеме по-нататъшни стъпки, за да гарантира достатъчен възпиращ ефект на глобите по конкурентното право.

               5.

               С цел да се засили растежът на производителността и външната конкурентоспособност, да продължи усилията за разнообразяване на стопанската структура, по-специално чрез ускоряване на въвеждането на планираните мерки за разширяване на базата от иновации, като същевременно продължи да търси съответствие между заплатите и производителността, като зачита изцяло ролята на социалните партньори и в съответствие с националните практики.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и през 2012 г. с Решение 2012/238/ЕС на Съвета от 26 април 2012 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 119, 4.5.2012 г., стр. 47).

      (4)  ОВ C 216, 22.7.2011 г., стр. 3.

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от службите на Комисията въз основа на информацията в програмата и с помощта на общоприетата методика.

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.