title: 2009/112/ЕО: Препоръка на Съвета от 10 февруари 2009 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Седми ЕФР) за финансовата 2007 година

text:
               11.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 40/35

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 10 февруари 2009 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Седми ЕФР) за финансовата 2007 година
   (2009/112/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Четвъртата конвенция АКТБ — ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 г. (1), изменена със споразумението, подписано в Мавриций на 4 ноември 1995 г. (2),
   като взе предвид Вътрешно споразумение 91/401/ЕИО относно финансирането и управлението на помощта от Общността по Четвъртата конвенция АКТБ-ЕИО (3), наричано по-нататък „Вътрешното споразумение“ за създаване, наред с другото, на Седмия европейски фонд за развитие (Седми ЕФР), и по-специално член 32, параграф 3 от него,
   като взе предвид Финансовия регламент 91/491/ЕИО от 29 юли 1991 г., приложим за финансовото сътрудничество за развитие по Четвъртата конвенция АКТБ — ЕИО (4), и по-специално членове 69—77 от него,
   като разгледа отчета за приходите и разходите и счетоводния баланс за операциите на Седмия ЕФР към 31 декември 2007 г. и доклада на Сметната палата за финансовата 2007 г., заедно с отговорите на Комисията (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 32, параграф 3 от Вътрешното споразумение освобождаването от отговорност за финансовото управление на Седмия ЕФР се дава на Комисията от Европейския парламент по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Седмия ЕФР през финансовата 2007 г. от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Седмия ЕФР за финансовата 2007 година.

      Съставено в Брюксел на 10 февруари 2009 година.

            За Съвета

            Председател

         M. KALOUSEK

      (1)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 288.

      (4)  ОВ L 266, 21.9.1991 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 286, 10.11.2008 г., стр. 273.


title: Препоръка № S1 от 15 март 2012 година относно финансовите аспекти на трансграничното донорство на органи  текст от значение за ЕИП и за Споразумението между ЕО и Швейцария

text:
               10.8.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 240/3

         ПРЕПОРЪКА № S1
   от 15 март 2012 година
   относно финансовите аспекти на трансграничното донорство на органи
   (текст от значение за ЕИП и за Споразумението между ЕО и Швейцария)
   2012/C 240/04
   АДМИНИСТРАТИВНАТА КОМИСИЯ ЗА КООРДИНАЦИЯ НА СИСТЕМИТЕ ЗА СОЦИАЛНА СИГУРНОСТ,
   като взе предвид член 72, буква а) от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност (1), съгласно който Административната комисия е натоварена с разглеждането на всички административни въпроси или въпроси, свързани с тълкуването, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 883/2004 и Регламент (ЕО) № 987/2009 (2),
   като взе предвид член 168, параграф 7 от ДФЕС,
   като взе предвид член 48 от ДФЕС,
   като действа в съответствие с условията, определени в член 71, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 883/2004,
   като има предвид, че:

               (1)

               Действията на Съюза са съобразени изцяло с отговорностите на държавите-членки, що се отнася до определянето на тяхната здравна политика, както и до организирането и предоставянето на здравни услуги и медицински грижи.

               (2)

               Действията на Съюза не засягат националните разпоредби за донорството или медицинската употреба на органи и кръв.

               (3)

               Регламент (ЕО) № 883/2004 не предвижда решение за възстановяване на разходи за обезщетения за болест при живия донор, когато приложимото към него законодателство изключва или не предвижда възстановяване на разходи, а законодателството, приложимо към реципиента на орган, не покрива разходите на донора.

               (4)

               Известно е, че трансплантацията на органи е икономически ефективно лечение, което е донесло неоценима полза на пациентите и донорството от живи донори трябва да се прилага по начин, който минимизира социалния риск за конкретния донор.

               (5)

               Компетентната институция следва да намери хуманитарно решение за реципиента на орган ad hoc и да възстанови сумите за обезщетенията, които са били необходими за трансгранично донорство от жив донор, ако приложимото законодателство за донора на орган не предвижда възстановяване на разходи за жив донор на органи или по принцип за даряване на орган от жив донор.

               (6)

               Живият донор трябва да може да вземе независимо решение въз основа на цялата значима информация, да бъде предварително информиран за здравноосигурителните права и възстановяването на разходи във връзка с трансграничното донорство, както и за възможната загуба на средства, които да бъдат компенсирани от паричните обезщетения за болест,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               Когато подготвят или разрешават донорство от жив донор, при което органът произхожда от жив донор, осигурен в друга държава-членка компетентните институции на реципиента на орган следва да предвидят достъп на живия донор до системата за здравеопазване за проблеми, свързани с процедурата по даряване;

               2.

               Компетентните институции на реципиента на орган следва да намерят хуманитарно решение и да възстановят разходите за обезщетения, които са били необходими за донора за трансграничното донорство, ако приложимото по отношение на донора на орган законодателство не дава право на донора да получава обезщетения.

               3.

               Компетентната институция на донора следва да изплати парични обезщетения за болест в съответствие със законодателството, което прилага, независимо от това, в коя държава-членка е реализирано даряването на орган или кой е бил реципиентът на орган. Възможните загуби на доход на донора, свързани с донорството, следва да се третират от приложимото към донора законодателство като всяка друга нетрудоспособност, тъй като няма причина свързаната с донорството на орган нетрудоспособност да бъде третирана различно от другите видове нетрудоспособност, дължащи се на медицински причини.

            Председател на Административната комисия

         Karin MØHL LARSEN

      (1)  ОВ L 166, 30.4.2004 г., стр. 1 (Поправка ОВ L 200, 7.6.2004 г., стр. 1).

      (2)  Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност, (ОВ L 284, 30.10.2009 г., стр. 1).


title: 2012/127/ЕС: Препоръка на Съвета от 21 февруари 2012 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Осми ЕФР) за финансовата 2010 година

text:
               29.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 55/32

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 21 февруари 2012 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Осми ЕФР) за финансовата 2010 година
   (2012/127/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО, подписана в Ломе на 15 декември 1989 г. (1), изменена със Споразумението, подписано в Мавриций на 4 ноември 1995 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането и управлението на помощта от Общността по Втория финансов протокол към Четвъртата конвенция АКТБ—ЕО (3) („Вътрешното споразумение“), за създаване, наред с другото, на Осмия европейски фонд за развитие (Осми ЕФР), и по-специално член 33, параграф 3 от него,
   като взе предвид Финансовия регламент от 16 юни 1998 г., приложим за финансовото сътрудничество за развитие по Четвъртата конвенция АКТБ—ЕО (4), и по-специално членове 66—74 от него,
   като разгледа приходните и разходните сметки и счетоводния баланс за операциите на Осмия ЕФР към 31 декември 2010 г. и Годишния доклад на Сметната палата относно дейностите, финансирани от Осмия, Деветия и Десетия европейски фонд за развитие (ЕФР) (5) за финансовата 2010 година, заедно с отговорите на Комисията, съдържащи се в този годишен доклад,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 33, параграф 3 от Вътрешното споразумение Европейският парламент освобождава Комисията от отговорност за финансовото управление на Осмия ЕФР по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Осмия ЕФР през финансовата 2010 година от страна на Комисията е удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Осмия ЕФР за финансовата 2010 година.

      Съставено в Брюксел на 21 февруари 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         M. VESTAGER

      (1)  ОВ L 229, 17.8.1991 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 156, 29.5.1998 г., стр. 108.

      (4)  ОВ L 191, 7.7.1998 г., стр. 53.

      (5)  ОВ C 326, 10.11.2011 г., стр. 251.


				|

		52011SC0818

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на България от 2011 г.и за представяне на становище на Съветаотносно актуализираната Конвергентна програма на България за периода 2011—2014 г. /* SEC/2011/0818 окончателен */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
България от 2011 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета
относно
актуализираната
Конвергентна
програма на
България за
периода 2011—2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и на
надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1],
и
по-специално
член 9,
параграф 3 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив растеж
и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)
На 13 юли
2010 г. Съветът
прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическата
политика на
държавите-членки
и на Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври
2010 г. прие
решение
относно насоките
за
политиката
на
държавите-членки
по заетостта[3],
като двата
акта заедно
представляват
„интегрираните
насоки“.
Държавите-членки
бяха призовани
да отчитат
интегрираните
насоки при
провеждането
на
националната
си икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)
На 12
януари 2011 г.
Комисията
прие първия
годишен обзор
на растежа, с
което
постави
началото на нов
цикъл на
икономическото
управление в ЕС
и на първия
европейски
семестър за
предварителна
интегрирана
координация
на политиката
съгласно
стратегията
„Европа 2020“.
(4)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите
за
фискалната
консолидация
и
структурната
реформа (в
съответствие
със
заключенията
на Съвета от 15
февруари и 7 март
2011 г. и въз
основа на
годишния
обзор на растежа,
изготвен от
Комисията).
Той подчерта необходимостта
да се даде
приоритет на
възстановяването
на
стабилността
на бюджетите
и фискалната
устойчивост,
намаляването
на
безработицата
чрез реформи
на пазара на
труда и
полагането
на още усилия
за
повишаване
на растежа.
Съветът
поиска от държавите-членки
да превърнат
тези приоритети
в конкретни
мерки, които
да бъдат
включени в техните
програми за
стабилност
или програми
за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(5)
На 25 март
2011 г.
Европейският
съвет също
така прикани
държавите-членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да представят
своите
задължения
своевременно,
за да бъдат
включени в
програмите
им за стабилност
или
програмите
им за
конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(6)
На
15 април 2011 г.
България
представи
актуализираната
си
Конвергентна
програма от
2011 г., която
обхваща
периода 2011—2014 г.,
и своята
Национална
програма за
реформи от
2011 г. Двете програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(7)
Икономическата
криза
прекъсна
период на висок
растеж,
стимулиран
от
значителен приток
на преки
чуждестранни
инвестиции и
кредитна
експанзия.
БВП започна
отново да
нараства
през второто
тримесечие
на 2010 г. след
общ спад от 7,1 %
между
най-високата
и най-ниската
точка на
цикъла; това
доведе до почти
нулев растеж
на реалния
БВП за цялата
2010 г.
Основните
фактори за
растежа бяха силният
подем на
износа и
подновяването
на запасите.
Салдото по
консолидираната
фискална
програма се
влоши от
излишък
преди кризата
до дефицит от
4,7 % от БВП през
2009 г. и 3,3 % от БВП
през 2010 г.
Макар че производството
и заетостта в
отраслите с изнасяна
продукция
нараснаха,
по-ниската активност
в
строителството,
недвижимите
имоти и
търговията
на дребно
ограничаваха
темпа на
възстановяване
през
изминалата година.
Спадът на
производството
се отрази
най-тежко на
заетостта,
довеждайки
до загубата
на близо 358 000
работни
места след
най-високото
равнище от
2008 г. В
резултат на
това
безработицата
нарасна с
няколко
процентни
пункта до 10,2 %
през 2010 г. и в
средносрочен
план не се
очаква
заетостта да
се възстанови
на нивото си
отпреди
кризата.
(8)
Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
актуализираната
Конвергентна
програма
Съветът смята,
че в
макроикономическия
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози, предвижданията
за растежа са
по-оптимистични,
отколкото
тези в
прогнозата
на службите
на Комисията.
След
значителната
ранна бюджетна
корекция от
над 2
процентни
пункта в
структурно
изражение
през 2010 г.
усилията за
подобрение
на
бюджетното
салдо през 2011 г.
са много
по-малки в
сравнение с
препоръчаната
корекция от
поне 0,75 % от БВП.
Въпреки това
в
актуализираната
Конвергентна
програма се
предвижда
корекция на
прекомерния дефицит
по
консолидираната
фискална програма
през 2011 г. в
съответствие
с препоръката
на Съвета,
както и
по-нататъшно
намаление на
дефицита
след това. В
актуализираната
програма
обаче не са
представени
достатъчно
подробни
сведения за
планираните
бюджетни
мерки за
постигане на
бюджетните
цели през
2012—2014 г.
Понижената
средносрочна
бюджетна цел
(СБЦ) за
постигане на
структурен
дефицит от 0,6 %
от БВП през
2014 г. все още е
по-амбициозна
в сравнение с
минимално
изискваната.
Тя отразява
целите на
Пакта за
стабилност и
растеж и е
предвидено
да бъде
постигната
до края на
периода на
действие на
програмата
(2014 г.) Въпреки
това
предвижданото
средногодишно
подобрение
на структурното
бюджетно
салдо през 2012—2014
(след планираната
корекция на
прекомерния
дефицит през
2011 г.) е много
под
минималното
препоръчано годишно
подобрение
на
структурното
салдо от 0,5 % от
БВП. С оглед
на
постепенно
подобряващите
се
икономически
перспективи програмата
следва да има
за цел
по-бърз напредък
към
постигането
на СБЦ. Ако се
оценява при
предпазливи
разчети за
средносрочния
растеж на
потенциалното
производство,
предвиденото
нарастване
на
бюджетните
разходи през
2012—2013 г.
изглежда
оптимистично,
а това
създава риск
в
средносрочен
план за състоянието
на бюджета в
структурно
изражение.
(9)
Коригирането
на
прекомерния
дефицит до края
на 2011 г.
съгласно
плановете ще
спомогне за
възстановяване
на доверието
и за повишаване
на
надеждността
на държавната
политика. В
средносрочен
план е важно
да се
постигне
целта за
нисък
структурен
бюджетен
дефицит от 0,6 %
от БВП, за да
се гарантира,
че
фискалната
политика
подкрепя
действащия
паричен
режим.
Фискалната
консолидация
обаче е
възпрепятствана
от
неефикасността
на публичния
сектор, което
може да доведе
до
значителен
натиск върху
разходите, докато
бюджетните
приходи
вероятно ще
бъдат
по-ниски в
структурно
изражение от
приходите
през периода
на висок
растеж преди
кризата. Следователно
има
необходимост
от амбициозни
реформи на
публичните
финанси, за
да бъде
постигнато
необходимото
подобрение
на бюджетното
салдо и да се
осигури
финансиране
за
прилагането
на
необходимите
структурни
реформи,
включително
нужното
съфинансиране
за проектите,
подкрепяни
от ЕС.
(10)
Бюджетните
резултати на
България
бяха относително
добри при
благоприятната
икономическа
конюнктура
преди
кризата.
Бюджетните
цели бяха
изпълнявани
последователно
и беше
заделен
значителен
фискален
резерв. През 2009
г. под
въздействието
на
икономическата
криза за
първи път от
много години
бе
регистриран
дефицит по бюджета
и бе нарушено
правилото за
поддържане
на
уравновесен
бюджет или на
бюджет с излишък
и за
ограничаване
на
публичните разходи
под 40 % от БВП. Това
отчасти се
дължеше на
слабости по
отношение на
планирането
на разходите
и контрола. Това
отразява и
факта, че
извънредните
приходи в
резултат на
високата
икономическа
активност
преди
кризата бяха
използвани за
относително
голямо
повишение на
разходите
извън
планираното
и намаление
на
социалноосигурителните
вноски. За да
се справят с
тези
проблеми,
властите предприеха
редица
инициативи
за подобряване
на контрола
върху
разходите и
на системите
за
мониторинг и
отчетност,
включително
чрез
приемането
на
всеобхватен
пакет от законодателни
мерки и
въвеждането
на по-строги
фискални
правила и
по-строга
средносрочна
бюджетна
рамка. Очаква
се това да повиши
фискалната
дисциплина и
предвидимостта
на
политическите
мерки и да
доведе до намаление
на
макроикономическата
нестабилност
и
процикличността
на
фискалната
политика.
(11)
През
годините на
висок растеж
преди кризата
бе
наблюдавано
значително
затягане на пазара
на труда и
голямо
увеличение
на заплатите,
надвишаващо
прираста на
производителността
на труда.
Връхната
точка на
растежа на
заплатите бе
на равнище от
близо 20 % на
годишна база
през
четвъртото
тримесечие
на 2007 г. Вследствие
на
икономическия
спад
растежът на
заплатите
започна да
намалява, но
остана сравнително
висок — близо
10 % през 2010 г. за
работещите
по трудови
договори
(представляващи
около 65 % от
работната
сила). Обвързването
на растежа на
заплатите с
прираста на
производителността
ще улесни
вътрешното
преструктуриране
на
икономиката към
секторите,
които са
високопроизводителни
и чиято
продукция се
изнася.
(12)
Препятствията
пред
участието на
трудовия
пазар се
дължат
отчасти на
факта, че не
се вземат
достатъчно
целенасочени
и целесъобразни
активни
мерки по
заетостта,
както и на
неефективните
и
недостатъчно
финансирани
публични
служби по
заетостта.
Качеството
на
публичните
услуги по
активизиране,
помощ при
търсенето на
работа и
преквалификация
е ниско,
както и
размерът на
публичните
разходи в
тази област.
Обхватът на
активната
политика по
заетостта
също е
ограничен: в
мерките за
активизиране
са включени
само 12 % от
лицата, които
търсят
работа.
Започването
на повече
програми за
насърчаване
на заетостта
по региони и
на
широкомащабни
програми за
обучение, финансирани
от
европейските
структурни фондове,
ще има
положителен
ефект в
краткосрочен
план. Въпреки
това ниският
капацитет за осъществяване
на
мониторинг и
оценка на резултатите
от
изпълнението
на програмите
възпрепятства
разработването
на политически
мерки. Както
се посочва в
доклад, поръчан
неотдавна от
Агенцията по
заетостта („Оценка
на нетното
въздействие
на активната
политика по
заетостта в
България“),
при предлагането
на
по-персонализирани
и
по-качествени
услуги, както
и при
по-добра
инфраструктура
на бюрата по
труда
безработните
биха намирали
работа
по-успешно.
(13)
Икономическата
криза
продължава
да оказва
влияние
върху пазара
на труда.
Равнището на
безработицата
се повиши от
5,4 % през 2008 г. до
10,2 % през 2010 г., а
при младите
хора (на
възраст от 15
до 24 години)
достигна 23,2 %
през 2010 г.
Кризата
засегна
особено
сериозно
лицата с
ниска
квалификация
(включително
голяма част
от ромското
малцинство),
които представляват
почти 70 % от
безработните.
Делът на дългосрочната
безработица
(46 % през 2010 г.) е
по-висок в
сравнение
със средния
за ЕС (2010 г.: 40 %) и съществува
риск от превръщането
ѝ в
структурна.
Коефициентът
на икономическа
активност за
младите хора
се задържа на
равнище под
две трети от
средното за
ЕС (2009 г.: 29,5 %; EС: 43,8 %).
Коефициентът
им на заетост
е 24,8 % през 2009 г.
(ЕС: 35.2%).
България
също така има
най-голям дял
на младежите,
които нито
учат, нито работят
(19,5 % от лицата
на възраст 15—24
г.) Една от основните
пречки пред
участието на
младите хора
на пазара на
труда са
недостатъчните
възможности
за
съчетаване
на образование
и работа,
по-специално
чрез стажове
в областта, в
която е
образованието,
за улесняване
на прехода
към пазара на
труда.
(14)
Въпреки
че
населението
в България
има образователно
равнище над
средното, над
40% от населението
има ниска
езикова и
математическа
грамотност.
Това показва,
че има
възможности
да се внесат
подобрения в
образователната
система, за
да отговаря
по-добре на
потребностите
на пазара на
труда. Като
допълнение
към
положителните
резултати от
неотдавнашната
реформа на
училищата
чрез децентрализация
се очаква
бъдещият
Закон за предучилищното
и училищното
образование
да съдържа
решения по
отношение на
финансовата
автономия,
дела на
децата на
етапа на предучилищно
образование
и външното
оценяване,
както и да
осигури
отчетност;
тези решения
могат да
бъдат
допълнително
подсилени. Делът
на
преждевременно
напусналите
училище деца
(14,7 % през 2009 г.) е
близо до
средния за ЕС,
но е особено
висок сред
ромското
население (43 %
през 2008 г.
според
приблизителните
оценки). Делът
на лицата с
висше
образование
(27,9 % през 2009 г.)
остава под
средния за ЕС
(32,2 %). България
забави
значително
реформата на
висшето образование.
Новият Закон
за висшето
образование,
вече
предложен за
разглеждане
през 2010 г., но
по-късно
оттеглен,
следва да
бъде полезна
мярка за
извършване
на
необходимата
реформа.
(15)
Одобрената
през 2010 г.
пенсионна
реформа не е
свързана с
продължителността
на живота или
с
положението
на
здравеопазването
и системата за
дългосрочни
грижи.
Реформата ще
бъде проведена
през периода
2011—2026 г., като
повечето от
мерките ще
влязат в сила
през втората
половина на
периода, а
това би могло
да застраши
както
изпълнението
на реформата,
така и устойчивостта
на първия
стълб на пенсионната
система.
(16)
Българските
граждани са
по-бедни в
сравнение
със средното
за ЕС (41,9 % от
населението
изпитват
сериозни
материални
затруднения в
сравнение с
8,1 % за ЕС). Около
66 % от
възрастните
хора са
изложени на
риск от
изпадане в
бедност — дял, който
е значително
по-висок от
средния за ЕС.
Според
наличните
данни
условията на
живот са се
влошили през
последните
няколко години.
Като се има
предвид
демографската
ситуация,
постигането
на целите на
Националната
програма за
реформи (НПР)
за намаляване
на бедността
в голяма
степен
зависи от правилното
определяне
на
политиката
за по-възрастните
работници и
хората в
неравностойно
положение,
както и върху
целесъобразността
на
социалните
трансфери. В
НПР е обявено
разработването
на
оперативна
стратегия за
интеграция
на ромите
(които са 10 % от
населението
според
приблизителните
оценки) с цел
преодоляване
на
многобройните
затруднения
за тях в
областта на
трудовата
заетост, образованието,
здравеопазването
и жилищното
настаняване
с помощта на
единен всеобхватен
план.
(17)
Ниската
ефикасност
на
публичните
услуги остава
пречка пред
растежа.
Въпреки
неотдавнашните
промени с цел
рационализиране
на
публичната
администрация
при реформата
ѝ не бе
разгледан
въпросът за
повишаване
на
качеството
на работа на
служителите
или ключовите
ведомства.
България има
много нисък
дял на
фиксирания
широколентов
достъп до
интернет — 14,9 %, с
което се
нарежда на
предпоследно
място в ЕС;
това
ограничава
също така използването
на
доставяните
по електронен
път услуги.
(18)
Делът на
нередностите
при възлагането
на
обществени
поръчки е до
60 % от всички
проверени
процедури,
като при големите
публични
инфраструктурни
проекти, при
които
органите
имат
задължение
да упражняват
предварителен
контрол, този
дял е още
по-висок.
Капацитетът
на Агенцията
за държавна
финансова
инспекция бе
намален значително
и в резултат
на това
Агенцията е
извършила
последващи
проверки по
едва 12 % от всички
процедури за
възлагане на
обществени
поръчки през
2009 г.
(19)
Енергийната
интензивност
на
българската
икономика е
една от най-високите
в ЕС.
Красноречив
пример за
това е жилищното
отопление,
при което
проблемът е свързан
главно с
отоплението
на лошо поддържаните
жилищни
блокове. С
неотдавнашните
промени в
правилата за
допустимост
се създава
възможност
за
използване
на средства
от структурните
фондове на ЕС
в подкрепа на
инвестициите
за
повишаване
на
енергийната
ефективност.
Инвестициите
са малко, а
приходите от
данъците
върху
енергията и
транспорта
намаляха
като дял от
БВП и в
сравнение с
данъците
върху труда,
които са
значително по-високи
от средното
за ЕС.
Достъпът до
енергийния
пазар е
възпрепятстван
от ограничената
конкуренция
и
непрозрачните
механизми за
ценообразуване.
(20)
България
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“[4]. Що
се отнася до
бюджета,
съгласно
тези ангажименти
в подкрепа на
устойчивостта
на публичните
финанси ще
бъдат приети
мерки за реформиране
на
пенсионната
система, ще
бъдат
предприети
действия за
въвеждане на
обвързано с
резултатите
заплащане в
публичния
сектор чрез
спиране на
растежа на
пенсиите и заплатите
до 2013 г. и ще
бъде
въведена
по-строга национална
фискална
рамка чрез
приемането
на пакт за
финансова
стабилност,
който ще
съдържа
задължителни
фискални
правила с
количествено
изражение. За
насърчаване на
заетостта ще
бъдат приети
мерки за намаляване
на дела на
недекларираната
заетост и увеличаване
на участието
на пазара на
труда.
Мерките за
повишаване
на
конкурентоспособността
ще бъдат
насочени към
намаляване
на
административната
тежест и
по-интензивно
използване
на услугите
на електронното
управление,
подобряване
на достъпа до
образование
и повишаване
на
ефективността
на образователната
система.
Гореспоменатите
задължения
се отнасят до
три от
четирите
области,
уредени от
Пакта, като
извън тях
остава
финансовият
сектор. Те
представляват
продължение
на по-общия
план за
реформи,
очертан в
Конвергентната
програма и
Националната
програма за
реформи, и
ускоряват
подготвяните
понастоящем
проекти за
реформи в
областта на
фискалното
управление,
публичната
администрация
и
образованието.
Ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“ са
оценени и
взети
предвид в препоръките.
(21)
Комисията
направи
оценка на
Конвергентната
програма и
Националната
програма за реформи,
както и на
ангажиментите
на България
по пакта
„Евро плюс“[5].
Комисията е
отчела не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
България, но
също така и
доколко те
спазват
правилата и
насоките на
ЕС, като се
има предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление в
Европейския
съюз чрез принос
на ЕС към
бъдещите
решения на
държавите-членки.
Комисията
смята, че
след
значителното
ранно
подобрение
на
бюджетното
салдо през 2010 г.
плановете за
фискална
консолидация
през 2011 г.
следва да се
изпълняват
съгласно предвиденото
и дефицитът
следва да
бъде намален
под
референтната
стойност от
3 % от БВП в
съответствие
с
препоръката
на Съвета. В
актуализираната
програма не е
представена
достатъчно
подробна
информация
за планираните
бюджетни
мерки за
постигане на бюджетните
цели през
2012—2014 г.; освен
това би могло
да се
предвиди
по-бърз
напредък към
установената
средносрочна
цел. С
въвеждането
на по-строга
национална
фискална
рамка ще бъде
засилена
фискалната
дисциплина и
ще бъде
осигурена
предвидимост
и надеждност
на
държавната
политика в
средносрочен
план. Следва
да бъдат
предприети
още действия,
за да се
повиши
конкурентоспособността,
да се
подпомогнат
хората в
намирането
на работа, да
се защитят
най-уязвимите
групи от населението,
изправени
пред
множество
затруднения,
да се повиши
капацитетът
на публичната
администрация
и
регулаторните
органи, да се
увеличи
ефикасността
на
използването
на ресурсите,
както и да се
открият
повече възможности
за
инвестиции и
растеж.
(22)
С оглед
на тази
оценка и
предвид на
Препоръката
на Съвета по
член 126,
параграф 7 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз от 2 юни
2010 г. Съветът
разгледа
актуализираната
Конвергентна
програма на
България от
2011 г., а
становището
му[6] е
отразено
по-конкретно
в
препоръките
по точки 1 и 2
по-долу.
Отчитайки
заключенията
на Европейския
съвет от 25
март 2011 г.,
Съветът
разгледа
Националната
програма за
реформи на
България,
ПРЕПОРЪЧВА
на България
да
предприеме
следните
действия
през периода
2011—2012 г.:
(1)
Да
продължи с
ефективното
изпълнение
на бюджета с
цел
коригиране
на
прекомерния
дефицит през
2011 г. Да
определи
мерките за
изпълнение на
бюджетната
стратегия за
периода 2012—2014 г.
и да се
възползва от
протичащото
икономическо
възстановяване,
за да ускори
подобряването
на
бюджетното
салдо за
постигане на
средносрочната
бюджетна цел,
главно чрез
обвързване
на растежа на
разходите със
средносрочния
потенциален
икономически
растеж и
същевременно
чрез
повишаване на
дела на
публичните
разходи,
стимулиращи
растежа.
(2)
Да
предприеме
действия, за
да подобри
предвидимостта
във връзка с
изготвянето
и изпълнението
на бюджета,
по-специално
чрез засилване
на
фискалното
управление. За
тази цел да
изготви и
въведе
задължителни
фискални
правила и
ясно
определена
средносрочна
бюджетна
рамка, която
да осигурява
прозрачност
на всички
нива на
управление. Да
въведе разпоредби
за отчитане
на
изпълнението
на бюджета на
начислена
основа.
(3)
Да
предприеме
действия за
ускоряване
на провежданата
понастоящем
реформа на
пенсионната
система и да
засили
мерките за
улесняване
на
възрастните
работници да
остават
по-дълго на
работа.
(4)
В
сътрудничество
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националните
практики да
провежда
политика, с
която да се
гарантира, че
растежът на
заплатите е
по-тясно обвързан
с прираста на
производителността
на труда, и да
се поддържа
конкурентоспособността.
(5)
Да
предприеме
действия за
борба с
бедността и
насърчаване
на
социалното
приобщаване,
особено по
отношение на
уязвимите
групи от
населението,
изправени
пред
множество
затруднения,
чрез: разширяване
на пазара за
частните
посредници
по заетостта;
модернизиране
на
публичните
служби по
заетостта с цел
повишаване
на
способността
им да откриват
работници с
подходящ
профил за
задоволяване
на търсенето
на трудовия
пазар; съсредоточаване
на повече
усилия за
подпомагане
на младежите
с ниска
квалификация.
Да продължи
образователната
реформа чрез
приемане на
Закон за
предучилищното
и училищното образование
и на нов
Закон за
висшето образование
до средата на
2012 г.
(6)
Да
положи
повече
усилия за
повишаване
на административния
капацитет в
ключовите държавни
ведомства и регулаторни
органи, за да
се осигури
по-висока
ефективност
на
публичните
услуги при задоволяване
на
потребностите
на гражданите
и
предприятията;
да въведе
разпоредби за
извършване
на проверки
на
обществените
поръчки въз
основа на
оценка на
риска; да повиши
капацитета
на органите
да
предотвратяват
и
санкционират
нередностите,
за да се подобри
качеството и
ефикасността
при използването
на
публичните
средства.
(7)
Да
премахне
пречките за
навлизане на
пазара,
разпоредбите
за
гарантирана
печалба и контрола
на цените и
да осигури
пълна
независимост
на българския
орган за
енергийно
регулиране,
за да се
отворят
пазарите на
електроенергия
и газ за
по-голяма
конкуренция.
Да въведе
стимули за
повишаване
на
енергийната
ефективност
на сградите.
Съставено
в Брюксел на
…година.
                                                                       За Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ L 209, 2.8.1997 г., стp. 1.
[2]               ОВ C…, …г., стр....
[3]               С
Решение 2010/308/ЕС
на Съвета от 19
май 2011 г. насоките
за
политиката
по заетостта
продължават
да се
прилагат и през
2011 г.
[4]               Повече
подробности
относно
ангажиментите,
поети в
рамките на
пакта „Евро
плюс“, могат да
бъдат
намерени в
документ SEC(2011) 711.
[5]               SEC(2011) 711.
[6]               Предвидено
в член 9,
параграф 3 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета.


				|

		52014DC0420

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи за 2014 г. на Нидерландия и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Нидерландия за 2014 г. /* COM/2014/0420 final */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи за 2014 г.
на
Нидерландия
и съдържаща
становище на
Съвета
относно програмата
за
стабилност
на
Нидерландия
за 2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
като
взе предвид
становището
на Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
икономическа
политика,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март 2010
г.
Европейският
съвет
постигна
съгласие по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места — стратегията
„Европа 2020“ —
основана на
засилена координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли 2010
г. Съветът,
въз основа на
предложенията
на Комисията,
прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.), а
на 21 октомври 2010
г. прие
решение
относно
насоките за
политиките за
заетост на
държавите
членки, като
двата акта
заедно
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите членки
бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на
националната
си икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29 юни 2012
г. държавните
и
правителствените
ръководители
взеха решение
относно Пакт
за растеж и
работни места,
с който се
осигурява
съгласувана
рамка за действие
на
национално
равнище, на
равнището на
ЕС и на
еврозоната,
като се
използват всички
възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно
действията,
които да
бъдат
предприети
на равнището на
държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането на
целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9 юли 2013
г. Съветът
прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Нидерландия
за 2013 г. и даде
становище относно
програмата
за
стабилност
на Нидерландия
за периода
2012—2017 г. На 15
ноември 2013 г., в
съответствие
с Регламент (ЕС) No
473/2013[5],
Комисията
представи
своето
становище относно
проекта за
бюджетен
план на
Нидерландия
за 2014 г.[6]

(5)
На 13
ноември 2013 г.
Комисията
прие годишния
обзор на
растежа[7], с
което
постави
началото на
европейския
семестър за 2014
г. за
координация
на
икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011 Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[8], в
който беше
посочено, че
Нидерландия
е една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(6)
На 20
декември 2013 г.
Европейският
съвет утвърди
приоритетите,
насочени към
осигуряване на
финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на диференцирана
и
благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
кредитиране
в икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)
На 5 март 2014
г. Комисията
публикува
резултатите
от
задълбочения
преглед за
Нидерландия[9],
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.
Анализът на
Комисията
дава
основание да
се заключи,
че Нидерландия
продължава
да е
засегната от
макроикономически
дисбаланси,
които изискват
мониторинг и
политически
действия. По-специално
заслужават
внимание
макроикономическите
промени, що
се отнася до
дълга на
частния
сектор и
текущото
намаляване
на
задлъжнялостта,
съчетани с
продължаващата
неефективност
на жилищния
пазар. Въпреки
че големият
излишък по
текущата сметка
не поражда
рискове от
рода на
големи дефицити
и е отчасти
свързан с
необходимостта
от намаляване
на
задлъжнялостта,
Комисията ще продължи
да следи
промените в
текущата сметка
на
Нидерландия
в контекста
на европейския
семестър.
(8)
На 29
април 2014 г.
Нидерландия
представи
своята
национална
програма за
реформи за 2014 г.,
а на 30 април
2014 г. — своята
програма за
стабилност.
Двете
програми
бяха оценени едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)
Целта на
бюджетната
стратегия,
изложена в програмата
за
стабилност
за 2014 г., е да се
гарантира, че
корекцията
на
прекомерния
дефицит през
2013 г. е
устойчива, и
до 2015 г. да се
достигне
състояние на
бюджета,
което е
близко до
средносрочната
цел.
Средносрочната
цел е да се
постигне
структурен
дефицит,
ненадвишаващ
0,5 % от БВП,
което
отразява
изискванията,
заложени в
Пакта за
стабилност и растеж.
Бяха
изпълнени
допълнителни
съществени
фискални
мерки, но се
планира
(преизчисленото)
структурно
салдо да
остане постоянна
величина в
сравнение с 2013
г., което сочи
значително
отклонение
от
изискваната
минимална
корекция от
0,5 % от БВП. През
2015 г. е планирано
подобрение
на
(преизчисленото)
структурно
салдо с 0,3
процентни
пункта от
БВП. Разходите
ще нараснат с
темп, който е
в съответствие
с целевия
показател за
разходите за
2014 г. и 2015 г. Въз
основа на
общата
оценка на
бюджетната
стратегия на
Нидерландия
планът за
корекции,
насочен към
постигане на
средносрочната
цел, отчасти
съответства
на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Съгласно
програмата
за
стабилност
консолидираният
дълг на
сектор „Държавно
управление“
ще се
стабилизира
през 2015 г. и ще
намалее след
това.
Макроикономическият
сценарий в
основата на
бюджетните прогнози
на
програмата
за
стабилност
изглежда
правдоподобен
и бе изготвен
от независимата
Нидерландска
служба за
анализ на икономическата
политика.
Рисковете за
бюджетните
цели
изглеждат
значителни,
но като цяло
балансирани.
Според
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г. се
очаква
стабилизиране
на
структурното
салдо през 2014 г.
и подобрение
през 2015 г. с 0,5 % от
БВП. Съгласно
прогнозата
на Комисията
Нидерландия
ще постигне целевия
показател за
разходите
през 2014 г., но не
и през 2015 г. С
оглед на
засилването
на потенциала
за растеж на
Нидерландия
е от първостепенно
значение
необходимата
консолидация
да запази
разходите,
насърчаващи
растежа, като
например
тези за
иновации и
научни
изследвания,
включително
за
фундаментални
научни
изследвания,
образование
и обучение. Въз
основа на
своята
оценка на
програмата и
въз основа на
прогнозата
на Комисията,
в съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета,
Съветът е на
мнение, че Нидерландия
е намалила по
устойчив
начин дефицита
на сектора си
„Държавно
управление“
под 3 % от БВП
през 2013 г., но че
е изложена на
риск да се
отклони
значително
от
изискванията
на
предпазните
мерки, считано
от 2014 г.
(10)
Ключовото
предизвикателство
е свързано с
жилищния
пазар, където
липсата на
гъвкавост и
небалансираните
стимули
формираха в
продължение
на
десетилетия
облика на жилищното
финансиране
и на моделите
на спестовност
в сектора.
Склонността
на
домакинствата
за
финансиране
на брутния ипотечен
дълг спрямо
жилищното
имущество до
голяма
степен
отразява
дългогодишни
фискални
стимули,
по-специално
пълното данъчно
приспадане
на лихвите по
ипотечни кредити.
От април 2012 г.
досега са
приложени
серия от
мерки, които
целят
отчасти да
разрешат проблемите,
свързани с
тези стимули.
Някои от тях
включват
корекции на
данъчното
облагане на
жилищното
финансиране.
Постепенното
преминаване
към
ограничаване
на данъчно
приспадане
на лихвите по
ипотечни
кредити и увеличаване
стимулите за
амортизации
е оправдано,
но
постепенното
въвеждане на
тази мярка е
твърде бавно,
за да се
отрази в
значителна
степен на
амортизационното
поведение.
Съотношението
от 100 % между
размера на кредита
и стойността
на имота,
което следва да
бъде
достигнато
през 2018 г., все
още е високо.
Пазарът за
наем на жилища
е ограничен с
нормативни
актове и от
наличието на
много голям
сектор на
социалното
жилищно
настаняване,
който също
така трябва
да се справя
с дълъг
списък на
чакащи.
Скорошното
въвеждане в
сектора на
социалното
жилищно
настаняване
на диференциране
на наемите,
което се
основава
повече на
доходите,
представлява
стъпка в
правилната
посока, но неговото
въздействие
е ограничено.
На предприятията
за социално
жилищно
настаняване
все още е
разрешено да
строят
жилища , от
които да
събират
месечен наем
в размер,
надвишаващ
тавана на
социалния наем.
Макар и
препоръките
от 2013 да
приканиха към
пренасочване
на усилията в
подкрепа на най-нуждаещите
се
домакинства,
това пренасочване
все още не е
осъществено.
Следователно,
въпреки че
предложените
мерки са стъпки
в правилната
посока,
общото темпо
на реформите за
решаване на
основните
проблеми е
бавно при и
поради това
следва да се
засили, като
в същото
време
продължава
да се гарантира,
че
социалното
жилищно
настаняване
е достъпно за
гражданите в
неравностойно
положение,
които не
могат да
получат жилища
при пазарни
условия,
включително
в много
търсени
места.
Препоръките
от 2013 г. предложиха
засилването
на мерките по
отношение на
жилищния
пазар да бъде
обвързано с
цялостните
икономически
промени. Тъй
като се очаква
икономиката
и жилищният
пазар да продължат
да се
възстановяват,
следва да се
помисли за
ускоряване
на темпа на
реформите.
(11)
Дългосрочната
устойчивост
на пенсионната
система е
подобрена
чрез
постепенното
увеличаване
на
законоустановената
пенсионна възраст
от 65 години
през 2012 г. на 67
години през 2023
г. Нидерландия
започна
всеобхватни
реформи в
стълбовете
на
пенсионната
система, финансирани
с публични и
частни
средства, и в
системата за
дългосрочни
грижи. Тези
реформи се
допълват от
реформи,
насърчаващи
по-възрастните
работници да
остават заети
по-дълго
време и да
увеличават
мобилността
си на пазара
на труда. В
резултат от
реформите в
областта на
дългосрочните
грижи бяха
прехвърлени
отговорности
на общините,
бяха
намалени
общите
разходи и
беше поставен
акцент върху
повишаването
на ефикасността.
Все още
трябва да
бъдат приети
части от тези
съществени
реформи.
Продължават
да
съществуват
предизвикателства,
които включват
подходящо
разпределение
на разходите
и рисковете в
рамките на
отделните
поколения и
между тях, а
качеството и
достъпността
на дългосрочните
грижи трябва
да бъдат
наблюдавани.
Изпълнението
на плановете
за реформа на
дългосрочните
грижи ще
помогне за
овладяване
на бързото
покачване на
разходите,
свързани със
застаряването
на
населението,
като по този
начин се
подкрепи
устойчивостта
на
публичните
финанси. В
това
отношение качеството
и
достъпността
на
дългосрочните
грижи следва
да се
поддържат на
подходящо
ниво.
(12)
Реформите
на пазара на
труда,
предложени от
правителството,
имат за цел
да увеличат участието
и мобилността
на пазара на
труда. Актът
за участието
има за цел да
насърчи
участието в
пазара на труда.
Реформите
обаче все още
не са уредени
чрез закон.
Освен това са
необходими
допълнителни
мерки за ограничаване
на
фискалните
демотивиращи
фактори за
работа и за
подобряване
на пригодността
за заетост на
хората в
маргинално положение
на пазара на
труда,
включително
жените,
хората с
миграционен
произход,
хората с
увреждания и
възрастните
хора. Нидерландия
обяви
реформи на
режима за
обезщетенията
при
безработица
и на
относително
строгото си
законодателство
за защита на
заетостта,
включително
въвеждане на
данъчен
стимул за
увеличаване
на участието.
Въпреки че тези
мерки са
насочени в
правилната
посока, те не
могат да
бъдат
оценени
изцяло
докато не бъдат
приложени на
практика.
Ускореното
премахване
на
оставащите
демотивиращи
фактори за
вторите
работещи
лица в
домакинството
за
увеличаване
на броя на
изработените
часове може
да облекчи
допълнително
бъдещия
недостиг на
работна ръка.
Накрая,
по-доброто
оползотворяване
на
съществуващата
гъвкавост на
институционалната
рамка за
по-диференцирано
увеличение
на заплатите
може да подкрепи
общите
доходи на
домакинството
и оттам
вътрешното
търсене, без
да засяга конкурентоспособността.
(13)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Нидерландия.
Тя оцени програмата
за
стабилност и
националната
програма за
реформи.
Комисията
взе предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
Нидерландия,
но и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнището на ЕС
към бъдещите национални
решения.
Препоръките
ѝ в
рамките на
европейския
семестър са
отразени в
препоръки 1—4
по-долу.
(14)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на
Нидерландия,
като
становището
му[10]
е отразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(15)
С оглед
на
задълбочения
преглед на
Комисията и
тази оценка,
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи и
програмата за
стабилност.
Неговите
препоръки
съгласно
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
отразени в препоръки
2 и 4 по-долу.
(16)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
също така
извърши
анализ на
икономическата
политика на
еврозоната
като цяло.
Въз основа на
този анализ
Съветът
отправи
конкретни препоръки
към
държавите
членки, чиято
парична
единица е
еврото.
Нидерландия
също така
следва да
гарантира
пълното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки.
ПРЕПОРЪЧВА
на
Нидерландия
да
предприеме следните
действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           Да
укрепи
бюджетните
мерки за 2014 г.
след коригирането
на
прекомерния
дефицит в
светлината
на появяващото
се съгласно
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г.
несъответствие
от 0,5 % от БВП, което
посочва риск
от
значително
отклонение
по отношение
на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Да
засили
значително
бюджетната
стратегия
през 2015 г., за да
гарантира
постигането
на средносрочната
цел и да
запази
същото
равнище след
това, както и
да осигури
спазването
на правилото
за дълга, за
да запази
трайното
намаляване
на
съотношението
на консолидираният
дълг на
сектор
„Държавно управление“
към БВП. Да
защити
разходите в
областите с
пряко значение
за растежа,
като
например
образованието,
иновациите и
научните
изследвания.
2.           Да
увеличи
усилията за
реформиране
на жилищния
пазар чрез
ускоряване
на намалението
на данъчното
приспадане
на лихви по
ипотечни
кредити, чрез
осигуряване
на по-пазарно
ориентиран
механизъм на
ценообразуване
на пазара за
наем на
жилища, както
и чрез допълнително
обвързване
на наемите с
доходите на
домакинството
при
социалното
жилищно настаняване.
Да наблюдава
въздействието
на реформите
в социалното
жилищно
настаняване
по отношение
на
наличността
и
достъпността
за
домакинства
с ниски
доходи. Да
продължи усилията
по
пренасочване
на
политиките за
социално
жилищно
настаняване
в подкрепа на
най-нуждаещите
се
домакинства.
3.           Да
осъществи реформи
във втория
стълб на
пенсионната
система, като
осигури
подходящо
разпределение
на разходите
и рисковете в
рамките на отделните
поколения и
между тях. Да
подкрепи
постепенното
увеличаване
на законоустановената
пенсионна
възраст с
мерки за подобряване
на
пригодността
за заетост на
по-възрастните
работници. Да
осъществи
предвидената
реформа в
областта на
дългосрочните
грижи с оглед
осигуряване
на
устойчивост,
като същевременно
гарантира
справедлив
достъп до
услугите и
тяхното
качество, и
да наблюдава
въздействието
на реформата.
4.           Да
предприеме
допълнителни
мерки за увеличаване
на участието
в пазара на
труда, особено
на хората в
маргинално
положение на
пазара на
труда, и да
намали
демотивиращите
фактори от
данъчно
естество
върху труда.
Да осъществи
реформи на
законодателството
за защита на
заетостта и
на системата за
обезщетения
при
безработица
и да
предприеме
допълнителни
действия за преодоляване
на липсата на
гъвкавост на
пазара на
труда. В консултация
със
социалните
партньори и в
съответствие
с националната
практика да
създаде
възможност
за по-диференцирано
увеличение
на заплатите посредством
цялостно
оползотворяване
съществуващата
институционална
рамка.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               OВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2014)420 final.
[4]               P7_TA(2014)0128
и P7_TA(2014)0129.
[5]               OВ L 140, 27.5.2013 г.,
стр. 11.
[6]               C(2013) 8008 final
[7]               COM(2013) 800
final
[8]               COM(2013) 790
final
[9]               SWD(2014) 87 final.
[10]             Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета.


title: Препоръка на Съвета от 22 април 2013 година за създаване на гаранция за младежта

text:
               26.4.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 120/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 22 април 2013 година
   за създаване на гаранция за младежта
   2013/C 120/01
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Инвестициите за развитие на човешкия капитал на младите европейци днес ще доведат до трайни ползи в дългосрочен план и ще допринесат за устойчив и приобщаващ икономически растеж. Съюзът ще може пълноценно да се ползва от плодовете от труда на активна и квалифицирана работна сила с новаторско мислене, като същевременно ще се избегнат извънредно високите разходи, свързани с отпадането на младите хора от сферите на заетостта, образованието и обучението (т.нар. „неработещи, неучещи и необучаващи се“) — понастоящем тези разходи се изчисляват на 1,2 % от БВП.

               (2)

               Младите хора бяха засегнати особено тежко от кризата. Те са уязвими поради етапите на житейски преход, които преживяват, както и поради липсата на професионален опит, понякога недостатъчно образование или обучение, често ограничената социална закрила, с която разполагат, ограничения им достъп до финансови средства и несигурните условия на труд. При младите жени съществува по-голяма вероятност да получават ниско заплащане и да бъдат наети при несигурни условия, а по отношение на младите родители и най-вече за младите майки липсват подходящи мерки за постигането на баланс между професионалния и личния живот. Освен това някои млади хора са в особено неблагоприятно положение или са застрашени от дискриминация. Необходими са следователно целесъобразни мерки за подпомагането им, като същевременно се отчита личната отговорност на младите хора да намерят пътя към икономическа активност.

               (3)

               Общо 7,5 милиона младежи в Съюза са неработещи, неучещи и необучаващи се, а това са 12,9 % от младите европейци на възраст между 15—24 години. Много от тях са завършили само основна степен на средно образование и са преждевременно напуснали системата на образование и обучение. Освен това много от тях са мигранти или произхождат от семейства в неравностойно положение. Категорията на неработещите, неучещите и необучаващите се обхваща младежи от различни подгрупи и с различни нужди.

               (4)

               Общо 30,1 % от безработните лица в Съюза на възраст до 25 години са били без работа повече от дванадесет месеца. Освен това все повече млади хора не търсят активно работа, а това може да ги лиши от организирана подкрепа, която да подпомогне завръщането им на пазара на труда. Проучванията показват, че безработицата сред младите хора може да остави трайни белези, като по-голям риск от безработица и по-ниско равнище на доходите в бъдеще, загуба на човешки капитал, пренасяне на бедността между поколенията или по-малка мотивация за създаване на семейство, което засилва неблагоприятните демографски тенденции.

               (5)

               Понятието „гаранция за младежта“ се отнася до положението когато младите хора получават добро предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на срок от четири месеца след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. Предложението за продължаване на образованието би могло да включва и качествени програми за обучение, вследствие на които се получава призната професионална квалификация.

               (6)

               Гаранцията за младежта би допринесла за постигането на три от целите, заложени в стратегията „Европа 2020“: осигуряване на заетост за 75 % от населението на възраст 20—64 години, дял на преждевременно напусналите училище под 10 % и намаляване на броя на застрашените от бедност и социално изключване най-малко с 20 милиона души.

               (7)

               В насоките за политиките за заетост на държавите-членки, приети от Съвета с Решение 2010/707/ЕС от 21 октомври 2010 г. (1) и по-специално в насоки 7 и 8, към държавите-членки се отправя призив да насърчават интеграцията на младите хора на пазара на труда и в сътрудничество със социалните партньори да ги подпомогнат — по-специално тези, които са неработещи, неучещи и необучаващи се — да намерят първата си работа, да придобият първоначален професионален опит или да получат възможност за допълнително образование и обучение, включително чиракуване, както и да предприемат бързи мерки, когато млади хора остават без работа.

               (8)

               Още през 2005 г. при приемането на насоките за политиките по заетостта на държавите-членки с Решение 2005/600/ЕO (2) от 12 юли 2005 г. Съветът заяви, че „на всяко безработно лице (следва да) се предлага нов старт преди достигане на шест месеца безработица, в случай че това са млади хора“. С Решение 2008/618/ЕО от 15 юли 2008 г. относно насоки за политиките по заетостта на държавите-членки (3) Съветът намали този срок до „най-много четири месеца“ за млади хора, напуснали училище.

               (9)

               В резолюцията си от 6 юли 2010 г. относно насърчаване на достъпа на младежта до пазара на труда и укрепване на статута на стажантите, практикантите и чираците (4) Европейският парламент призова Европейската комисия и Съвета да предложат европейска гаранция за младите хора, която да гарантира на всеки млад човек в Съюза работа, чиракуване, допълнително обучение или съчетание от работа и обучение след максимален срок от четири месеца без работа.

               (10)

               В съобщението си „Младежта в движение“ от 15 септември 2010 г. Комисията насърчава държавите-членки да въведат гаранции за младежта, чието прилагане до момента остава крайно ограничено. С настоящата препоръка следва да се наблегне и да се изтъкне отново необходимостта държавите-членки да положат усилия за постигането на тази цел, като в същото време оказват съдействие за разработването, въвеждането и оценката на такива схеми за гаранции за младежта.

               (11)

               В заключенията си от 17 юни 2011 г. относно „Насърчаване на заетостта на младите хора с оглед на постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ Съветът прикани държавите-членки се приканват да предприемат бързи действия, като предлагат продължаване на образованието, (пре)квалификация или мерки за активизиране на неработещите, неучещите и необучаващите се млади хора, включително преждевременно напусналите училище. Това би подпомогнало възможно най-бързото завръщане на тези хора в системата на образованието и обучението, както и на пазара на труда, и би намалило риска от бедност и социално изключване. Съветът отчита, че сегментацията на пазара на труда може да има неблагоприятни последици за младите хора, и приканва държавите-членки да вземат мерки за преодоляване на тази сегментация.

               (12)

               В препоръката на Съвета от 28 юни 2011 г. относно политики за намаляване на преждевременното напускане на училище (5) се поставя акцент върху разработването на всеобхватни междусекторни политики, основани на конкретни факти и предвиждащи мерки за повторно включване на хората, които са напуснали образователната система, както и укрепване на връзката между системите за образование и обучение и сектора на заетостта. При изготвянето на бюджета за 2012 г. Европейският парламент подкрепи този подход и отправи искане към Комисията да пристъпи към подготвително действие, с което да се подпомогне въвеждането на гаранция за младежта в държавите-членки.

               (13)

               В пакета от мерки в областта на заетостта, предложени в нейното съобщение „Към възстановяване и създаване на работни места“ Комисията призова държавите-членки, социалните партньори и другите заинтересовани страни да вземат активно участие за преодоляване на актуалните предизвикателства пред заетостта в Съюза, по-специално по отношение на младежката безработица. Комисията подчерта големите възможности за създаване на работни места, които предлагат екологосъобразната икономика, здравеопазването и социалните грижи, както и секторът на информационните и комуникационните технологии (ИКТ), като за целта представи три съпътстващи плана за действие с допълнителни мерки. Впоследствие в своето съобщение от 10 октомври 2012 г. за по-силна европейската промишленост за растеж и възстановяване на икономиката Комисията открои също така шест перспективни приоритетни области за иновации в промишлеността, допринасящи за прехода към икономика с ниски въглеродни емисии и ефективно използване на ресурсите. В пакета от мерки в областта на заетостта Комисията подчерта и същественото значение на развитието на предприемачески манталитет, осигуряването на по-лесен достъп до микрофинансиране и услуги за подкрепа на стартиращи предприемачи, както и въвеждането на програми за преобразуване на обезщетенията за безработица в безвъзмездни финансови средства за започване на стопанска дейност, включително по отношение на младите хора. Освен това в пакета от мерки в областта на заетостта се предлагат субсидии на някои заплати с цел да се увеличи нетният брой на новите назначения, целево намаляване на данъчната тежест (главно социалноосигурителните вноски на работодателите) за насърчаване на заетостта, както и балансирани реформи в законодателството за защита на заетостта, които ще дадат възможност на младите хора да получат достъп до качествени работни места.

               (14)

               В своята резолюция от 24 май 2012 г. относно инициативата „Възможности за младежта“ Европейският парламент призова държавите-членки да предприемат бързи и конкретни мерки на национално равнище, за да се гарантира, че до четири месеца след като напуснат училище, младите хора ще имат достойна работа или ще бъдат включени във форми на образование или (пре)квалификация. Европейският парламент подчерта, че схемата за гаранция за младежта е необходима за ефективно подобряване на положението на младите хора, които са неработещи, неучещи и необучаващи се, и за постепенното преодоляване на проблема, свързан с безработицата сред младежта в Съюза.

               (15)

               В своите заключения от 29 юни 2012 г. Европейският съвет настойчиво прикани държавите-членки да положат по-големи усилия за повишаване на младежката заетост, като целта е „в рамките на няколко месеца от завършване на училище младите хора да получават предложение за качествена заетост, продължаващо обучение, чиракуване или стаж“. В заключенията на Европейския съвет се отбелязва също така, че тези мерки могат да се осъществят с подкрепата на Европейския социален фонд, както и че държавите-членки следва да използват възможностите със средства от този фонд да се покриват субсидии за временно наемане на работа.

               (16)

               В съобщението на Комисията от 20 ноември 2012 г.„Преосмисляне на образованието: инвестиране в умения за постигане на по-добри социално-икономически резултати“ се посочва приносът на Съюза към тези усилия в сферата на образованието. В съобщението се разглеждат основните аспекти за реформа на системите за образование и обучение и за повишаване на тяхната ефективност — съобразяване на предоставяните умения с настоящите и бъдещите потребности на пазара на труда, стимулиране на отворени и гъвкави форми на учене и насърчаване на съвместни усилия между всички заинтересовани страни, включително осигуряване на финансови средства.

               (17)

               В своята Препоръка от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (6) Съветът препоръча на държавите-членки да въведат не по-късно от 2018 г. — в съответствие с националните условия и особености и по подходящ според тях начин — разпоредби за валидирането на неформалното и самостоятелното учене.

               (18)

               В Съобщението си от 28 ноември 2012 г. относно годишния обзор на растежа за 2013 г. Комисията подчертава, че държавите-членки следва да обезпечат прехода от училище към заетост за младите хора, както и да разработят и въведат схеми за гаранции за младежта, чрез които всички млади хора на възраст до 25 години да получат предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца от момента, в който напуснат системата на формалното образование или останат без работа.

               (19)

               В своите заключения относно многогодишната финансова рамка от 8 февруари 2013 г. Европейският съвет реши да въведе инициатива за младежка заетост на стойност 6 млрд. евро за периода 2014—2020 г. в подкрепа на мерките, изложени в пакета за младежката заетост, предложен от Комисията на 5 декември 2012 г., и по-специално в подкрепа на предвидената гаранция за младежта.

               (20)

               Гаранцията за младежта следва да се прилага посредством схема от мерки за подкрепа и следва да бъде съобразена с условията на национално, регионално и местно равнище. Тези мерки следва да се основават на шест основни принципа: изграждане на партньорски подходи, намеса на ранен етап и мерки за активизиране на младите хора, мерки, подпомагащи интеграцията им на пазара на труда, използване на фондовете на Съюза, оценка и постоянно усъвършенстване на схемата и експедитивното ѝ въвеждане. Целта е по този начин да се предотврати преждевременното напускане на училище, да се повиши пригодността за заетост и да се отстранят практическите пречки пред заетостта. Мерките могат да бъдат осъществени с подкрепа от фондовете на Съюза и следва да бъдат обект на непрекъснато наблюдение и усъвършенстване.

               (21)

               Ефективната координация и партньорствата във всички области на политиката (заетост, образование, работа с младежта, социални въпроси и др.) са от първостепенно значение за създаването на повече и по-добри възможности за заетост, чиракуване и стажове.

               (22)

               Схемите за гаранции за младежта следва да отчитат разнообразието на държавите-членки и техните различни отправни точки по отношение на равнищата на младежката безработица, институционалната структура и капацитета на различните участници на пазара на труда. Следва да се отчитат и различните условия по отношение на бюджетите и финансовите ограничения при разпределението на финансовите средства. В Годишния обзор на растежа за 2013 г. Комисията застъпва становището, че инвестициите в сферата на образованието следва да придобият първостепенно значение и да бъдат увеличени, където е възможно, като същевременно се гарантира ефективност на разходите. Следва да се обърне специално внимание на запазването или разширяването на обхвата и ефективността на службите по заетостта и на активните политики на пазара на труда, като програми за обучение на безработни лица и схеми за гаранции за младежта. Създаването на такива схеми е важно в дългосрочен план, но са необходими и мерки в краткосрочен план за преодоляване на драстичните последици от икономическата криза върху пазара на труда,

         ПРЕПОРЪЧВА НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ:

               1.

               Да гарантират, че всички млади хора на възраст под 25 години получават добро предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование.
               Когато разработват схема за гаранции за младежта, държавите-членки следва да отчитат някои принципни аспекти — като обстоятелството, че младите хора не представляват еднородна група със сходна социална среда, както и принципа за поемане на взаимни задължения и необходимостта да се преодолее опасността от циклични периоди на липса на икономическа активност.
               Гаранцията за младежта следва да бъде предоставена на младите хора при регистрирането им в служба по заетостта, а за неработещите, неучещите и необучаващите се младежи, които не са регистрирани в такава служба, държавите-членки следва да определят съответния отправен момент за нейното предоставяне в рамките на същия четиримесечен срок.
               Схемите за гаранции за младежта следва да се изготвят въз основа на следните насоки в зависимост от условията на национално, регионално и местно равнище, като се отчитат половата принадлежност и многообразието на младите хора, към които са насочени мерките:

      Изграждане на партньорски подходи

               2.

               Да посочат съответния държавен орган, който да отговаря за създаването и управлението на схемата за гаранции за младежта, както и за координацията на партньорствата на всички равнища и във всички сектори. Когато по конституционни причини не е невъзможно за държава-членка да определи само един държавен орган, се посочват съответните държавни органи, като броят им се свежда до минимум и се определя едно звено за контакт за връзка с Комисията за целите на прилагането на гаранцията за младежта.

               3.

               Да гарантират, че информацията за съществуващите услуги и форми на подкрепа е напълно достъпна за младите хора, като укрепват сътрудничеството между службите по заетостта, центровете за професионално ориентиране, институциите за образование и обучение и службите, предоставящи подкрепа за младите хора, както и чрез пълноценно използване на всички подходящи информационни канали.

               4.

               Да задълбочават партньорствата между работодателите и другите участници на пазара на труда (служби по заетостта, държавни органи на различни равнища на управление, профсъюзи и служби за работа с младежта) с цел да се създават повече възможности за заетост, чиракуване и стажове за младите хора.

               5.

               Да развиват партньорства между публични и частни служби по заетостта, институции за образование и обучение, центрове за професионално ориентиране и други специализирани служби за работа с младежта (неправителствени организации, младежки центрове и сдружения), които улесняват прехода от безработица, липса на икономическа активност или образование към трудова заетост.

               6.

               Да осигурят активно участие на социалните партньори на всички равнища в изготвянето и изпълнението на политики, насочени към младите хора и да насърчават полезни взаимодействия в рамките на техни инициативи за разработване на програми за чиракуване и стажове.

               7.

               Да осигурят консултации с младите хора и/или младежките организации или тяхното участие при изготвянето и по-нататъшното разработване на схемата за гаранции за младежта, така че услугите да бъдат съобразени с нуждите на бенефициерите, и да ги превърнат в рупор при дейности за повишаване на осведомеността.

      Намеса на ранен етап и мерки за активизиране на младите хора

               8.

               Да изготвят работещи стратегии по места, включително информационни кампании и кампании за повишаване на осведомеността, които да достигнат до младите хора и да ги стимулират да се регистрират в службите по заетостта, като обръщат особено внимание на младежи в уязвимо положение, които срещат множество затруднения (като социално изключване, бедност или дискриминация), и младежи, които са неработещи, неучещи и необучаващи се, и като отчитат различната им социална среда (по-специално поради бедност, увреждане, нисък образователен ценз или произход от етническо малцинство/мигрантски произход).

               9.

               С цел по-добро подпомагане на младите хора и вземане на мерки за преодоляване на евентуалната липса на осведоменост за съществуващи предложения, да разгледат възможността за създаване на общи „основни звена“, т.е. организация, която ще осигури координация между всички участващи институции и организации, по-специално с компетентния държавен орган, натоварен с управлението на схемата за гаранции за младежта, с цел да се осигури обмен на информация за младежите, които напускат училище, и по-специално за тези, за които съществува опасност да не намерят работа или възможности за продължаване на образованието или обучението.

               10.

               Да направят необходимото, за да могат службите по заетостта — съвместно с други партньори, предоставящи подкрепа за младите хора — да осигурят индивидуални насоки и планове за действие, включително индивидуално съобразени схеми за подкрепа, основани на принципа на поемането на взаимни задължения на ранен етап и осъществяването на постоянен контрол, за да не се допусне напускане на схемата и да се постигне напредък към осигуряване на образование, обучение или намиране на работа.

      Мерки, подпомагащи интеграцията на младите хора на пазара на труда

      Повишаване на уменията

               11.

               Да предлагат на младежите, преждевременно напуснали училище, както и на младежите с ниска квалификация, пътища за повторно включване в системата на образованието и обучението или образователни програми, предлагащи втори шанс в учебна среда, съобразена със специфичните им потребности, в която могат да придобият пропуснатата квалификация.

               12.

               Да гарантират, че мерките, които се предприемат в рамките на схема за гаранции за младежта, насочена към повишаване на уменията и компетентността, спомагат за преодоляване на съществуващите несъответствия в търсенето и предлагането и отговарят на търсенето на работна сила.

               13.

               Да гарантират, че усилията за повишаване на уменията и компетентността включват изграждането на умения за работа с ИКТ/цифрови технологии. Да поощряват признаването на професионалните познания и компетентност, като гарантират, че учебните програми и издадените свидетелства в областта на ИКТ отговарят на установените стандарти и са съпоставими на международно равнище.

               14.

               Да насърчават училищата, включително центровете за професионално обучение, както и службите по заетостта, да популяризират предприемачеството и самостоятелната заетост сред младите хора, включително чрез курсове по предприемачество, и да им осигуряват постоянни напътствия в тази област.

               15.

               Да изпълняват Препоръката от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене.

      Мерки, свързани с пазара на труда

               16.

               При целесъобразност да намалят непреките разходи за труд с цел да се подобрят перспективите на младите хора да бъдат наети на работа.

               17.

               Да използват целенасочени и добре структурирани субсидии за заплати и за наемане на работа с цел да се насърчат работодателите да създават нови възможности за младите хора, като чиракуване, стажове или устройване на работа, особено за лицата, които са откъснати в най-голяма степен от пазара на труда, в съответствие с приложимите разпоредби за държавните помощи.

               18.

               Да поощряват мобилността на работната сила, като по-добре информират младите хора за предложения за работа, стажове и чиракуване и за съществуващата подкрепа в различни географски области, региони и държави, например с помощта на услуги и схеми, които насърчават хората свободно да се придвижват и да работят на територията на Съюза. Да гарантират наличието на подходяща подкрепа за младежи, постъпващи на работа в друга географска област или държава-членка, с цел да подпомогнат приспособяването им към новата среда.

               19.

               Да предоставят повече услуги в подкрепа на стартиращи предприемачи и да повишават осведомеността за възможностите и перспективите, свързани със самостоятелната заетост, включително чрез по-тясно сътрудничество между службите по заетостта и доставчиците на услуги за стопанско подпомагане и (микро)финансиране.

               20.

               Да укрепят механизмите за възстановяване на активността на младежи, които отпадат от обхвата на мерките за активизиране и вече нямат достъп до обезщетения.

      Използване на фондовете на Съюза

               21.

               Да използват пълноценно и оптимално инструментите за финансиране в рамките на политиката на сближаване през следващия период (2014—2020 г.) като източник на подкрепа за създаването на схеми за гаранции за младежта, където е целесъобразно с оглед на националните условия. За тази цел да гарантират, че се отделят необходимото първостепенно внимание и съответните ресурси, с които да се подпомогнат разработването и прилагането на посочените по-горе мерки, свързани със създаването на схеми за гаранции за младежта, включително възможностите за финансиране на целеви субсидии за наемане на работа със средства от Европейския социален фонд. Освен това във възможно най-голяма степен да използват финансовите средства, които все още са налични за програмния период 2007—2013 г.

               22.

               Във връзка с подготовката за периода 2014—2020 г. да отделят необходимото внимание в договора за партньорство на конкретните цели, свързани с прилагането на схеми за гаранции за младежта, където е целесъобразно с оглед на националните условия, и да опишат в оперативните програми действията, които да бъдат подпомогнати по съответните инвестиционни приоритети на Европейския социален фонд, по-специално мерките за трайна интеграция на пазара на труда на неработещи, неучещи и необучаващи се, както и за подкрепа на млади предприемачи и социални предприятия, като посочат своя принос по съответните конкретни цели.

               23.

               Когато е допустимо, да използват пълноценно и оптимално инициативата за младежка заетост с оглед на прилагането на гаранцията за младежта.

      Оценка и постоянно усъвършенстване на схемите

               24.

               Да осъществяват наблюдение и оценка на всички мерки по схемите за гаранцията за младежта, така че да се разработват повече политики и мерки, основани на фактите, в зависимост от това какви подходи постигат резултат, къде и защо, като по този начин се гарантират ефективно използване на ресурсите и положителна възвръщаемост на вложените средства. Да поддържат актуална информация за разпределените финансови средства, предназначени за създаването и прилагането на гаранцията за младежта, по-специално по оперативните програми в рамките на политиката на сближаване.

               25.

               Да насърчават дейности за взаимно обучение на национално, регионално и местно равнище между всички участници в борбата с младежката безработица с цел по-добро разработване и прилагане на схеми за гаранции за младежта в бъдеще. При целесъобразност да използват в пълна степен резултатите от подпомогнатите проекти в рамките на подготвителното действие за създаване на схеми за гаранции за младежта.

               26.

               Да укрепват капацитета на всички заинтересовани страни, включително съответните служби по заетостта, участващи в разработването, въвеждането и оценката на схеми за гаранции за младежта, с цел да се отстранят всякакви вътрешни и външни пречки в областта на политиката и в начина, по който се разработват тези схеми.

      Въвеждане на схеми за гаранции за младежта

               27.

               Да въведат във възможно най-кратки срокове схеми за гаранции за младежта. По отношение на държавите-членки, които срещат най-сериозни затруднения в бюджетната област, където делът на неработещите, неучещи и необучаващи се младежи е най-голям или процентът на младежката безработица е най-висок, би могло да се предвиди и поетапно въвеждане.

               28.

               Да гарантират подходящото включване на схемите за гаранции за младежта в бъдещите програми, които ще бъдат съфинансирани от Съюза, за предпочитане от началото на многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. При въвеждането на схемите за гаранции за младежта държавите-членки могат да се възползват от инициативата за младежка заетост.

         ПРЕПОРЪЧВА НА КОМИСИЯТА:

      Финансиране

               1.

               Да насърчава държавите-членки да използват оптимално Европейския социален фонд в съответствие с инвестиционните приоритети на Европейския социален фонд за програмния период 2014—2020 г., както и инициативата за младежка заетост, когато е приложимо, с оглед на създаването и прилагането на схеми за гаранции за младежта като инструмент на политиката за преодоляване и предотвратяване на младежката безработица и социалното изключване сред младежта.

               2.

               Да подпомага дейностите за програмиране по общата стратегическа рамка за фондовете на Съюза (Европейския социален фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, Европейския фонд за морско дело и рибарство), включително чрез партньорско обучение, работа в мрежа и техническа помощ.

      Добри практики

               3.

               Да използва пълноценно възможностите на новата програма за социална промяна и социални иновации, за да бъдат събрани примери за добри практики по схемите за гаранции за младежта на национално, регионално и местно равнище.

               4.

               Да използва програмата за взаимно обучение в рамките на Европейската стратегия по заетостта, за да насърчава държавите-членки да споделят своя опит и добри практики.

      Наблюдение

               5.

               Да продължи да наблюдава и редовно да докладва за напредъка относно разработването, въвеждането и резултатите от изпълнението на схемите за гаранции за младежта като част от годишната работна програма на Европейската мрежа на публичните служби по заетостта. Да направи необходимото Комитетът по заетостта да бъде информиран за това.

               6.

               Да наблюдава въвеждането на схемите за гаранции за младежта съгласно настоящата препоръка чрез многостранното наблюдение, осъществявано от Комитета по заетостта в рамките на европейския семестър, да анализира въздействието на прилаганите политики и да отправя при целесъобразност конкретни препоръки към отделните държави-членки въз основа на насоките за политиките по заетостта на държавите-членки.

      Повишаване на осведомеността

               7.

               Да подпомага дейности за повишаване на осведомеността относно създаването на гаранция за младежта във всички държави-членки, като използва европейския младежки портал и по-специално като съгласува дейностите с организираните чрез него информационни кампании.

      Съставено в Люксембург на 22 април 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         S. COVENEY

      (1)  ОВ L 308, 24.11.2010 г., стр. 46.

      (2)  ОВ L 205, 6.8.2005 г., стр. 21.

      (3)  ОВ L 198, 26.7.2008 г., стр. 47.

      (4)  ОВ C 351 Е, 2.12.2011 г., стр. 29.

      (5)  ОВ С 191, 1.7.2011 г., стр. 1.

      (6)  ОВ С 398, 22.12.2012 г., стр. 1.