title: 2013/165/ЕС: Препоръка на Комисията от 27 март 2013 година относно наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти  текст от значение за ЕИП

text:
               3.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 91/12

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 27 март 2013 година
   относно наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти
   (текст от значение за ЕИП)
   (2013/165/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Т-2 токсинът и HT-2 токсинът са микотоксини, които се произвеждат от различни гъби от рода Fusarium. Т-2 токсинът се метаболизира бързо до голям брой продукти, като НТ-2 токсинът е един от основните метаболити.

               (2)

               По искане на Комисията експертната група по замърсителите в хранителната верига (CONTAM) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно рисковете за здравето на животните и за общественото здраве, свързани с наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в храните и фуражите (1).

               (3)

               CONTAM определи обща приемлива дневна доза (ПДД) от 100 ng/kg телесно тегло общо за Т-2 токсин и НТ-2 токсин. Оценките въз основа на съществуващите данни относно наличието показват, че хроничната експозиция на човека общо и на двата токсина Т-2 и НТ-2 чрез храната е под ПДД за населението от всички възрастови групи и следователно не представлява непосредствена заплаха за здравето.

               (4)

               Що се отнася до риска за здравето на животните, CONTAM стигна до заключението, че настоящата експозиция на Т-2 токсин и HT-2 токсин, определена в оценките, е малко вероятно да бъде заплаха за здравето на преживните животни, зайците и рибата. По отношение на свинете, птиците, конете и кучетата оценките за експозицията на Т-2 токсин и HT-2 токсин показват, че рискът от неблагоприятни последици за здравето е малък. Котките са сред най-чувствителните животински видове. Поради ограничените данни и тежките неблагоприятни последици за здравето при ниски дози не бе възможно да се установи ниво без наблюдаван неблагоприятен ефект (NOAEL), нито най-ниска доза, при която се наблюдава неблагоприятен ефект (LOAEL). Поради това настоящата препоръка не се прилага по отношение на храните за котки, за които ще бъдат определени по-строги мерки.

               (5)

               Освен това CONTAM стигна до извода, че пренасянето на Т-2 токсина и НТ-2 токсина от фуражите към хранителните продукти от животински произход е ограничено и следователно допринася в незначителна степен за експозицията на човека.

               (6)

               Имайки предвид заключенията от научното становище, както и големите разлики през различните години в честотата на случаите на наличие на Т-2 токсин и HT-2 токсин, е целесъобразно да бъдат събрани повече данни за T-2 токсин и HT-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти, както и повече информация за въздействието на преработката на храната (напр. готвене) и агрометеорологичните фактори за наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин. Освен това е необходима повече информация за различните фактори, които водят до относително високи нива на T-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти, въз основа на която да се определят мерки за предотвратяване или намаляване на наличието на Т-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти. Необходими са проучвания, чрез които да се събере информация за факторите, водещи до относително високи нива на T-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти, както и за въздействието, което оказва преработката на фуражите и храните. Наличните данни показват, че в ориза и продуктите от ориз няма наличие на Т-2 токсин и НТ-2 токсин или равнището им е много ниско, поради което е целесъобразно тези продукти да бъдат изключени от приложното поле на настоящата препоръка.

               (7)

               Резултатите от наблюдението на зърнено-житните култури и зърнените продукти ще се използват за оценка на промените и тенденциите при експозицията на хората и животните на Т-2 токсин и НТ-2 токсин. Следователно е целесъобразно да се използват методи за анализ, които са достатъчно чувствителни.

               (8)

               С цел формулирането на насоки относно това в кои случаи да се провеждат тези проучвания, е целесъобразно да се предвидят ориентировъчни стойности, над които е необходимо да се провеждат проучвания. За определянето на тези ориентировъчни стойности бяха използвани данните от базата данни на ЕОБХ относно честотата на случаите, в които токсините се срещат. Възможността за проследяване е от съществено значение за провеждането на проучванията.

               (9)

               През 2015 г. следва да се направи оценка на информацията, събрана съгласно настоящата препоръка. Данните от наблюдения, получени в резултат на настоящата препоръка, ще допринесат и за по-добро разбиране на разликите в честотата на случаите на наличие на токсините през различните години, наличието им в широк кръг зърнени продукти, факторите, водещи до по-високите им равнища, както и за определяне на мерките, които могат да бъдат предприети за предотвратяване на наличието на Т-2 токсин и НТ-2 токсин или тяхното намаляване, включително с помощта на агрометеорологични фактори и преработка,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               (1)

               Държавите членки, с активното участие на стопанските субекти във фуражната и хранителната промишленост, следва да извършват наблюдение на зърнено-житните култури и зърнените продукти за наличието на Т-2 токсин и НТ-2 токсин. За целите на настоящата препоръка оризът не е включен в зърнено-житните култури, а продуктите от ориз не са включени в зърнените продукти.

               (2)

               Държавите членки следва да насърчават практиката пробите да се анализират едновременно за наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин, както и за наличието на други Fusarium токсини, като например деоксиниваленол, зеараленон и фумонизин B1 + B2, с цел да се оцени степента на съвместно наличие.
               Ако използваният метод за анализ го позволява, би било целесъобразно да се анализират също и маскираните микотоксини, по-специално моно- и дигликозилираните съединения на Т-2 токсина и НТ-2 токсина.

               (3)

               Вземането на пробите и анализът по отношение на зърнено-житните култури и зърнените продукти, предназначени за консумация от човека, следва да се извършват в съответствие с разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 401/2006 на Комисията от 23 февруари 2006 г. за установяване на методи за вземане на проби и за анализ за целите на официалния контрол на нивата за микотоксини в храни (2), и по-специално:

                           —

                           приложение I, част Б относно вземането на проби от зърнени храни и зърнени продукти,

                           —

                           приложение II, точка 4.3.1, буква ж) „Критерии за действие при токсини Т-2 и НТ-2“. За предпочитане е границата на количествено определяне (ГКО) да не бъде над 5 μg/kg за Т-2 токсин и HT-2 токсин поотделно, с изключение на непреработените зърнено-житни култури, при които е за предпочитане ГКО да не бъде над 10 μg/kg за Т-2 токсин и HT-2 токсин поотделно. Когато се използва методика за аналитичен скрининг, за предпочитане е границата на откриване да не бъде над 25 μg/kg общо за Т-2 токсин и HT-2 токсин.

                     Процедурите за вземане на проби, използвани от стопанските субекти в хранителната промишленост, могат да се отклоняват от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 401/2006, но следва да бъдат представителни за партидата, от която са взети пробите.

               (4)

               Вземането на пробите и анализът по отношение на зърнено-житните култури и зърнените продукти, предназначени за фуражи и комбинирани фуражи, следва да се извършват в съответствие с разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 152/2009 на Комисията от 27 януари 2009 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на фуражите (3). За предпочитане е границата на количествено определяне (ГКО) да не бъде над 10 μg/kg за Т-2 токсин и HT-2 токсин поотделно. Когато се използва методика за аналитичен скрининг, за предпочитане е границата на откриване да не бъде над 25 μg/kg общо за Т-2 токсин и HT-2 токсин.
               Процедурите за вземане на проби, използвани от стопанските субекти във фуражната промишленост, могат да се отклоняват от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 152/2009, но следва да бъдат представителни за партидата, от която са взети пробите.

               (5)

               Държавите членки, с активната подкрепа на стопанските субекти във фуражната и хранителната промишленост, следва да провеждат проучвания за установяване на факторите, които водят до равнища, превишаващи ориентировъчните, и за определяне на мерките, които следва да бъдат взети, за да се предотврати или намали наличието в бъдеще. Тези проучвания обезателно следва да се провеждат в случаите, когато в рамките на определен период от време неколкократно се установят равнища, превишаващи ориентировъчните равнища на Т-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти, посочени в приложението към настоящата препоръка. Вземането на проби и анализът с цел получаване на повече информация за различните фактори, включително агрометеорологичните фактори, които водят до относително високи равнища на T-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнено-житните култури и зърнените продукти, следва да бъдат насочени към зърнено-житните култури и зърнените продукти от първичната преработка.

               (6)

               Държавите членки, с активната подкрепа на стопанските субекти във фуражната и хранителната промишленост, следва да провеждат проучвания относно въздействието на преработката на фуражите и храните върху наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин. Тези проучвания обезателно следва да се провеждат в случаите, когато в рамките на определен период от време неколкократно се установят равнища, превишаващи ориентировъчните равнища на Т-2 токсин и НТ-2 токсин в зърнените продукти.

               (7)

               Държавите членки следва да гарантират, че резултатите от анализите се предоставят редовно на ЕОБХ с цел да бъдат включени в обща база данни, както и че резултатите от проучванията се предоставят на Европейската комисия всяка година, като първите резултати следва да бъдат представени до декември 2013 г. Ще бъдат изготвени насоки, с които да се гарантират единно прилагане на настоящата препоръка, както и сравнимост при докладването на резултатите от проучванията.

      Съставено в Брюксел на 27 март 2013 година.

            За Комисията

         Tonio BORG

            Член на Комисията

      (1)  Експертна група на ЕОБХ по замърсителите в хранителната верига (CONTAM); Научно становище относно рисковете за здравето на животните и за общественото здраве, свързани с наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в храните и фуражите. EFSA Journal 2011 г.; 9(12):2481 [187 стр.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Публикувано онлайн на адрес: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 12.

      (3)  ОВ L 54, 26.2.2009 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         Ориентировъчни равнища по отношение на зърнено-житните култури и зърнените продукти
          (1)
          (2)

                  Ориентировъчни равнища общо за Т-2 токсин и HT-2 токсин (μg/kg), след/над които е необходимо да бъдат проведени проучвания, обезателно, ако наличието е установено неколкократно (1)

                  1.   Непреработени зърнено-житни култури
                      (3)

                              1.1.

                              ечемик (включително ечемик за пивоварни цели) и царевица

                  200

                              1.2.

                              овес (неолющен)

                  1 000

                              1.3.

                              пшеница, ръж и други зърнено-житни култури

                  100

                  2.   Зърна от зърнено-житни култури за пряка консумация от човека
                      (4)

                              2.1.

                              овес

                  200

                              2.2.

                              царевица

                  100

                              2.3.

                              други зърнено-житни култури

                  50

                  3.   Зърнени продукти за консумация от човека

                              3.1.

                              овесени трици и овесени ядки

                  200

                              3.2.

                              трици от зърнено-житни култури с изключение на овесени трици, мелничарски продукти от овес, различни от овесени трици и овесени ядки, и мелничарски продукти от царевица

                  100

                              3.3.

                              други мелничарски продукти от зърнено-житни култури

                  50

                              3.4.

                              зърнени закуски, включително формован корнфлейкс

                  75

                              3.5.

                              хляб (включително дребни пекарски изделия), тестени сладкарски изделия, бисквити, зърнени блокчета, макаронени изделия

                  25

                              3.6.

                              храни на зърнена основа, предназначени за кърмачета и малки деца

                  15

                  4.   Зърнени продукти за фуражи и комбинирани фуражи
                      (5)

                              4.1.

                              мелничарски продукти от овес (люспи)

                  2 000

                              4.2.

                              други зърнени продукти

                  500

                              4.3.

                              комбинирани фуражи, с изключение на храни за котки

                  250

         (1)  Равнищата, посочени в настоящото приложение, са ориентировъчни равнища, над които (и обезателно в случаите, в които неколкократно се установи наличие) следва да бъдат проведени проучвания относно факторите, водещи до наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин или относно въздействието, което оказва преработката на фуражите и храните. Ориентировъчните равнища се основават на съдържаща се в базата данни на ЕОБХ информация за случаите на наличие, която е представена в становището на ЕОБХ. Ориентировъчните равнища не представляват равнища за безопасност на фуражите и храните.

         (2)  За целите на настоящата препоръка оризът не е включен в зърнено-житните култури, а продуктите от ориз не са включени в зърнените продукти.

         (3)  Непреработените зърнено-житни култури са зърнено-житни култури, които не са преминали през каквато и да е физическа или термична обработка, различна от сушене, почистване и сортиране.

         (4)  Зърна от зърнено-житни култури за пряка консумация от човека са зърна, които са били подложени на сушене, почистване, олющване и сортиране и които няма да преминават допълнително почистване и сортиране преди по-нататъшната им преработка в хранителната верига.

         (5)  Ориентировъчните равнища за зърнено-житни култури и зърнените продукти, предназначени за фуражи и комбинирани фуражи, се отнасят за фуражи със съдържание на влага 12 %.


title: 2013/647/ЕС: Препоръка на Комисията от 8 ноември 2013 година относно проучванията на нивата на акриламид в хранителните продукти  текст от значение за ЕИП

text:
               12.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 301/15

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 8 ноември 2013 година
   относно проучванията на нивата на акриламид в хранителните продукти
   (текст от значение за ЕИП)
   (2013/647/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               От 2002 г. производителите на храни, държавите членки и Комисията полагат значителни усилия за проучване на начините на образуване и възможностите за намаляване на нивата на акриламид в преработените храни.

               (2)

               Организацията FoodDrinkEurope, представляваща европейската хранително-вкусова промишленост, разработи „набор от инструменти“ (1), които могат да бъдат използвани избирателно от производителите на храни съобразно техните конкретни потребности с цел намаляване на нивата на акриламид в продуктите им. Освен това с подкрепата и приноса на регулаторните органи бяха разработени кратки брошури, съдържащи информация относно най-важните инструменти във всеки отрасъл.

               (3)

               Нивата на акриламид в някои хранителни продукти изглеждат значително по-високи от нивата в сравними продукти от същата категория продукти. Ето защо Комисията счете за уместно компетентните органи на държавите членки да извършват проучвания чрез изследване на методите на производство и преработка, използвани от стопанските субекти в хранителната промишленост. За тази цел на 10 януари 2011 г. Комисията прие Препоръка относно проучванията на нивата на акриламид в хранителните продукти (2) („препоръката от 2011 г.“).

               (4)

               С препоръката от 2011 г. държавите членки се насърчават да извършват проучвания, ако нивото на акриламид в дадена храна надхвърля индикативните стойности, определени в приложението към посочената препоръка.

               (5)

               В периода 2007—2009 г. държавите членки осъществиха мониторинг на нивата на акриламид в хранителните продукти в съответствие с Препоръка 2007/331/ЕО на Комисията (3), а от 2010 г. нататък — в съответствие с Препоръка 2010/307/ЕС на Комисията (4). Извършваният мониторинг е насочен към онези храни, за които е известно, че съдържат високи нива на акриламид и/или представляват значителен дял от хранителния режим на човека.

               (6)

               Резултатите от мониторинга за 2007—2010 г. бяха обобщени от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) в научен доклад, озаглавен „Актуализация на резултатите относно нивата на акриламид в хранителни продукти от мониторинга през 2007—2010 г.“ (5), публикуван на 18 октомври 2012 г. ЕОБХ стига до заключението, че в групите храни не се наблюдава трайна тенденция към по-ниски нива на акриламид и че намаляване на нивата на акриламид се установява само в няколко категории храни, докато в други категории храни се наблюдава увеличаване на тези нива.

               (7)

               Въз основа на резултатите от проучванията през 2011 г. и 2012 г. и въз основа на резултатите от мониторинга в изпълнение на препоръки 2007/331/ЕО и 2010/307/ЕС е целесъобразно да се изменят някои индикативни стойности, предвидени в приложението към препоръката от 2011 г.

               (8)

               Следователно препоръката от 2011 г. следва да се замени с нова препоръка.

               (9)

               Проучванията следва да включват, както и понастоящем, системата за анализ на риска и контрол на критичните точки (HACCP) на стопанския субект в хранителната промишленост или подобна система (6), за да може съвместно със стопанския субект в хранителната промишленост да се определи дали са открити съответни етапи в преработката, които могат да доведат до образуване на акриламид, и дали са предприети подходящи мерки за контролирането на процеса. При осъществяването на това компетентните органи следва да оценят степента, до която известните понастоящем възможности за намаляване на нивата на акриламид, например предложените в професионалния кодекс за акриламид, приет от Комисията за Кодекс алиментариус, и в набора от инструменти във връзка с акриламид, разработен от FoodDrinkEurope, са приложени от стопанския субект в хранителната промишленост.

               (10)

               Индикативните стойности, посочени в настоящата препоръка, са предназначени единствено да служат като указание за необходимостта от проучване. Те не са прагове на безопасност. Поради това действие по прилагането и/или отправяне на бързо предупреждение следва да се предприемат единствено въз основа на задълбочена оценка на риска, извършена за всеки конкретен случай, а не само защото е надхвърлена дадена индикативна стойност.

               (11)

               Въз основа на резултатите от проучванията през 2013 г. и 2014 г. в съответствие с настоящата препоръка и резултатите от мониторинга съгласно Препоръка 2010/307/ЕС, както и въз основа на резултатите от актуализираната оценка на риска, извършена от ЕОБХ относно наличието на акриламид в храните, Комисията ще направи оценка на ситуацията, след като ЕОБХ представи оценка на риска, и ще вземе решение относно необходимостта от други подходящи мерки.

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               Държавите членки следва, с активното участие на стопанските субекти в хранителната промишленост, да предприемат допълнителни проучвания на методите на производство и преработка, използвани от производителите на храни, в случаите, в които нивото на акриламид в дадена храна, изследвана в рамките на мониторинга, извършен в съответствие с Препоръка 2010/307/ЕС, надхвърля индикативната стойност за акриламид, определена за съответната категория хранителни продукти в приложението към настоящата препоръка.

               2.

               За целите на точка 1 нивото на акриламид следва да бъде оценено, без да се взема предвид несигурността на аналитичното измерване.

               3.

               Проучванията, посочени в точка 1, следва да включват проверка на процедурите на стопанския субект в хранителната промишленост, основани на системата за анализ на риска и контрола на критичните точки (HACCP), с цел да се провери:

                           а)

                           дали стопанският субект в хранителната промишленост е открил в системата НАССР или в подобна система съответните етапи в преработката, които могат да доведат до образуване на акриламид, и

                           б)

                           дали са предприети подходящи мерки за намаляване на рисковете от страна на стопанския субект в хранителната промишленост.

               4.

               Проучванията, посочени в точка 1, следва по-специално да изяснят степента, до която известните понастоящем възможности за намаляване на нивата на акриламид, например предложените в професионалния кодекс за акриламид, приет от Комисията за Кодекс алиментариус, и в набора от инструменти във връзка с акриламид, разработен от FoodDrinkEurope, са приложени от стопанския субект в хранителната промишленост.

               5.

               Държавите членки следва да докладват констатациите на Комисията съответно до 31 октомври 2014 г. и 30 април 2015 г.

               6.

               Настоящата препоръка заменя Препоръката от 10 януари 2011 г. относно проучванията на нивата на акриламид в хранителните продукти.

      Съставено в Брюксел на 8 ноември 2013 година.

            За Комисията

         Tonio BORG

            Член на Комисията

      (1)  Наборът от инструменти, разработен от FoodDrinkEurope, съдържа 14 различни параметъра („инструмента“), групирани в 4 основни категории („отделения“), които могат да бъдат използвани избирателно от производителите на храни съобразно техните конкретни потребности с цел намаляване на нивата на акриламид в произвежданите от тях продукти. Четирите отделения се отнасят до агрономическите фактори, рецептата за приготвянето, преработката и окончателната обработка. Наборът от инструменти е публикуван на следния интернет адрес:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_bg.pdf

      (3)  Препоръка 2007/331/ЕО на Комисията от 3 май 2007 г. относно мониторинга на нивата на акриламид в хранителните продукти (ОВ L 123, 12.5.2007 г., стр. 33).

      (4)  Препоръка 2010/307/ЕС на Комисията от 2 юни 2010 г. относно мониторинга на нивата на акриламид в хранителните продукти (ОВ L 137, 3.6.2010 г., стр. 4).

      (5)  Европейски орган за безопасност на храните „Актуализация на резултатите относно нивата на акриламид в хранителни продукти от мониторинга през 2007—2010 г.“. EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ), 2012 г.; 10(10):2938, стр. 38; doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. Публикуван онлайн на адрес: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (6)  Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за хигиената на храните (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Индикативни стойности за акриламид въз основа на данните от мониторинга на ЕОБХ за 2007—2012 г.

                  Хранителен продукт

                  Индикативна стойност
                  [μg/kg]

                  Коментар

                  Пържени картофи, готови за консумация

                  600

                  Продукт, продаван готов за консумация, съгласно определението в част В, точка 1 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Картофен чипс от пресни картофи и от картофено тесто

                  1 000

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точки 2 и 10 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Крекери на картофена основа

                  Хляб

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 4 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                              а)

                              пшеничен хляб

                  80

                              б)

                              хляб, различен от пшеничен

                  150

                  Зърнени закуски (с изключение на овесена каша)

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 5 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                              —

                              продукти от трици, пълнозърнести житни култури, набъбнали зърна (само ако набъбналите зърна са отбелязани на етикета)

                  400

                              —

                              пшеничени и ръжени продукти (1)

                  300

                              —

                              продукти от царевица, овес, лимец, ечемик и ориз (1)

                  200

                  Бисквити и вафлени кори

                  500

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 6 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Солени бисквити, с изключение на солените бисквити на картофена основа

                  500

                  Сухари

                  450

                  Бисквити с джинджифил

                  1 000

                  Продукти, подобни на останалите продукти от тази категория

                  500

                  Печено кафе

                  450

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 7.1 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Инстантно (разтворимо) кафе

                  900

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 7.2 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Заместители на кафе

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 7.3 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                              a)

                              заместители на кафе предимно на зърнена основа

                  2 000

                              б)

                              други заместители на кафе

                  4 000

                  Детски храни, различни от преработени храни на зърнена основа (2)

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 8 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                              а)

                              несъдържащи сливи

                  50

                              б)

                              съдържащи сливи

                  80

                  Бисквити и сухари за кърмачета и малки деца

                  200

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 9.1 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

                  Преработени храни на зърнена основа за кърмачета и малки деца (3), с изключение на бисквити и сухари

                  50

                  Продукт във вида, в който се продава, съгласно определението в част В, точка 9.2 от приложението към Препоръка 2010/307/ЕС

         (1)  Непълнозърнести житни култури и/или зърнени култури без трици. Зърнената култура в най-голямо количество определя категорията.

         (2)  Съгласно определението в член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2006/125/ЕО на Комисията от 5 декември 2006 г. относно преработени храни на зърнена основа и детски храни за кърмачета и малки деца (ОВ L 339, 6.12.2006 г., стр. 16).

         (3)  Съгласно определението в член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2006/125/ЕО.


				|

		52012DC0321

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Малта за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0321 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Малта за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Малта за
периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
Като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148, параграф
4 от него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета от
7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
становището
на Европейския
парламент,[3]
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова стратегия
за работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която стратегия
е
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно
общите насоки
за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие
решение
относно насоките
за
политиките
на държавите
членки по заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
(3)       На 12
юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на
Малта за 2011 г. и становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Малта за
периода 2011—2014 г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и
интегрирано
координиране
на политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“.
На 14 февруари 2012 г.
Комисията на
основата на
Регламент (EС) № 1176/2011
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[5], в който Малта не беше
посочена
сред
държавите
членки, за които
се налага
провеждането
на по-задълбочен
анализ.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите
за
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
насърчаване
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на заеми
за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с безработицата
и социалните
последици от кризата
и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за
стабилност
или
програмите
им за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)       На 30
април 2012 г.
Малта
представи
своята
програма за
стабилност
за 2012 г., която
обхваща
периода 2012—2015 г.,
а на 23 април
2012 г. — своята
национална
програма за
реформи за 2012 г.
Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
за 2012 г.
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози, е
оптимистичен,
особено през
последните
години от
периода, обхванат
от
програмата
за
стабилност, в
сравнение с
прогнозите
на Комисията
за потенциалния
растеж. Целта
на
бюджетната
стратегия,
представена
в програмата,
след планираната
корекция на
прекомерния
дефицит през
2011 г. е за
постепенно
намаляване
на дефицита
до 0,3 %
от БВП през
2015 г. В
програмата
се
потвърждават
предишните
средносрочни
бюджетни цели
(СБЦ) за
балансирано
в структурно
отношение
състояние на
бюджета,
което ще бъде
постигнато
след края на
програмния
период. СБЦ
отразява
адекватно
изискванията,
заложени в
Пакта за
стабилност и
растеж. Съществуват
рискове
резултатите
по отношение
на дефицита
да бъдат
по-лоши от
очакваното
вследствие
на: i) по-ниски
приходи поради
леко
оптимистичния
макроикономически
сценарий; ii)
възможно
прекомерно
нарастване на
сегашните
първични
разходи; и iii)
продължаващото
преструктуриране
на
националния авиопревозвач
(Air Malta) и
финансовото
състояние на
енергийния
доставчик (Enemalta).
Въз основа на
(преизчисленото)
структурно
бюджетно
салдо[6]
се очаква
годишният
напредък по
отношение на
постигането
на СБЦ да
съответства
на целевия
показател от 0,5 % от БВП, заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж. Като
се използват установените
от Комисията
еднократни
мерки,
включени в
бюджетните
цели,
средният
напредък по
отношение на
постигането
на СБЦ е
малко
по-висок (¾ % от
БВП), но се
разпределя
много
неравномерно,
като през 2012 г.
той е нулев, а
през 2013 г.
възлиза на 1 ¼ %.
Според
информацията,
предоставена
в програмата,
темпът на
нарастване
на
държавните
разходи при отчитане
на
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите ще
е съобразен с
целевия
показател за
разходите,
заложен в
Пакта за
стабилност и
растеж, през
целия
програмен
период. Поради
рисковете,
свързани с
постигането
на бюджетните
цели, може
обаче да се
очаква
средната корекция
по отношение
на
постигането
на СЦБ да е
по-бавна от
необходимото.
Според програмата
след като
достигне
максимално
равнище от 72 %
от БВП през
2011 г.
съотношението
на
консолидирания
държавен
дълг към БВП
ще започне да
намалява и ще
достигне 65,3 %
от БВП през
2015 г. (което все
още е над
референтната
стойност от
60 % от БВП).
Според
програмата
Малта
отбелязва
задоволителен
напредък по отношение
на
изпълнението
на целевия
показател за
намаление на
дълга, заложен
в Пакта за
стабилност и
растеж, в
края на
преходния
период (2015 г.), но
тази оценка е
свързана с
рискове
поради факта,
че съотношението
на
консолидирания
държавен
дълг към БВП
може да се
окаже
по-високо от
планираното
с оглед на
възможността
от по-големи
дефицити и
по-високи
корекции
наличности-потоци.
Средносрочната
бюджетна рамка
на Малта
остава
необвързваща,
което предполага
сравнително
кратък
хоризонт на бюджетно
планиране.
Според
програмата
малтийското
правителство
обмисля
реформа на
годишната бюджетна
процедура,
която ще
включва графици,
и ще въведе
бюджетно
правило,
което ще бъде
заложено в
конституцията,
в това число
механизми за
мониторинг и
корекции, в
съответствие
с
неотдавнашните
промени в рамката
за
управление
на
еврозоната.
(9)       Малта
продължава
да бъде
изложена на
висок риск по
отношение на
дългосрочната
устойчивост
на своите
публични
финанси, като
прогнозното
дългосрочно
нарастване
на разходите,
свързани със
застаряващото
население,
надвишава
значително
средното за
ЕС. Това
предизвикателство
се изостря от
много
ниското
равнище на
трудова
активност
сред
по-възрастните
работници,
включително
сред
по-възрастните
жени,
сравнително
ниската
пенсионна
възраст и
използването
на схеми за
ранно пенсиониране.
През
декември 2010 г.
независимата
работна
група по
пенсиите представи
предложения
за
по-нататъшни
реформи на
пенсионната
система,
които включват
установяване
на връзка
между
пенсионната
възраст и
продължителността
на живот и
въвеждане на
допълнителни
стълбове в
пенсионната
система. Тези
въпроси бяха
предмет на
консултация
със заинтересованите
страни, но
все още се
очаква правителството
да огласи
своята
позиция.
Освен това в
националната
програма за
реформи липсва
предложение
за подробна
стратегия за
активен
живот на
възрастните
хора. Макар
да се отчитат
мерките,
предприети
от Малта за
борба с
недекларирания
труд,
съществуването
на този
феномен е
свързано
също така с
риск от
създаване на
излишно
напрежение
по отношение
на
устойчивостта
на
публичните
финанси.
(10)     Преструктурирането
на
икономиката
на Малта
създаде
разминаване
между
търсенето и
предлагането
на умения,
което се
задълбочава
от ниския
процент на
завършилите
висше
образование
и високия
процент на
преждевременно
напускащите
училище.
Трябва да продължат
усилията за
подобряване
на връзките
между
образователната
система и
нуждите на
трудовия
пазар, за да
бъдат
постигнати трайни
резултати. Очаква се
до края на 2012 г.
Малта да
представи стратегия
за справяне с
проблема на
преждевременно
напускане на
училище.
Освен това Малта
не разполага
с подробна
система за събиране
и анализ на информация
относно този
феномен.
(11)     Процентът
на участие на
жените и на
по-възрастните
работници на
малтийския
пазар на
труда
продължава
да бъде
нисък. Страната
предприема
мерки за
връщане на жените
в работната
сила, въпреки
това големите
разлики в равнището
на заетост
при жените и
мъжете и
ефектът на
родителските
задължения
са особено
неблагоприятни
фактори за жените
— главно
поради
липсата на
достъпни детски
заведения и
заведения за
следучилищни
занимания в
съчетание с
ограниченото
използване
на
благоприятстващи
семействата
мерки като
работа с
гъвкаво
работно време
и работа от
дома.
(12)     Малта
продължава
да бъде една
от малкото
държави
членки с обща
система за
индексиране
на заплатите.
Макар
някои от
характеристиките
на този механизъм
евентуално
да смекчават
неговия
ефект, той е
свързан с
риск от
инфлационни
спирали,
по-специално
поради това,
че вносните
цени не са
изключени от
този индекс и
могат да имат
възпиращ
ефект върху
конкуренцията,
по-специално
в
трудоемките
сектори.
Компетентните
органи
предприеха
преглед в
тази област,
но
резултатите
от него все
още не са известни
и дебатът по
конкретни
предложения
за реформи
предстои.
(13)     Доставките
на
електроенергия
в Малта продължават
да бъдат
почти
напълно
зависими от
вноса на
нефт, а
приносът на
възобновяемите
енергийни
източници
продължава
да бъде
незначителен.
Високите
цени на
електроенергията
могат да имат
възпиращ
ефект върху
конкурентоспособността
на малките и
средните
предприятия
в страната.
Справянето с
проблемите в
областта на енергийната
ефективност
може да
донесе двойно
предимство —
подобряване
на конкурентноспособността
и постигане
на енергийните
цели и целите
в областта на
климата. В
тези области бяха
предприети
редица
инициативи
като например
насърчаване
на
производството
на
фотоволтаична
енергия и
разработване
на вятърни
паркове,
изграждане
на електрическата
връзка със
Сицилия и
насърчаване
на използването
на
автомобили с
нисък разход
на гориво. Въпреки
това все още
е твърде рано
да се види
евентуалният
ефект от тези
инициативи и тяхното
изпълнение
трябва да
бъде следено
отблизо.
(14)     Съотнесена
към общия
размер на
икономиката,
банковата
система в
Малта е много
голяма — с
обща
стойност на
активите от
около 800 % of БВП.
Самата
големина на
сектора предполага,
че
смущенията,
свързани с
финансовата
стабилност,
биха имали
непропорционален
ефект върху
икономиката
на страната.
Световната
икономическа
криза доведе
до
нарастване
на
проблематичните
заеми, което
обаче не беше
придружено
от нарастване
на
провизиите.
По-специално
уязвимостта
произтича от
голямата
експозиция
към пазара на
недвижимо
имущество, с
който са свързани
над
половината
от всички
заеми, отпуснати
на резиденти
на страната,
още повече,
че не може да
се изключи
възможността
за допълнителна
корекция за
намаляване
на цените на
недвижимите
имоти, като в
същото време
към
настоящия
момент може
да се
наблюдава свръхпредлагане
на жилища.
(15)     Малта
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и
изпълнението
на ангажиментите,
представени
през 2011 г., са
свързани с
увеличаването
на
конкурентоспособността,
насърчаването
на заетостта
и подобряването
на
устойчивостта
на
публичните финанси.
Комисията
оцени
изпълнението
на ангажиментите
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Резултатите
от тази
оценка са
взети предвид
в
препоръките.
(16)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Малта. Тя извърши
оценка на
програмата
за стабилност
за 2012 г. и
националната
програма за
реформи за
2012 г.
Комисията
взе предвид
не само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Малта, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки (1)—(6)
по-долу.
(17)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Малта за 2012
г., като становището
му[7] е изразено
по-специално
в препоръка (1)
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Малта да
предприеме следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.           Да
укрепи
бюджетната
стратегия за
2012 г. с допълнителни
постоянни
мерки с цел
да осигури
адекватен
напредък по
отношение на
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) и да
поддържа
дефицита под
3 % от БВП без да
прибягва към
еднократни
мерки; да
продължи да
осъществява
бюджетната консолидация
с подходящи
темпове след
това, за да
отбележи
достатъчен
напредък по
отношение на
постигането
на СБЦ,
включително
за да изпълни
целевия
показател за
разходите, и
по отношение
на
изпълнението
на целевия показател
за намаление
на дълга
посредством
подробно
формулиране
на
конкретните мерки,
необходими
за
изпълнението
на целите по
отношение на
дефицита през
2013 г. и след
това, като в
същото време
има
готовност
при необходимост
да
предприеме
допълнителни
мерки; да
изпълни,
най-късно до
края на 2012 г.,
обвързваща
многогодишна
бюджетна
рамка, основаваща
се на
правила; да
осигури
по-стриктно спазване
на данъчните
задължения,
да се бори с
избягването
на данъци и
да намали
стимулите,
водещи до
задлъжнялост,
в корпоративното
данъчно
облагане.
2.           Да
предприеме
незабавни
действия за
гарантиране
на
дългосрочната
устойчивост
на пенсионната
система,
които
включват: i)
съществено
ускоряване
на
прогресивното
нарастване
на
пенсионната
възраст в
сравнение
със
сегашното
законодателство,
ii) ясна връзка
между законоустановената
пенсионна
възраст и
продължителността
на живот; и iii)
мерки за
насърчаване
на частните
пенсионни
спестявания;
да вземе
мерки за повишаване
на участието
на
по-възрастните
работници в
работната
сила и за
насърчаване
на по-рядкото
използване
на схемите за
ранно
пенсиониране.
3.           Да
предприеме
стъпки за
намаляване
на високия
процент на
преждевременно
напускащите
училище; в
системата на
образованието
да продължи
да полага
усилия за
изграждане
на умения,
които
съответстват
на нуждите на
трудовия
пазар; да
осигури
предоставянето
и достъпността
на повече
детски
заведения и
заведения за
извънучилищни
занимания с
цел намаляване
на разликите
в равнището
на заетостта
при жените и
мъжете и
едновременно
с това с цел
намаляване
на
въздействието
на
родителските
задължения
върху
заетостта
сред жените.
4.           Да
предприеме
необходимите
допълнителни
мерки за
реформа, след
консултации
със социалните
партньори и в
съответствие
с националните
практики, на
системата за
договаряне и индексиране
на заплатите,
за да бъдат
отразени
по-добре
развитията в
трудовата
производителност
и да се
намали
въздействието
на цените на
вноса върху
индекса.
5.           Да
засили
усилията за
насърчаване
на енергийната
ефективност
и увеличи
дела на енергията
от възобновяеми
източници с
цел да намали
зависимостта
на Малта от
вноса на нефт
чрез внимателно
наблюдение
на
съществуващите
стимулиращи
механизми и
приоритизиране
на бъдещото
развитие на
инфраструктурата,
включително
като бъде
завършено
изграждането
на електрическата
връзка със
Сицилия.
6.           Да
укрепи
банковия
сектор, да
вземе мерки за
намаляване
на
потенциалните
рискове, свързани
с голямата
експозиция
към пазара на
недвижими
имоти; да
вземе мерки
за допълнително
увеличаване
на
провизиите
за загуби,
свързани с необслужвани
заеми.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               COM(2012) 321
окончателен.
[3]               P7_TA(2012)0048 и P7_TA(2012)0047.
[4]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от 26
април 2012 г.
[5]               COM(2012) 68
окончателен.
[6]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
данните в
програмата и
с помощта на
общоприетата
методика.
[7]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета.


title: 2010/19/ЕС: Препоръка на Комисията от 13 януари 2010 година относно сигурния обмен на електронни данни между държавите-членки при проверка на уникалността на издаваните от тях карти на водача (нотифицирано под номер C(2010) 19) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               14.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 9/10

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 13 януари 2010 година
   относно сигурния обмен на електронни данни между държавите-членки при проверка на уникалността на издаваните от тях карти на водача
   (нотифицирано под номер C(2010) 19)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2010/19/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 14 от Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 г. относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт (1) постановява, че при молба от водач, чието обичайно пребиваване е в дадена държава-членка, компетентните органи на тази държава-членка издават карта на водача, описана в приложение IБ към посочения регламент.

               (2)

               По силата на изискване 268а от Регламент (ЕИО) № 3821/85 държавите-членки обменят данни по електронен път, за да гарантират уникалността на издадената от тях карта на водача. Съгласно това изискване компетентните органи на държавите-членки могат да обменят данни по електронен път и при извършването на проверки на карти на водача на пътя или в помещенията на предприятия с цел установяване на уникалността и статута на картите.

               (3)

               Компетентните органи следва да гарантират, че заявителите не притежават вече издадена валидна карта на водача.

               (4)

               Държавите-членки взаимно признават издадените от тях карти на водача.

               (5)

               Сигурността, непокътнатостта и надеждността на цифровата тахографска система следва да бъдат осигурени чрез целесъобразен контрол и употреба на картите на водача, издадени в целия Европейски съюз.

               (6)

               Желателно е органите, издаващи картите, да разполагат с ефективни процеси и процедури за целесъобразно управление на данните относно издаването на тахографски карти като цяло и конкретно на карти на водача.

               (7)

               Издаващите картите органи на държавите-членки следва да могат бързо да проверяват и надлежно да обменят информацията относно издадените карти на водача и по този начин да предотвратят възможността водачите да притежават повече от една валидна карта на водача.

               (8)

               При пътни проверки отговорните национални органи следва да имат възможност да установят дали водачът притежава карта на водача и да проверят валидността на въпросната карта на водача.

               (9)

               Утвърден и надежден инструмент за електронен обмен на данни между държавите-членки във връзка с издаването и контрола на карти на водача представлява използването на съобщителната система TACHOnet, към която вече са свързани 28 европейски страни. Съобщителната система TACHOnet е определена в редица референтни документи, в т.ч. Справочен наръчник за съобщения във формат XML в системата TACHOnet (TACHOnet XML messaging Reference Guide), като всички те са публикувани на уебсайта на службите на Комисията, отговорни за социалните аспекти на политиката в областта на автомобилния транспорт.

               (10)

               Ефективността на съобщителната система TACHOnet зависи от ефективността на съответните национални системи. Поради това следва да бъде определено минимално ниво на обслужване, което държавите-членки ще се стремят да постигнат по отношение на наличността на системата,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

      Използване на TACHOnet

               1.

               Във връзка с обмена на информация при проверка на уникалността на картите на водача, издадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 3821/85, държавите-членки следва да използват съобщителната система TACHOnet.

      Използване на други съвместими системи

               2.

               При обмена на електронни данни помежду си група държави-членки могат също да използват съвместима система, която отговаря най-малко на изискванията, посочени в публикувания на уебсайта на Комисията Справочен наръчник за съобщения във формат XML в системата TACHOnet, при условие че те използват TACHOnet при обмена на електронни данни с всички други държави-членки.

      Процедури за проверка на уникалността на картите на водача

               3.

               При проверка на уникалността на картите на водача държавите-членки следва да прилагат процедурата, посочена в приложение I.

      Използване на TACHOnet или на еквивалентни системи от националните контролни органи

               4.

               Държавите-членки следва да позволяват, подкрепят и насърчават своите национални правоприлагащи и контролни органи да използват TACHOnet и/или еквивалентни системи, за да се улеснят ефективните проверки на валидността, статута и уникалността на картите на водача, особено при проверки на пътя или в помещенията на предприятия.

      Минимално ниво на обслужване

               5.

               Държавите-членки следва да осигурят минимално ниво на обслужване на TACHOnet или на посочената в точка 2 съвместима система, както е описано в приложение II.

      Последващи действия

               6.

               Държавите-членки се приканват да информират Комисията за действията, предприети във връзка с настоящата препоръка, не по-късно от 30 юни 2010 г.

      Преглед

               7.

               При наличието на еквивалентна система за електронен обмен на данни, приложима във всички държави-членки, Комисията — по молба на най-малко пет държави-членки и след консултации с комитета, създаден съгласно член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, следва да преразгледа настоящата препоръка.

      Адресати

               8.

               Адресати на препоръката са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 13 януари 2010 година.

            За Комисията

         Antonio TAJANI

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 370, 31.12.1985 г., стр. 8.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I

         ПРОВЕРКА НА УНИКАЛНОСТТА НА КАРТАТА НА ВОДАЧА

                  1.

                  Всички заявления за карти на водача следва да бъдат сравнени с регистъра на карти на водача на държавата-членка, в която е подадено заявлението.

                  2.

                  В случай че заявителят притежава свидетелство за управление, издадено в страната, в която е подадено заявлението, издаващите картите органи на държавата-членка могат да използват съобщителната система TACHOnet или съвместима система за извършването на произволни проверки с цел да се установи дали заявителят е заявил и/или получил карта на водача в друга държава-членка. Тези произволни проверки следва да обхващат най-малко 2 % от всички заявления.

                  3.

                  В случай че заявителят притежава свидетелство за управление, издадено в държава-членка, различна от тази, в която е подадено заявлението, издаващите картите органи на държавата-членка следва винаги да използват съобщителната система TACHOnet или съвместима система.

                  4.

                  Държавите-членки, които издават карта на водача на водач, притежаващ издадено в друга държава-членка свидетелство за управление, следва чрез TACHOnet или съвместима система незабавно да нотифицират тази държава-членка относно издаването на карта на водача.

                  5.

                  Държавата-членка, получила нотификация от друга държава-членка относно издаването на карта на водача на водач, притежаващ издадено в нотифицираната държава-членка свидетелство за управление, следва да регистрира тази информация в своя регистър на карти на водача. Тази регистрация не е необходима, ако издаващите картите органи на държавата-членка използват TACHOnet или съвместима система при всички заявления.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II

         МИНИМАЛНО НИВО НА ОБСЛУЖВАНЕ

      По отношение на TACHOnet или съвместимата система за обмен на електронни данни държавите-членки следва да прилагат следните минимални стандарти на обслужване:
      1.   Времева рамка и обхват на обслужване: 24 часа/7 дни
      2.   Дял на достъпност на системата: 98 %
      Делът на достъпност на системата представлява процентния дял от време, през което системата е в оперативен режим.
      3.   Време за реагиране на системата: Най-много 60 секунди
      Ако системата не покрива изискванията за време за реагиране, съответната държава-членка следва да предприеме всички необходими стъпки за възстановяване на нормалното време за реагиране на системата по възможно най-бърз начин.
      4.   Процедура по техническо обслужване: Съответната държава-членка следва да нотифицира държавите-членки и Комисията относно всякакви дейности по техническото обслужване посредством инструмента „Schedule Maintenance“ (График на обслужването), намиращ се на уебпортала на TACHOnet
      https://webgate.cec.eu-admin.net/tachonet/prod/tachonetportal/
      (достъпът е ограничен до свързване посредством мрежата s-TESTA)
      5.   Процедура при инциденти: В случай че даден инцидент не може да бъде отстранен в рамките на 30 минути, държавата-членка, в чиято система е възникнал инцидентът, следва да приложи следната процедура:


title: 2012/129/ЕС: Препоръка на Съвета от 21 февруари 2012 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2010 година

text:
               29.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 55/34

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 21 февруари 2012 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Десети ЕФР) за финансовата 2010 година
   (2012/129/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1) и изменено със споразумение, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Общността по финансовата рамка за периода 2008—2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО и относно разпределянето на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, по отношение на които се прилага четвърта част от Договора за ЕО (3) („Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Десетия европейски фонд за развитие (Десети ЕФР), и по-специално член 11, параграф 8 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета от 18 февруари 2008 г. относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия европейски фонд за развитие (4), и по-специално членове 142—144 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Десетия ЕФР към 31 декември 2010 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от Осмия, Деветия и Десетия европейски фонд за развитие (ЕФР) (5) за финансовата 2010 г., заедно с отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 11, параграф 8 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Десетия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Десетия ЕФР през финансовата 2010 г. от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Десетия ЕФР за финансовата 2010 година.

      Съставено в Брюксел на 21 февруари 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         M. VESTAGER

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 287, 28.10.2005 г., стр. 4.

      (3)  ОВ L 247, 9.9.2006 г., стр. 32.

      (4)  ОВ L 78, 19.3.2008 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 326, 10.11.2011 г., стр. 251.