title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година относно Националната програма за реформи на Германия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Германия за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/18

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно Националната програма за реформи на Германия за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Германия за 2017 г.
   (2017/C 261/05)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 16 ноември 2016 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, Комисията прие Доклада за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Германия е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие Препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Германия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръки 1 и 2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Германия за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него бяха оценени напредъкът на Германия в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, и напредъкът на Германия по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. В него беше включен и задълбоченият преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 22 февруари 2017 г. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Германия са налице макроикономически дисбаланси. По-специално постоянно големият излишък по текущата сметка е от трансгранично значение и отразява — освен силната интеграция и ефективността на нейната силно конкурентоспособна промишленост в международното разделение на труда — прекомерните спестявания и намалените инвестиции в частния и публичния сектор. Излишъкът по текущата сметка се увеличи допълнително през 2015 г., остана до голяма степен непроменен през 2016 г. и се очаква да се задържи на високо равнище. Справянето с излишъка може да окаже въздействие върху перспективите за възстановяване на баланса на останалата част от еврозоната и Съюза, тъй като по-динамичното вътрешно търсене в Германия може да намали нуждата от намаляване на задлъжнялостта в държавите членки с големи дългове. Въпреки ниските лихвени проценти, които създават благоприятни условия за финансиране, инвестициите като дял от БВП са все още слаби. Въпреки че икономическото възстановяване в частното потребление продължи, спестяванията на домакинствата достигнаха рекордно високи равнища в Съюза. От решаващо значение е да се предприемат действия за намаляване на риска от неблагоприятни последици за германската икономика и — предвид нейния мащаб и трансгранично значение — от отрицателен ефект върху икономическия и паричен съюз.

               (4)

               Германия представи програмата си за стабилност за 2017 г. на 13 април 2017 г., а националната си програма за реформи за 2017 г. — на 28 април 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха отразени при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Германия понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж и тя подлежи на правилото за дълга. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира бюджетен излишък между ¼ и ½ % от БВП за периода 2017—2021 г. Средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 0,5 % от БВП — продължава да се спазва с марж през целия период на програмата. Съгласно програмата за стабилност съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да спадне постепенно до 57 % през 2021 г. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози, който не е потвърден от независим орган, е реалистичен.

               (7)

               Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 0,6 % от БВП през 2017 г. и 0,3 % от БВП през 2018 г., което е над средносрочната бюджетна цел. Очаква се консолидираният държавен дълг да продължи да намалява устойчиво, надхвърляйки изискванията на правилото за дълга. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Германия да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2017 и 2018 г. Същевременно все още има възможности за подкрепа на вътрешното търсене, чрез използване на фискалната политика, по-специално за постигане на устойчива възходяща тенденция в инвестициите, и чрез създаване на условия за по-висок реален ръст на заплатите.

               (8)

               Публичните инвестиции като дял от БВП останаха до голяма степен постоянни и са под средното за еврозоната равнище. Изоставането в публичните инвестиции продължава, особено на общинско равнище, където нетните инвестиции през 2016 г. останаха отрицателни. Това е така въпреки предприетите през последните няколко години мерки и значителното нарастване на публичните инвестиции на равнището на държавното управление през 2015 и 2016 г. През 2016 г. бяха предприети допълнителни мерки, които следва да увеличат възможностите за публични инвестиции, включително на равнището на федералната държава и на общинско равнище. Те включват реформа на федералните фискални отношения, която след като бъде приета, ще влезе в сила през 2020 г. Нещо повече, разширяването на консултантските услуги относно планирането на инфраструктурни инвестиции, така че да обхванат и общините, следва да подобри планирането и реализирането на инфраструктурни инвестиции на общинско равнище. Това е особено важно, като се има предвид, че инфраструктурните инвестиционни проекти във федералните провинции и общини се изпълняват само в ограничена степен и се влияят от ограничения в капацитета и планирането. Благоприятната бюджетна позиция като цяло показва наличие на фискални възможности, например за осигуряване на допълнителни средства за увеличаване на публичните инвестиции на всички равнища на управление.

               (9)

               През последните години като цяло публичните и частните разходи за образование и научни изследвания останаха по-скоро непроменени спрямо БВП, но в сферата на образованието все още са под средната за Съюза стойност. Съвкупните общи разходи за образование и научни изследвания възлизат на 9,1 % през 2015 г., което е под националната цел от 10 % от БВП. Допълнителните инвестиции в образованието, научните изследвания и иновациите са от решаващо значение за бъдещия икономически успех на Германия, и по-специално за ефективното интегриране на наскоро пристигналите лица, търсещи убежище, бежанци и мигранти. За да постигне това, Германия положи значителни усилия, особено в областта на професионалното образование и обучение. През следващите години ще трябва да се поддържат усилията в целия сектор на образованието.

               (10)

               Германската данъчна система продължава да е сложна, данъчните административни разходи са големи, а няколко разпоредби в корпоративното облагане могат да възпрепятстват частните инвестиции. Въпреки значителните намаления корпоративните капиталови разходи в Германия все още са сред най-високите в ЕС-28. Като се вземат предвид местният занаятчийски данък (Gewerbesteuer) и допълнителният данък „солидарност“, най-високата законоустановена данъчна ставка за корпоративния данък достигна 30,2 % през 2016 г. Тази стойност бе значително над непретеглената средна стойност за Съюза от 22,8 %. Средната ефективна данъчна ставка е 28,2 % в сравнение с непретеглената средна стойност от 21,1 % за Съюза. Склонността към задлъжнялост в корпоративното облагане е седма по големина в Съюза за 2016 г. На равнище акционери степента на склонност към задлъжнялост е подобна. Това е от значение по-специално за МСП, чиито акционери обикновено са местни. Намаляването на капиталовите разходи за собствен капитал могат да укрепят частните инвестиции и недостатъчно развития германски пазар на рисков капитал. Други особености на данъчната система, които биха могли да възпрепятстват решенията за финансиране и инвестиции, са включването на елементи с нестопанска цел в данъчната основа на местния занаятчийския данък, ограниченията върху пренасянето на загуби, както и данъчните смущения по отношение на избора на правна форма. Сред допълнителните разпоредби, които биха могли да намалят инвестиционната привлекателност на данъчната система, са амортизационният режим, лихвеният процент, който се използва за изчисляване на подлежащите на приспадане провизии за пенсии, данъчното облагане на капиталовия прираст и касовата отчетност за целите на облагането с данък добавена стойност. Ако бъде въведено ефективно, допълнителното общо и специфично за ИТ функционално пълномощие на федералната данъчна администрация спрямо данъчните администрации на провинциите, което бе договорено в рамките на реформата на федералните фискални взаимоотношения, може да спомогне за ускоряването на процеса на модернизиране на данъчната администрация.

               (11)

               В Германия се увеличиха инвестициите в рисков капитал, но пазарът е все още е слабо развит спрямо международните стандарти. През 2015 г. инвестициите в рисков капитал са възлизали на около 0,03 % от БВП, което е малко над средното за Съюза, но все още под държави членки като Финландия, Обединеното кралство, Швеция, Ирландия или Франция и далеч зад държави извън ЕС като Израел и Съединените щати. По-специално пазарът на рисков капитал в Германия, изглежда, не успява да предостави по-големи инвестиции на по-късен етап. Федералното правителство предприе редица мерки в подкрепа на инвестициите в рисков капитал. Например то опрости данъчното облагане на инвестиционните фондове, подобри пренасянето на загуби в рамките на системата за корпоративното облагане и разшири програмата INVEST за „бизнес ангели“.

               (12)

               Преминаването към енергия от възобновяеми източници изисква значителни инвестиции в електропреносните и електроразпределителните мрежи. Въпреки това значително се забавиха планираните инвестиции в инфраструктурата за електричество за вътрешно потребление. Само около 35 % от проектите за мрежата за високо напрежение, определени в Закона от 2009 г. за разширяване на енергийна мрежа, са били изпълнени до края на 2016 г., най-вече поради противопоставяне от страна на обществеността. Понастоящем от общо 6 100 км далекопроводи, чието изграждане е планирано за периода 2024—2025 г. в съответствие с федералния закон за планиране на нуждите, който влезе в сила през 2015 г., само около 6 % са одобрени, а само 1 % са изградени.

               (13)

               Все още съществуват пречки пред пълноценното използване на предимствата на цифровизацията. Така например Германия не се представя добре в наличието на високоскоростни и свръхвисокоскоростни широколентови връзки, по-специално в полуградските и селските райони. Използването на компютри от младите германци е сравнително слабо и много училища нямат достъп до широколентов интернет. Резултатите при цифровите публични услуги също са под средните за Съюза. По-специално МСП трябва да наваксат изоставането по отношение на цифровизацията. Само едно на всеки пет МСП разполага със стратегия за цифровизация. Бе създадена мрежа от центрове за високи постижения на МСП с цел да бъде подсилена и ускорена цифровизацията на МСП, а платформата „Industrie 4.0“ обединява всички заинтересовани участници. Макар инвестициите на предприятията да се увеличават и Германия да е близо до постигането на целта си за интензитет на НИРД по стратегията „Европа 2020“, инвестициите все повече се концентрират в големите дружества, докато приносът на МСП намалява. Освен това застаряването на населението също може да окаже въздействие върху предприемаческата дейност през идните години.

               (14)

               Продължават да съществуват значителни регулаторни пречки в сектора на услугите за предприятията и регулираните професии. Равнището на ограниченията е по-високо в сравнение със средното за Съюза, по-специално за архитекти, инженери, юристи и счетоводители/данъчни консултанти. Освен това броят на навлизащи и напускащи пазара предприятия в тези професии е значително по-малък от средното за Съюза, което показва относително слаба динамика и конкуренция в сектора на професионалните услуги в Германия. Сред тези пречки са ограниченията за притежаването на дялове и дружествената форма за архитекти и инженери, и мултидисциплинарните ограничения за архитекти, инженери и адвокати. Намаляването на тези пречки би могло да предизвика по-интензивна конкуренция, която да накара повече предприятия да навлязат на пазара, и да донесе ползи на потребителите под формата на по-ниски цени и по-богат избор. През януари 2017 г. Комисията представи препоръки за реформа на регулирането в областта на професионалните услуги като част от пакета от мерки, с който да се преодолеят пречките на пазарите на услуги.

               (15)

               Заетостта продължи да нараства, а безработицата е спаднала до исторически ниски равнища. Същевременно нарастването на заетостта се дължи отчасти на увеличаването на работата на непълно работно време, особено сред жените, и е отразено само частично в съвкупния реален ръст на заплатите, който забави темпове през 2016 г. Наличието на демотивиращи фактори за работа за вторите работещи членове в домакинството и широко разпространената работа на непълно работно време са пречка за пълноценното оползотворяване на потенциала на пазара на труда. По-доброто предоставяне на качествени и достъпни целодневни грижи за деца, целодневни училища и неотдавна реформираната система за дългосрочни грижи е решаващ фактор за увеличаване на участието на жените в работната сила. Съвместното данъчно облагане за брачните двойки и безплатното здравно застрахователно покритие за неработещи съпрузи демотивират втория работещ член в домакинството, в много случаи жени, да започнат работа или да увеличат броя на работните часове. Освен това по-слабата връзка с трудовия пазар се комбинира с голямата разлика в заплащането на жените и мъжете, която е 22 % в сравнение с 16,3 % средно за Съюза през 2015 г.

               (16)

               Въпреки лекото намаление работните места с ниско заплащане (т.нар. „mini-jobs“) все още са широко разпространени, като през септември 2016 г. те са били единствен източник на доходи от работа за около 4,8 милиона души. Броят на наетите чрез агенции за временна заетост работници се е утроил от 2005 г. насам, достигайки около 1 милион души (почти 3 % от общата заетост) през юни 2016 г. Защитата срещу евентуални злоупотреби при работа чрез агенции за временна заетост и трудови договори се очаква да се подобри, но промените трябва да бъдат следени. Освен това некоригираната разлика в заплащането при срочните трудови договори изглежда е относително голяма в сравнение с постоянните договори.

               (17)

               Данъчната тежест за лицата с ниски заплати е голяма в сравнение с други държави членки, което намалява стимулите за работа, нетното заплащане и възможностите за потребление. Германия увеличи минималното облекчение за подоходния данък на физическите лица, детските надбавки и адаптира доходните интервали на облагането. От тези мерки се възползват групите с ниски и средни доходи, но общото въздействие върху данъчната тежест ще бъде ограничено. Въпреки неотдавнашното съществено нарастване на реалния разполагаем доход развитието на заплатите и производителността се разминаваха през дълъг период, което доведе до натрупването на значителна разлика. Един по-голям реален ръст на заплатите също би допринесъл за намаляване на високите външни дисбаланси.

               (18)

               Германия положи значителни усилия за приемането на лица, търсещи убежище, и за интегрирането на бежанците и на други мигранти. Изглежда са възможни допълнителни подобрения, тъй като през 2016 г. броят на бежанците, търсещи работа, нарасна до близо 9 % от всички търсещи работа лица. Интегрирането на пазара на труда на лицата с мигрантски произход, по-специално жените, продължава да бъде сериозно предизвикателство, което, включително чрез образователната система, важи и за децата, родени в Германия, чиито родители са родени извън Съюза.

               (19)

               Не всички членове на обществото са имали еднаква полза от цялостното положително развитие на икономиката и на пазара на труда през последните няколко години. След период на увеличение, неравенството в доходите стана умерено едва наскоро, докато неравенство в разпределението на богатствата продължава да е сред най-големите в еврозоната. Освен това добрите резултати на пазара на труда не доведоха до намаляване на населението в риск от бедност. Процентът на изложените на риск от бедност в напреднала възраст е над средното равнище за Съюза, а броят на хората, изложени на риск от бедност при достигане на напреднала възраст, има вероятност да нарасне през идните години. Коефициентът на заместване на доходите съгласно задължителната пенсионна схема се очаква да продължи да намалява. В същото време степента на участие в пенсионните схеми от втория и третия стълб е твърде ниска, за да компенсира напълно спада в коефициента на заместване от първия стълб за всички. Без тази компенсация адекватността на пенсиите се очаква да се влоши. Остава да се види колко ефективно неотдавнашните реформи за подобряване на стимулите за по-късно пенсиониране (Flexi-Rente) могат да противодействат на стимулите за ранно пенсиониране, въведени през 2014 г.

               (20)

               В контекста на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Германия и го публикува в доклада за страната за 2017 г. Тя извърши и оценка на програмата за стабилност за 2017 г., на националната програма за реформи за 2017 г. и на последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Германия през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Германия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (21)

               Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г. и е на мнение (5), че се очаква Германия да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (22)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2017 г. и програмата за стабилност за 2017 г. Неговите препоръки, направени по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, са отразени в препоръки 1 и 2 по-долу.

         ПРЕПОРЪЧВА на Германия да предприеме следните действия през 2017 и 2018 г.:

               1.

               Като зачита средносрочната цел, да използва фискалната и структурната политика, за да подкрепя потенциалния растеж и вътрешното търсене, както и да постигне устойчива възходяща тенденция в инвестициите. Да ускори публичните инвестиции на всички равнища на управление, особено в областта на образованието, научните изследвания и иновациите, и да отстрани ограниченията на капацитета и планирането на инвестициите в инфраструктура. Да подобри още повече ефикасността и привлекателността за инвестиции на данъчната система. Да стимулира конкуренцията в сектора на услугите за предприятията и регулираните професии.

               2.

               Да намали демотивиращите фактори за работа за вторите работещи членове на домакинството и да улесни прехода към стандартна заетост. Да намали голямата данъчна тежест за лицата с ниски доходи. Да създаде условия за насърчаване на по-голям растеж на реалните заплати при зачитане на ролята на социалните партньори.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Швеция за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/53

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Швеция за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2016 г.
   (2016/C 299/13)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2016 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 26 ноември 2015 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Швеция ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (2)

               Докладът за Швеция за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него бе оценен напредъкът на Швеция в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., както и по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Докладът включваше и задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. На 8 март 2016 г. Комисията представи резултатите от задълбочения преглед. Анализът на Комисията ѝ дава основание да заключи, че в Швеция са налице макроикономически дисбаланси. По-специално високият и нарастващ дълг на домакинствата, свързан с високите и растящи цени на жилищата в контекста на положителни кредитни потоци, създава рискове от неуправляема корекция с последици за реалната икономика и банковия сектор. Взети са мерки на политиката в макропруденциалната област, които може обаче да се окажат недостатъчни. Продължават пропуските в политиката, свързани с данъчното облагане на жилищата, амортизацията на ипотеките, функционирането на предлагането на жилища и на пазара на отдаване под наем.

               (3)

               На 28 април 2016 г. Швеция представи своята национална програма за реформи за 2016 г. и своята програма за конвергенция за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат взети предвид взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, в които ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове се обвързва с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Швеция понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2016 г. правителството планира да постигне номинално салдо от -0,4 % от БВП и да продължи да спазва средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 1 % от БВП — през целия период на програмата. Според програмата за конвергенция съотношението дълг/БВП се очаква да намалее до 42,5 % през 2016 г. и да продължи да спада до 39,1 % през 2019 г. Макроикономическият сценарий, на който се основават тези бюджетни прогнози, е реалистичен до 2016 г. и предпазлив след това. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. структурното салдо се очаква да бъде в размер на -0,5 % през 2016 г. и 0,9 % от БВП през 2017 г., което е над средносрочната бюджетна цел. Възможните бъдещи отклонения ще се оценяват спрямо изискването за поддържане на структурното салдо на равнището на средносрочната бюджетна цел. Въз основа на своята оценка на програмата за конвергенция и предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът е на мнение, че се очаква Швеция се очаква да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж.

               (6)

               Дългът на домакинствата е на много високо равнище в Швеция и през последното десетилетие нараства с един от най-бързите темпове в Съюза. По оценка на Riksbank (централната банка на Швеция) през 2015 г. дълговете на домакинствата към годишния разполагаем доход са били 175 %, а по отношение на БВП — 87 %. В Швеция е налице един от най-високите данъчни стимули за притежаване на жилище в Съюза, дължащ се на относително ниските данъци върху недвижимата собственост и високото данъчно приспадане на лихвите по ипотечни кредити. Високата задлъжнялост на домакинствата представлява риск за макроикономическата стабилност. Правителството предприе някои стъпки, за да противодейства на задлъжнялостта на домакинствата, включително законодателство, целящо налагането на задължителни изисквания за амортизация на новите ипотечни кредити, което парламентът прие на 23 март 2016 г. Приемането на тази ключова мярка беше значително забавено поради повдигнати въпроси относно законовите правомощия на макропруденциалния орган на Швеция за въвеждането на това изискване. Съществува риск, че допълнителните мерки, които евентуално са необходими за преодоляване на нарастващите дисбаланси на Швеция, също могат да бъдат забавени, ако правната уредба относно правомощията на макропруденциалния орган не бъде преразгледана. Накрая, правителството не предприе действия, за да коригира данъчните стимули, например чрез намаляване на данъчното приспадане на лихвите по ипотека или преразглеждане на системата за данъчно облагане на недвижимите имоти.

               (7)

               Шведският жилищен пазар остава потенциален източник на нестабилност. През последните 20 години цените на жилищните имоти нарастват почти постоянно, по-специално в градските райони на Стокхолм и Гьотеборг. Цените на жилищата продължават да се увеличават, като причината е не само стабилни основни фактори като растежа на разполагаемия доход, но също така и поради структурната неефективност на жилищния пазар. Предлагането на жилища е възпрепятствано от неефективното използване на наличния жилищен фонд, високата степен на регулиране на наемите, слабата конкуренция в строителния сектор, недостатъчната наличност на терени за ново строителство и продължителните и сложни процедури по планиране. Съществуващата структура на данъка върху капиталовите печалби от продажби на недвижими имоти ограничава потенциала за по-ефективно използване на съществуващия жилищен фонд. Структурната неефективност води до недостатъчни инвестиции в жилищното строителство и повсеместен недостиг на жилища и допринася за постоянния ръст на цените на жилищата. Липсата на налични и достъпни жилища също така ограничава мобилността на пазара на труда и е пречка за ефективното интегриране на мигрантите на пазара на труда. Правителството предприе някои мерки, включително увеличаване на публичното финансиране за инвестиции в сектора на жилищното строителство и опростяване на някои процедури на планиране. През декември 2015 г. в проучване на конкуренцията в сектора на строителството бяха формулирани редица евентуални мерки, като например повишаване на прозрачността в областта на договорите за жилищата от публичния жилищен фонд. Правителството обаче не постигна напредък в реформирането на системата за определяне на наемите.

               (8)

               Въпреки относително добрите резултати по отношение на инвестициите, Швеция е изправена пред предизвикателства, които могат да окажат отрицателно въздействие върху дългосрочната конкурентоспособност на страната. По-специално структурната неефективност на жилищния пазар възпрепятства инвестициите в тази област. Инвестициите в инфраструктура с цел да се подобрят връзките в рамките на градските райони, както и между тях, са недостатъчни с оглед на затрудненията, причинени от недостига на жилища.

               (9)

               Съгласно проучването PISA в Швеция от всички държави от ОИСР през последното десетилетие е отчетен най-резкият спад в образователното равнище на 15-годишните, като показателите сега са под средните както за ЕС, така и за ОИСР. Влошаващите се резултати на училищното образование могат евентуално да подронят конкурентоспособността и новаторския капацитет на Швеция в дългосрочен план. Значителната разлика в учебните резултати на учениците в зависимост от това дали са с мигрантски произход е допълнително предизвикателство за образованието. Тази разлика заслужава особено внимание предвид големия брой новопристигнали млади мигранти, които трябва да бъдат интегрирани в образователната система. Неясните механизми за училищно финансиране в съчетание с непоследователния мониторинг на използването на финансирането на различни равнища на образователната система възпрепятстват ефикасното използване на ресурсите. Правителството осигури допълнително финансиране с цел подобряване на учебните резултати и равнопоставеността, като предприема стъпки за интегриране на новопристигналите мигранти в образованието.

               (10)

               Големият приток на бежанци през изминалата година има редица социални и икономически последици за Швеция. Докато в краткосрочен план притокът на бежанци ще увеличи публичните разходи и ще създаде допълнително вътрешно търсене, като по този начин ще се повиши БВП, средносрочното въздействие върху заетостта и растежа зависи от успеха на бежанците на пазара на труда и от социалната интеграция, включително чрез образователна подкрепа. Този въпрос е на челно място в политическия дневен ред както на равнището на ЕС, така и на държавите членки и ще бъде внимателно наблюдаван и анализиран, включително в доклада за страната за 2017 г.

               (11)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Швеция и го публикува в доклада за страната за 2016 г. Тя също оцени програмата за конвергенция и националната програма за реформи, както и последващите действия по препоръките, отправени към Швеция през предходните години. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Швеция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръка 1 по-долу.

               (12)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция и становището му е (4), че се очаква Швеция да спази Пакта за стабилност и растеж.

               (13)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за конвергенция. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръка 1 по-долу.

         ПРЕПОРЪЧВА на Швеция да предприеме следните действия през 2016 г. и 2017 г.:

               1.

               Да се справи с увеличението на дълга на домакинствата, като коригира данъчните стимули, по-специално чрез постепенно намаляване на данъчното приспадане на лихвите по ипотеките или чрез увеличаване на постоянните данъци върху недвижимата собственост. Да гарантира своевременно, че макропруденциалният орган има законовите правомощия да прилага мерки за опазване на финансовата стабилност. Да насърчава инвестициите в жилища и да подобри ефикасността на жилищния пазар, включително чрез въвеждане на по-голяма гъвкавост в определянето на наемите и чрез преразглеждане на проекта на данък върху капиталовите печалби, което да способства за по-голям брой сделки с жилища.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (4)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: 2008/205/ЕО: Препоръка на Съвета от 3 март 2008 година за адаптиране на Препоръка 98/376/ЕО относно картата за паркиране за хора с увреждания, във връзка с приемането на Република България, Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Румъния, Република Словения и Словашката република

text:
               7.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 63/43

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 3 март 2008 година
   за адаптиране на Препоръка 98/376/ЕО относно картата за паркиране за хора с увреждания, във връзка с приемането на Република България, Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Румъния, Република Словения и Словашката република
   (2008/205/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Акта за присъединяване от 2003 г., и по-специално член 57 от него,
   като взе предвид Акта за присъединяване от 2005 г., и по-специално член 56 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като има предвид, че:

               (1)

               В актовете за присъединяване не са предвидени необходимите адаптации за някои актове, които продължават да бъдат в сила след 1 януари 2007 г. и за които се налага адаптиране в резултат на присъединяването.

               (2)

               Съгласно член 57 от Акта за присъединяване от 2003 г., както и съгласно член 56 от Акта за присъединяване от 2005 г., такива адаптации трябва да бъдат приети от Съвета във всички случаи, в които Съветът е приел първоначалния акт.

               (3)

               Препоръка 98/376/ЕО на Съвета от 4 юни 1998 г. относно картата за паркиране за хора с увреждания (1) следва да бъде съответно изменена,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   Препоръка 98/376/ЕО да се измени, както е посочено в приложението.

      Съставено в Брюксел на 3 март 2008 година.

            За Съвета

            Председател

         J. PODOBNIK

      (1)  ОВ L 167, 12.6.1998 г., стр. 25.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Препоръка 98/376/ЕО се изменя, както следва:

                  1.

                  В точка Г, седмо тире от приложението списъкът с отличителните кодове се заменя със следното:

                              „B

                              :

                              Белгия

                              BG

                              :

                              България

                              CZ

                              :

                              Чешка република

                              DK

                              :

                              Дания

                              D

                              :

                              Германия

                              EST

                              :

                              Естония

                              IRL

                              :

                              Ирландия

                              EL

                              :

                              Гърция

                              E

                              :

                              Испания

                              F

                              :

                              Франция

                              I

                              :

                              Италия

                              CY

                              :

                              Кипър

                              LV

                              :

                              Латвия

                              LT

                              :

                              Литва

                              L

                              :

                              Люксембург

                              H

                              :

                              Унгария

                              M

                              :

                              Малта

                              NL

                              :

                              Нидерландия

                              A

                              :

                              Австрия

                              PL

                              :

                              Полша

                              P

                              :

                              Португалия

                              RO

                              :

                              Румъния

                              SLO

                              :

                              Словения

                              SK

                              :

                              Словакия

                              FIN

                              :

                              Финландия

                              S

                              :

                              Швеция

                              UK

                              :

                              Обединено кралство“.

                  2.

                  В точка Д от приложението втората алинея се заменя със следния текст:
                  „Ако някоя държава-членка желае да извърши вписвания на национален език, различен от един от следните езици: английски, български, гръцки, датски, естонски, ирландски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език, тя изготвя двуезичен вариант на картата, като използва един от посочените езици, без да се засягат останалите разпоредби на настоящото приложение.“


title: Препоръка на Европейската централна банка от 27 март 2015 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Deutsche Bundesbank (EЦБ/2015/14)

text:
               6.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 149/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 27 март 2015 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Deutsche Bundesbank
   (EЦБ/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото, се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Мандатът на сегашните външни одитори на Deutsche Bundesbank — Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft — изтече след одита за финансовата 2014 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2015 година.

               (3)

               Deutsche Bundesbank избра KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft за свой външен одитор за финансовите години от 2015 до 2020,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се назначаването на KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft за външен одитор на Deutsche Bundesbank за финансовите години от 2015 до 2020.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 27 март 2015 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI


title: Препоръка на Европейската централна банка от 5 декември 2008 година до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (EЦБ/2008/19)

text:
               17.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 322/1

      ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

   от 5 декември 2008 година
   до Съвета на Европейския съюз относно външните одитори на Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

   (EЦБ/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 27.1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Отчетите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки на Евросистемата се проверяват от независими външни одитори, препоръчани от Управителния съвет на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.

               (2)

               Мандатът на сегашните външни одитори на Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta ще изтече след одита за финансовата 2008 година. Поради това е необходимо да се назначат външни одитори за периода, започващ от финансовата 2009 година.

               (3)

                  Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta избра KPMG за свой външен одитор за финансовите години от 2009 до 2013,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   Препоръчва се назначаването на KPMG за външен одитор на Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta за финансовите години от 2009 до 2013.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 5 декември 2008 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET


title: 2009/784/ЕО: Препоръка на Комисията от 19 октомври 2009 година относно процедурите за данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника (Текст от значение за ЕИП)

text:
               24.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 279/8

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 19 октомври 2009 година
   относно процедурите за данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника
   (текст от значение за ЕИП)
   (2009/784/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211, второ тире от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Много държави-членки налагат данък, удържан при източника, върху доходите от ценни книжа. Данъкът, удържан при източника, се приспада от емитента на ценните книжа или от финансовия посредник, който участва при плащането на дохода.

               (2)

               В много случаи данъчните права се поделят между държавата на източника на дохода и държавата на постоянно местожителство и следователно инвеститорите нерезиденти могат да се възползват от по-нисък размер на удържания при източника данък или освобождаване в държавата на източника на дохода съгласно спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане или съгласно националното законодателство, но процедурите за намаляване на размера на данъка, удържан при източника, или за искане на възстановяване на удържания данък са често сложни и се различават значително в зависимост от държавата-членка.

               (3)

               Много държави-членки разрешават само на финансови посредници, установени на тяхна територия, да извършват услуги, свързани с удържане на данък при източника.

               (4)

               Произтичащото от това усложняване затруднява функционирането на капиталовите пазари и увеличава разходите за трансграничен сетълмент. Според докладите Giovannini „Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union“ (1) (Споразумения за трансграничен клиринг и сетълмент в Европейския съюз) от 2001 г. и „Second Report on EU Clearing and Settlement“ (2) (Втори доклад относно клиринга и сетълмента в ЕС) от 2003 г. това възпрепятства ефикасните трансгранични инвестиции в ценни книжа.

               (5)

               В два доклада на Експертната група за фискално съответствие (Fiscal Compliance Experts’ Group — FISCO) (3) — „Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU“ (Констативно проучване относно процедурите за фискално съответствие, свързани с клиринга и сетълмента в ЕС) от 2006 г. и втори доклад от 2007 г. „Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU“ (Преодоляване на пречките пред фискалното съответствие, свързани със следборсовите операции в ЕС) — се разглеждат съществуващите процедури за данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, и се предлагат начини за подобряване на тяхната ефикасност.

               (6)

               Както е посочено в тези доклади, предоставянето на данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, вместо използването на процедура за възстановяване би било важна крачка към опростяване на процедурите относно данъка, удържан при източника.

               (7)

               Доходът от ценни книжа, който попада в приложното поле на друго законодателство на Общността, по-специално на Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (4) и на Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 г. относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави-членки (5), следва да не бъде обхванат от тези опростени процедури. Не се изисква опростяване на процедурите и в случай на данък, удържан при източника, който е прилаган от някои държави-членки вместо обмен на информация през преходния период съгласно член 11 от Директива 2003/48/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 г. относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания (6).

               (8)

               Ако в изключителни случаи не са възможни данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, държавите-членки на източника на дохода могат да подобрят сегашното положение, като създадат бърза процедура за възстановяване.

               (9)

               С цел да се гарантират равностойни условия на конкуренция между финансовите посредници от Общността, е целесъобразно да се позволи на финансовите посредници, установени в държави-членки, различни от държавите-членки на източника на дохода, които свързват емитента на ценни книжа с бенефициера, да участват в процедурите, свързани с данъка, удържан при източника, като информационни агенти или агенти, удържащи данъка.

               (10)

               Финансовите посредници, които са установени в държави, членуващи в ЕАСТ, следва да бъдат третирани по същия начин като финансовите посредници, установени в държавите-членки, доколкото тези държави предвиждат равнище на административна помощ, еквивалентно на предоставеното съгласно Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане и облагане на застрахователните премии (7) и Директива 2008/55/ЕО на Съвета от 26 май 2008 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (8).

               (11)

               Държавите-членки имат законното право да защитават своите приходи от данъци и по тази причина следва да им бъде позволено да изискват финансовите посредници да се сдобият с предварително разрешение или одобрение преди да могат да действат като информационен агент или агент, удържащ данъка.

               (12)

               Позволяването на финансовите посредници да предават само групирана информация относно размера на удържания при източника данък на следващия финансов посредник по веригата на попечителските услуги би довело до значителни икономии за всички заинтересовани страни и би премахнало проблемите в областта на защитата на данните и конкуренцията, свързани с предаването на информация за клиента между финансови посредници.

               (13)

               Опростяването би могло да бъде задълбочено, като се разрешат алтернативни доказателства за правото на инвеститорите на данъчни облекчения, като освен удостоверенията за местни лица се приемат и автосертифициране и идентификационната информация, притежавана от финансовите посредници съгласно задълженията, определени от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (9).

               (14)

               На финансовите посредници следва да се позволи да архивират документацията в електронен формат с цел да се намали административната тежест.

               (15)

               Държавите-членки следва да използват възможностите за обмен на информация съгласно законодателството на Общността и двустранните данъчни спогодби и да извършват съвместни или индивидуални проверки, за да контролират спазването от страна на финансовите посредници на техните задължения. Те следва също да използват Директива 2008/55/ЕО и всички по-нататъшни еквивалентни инструменти за възстановяване на данъчни постъпления от други държави-членки или от държави, членуващи в ЕАСТ.

               (16)

               Представителите на държавите-членки в Работна група IV на Комисията по въпросите на прякото данъчно облагане и в Европейския комитет по ценни книжа подробно обсъдиха тази тема. По опростяването на процедурите относно данъка, удържан при източника, се работи успоредно и в Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР),

         ПРЕПОРЪЧВА:
   1.   Предмет и обхват

   1.1.   Настоящата препоръка засяга подобрения на процедурите на държавите-членки за предоставяне на данъчни облекчения във връзка с удържания при източника данък върху трансграничните доходи от ценни книжа, придобити от инвеститори, които са лица, местни на Общността, съгласно спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане или съгласно разпоредби на националното законодателство.
   1.2.   Настоящата препоръка се прилага за доходи от ценни книжа, придобити в държава-членка и платени чрез един или повече финансови посредници, установени в Общността или в държави, членуващи в ЕАСТ, които осигуряват равнище на административна помощ, еквивалентно на онова, предоставено съгласно Директива 77/799/ЕИО и Директива 2008/55/ЕО.
   1.3.   Настоящата препоръка не се прилага за доходи от ценни книжа, които попадат в приложното поле на Директива 90/435/ЕИО или Директива 2003/49/ЕО, или за удържан при източника данък, който е налаган от някои държави-членки през преходния период съгласно член 11 от Директива 2003/48/ЕО.
   2.   Определения

   За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

               а)

               „доходи от ценни книжа“ означава дивидентите, лихвите или други доходи, които ценните книжа могат да генерират и които подлежат на данък, удържан при източника, в държавата-членка на източника на дохода,

               б)

               „държава-членка на източника на дохода“ означава държавата-членка, в която емитентът на ценните книжа, генериращи доходите, е установен за данъчни цели,

               в)

               „държава-членка на постоянно местожителство“ означава държавата-членка, за която бенефициерът на доходите от ценните книжа, е местно лице за данъчни цели,

               г)

               „финансов посредник“ означава централен депозитар на ценни книжа, кредитна институция или всеки друг оторизиран или наблюдаван икономически субект по веригата на попечителските услуги между емитента и бенефициера,

               д)

               „бенефициер“ означава инвеститор, който получава доходи от ценни книжа в своя собствена полза,

               е)

               „информационен агент“ означава финансов посредник, който е бил оторизиран от държавата-членка на източника на дохода да поеме отговорности за проверка дали инвеститорът има право на данъчни облекчения и за съобщаване на тази информация на следващия финансов посредник по веригата на попечителските услуги, така че тя в крайна сметка да стигне до агента, удържащ данъка,

               ж)

               „агент, удържащ данъка“ означава информационен агент, който също така е оторизиран от държавата-членка на източника на дохода да поеме отговорности за приспадане на подходящия размер на данъка при източника и за плащането на този данък на съответния данъчен орган на държавата-членка на източника на дохода,

               з)

               „групирана информация относно размера на удържания при източника данък“ означава информация, предоставена във формат, при който се групират доходите от ценни книжа в съответствие с приложимия размер на данъка, удържан при източника, без да се посочва самоличността на собствениците на ценните книжа.

         3.   Данъчни облекчения при източника

   Държавите-членки на източника на дохода се приканват да предоставят данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, в момента на плащане на доходите от ценни книжа, при условие че е налице цялата необходима информация.
   4.   Стандартизирани и бързи процедури за възстановяване

   Ако в извънредни случаи данъчните облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, не са възможни, държавите-членки на източника на дохода се приканват да установят стандартизирани и бързи процедури за възстановяване. Такива процедури следва да включват следното:

               а)

               разрешение информационните агенти и агентите, удържащи данъка, да подават заявления за възстановяване до данъчните органи на държавите-членки на източника на дохода от името на инвеститорите;

               б)

               използване на единна точка за контакт за въвеждане и обработката на всички заявления за възстановяване и публикуване на съответната информация относно процедурите за възстановяване на уебсайт на поне един от езиците, използвани обичайно в международната финансова сфера;

               в)

               използване на общи формати за заявленията за възстановяване, които да могат да бъдат попълвани по електронен път;

               г)

               възстановяване в приемлив срок и обикновено поне в рамките на 6 месеца от получаване на заявлението за възстановяване от съответния данъчен орган, при условие че е налице цялата необходима информация.

         5.   Роля на информационните агенти и на агентите, удържащи данъка

   5.1.   Най-близкият до инвеститора информационен агент следва по принцип да бъде в най-добра позиция да действа и като агент, удържащ данъка.
   5.2.   Когато случаят не е такъв и съществува верига на попечителските услуги, включваща няколко информационни агенти:

               а)

               най-близкият до инвеститора информационен агент следва да провери дали инвеститорът има право на данъчни облекчения и следва да съхранява получената документация;

               б)

               най-близкият до инвеститора информационен агент следва да докладва специфичната за инвеститора информация на държавата-членка на източника на дохода ежегодно или при поискване;

               в)

               всеки информационен агент по веригата на попечителските услуги следва да предаде групираната информация относно размера на удържания при източника данък на следващия информационен агент по веригата, така че информацията да стигне до агента, удържащ данъка; и

               г)

               агентът, удържащ данъка, следва да приложи данъчни облекчения при източника въз основа на получената групирана информация относно размера на удържания при източника данък.

         6.   Условия за финансовите посредници

   6.1.   Държавите-членки на източника на дохода се приканват да определят пропорционални и недискриминационни условия и задължения, съгласно които даден финансов посредник да бъде оторизиран да действа като информационен агент или агент, удържащ данъка.
   6.2.   Държавите-членки на източника на дохода се приканват да оттеглят предоставеното разрешение за такава дейност, в случай че информационният агент или агентът, удържащ данъка, не отговаря на тези условия или не спазва тези задължения.
   7.   Документация, доказваща правото на данъчни облекчения

   7.1.   Държавите-членки на източника на дохода се приканват да позволят алтернативни доказателства за правото на инвеститора на данъчни облекчения, а не единствено удостоверения за местни лица, издадени от държавата-членка на постоянното местожителство. Тези алтернативни доказателства могат да включват автосертифициране от бенефициера и документация, събрана от информационните агенти съгласно задълженията, определени от Директива 2004/39/ЕО относно пазарите на финансови инструменти.
   7.2.   Когато определят алтернативните доказателства, посочени в точка 7.1, държавите-членки на източника на дохода могат да вземат предвид равнището на риска, като например определят по-либерални правила в случай на искове за суми, по-малки от 1 000 EUR.
   8.   Информация и документация в електронен формат

   Държавите-членки на източника на дохода се приканват да позволят на информационните агенти и на агентите, удържащи данъка, да предават и архивират информация и документация в електронен формат.
   9.   Надзор

   Държавите-членки се приканват да определят процедури за проверка на спазването от страна на информационните агенти и на агентите, удържащи данъка, на задълженията, предвидени в съответствие с настоящата препоръка. Това може да включва самостоятелни или съвместни одити от страна на данъчния орган на държавата-членка на източника на дохода, на данъчния орган на държавата-членка, в която е установен информационния агент или агента, удържащ данъка, или на външни одитори.
   10.   Последващи действия

   10.1.   Държавите-членки се насърчават да приемат по-гъвкави правила от предвидените в настоящата препоръка по отношение на опростяването на процедурите за предоставяне на данъчни облекчения във връзка с данъка, удържан при източника, върху трансграничните доходи от ценни книжа.
   10.2.   Държавите-членки се приканват да използват рамката, предоставена от настоящата препоръка, за да реализират нови опростени канали за обмен на информация, целящи да осигурят на държавите-членки на източника на дохода и на държавите-членки на постоянното местожителство специфичната информация за инвеститора. Това може да бъде осъществено, като се вземат за пример процедурите в законодателството на Общността, и по-специално Директива 2003/48/ЕО.
   10.3.   Държавите-членки се приканват да проучат възможността и условията да се позволи на агентите, удържащи данъка, да приспадат данъчното възстановяване от размера на данъците, платими на данъчните органи на държавата-членка на източника на дохода.
   10.4.   Държавите-членки се приканват да разработят общи условия и задължения, от които да зависи одобрението на финансовите посредници за целите на настоящата препоръка.
   10.5.   Държавите-членки се приканват да продължат да работят върху възможните начини за подобряване на процедурите за данъчни облекчения в съответните работни групи на Комисията и да приемат координирана позиция при дискусиите по тези въпроси в ОИСР.
   11.   Адресати

   Настоящата препоръка е адресирана до държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 19 октомври 2009 година.

            За Комисията

         Charlie McCREEVY

            Член на Комисията

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  ОВ L 225, 20.8.1990 г., стр. 6.

      (5)  ОВ L 157, 26.6.2003 г., стр. 49.

      (6)  ОВ L 157, 26.6.2003 г., стр. 38.

      (7)  ОВ L 336, 27.12.1977 г., стр. 15.

      (8)  ОВ L 150, 10.6.2008 г., стр. 28.

      (9)  ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1.


title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2011 година относно Националната програма за реформи на Словакия за 2011 г. съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Словакия за периода 2011—2014 г.

text:
               15.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 272/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2011 година
   относно Националната програма за реформи на Словакия за 2011 г. съдържаща становище на Съвета относно актуализираната Програма за стабилност на Словакия за периода 2011—2014 г.
   2011/C 272/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическата политика (1) и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическата политика, която ще бъде съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическата политика на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиката на държавите-членки по заетостта (2), като заедно двата акта представляват „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си икономически политики и политики по заетостта.

               (3)

               На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с което постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на първия европейски семестър за предварителна интегрирана координация на политиката съгласно стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Европейският съвет поиска от държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да бъдат включени в техните програми за стабилност или в програмите за конвергенция и в националните програми за реформи.

               (5)

               На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки, участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите ангажименти своевременно, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или за конвергенция и в националните им програми за реформи.

               (6)

               На 28 април 2011 г. Словакия представи актуализация от 2011 г. на своята програма за стабилност, която обхваща периода 2011—2014 г., а на 2 май своята национална програма за реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (7)

               Предвид високата степен на отвореност на търговията ѝ и специализирането ѝ в производството на стоки за дълготрайна употреба, словашката икономика бе силно засегната от срива на световната търговия и съвкупното търсене, който последва финансовата криза. В резултат на това през 2009 г. БВП намаля с 4,8 %, а безработицата нарасна до 12 %. През 2010 г., главно поради възстановяването на външното търсене, икономическата ситуация значително се подобри по отношение на ръста на производството (4,1 % увеличение на БВП), но продължи да се влошава по отношение на работните места като безработицата достига 14,4 % — едно от най-високите нива и най-големите увеличения в ЕС. В периода 2011—2012 г. заетостта ще се задържи много под равнищата преди кризата. Кризата предизвика значително влошаване на състоянието на публичните финанси, като бюджетният дефицит се увеличи от 2 % от БВП през 2008 г. на 8 % от БВП за периода 2009—2010 г. От първоначалното сравнително ниско ниво съотношението на дълга спрямо БВП се увеличи с повече от 13 процентни пункта и през 2010 г. достигна 41 % от БВП.

               (8)

               Въз основа на оценката на актуализираната програма за стабилност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че заложеният в програмата за стабилност макроикономически сценарий е реалистичен за първите две години, но прекалено оптимистичен към края на периода на програмата за стабилност. В програмата за стабилност се планира през 2013 г. дефицитът да намалее до ниво под 3 % от БВП в съответствие с определения от Съвета краен срок, като през 2014 г. спадне до 2,8 % от БВП. След 2011 г. подобряването на бюджетното салдо се извършва до голяма степен чрез съкращаване на разходите. Съществуват рискове от постигане на по-лоши от заложените бюджетни цели главно в резултат на изпълнението на предложените мерки. В Програмата за стабилност не се предвижда постигането на средносрочната цел. Изпълнението на бюджетните цели би означавало в периода 2011—2013 г. да бъде осъществявано средно годишно фискално усилие от около 1,4 % от БВП.

               (9)

               Благодарение на мерките за консолидация се очаква значително намаляване на дефицита през 2011 г., който в програма за стабилност се изчислява на около 2,5 % от БВП. Очаква се подобряването на бюджетното салдо да продължи и през 2012 и 2013 г. посредством намаление на дефицита с около 1 процентен пункт от БВП всяка година. Усилията за консолидиране се изразяват главно в съкращаване на разходите чрез икономии на разходи за стоки и услуги и по отношение на заплатите в бюджетната сфера, което, обаче, вероятно ще бъде трудно осъществимо по устойчив начин в бъдеще. Като цяло предизвикателството за Словакия е да гарантира, че при консолидацията разходите, стимулиращи растежа, като образованието и транспортната инфраструктура, се запазват на същото ниво и дори се увеличават. По-конкретно, обезпокоително е, че равнището на държавните инвестиции, което е ниско в сравнение със средното за ЕС, се очаква да спадне още повече. Има възможност да бъдат увеличени приходите от такива данъци, които в минимална степен засягат неблагоприятно растежа, като имуществените и екологичните данъци, да се подобри събираемостта на данъците, особено предвид значителната разлика между дължимия и събрания ДДС.

               (10)

               Благодарение на реформата от 2005 г., с която се въведоха многогодишно планиране, програмно бюджетиране и няколко фискални правила, Словакия значително подобри фискалната си рамка. Сегашната структура обаче не попречи правителството да реализира висок дефицит, дори в години на висок икономически растеж. Сред основните слабости е фактът, че фискалните цели за следващите години могат лесно да бъдат изменени, което не допринася за стабилизирането на бюджетния процес през следващите години. Горните граници на разходите, предложени в актуализираната програма за стабилност и в националната програма за реформи, биха могли да допринесат за преодоляването на този недостатък, при условие че те обхващат възможно най-голям дял от общите държавни разходи. Сегашната липса на своевременно публикувана информация, по-специално във връзка с органите на местната власт и социалноосигурителните фондове, представлява допълнителна пречка за осъществяването на годишния мониторинг на фискалната динамика и прилагането на фискалните правила. Накрая, в Словакия няма независима институция, която да може да участва в подготвителни дейности, мониторинг и механизми за оценка, свързани с бюджета.

               (11)

               Словакия е сред държавите-членки, които са изправени пред значителни предизвикателства по отношение на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Очаква се през следващите десетилетия разходите, свързани със застаряването, да нарастват по-бързо в сравнение със средните за ЕС стойности. Пенсиите ще бъдат основната причина за това нарастване, въпреки проведената в периода 2004—2006 г. сериозна реформа. Реформата не подходи систематично към предвижданото увеличение в бъдеще на продължителността на живота. Допълнителен натиск върху разходопокривната схема може в бъдеще да окаже важното значение на компонента „заслуги“ при изчисляването на пенсиите и в механизма за индексация. Промените в капиталопокриващия пенсионен стълб през 2008—2009 г., включително изискването пенсионните фондове да покриват възникналите загуби и премахването на задължителното участие за новонавлизащите на пазара на труда лица, се отразиха отрицателно на жизнеспособността му. В Националната програма за реформи и програмата за стабилност се предвиждат няколко корекции на пенсионната система, които би трябвало да отстранят сегашните ѝ недостатъци.

               (12)

               Преодоляването на значителното увеличение на безработицата преди тя да стане структурна е друго основно предизвикателство. Процентът на безработица в момента е над 14 %. Процентът от 9,2 % на дългосрочната безработица продължава да е най-високият в ЕС в съчетание със силно изразени регионални различия и несъответствия в търсената и предлаганата квалификация. Гъвкавостта на пазара е около средната за ЕС; правителството планира да увеличи гъвкавостта посредством изменения на Кодекса на труда. Равнището на безработицата е особено високо при нискоквалифицираните работници, като заетостта им е сред най-ниските в ЕС. Това вероятно се дължи отчасти на сравнително високата данъчна тежест от 34 % за нископлатените работници (67 % от средната работна заплата), което намалява стимулите за наемането на нискоквалифицирани работници. Освен това предприемането на целенасочена и целесъобразна активна политика по заетостта може да има важно значение за връщането на безработните на работа. Извършването на разходи за такава политика е сред най-ниските в ЕС със слаб мониторинг или оценка на нейната ефективност. Правителството планира провеждането до края на тази година на реформа на услугите на пазара на труда и активната политика по заетостта.

               (13)

               Като се има предвид колко важно е за подобряването на неценовата конкурентоспособност да съществува работна сила с адекватни квалификации, Словакия си е поставила амбициозната цел да увеличи дела на лицата със завършено висше образование от сегашните 17,6 % на 40 % до 2020 г. С оглед намаляването на несъответствието между предлаганите и търсените квалификации Словакия е в процес на реформа на училищното и професионалното образование и обучение, както е посочено в националната програма за реформи. Делът на лицата със завършено висше образование (групата на 30—34 годишните) обаче остава далеч под средния за ЕС, като различните съществуващи показатели сочат, че качеството е под въпрос. Ниското образователно равнище на маргинализираните ромски общности са един от съществените фактори, довели до дългосрочна безработица в Словакия. Участието в учене през целия живот на населението в трудоспособна възраст остава много слабо в сравнение със средното за ЕС (2,8 %), което явно оказва отрицателно въздействие върху пригодността за заетост и допълнително подкопава усилията за намаляване на сегашната висока безработица.

               (14)

               Необходимостта от насърчаване на благоприятна за растежа бизнес среда в Словакия се признава в националната програма за реформи, както и необходимостта от подобряване на работата на съдебната система, прозрачността на обществените поръчки, намаляването на административната тежест за предприятията и борбата срещу корупцията, въпреки че съществуват рискове, свързани с прилагането. Планираната реформа на системата от данъци и вноски за социално осигуряване следва да намали административните разходи на дружествата, свързани със заплащането на данъци и вноски за социално осигуряване. При все това, не се обръща достатъчно внимание на проблема със слабите държавни институции и могат да бъдат положени повече усилия за изработването на политики въз основа на факти. В рамките на публичната администрация недостатъчният капацитет и текучеството на персонала по принцип намаляват неговата ефективност и прозрачност, отслабват аналитичния капацитет и спъват ефективното усвояване на средствата от фондовете на ЕС и ефикасното използване на публичните ресурси като цяло. Тези фактори възпрепятстват потенциала за растеж на икономиката и нейната конкурентоспособност.

               (15)

               Словакия пое редица ангажименти по силата на пакта „Евро плюс“. Ангажиментите се отнасят до три сфери на пакта, които са от значение за Словакия: устойчивост на публичните финанси, заетост и конкурентоспособност. Във фискалната област Словакия се ангажира да подобри дългосрочната устойчивост на публичните финанси и да засили националната фискална рамка чрез приемането на нов правен акт за фискалната отговорност. Мерките за заетост се отнасят до планираното преразглеждане на кодекса на труда, което следва да придаде още по-голяма гъвкавост на пазара на труда. Мерките в областта на конкурентоспособността са насочени към намаляване на административната тежест, борба с корупцията, увеличаване на прозрачността на обществените поръчки и съдебната система и повишаване на ефективността на данъчната система. Горепосочените ангажименти отразяват плановете за реформи, очертани в програмата за стабилност и националната програма за реформи. С тях се засилва действието на реформите, които са в процес на осъществяване и са свързани с бизнес средата и упражняването на права, и се поставя важният въпрос за пенсиите и дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Поетите ангажименти бяха оценени и взети предвид в настоящите препоръки.

               (16)

               Комисията направи оценка на Програмата за стабилност и Националната програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Словакия, а така също и дали са в съответствие с правилата и насоките на ЕС, предвид принципната необходимост да се укрепи цялостното икономическо управление на ЕС чрез принос на ЕС към бъдещите решения на държавите-членки. В тази връзка Комисията счита, че са налице рискове от постигане на по-лоши от предвидените бюджетни цели след 2011 г. Усилията за подобряване на бюджетното салдо следва да запазят нивото на разходите за насърчаващи растежа елементи и да се придружават от мерки за засилване на фискалното управление и дългосрочната устойчивост на публичните финанси. По-нататъшните действия в периода 2011—2012 г. следва да бъдат насочени към укрепване на вътрешните източници на растеж чрез мерки за преодоляване на сегашното покачване на безработицата, по-специално посредством намаляване на данъчната тежест за нископлатените работници и реформиране на активната политика по заетостта, предприемане на стъпки във връзка с несъответствието между търсената и предлаганата квалификация и във връзка с качеството на образованието и обучението, и подобряване на бизнес средата и укрепване на публичните институции и управлението им.

               (17)

               В контекста на настоящата оценка и предвид Препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г. по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз Съветът разгледа актуализираната Програма за стабилност на Словакия за 2011 г., като становището му (3) е изразено по-специално в препоръки 1 и 2 и 3 по-долу. Като взе предвид заключенията на Европейския съвет от 25 март 2011 г., Съветът разгледа националната програма за реформи на Словакия,

         ПРЕПОРЪЧВА на Словакия да предприеме следните действия през периода 2011—2012 г.:

               1.

               Да изпълни точно както бюджета за 2011 г., съгласно предвиденото, така и планираните конкретни мерки с дълготраен характер през 2012 г. и 2013 г., за да намали дефицита до ниво под 3 % от БВП до 2013 г., в съответствие с препоръките на Съвета за преодоляване на прекомерния дефицит и гарантиране на подходящ напредък към постигането на средносрочната цел. Съобразно с това да запази нивото на разходите, насърчаващи растежа, и да използва наличните възможности за повишаване на приходите чрез екологични и имуществени данъци и чрез увеличаването на събираемостта на ДДС.

               2.

               Да засили фискалното управление чрез приемането през 2011 г. и изпълнението от 2012 г. нататък на задължителни многогодишни горни граници на разходите за централните органи на управление и системата за социална сигурност. Освен това да въведе независим фискален съвет и да гарантира навременното публикуване на данни за бюджета на всички нива на държавното управление.

               3.

               Да подобри дългосрочната устойчивост на публичните финанси чрез допълнително коригиране на разходопокривния стълб на пенсионната система, също чрез промяна на механизма за индексация и приемане на по-нататъшни мерки с цел повишаване на възрастта за пенсиониране, по-специално посредством обвързване на пенсионната възраст с очакваната продължителност на живот. Да въведе стимули за гарантиране на жизнеспособността на капиталопокриващия пенсионен стълб, за да се осъществи напредък в постигането на фискална устойчивост, като същевременно се гарантира изплащането на подходящи пенсии.

               4.

               Да предприеме мерки за повишаване на заетостта за подкрепа на търсенето на работна ръка за нискоквалифицираните безработни чрез намаляване на данъчната тежест за нископлатените работници. Освен това да въведе мерки за подобряване на административния капацитет на публичните служби по заетостта с цел да се подобри насочването, планирането и оценката на активната политика по заетостта, особено за младежи и дългосрочно безработни.

               5.

               Да ускори осъществяването на планираната обща реформа в образованието, професионалното образование и обучението и да предприеме стъпки за подобряване на качеството на висшето образование и съответствието му с нуждите на пазара. Да разработи рамка от стимули за отделните лица и работодателите, за да се насърчи участието на нискоквалифицираните работници в учене през целия живот.

               6.

               Да гарантира прилагането на планираните мерки, насочени към по-ефективно прилагане на правилата за обществените поръчки, по-висока ефективност и прозрачност на съдебната система.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2011 г. с Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г. относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ, L 138, 26.5.2011 г., стр. 56).

      (3)  Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета.