Важна правна забележка

|

52009PC0570

Препоръка за Решение на Съвета относно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с Ватикана  /* COM/2009/0570 окончателен - CNB 2009/0158 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 16.10.2009COM(2009) 570 окончателен2009/0158 (CNB)Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с ВатиканаОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМПаричните споразумения бяха сключени между Европейската общност и Монако, Сан Марино и Ватикана с оглед на това да се даде правен израз на ангажиментите, които съществуваха между тези държави от една страна и Франция и Италия, от друга страна, преди въвеждането на еврото.Десет години след като еврото замени националните валути на Италия и Франция, използвани от Монако, Сан Марино и Ватикана, Съветът прикани Комисията да преразгледа функционирането на паричните споразумения[1]. Резултатите от оценката бяха приети в Съобщение на Комисията относно функционирането на Паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана[2]. Комисията направи извода, че Паричните споразумения не могат да останат в сегашният си вид с оглед на подсигуряването на по-последователен подход в отношенията между Общността и държавите, с които са сключени парични споразумения. Настоящата проектопрепоръка за Решение на Съвета очертава позицията, която ще бъде взета от Общността при предоговарянето на Споразумението с Ватикана.Комисията предлага да бъдат предоговорени и изменени следните разпоредби:-  Транспониране на съответното законодателство на ЕОЗадълженията на Монако, Сан Марино и Ватикана, произтичащи от съответните им Парични споразумения с Общността, са много неравностойни. Паричното споразумение с Княжество Монако включва най-много задължения. За разлика от Споразумението с Монако, Споразуменията с Ватикана и Сан Марино не водят до някакви конкретни задължения за транспониране на законодателството на ЕС в областта на защита на еврото срещу фалшифициране и начините за сътрудничество с Общността в тази област. С оглед на създаването на равнопоставени условия и подсигуряването на подходяща защита на банкнотите и монетите на еврото срещу фалшифициране Ватиканът, заедно със Сан Марино, ще прилага съответното законодателство на Общността.Тъй като във Ватикана няма същински банков сектор, не е необходимо транспониране на банковото и финансовото законодателство на Общността.-  Последващи механизми за контролЗа разлика от процедурата, предвидена в Споразумението с Монако, в Споразуменията, подписани с Ватикана и Сан Марино, не бяха включени разпоредби за последващи процедури за контрол. При липсата на редовно официално последващо проследяване Ватиканът и Сан Марино не докладват редовно за прилагането на Споразуменията и не са информирани по подходящия начин за законодателните промени в области, обхванати от Споразуменията. Следователно Комисията предлага създаването на два нови съвместни комитета — за Ватикана и Република Сан Марино, подобни на съществуващия за Княжество Монако.Съвместният комитет с Ватикана ще се състои от представители на Ватикана, на Република Италия, на Европейската комисия и на Европейската централна банка. Комитетът също така ще отговаря и за улесняването на прилагането на Споразумението и за обсъждането на възможни изменения на списъка със законодателство на Общността, което ще се прилага от Ватикана. Освен това той ще има правомощия за вземане на решения по отношение на ограничен брой въпроси, възложени му от Паричното споразумение (напр. одобряване на промяна на монетния двор, изсичащ монетите на Ватикана).-  Таван за изсичането на евромонетиПо исторически причини таваните за максимално годишно изсичане на монети за Монако, Сан Марино и Ватикана бяха определени по два на различни начина (Монако в момента има правото да изсича максимум 1/500 от монетите, изсичани във Франция, а Ватиканът и Сан Марино имат фиксирани квоти), което води до много различни резултати.С оглед на осигуряването на равнопоставено третиране на всички държави с Парични споразумения, Комисията предлага въвеждането на нов единен метод за изчисляване на таваните за изсичане на евромонети (ще бъде използван също и във всички бъдещи Споразумения). Комисията също така предлага да повиши таваните за изсичане за държавите, които са подписали парични споразумения, с оглед на това да се позволи обращението на техните монети. Монетите, изсичани в малки количества, са много търсени от колекционерите на монети. В резултат на това монетите не изпълняват първоначалното си предназначение като платежен инструмент, а се пазят единствено като колекционерски предмети.Новите тавани ще се състоят от фиксирана и променлива част:1.  Фиксираната част следва да подсигурява търсенето от страна на колекционерите на монети. Съгласно общи оценки общата стойност от около 2 100 000 евро следва да бъде достатъчна, за да обхване търсенето на колекционерския пазар[3].2.  Променливата част ще се основава, в случая на Ватикана, на средното количество монети на човек от населението, изсечени в Италия. Средният брой на монетите на човек от населението в Италия в година (n-1) ще бъде умножен по броя на жителите на Ватикана.При използването на новия метод таванът на изсичаните от Ватикана монети приблизително ще се удвои в сравнение с текущата квота.-  Правила за изсичането на евромонетиДействащите Парични споразумения запазват правото на монетния двор на Италия за изсичане на евромонети на Ватикана и Сан Марино. Правилото е въведено по исторически причини в момент, в който еврото още не беше влязло в парично обращание и почти всички държави от еврозоната изсичаха монети само за своите нужди. Сега ситуацията се е променила, като редица държави от еврозоната в момента секат монетите си в друга държава-членка на еврозоната. Ето защо Комисията предлага да бъде предоставена възможност на Ватикана и Сан Марино да поръчват евромонетите си в други монетни дворове в ЕС, които имат опит в изсичането на евромонети . Промяната на монетния двор обаче трябва да бъде одобрена от Съвместния комитет.-  Избор на юрисдикцияНастоящите Парични споразумения не дават на Общността каквито и да било лостове в случай, че държавите, подписали Парични споразумения, не изпълняват своите задължения (напр. не транспонират навреме съответното законодателство на Общността), освен крайната и следователно нежелателна възможност за едностранно оттегляне от Споразумението Следователно Комисията предлага Съдът на Европейските общности да бъде избран за отговорен орган при разрешаването на спорове , които могат да възникнат в резултат на прилагането на Паричните споразумения.2009/0158 (CNB)Препоръка заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно позицията, която ще бъде заета от Европейската общност, по отношение на предоговарянето на паричното споразумение с ВатиканаСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 111.3 от него,като взе предвид препоръката на Комисията[4],като взе предвид становището на Европейската централна банка[5],като има предвид, че:3.  Комисията има компетенции по парични и валутни въпроси от датата на въвеждането на еврото;4.  Съветът определя необходимите стъпки за водене на преговори и сключване на споразумения по въпросите на паричния или валутен режим;5.  От името на Общността на 29 декември 2000 г. Италианската република подписа парично споразумение с Ватикана;6.  На 10 февруари 2009 г. Съветът направи заключението, че Комисията следва да преразгледа функционирането на съществуващите споразумения и да обмисли възможността за повишаване на таваните за изсичане на монети;7.  В своето Съобщение относно функционирането на паричните споразумения с Монако, Сан Марино и Ватикана[6] Комисията направи извода, че паричното споразумение с Ватикана не може да остане в сегашния си вид с оглед на подсигуряването на по-последователен подход в отношенията между Общността и държавите, с които са сключени парични споразумения;8.  Паричното споразумение с Ватикана следователно следва да бъде предоговорено колкото се може по-скоро, така че новият режим да влезе в сила от 1 януари 2010 г. заедно с новите правила относно начините за въвеждането на евромонети, изложени в Препоръка на Комисията от 19 декември 2008 г. относно общите насоки за националната страна и за изсичането на монети за пускане в обращение, одобрени от Съвета в неговите заключения от 10 февруари 2009 г.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Италианската република следва да уведоми Ватикана относно необходимостта от изменение на съществуващото Парично споразумение между Италианската република, действаща от името на Европейската общност, и Ватикана, възможно най-рано, както и да предложи предоговаряне на съответните разпоредби на Споразумението.Член 2Общността се стреми към следните промени при предоговарянето на Споразумението с Ватикана:а) Споразумението се сключва между Общността и Ватикана. Текстът на споразумението ще бъде кодифициран текст на действащото в момента споразумение, включващ изменията.б) Ватиканът предприема действия за приемането на всички подходящи мерки чрез пряко транспониране или възможни еквивалентни действия във връзка с прилагането на цялостното общностно законодателство относно предотвратяването на прането на пари и на измами и фалшифицирането на парични и непарични разплащателни средства.в) Преразглежда се методът за определяне на тавана за изсичане на евромонети от Ватикана. Новият таван се изчислява, като се използва метод, комбиниращ фиксирана част, която има за цел да предотврати прекомерните нумизматични спекулации с монети от Ватикана, като се задоволява търсенето на колекционерския пазар, и променлива част, изчислявана като средното издаване на монети на човек от населението в Италия в годината n-1 се умножи по броя на жителите на Ватикана. Без да се засяга изсичането на колекционерски монети Споразумението следва да определи минимален дял от 51 % за евромонети, които Ватиканът ще пусне в обращение по номинална стойност.г) Ще бъде създаден Съвместен комитет, който ще наблюдава напредъка по прилагането на Споразумението. Той ще се състои от представители на Ватикана, на Република Италия, на Комисията и на ЕЦБ. Той ще има възможността всяка година да преразглежда фиксираната част с оглед на отчитането на инфлацията и развитието на колекционерския пазар. Той приема решенията си с единодушие. Съвместният комитет приема правилник за работата си.д) Евромонетите на Ватикана ще бъдат изсичани от Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Със съгласието на Съвместният комитет Ватиканът обаче ще има възможност да използва друг доставчик сред монетните дворове от ЕС, които изсичат евромонети. Количеството на монетите, изсичани от Ватикана, се добавя към количеството на монетите, изсечени от държавата на монетния двор, с оглед на одобрението от ЕЦБ на общото количество изсечени монети.е) Съдът на Европейските общности се избира за отговорен орган при разрешаването на спорове, които могат да възникнат в резултат на прилагането на Споразумението.Ако Общността или Ватиканът смятат, че другата страна не е изпълнила задължение по Паричното споразумение, могат да повдигнат въпроса пред Съда. Решението на Съда ще бъде задължително за страните, които ще вземат необходимите мерки, за да се съобразят с решението в рамките на период, който ще бъде определен от Съда в неговото решение. В случай, че Общността или Ватиканът не успеят да вземат необходимите мерки, за да се съобразят с решението в рамките на периода, другата страна може незабавно да прекрати Споразумението.Член 3Преговорите с Ватикана ще се водят от Италианската република и Комисията от името на Общността. Европейската централна банка участва пълноценно в преговорите в областта на нейните компетенции. Италианската република и Комисията представят проектоспоразумението на Икономическия и финансов комитет за становище.Член 4Съветът сключва споразумението.Адресати на настоящото решение са Италианската република и Комисията.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател [1] Заключения на Съвета относно „Общи насоки за националните страни и изсичането на евромонети, предназначени за обращение“, 2922-ро заседание на Съвета ЕКОФИН от 10 февруари 2009 г.[2] COM (2009)359 от 14 юли 2009 г.[3] Сан Марино например се насочи към изсичането на определени деноминации евромонети с известен успех: тези монети сега се използват по номинала стойност за сделки.[4] ОВ C […], […], стр. […].[5] ОВ C […], […], стр. […].[6] COM(2009)359


				|

		52014DC0403

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на България за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно Конвергентната програма на България за 2014 г. /* COM/2014/0403 final */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
България за 2014 г.
и съдържаща
становище на
Съвета
относно Конвергентната
програма на
България за 2014 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на икономическите
политики[1], и
по-специално
член 9,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
като взе
предвид
становището
на
Икономическия
и финансов
комитет,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
социална
закрила,
като
взе предвид
становището
на Комитета за
икономическа
политика
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна
съгласие по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова
стратегия за
растеж и
работни
места —
стратегията „Европа
2020“ — въз основа
на засилена
координация
на
икономическите
политики,
която стратегия
е
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се
предприемат действия
за
повишаване
на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли
2010 г. въз
основа на
предложенията
на Комисията
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за периода
2010—2014 г.), а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоки за
политиките
за заетост на
държавите
членки, като
заедно двата
акта
представляват
т.нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с
интегрираните
насоки при
провеждането
на
националната
си
икономическа
политика и
политика за
заетост.
(3)
На 29 юни
2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
еврозоната,
като се
използват
всички
възможни лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха решение
относно
действията,
които да
бъдат предприети
на равнището
на държавите
членки, като
по-конкретно
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на специфичните
за държавите
препоръки.
(4)
На 9 юли
2013 г. Съветът
прие
препоръка
относно Националната
програма за
реформи на
България за 2013
г. и даде
становището
си относно
актуализираната
Конвергентна
програма на
България за
периода 2012—2016 г.
(5)
На 13
ноември 2013 г.
Комисията
прие
годишния обзор
на растежа[5], с
което
постави
началото на
европейския
семестър за
2014 г. за
координация
на икономическите
политики. На
същия ден въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
България е
една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши задълбочен
преглед.
(6)
На 20
декември 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова стабилност,
фискална
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
провеждане
на диференцирана
и
благоприятстваща
растежа фискална
консолидация,
възстановяване
на
нормалните условия
за отпускане
на заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)
На 5 март
2014 г. Комисията
публикува
резултатите
от своя задълбочен
преглед за
България[7],
извършен
съгласно
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011.
Анализът на
Комисията
дава
основание да
се заключи,
че в България
са все още
налице
макроикономически
дисбаланси,
които трябва да
бъдат
следени и за
които са
необходими политически
действия.
По-специално
продължителната
корекция на
пазара на
труда налага
политически
действия,
докато
корекцията
на външната
позиция и
намаляването
на корпоративната
задлъжнялост
напредват добре.
(8)
На 17
април 2014 г.
България
представи
своята Национална
програма за
реформи за
2014 г. и своята Конвергентна
програма за
2014 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат отчетени
взаимовръзките
между тях.
(9)
Целта на
бюджетната
стратегия,
заложена в Конвергентната
програма за
2014 г., е да се достигне
средносрочната
бюджетна цел
за структурен
дефицит в
размер на -1 %
от БВП до 2016 г. Средносрочната
цел е
по-амбициозна
от изискваната
съгласно
Пакта за
стабилност и
растеж.
България се
възползва от
възможността
за временно
отклонение
от средносрочната
цел с 0,6 % от БВП
през 2013 г. и с 0,1 %
от БВП през
2014 г.,
позволено за
съвместно
финансирани
проекти. В
програмата е
планирано
влошаване на
(преизчисленото)
структурно
салдо с 0,3 % от
БВП през 2014 г.
до -1,3 % от БВП,
както и
подобряване
с 0,3 % от БВП през
2015 г. до -1,0 % от
БВП, което ще
гарантира
връщане към
средносрочната
цел. Темпът
на нарастване
на
държавните
разходи няма
да надхвърли
съответния
референтен
средносрочен
показател за
разходите през
2014—2015 г.
Следователно
бюджетните
планове са в
съответствие
с
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж.
Отношението
дълг/БВП е
доста под 60 % и
съгласно
Конвергентната
програма се
очаква да
нарасне
слабо до 20,6 % от
БВП до края
на
програмния
период. За
периода 2014—2015 г.
макроикономическият
сценарий, на
който се
основават
бюджетните
прогнози в
Конвергентната
програма, е
оптимистичен,
като се
очаква
годишният
растеж да
достигне 2,1 %
през 2014 г. и 2,6 %
през 2015 г.
спрямо
съответно 1,7 %
през 2014 г. и 2,0 %
през 2015 г.
съгласно
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2014 г. Според
прогнозата
на Комисията
отклонението
на България от
нейната
средносрочна
бюджетна цел
през 2014 г. е
по-голямо от
разрешеното
въз основа на
временното
отклонение, позволено
за съвместно
финансирани
проекти, и
изискваното
връщане към
средносрочната
цел няма да
бъде
постигнато
през 2015 г. Въз
основа на
оценката на
Конвергентната
програма за
2014 г. и
прогнозата
на Комисията,
извършена
съгласно
Регламент
(ЕО) № 1466/97,
Съветът е на
мнение, че
съществува
риск от отклонение
от
средносрочната
цел през 2014—2015 г.
(10)
Спазването
на данъчното
законодателство
и качеството
на
администрирането
на данъците
продължават
да
представляват
основни
предизвикателства
пред
България. Наличните
оценки
свидетелстват
за значителен
дял на
сенчестата
икономика,
потвърден от
данните за
недекларирания
труд в България.
Относително
високи са
административните
разходи за
събиране на
приходите,
както и
разходите за
спазване на
изискванията
при плащането
на данъци.
Въпреки
редицата
мерки, предприети
в отговор на
тези
предизвикателства,
България все
още не
разполага с
напълно развита
стратегия за
спазване на
данъчното
законодателство,
която да
обхване дейността
на всички
приходни
органи и да
включва предварителен
анализ на
най-значимите
рискове за
събирането
на данъци,
оценка на
вече предприетите
мерки,
включително
мерките за
опростяване,
както и
подобрен
контрол.
(11)
През 2013 г.
България
отстъпи от
поетите ангажименти
в областта на
пенсионната
реформа. Въведени
бяха
допълнителни
схеми за
ранно пенсиониране,
а
планираното
годишно
увеличение
на
законоустановената
пенсионна възраст
бе отложено.
Не бе
постигнат
напредък по
отношение на
хармонизирането
на пенсионната
възраст за
мъжете и
жените и не
бяха
предприети
стъпки за
въвеждане на
по-строги
критерии и
механизми за
контрол при
отпускането на
пенсии за
инвалидност,
така че да се
ограничат
злоупотребите.
Населението
на България е
едно от
най-бързо
застаряващите
в ЕС и този
факт оказва
отрицателно
въздействие
върху пазара
на труда,
върху
потенциала
за растеж на
икономиката
и върху
възможностите
за
финансиране
на нейната
пенсионна система.
Поради това
България
трябва да
продължи
реформата на
пенсионната
си система. България
е изправена
също така
пред важни предизвикателства
по отношение
на
рационализирането
и
управлението
на болниците,
сред които
липсата на
прозрачност
във финансирането
на болниците
и
недостатъчно
добре развитите
услуги за
извънболнично
лечение. Нещо
повече,
високото
ниво на
регламентирани
и нерегламентирани
плащания,
поемани
пряко от пациента,
на практика
изключва
някои групи от
населението
от достъп до
здравеопазване.
Показателите
за здравния
статус са на
незадоволително
равнище в
сравнение с
другите
държави —
членки на ЕС,
което
свидетелства
за потенциалната
необходимост
от структурно
по-високи
бюджетни
разходи за
здравеопазване
в бъдеще.
(12)
През
последните
години
неоптимално
функциониращият
пазар на
труда
намалява
способността
на
икономиката
да се
приспособява
и ограничава
потенциала ѝ
за растеж. Нивото
на
безработица
се
стабилизира
през 2013 г., но
броят на
безработните
младежи и дългосрочно
безработните
лица
продължи да расте.
В България
делът на
младите хора,
които нито
работят, нито
учат или се
обучават, е
един от
най-високите,
което
предполага
остър
недостиг на
възможности
за реализация
и развитие на
човешкия
капитал.
Отчетен бе
твърде
ограничен
напредък в
укрепването
на
капацитета
на Агенцията
по заетостта.
Съществува
също така
необходимост
от разширяване
на обхвата и
ефективността
на активните
политики по
заетостта.
България не
разполага с
ефективни
мерки,
насочени към
нерегистрираните
в бюрата по
труда млади
хора, включително
ромите, в
съответствие
с целите на
Гаранцията
за младежта.
Значителна
част от
безработните
не са
обхванати от
стандартните
предпазни
механизми
(обезщетения
за безработица
и социално
подпомагане),
а вместо това
разчитат на
помощ от
семейството или
на
нерегламентирана
заетост.
Българите са
едни от
най-застрашените
от бедност и социално
изключване в
ЕС.
Минималните
прагове за
плащане на
социалноосигурителните
вноски биха
могли да
попречат на
нискоквалифицираните
лица да
участват
пълноценно в
официалната
икономика.
Извършените
анализи за
оценка на
възможното
въздействие
трябва да
бъдат
проучени и
последвани
от подходящи
политически
действия.
Липсват ясни
насоки за прозрачно
определяне
на
минималната
работна
заплата в
България.
Законоустановеният
размер на
минималната
работна
заплата бе увеличен
съществено
през 2013 г.,
което може да
окаже
отрицателно
въздействие
върху трудовата
заетост и
следователно
трябва да се
наблюдава
отблизо.
(13)
България
все още не е
приела
Закона за
училищното
образование,
осигуряващ
рамка за прилагане
на
необходимите
задълбочени
реформи на
образователната
система,
включително
модернизиране
на учебните
програми и
подобряване
на
обучението
на преподавателите.
Необходимо е
да се повиши
качеството
на
професионалното
образование
и обучение в
България,
като
същевременно
то бъде
по-добре
интегрирано
в общата
образователна
структура, за
да се даде
възможност за
гъвкав
преход между
образователните
подсектори,
намали делът
на
преждевременно
напусналите
училище и
подобри
достъпът до
учене през
целия живот.
От своя
страна
висшето образование
продължава
да не е в
състояние да
посреща
адекватно
потребностите
на пазара на
труда.
Ниските
стандарти за
сертифициране
на
качеството
допринасят
за лошите
резултати. В
процес на
обсъждане е
нова
стратегия за
висшето
образование,
призоваваща
за преструктуриране
на
управлението
на университетите
чрез пряко
включване в
него на заинтересовани
страни като
предприятия
и студенти, обединяване
на
университети,
както и възприемане
на подход,
основан на
резултатите, за
по-добро
съгласуване
на
образователните
програми с
търсенето на
работна ръка.
Достъпът до
образование
за децата в
неравностойно
положение, в
частност
ромите,
продължава да
представлява
предизвикателство.
Въвеждането
на
задължително
двугодишно
предучилищно
образование
е основна
стъпка в правилната
посока и
следва да
бъде
стриктно прилагано,
заедно с
мерки за
предотвратяване
на преждевременното
напускане на
училище.
Съществува
необходимост
от
разширяване
на съществуващите
инициативи
за
подобряване
на
обучението
на учителите
и за
намаляване на
фактическата
сегрегация в
училищата. Правилата
за
обвързване
на
надбавките
за деца с
участие в
образованието
все още не се
прилагат ефективно.

(14)
По-широкообхватните
усилия за
модернизиране
на
публичната
администрация
оказаха
ограничено
въздействие
поради
разпокъсания
подход и
недостатъчната
ангажираност
за
провеждане
на
задълбочени
реформи. България
се нуждае от
координирана
стратегия за реформа
на
публичната
администрация
с оглед
повишаване
на
професионализма
и независимостта
на
публичната
администрация
и нейните
регулаторни
агенции,
включително
от система за
назначаване
и възможности
за професионалното
развитие въз
основа на
качеството на
работата на
държавните
служители,
както и от
ефективни
структури за
справяне с риска
от корупция.
Необходими
са постоянни
усилия за
подобряване
на бизнес
средата като
цяло. Към
предизвикателствата
спадат процедурите
за
получаване
на
разрешения и
регистриране
на дружества.
Продължителността
на производствата
по
несъстоятелност
надхвърля
три години, а
нивото на
възстановяване
на
вземанията е
ниско. През
2013 г. бяха приети
нови правила
за
просрочените
плащания, които
трябва да
бъдат
приложени.
Разработването
на услуги за
електронно
управление е
в застой, a
координацията
за
гарантиране
на оперативната
съвместимост
на системите
и създаване
на единна
точка за
контакт е
недостатъчна,
като по този
начин се
ограничат усилията
за
увеличаване
на
прозрачността
и намаляване
на
административната
тежест. В областта
на
обществените
поръчки
липсва проста
и
кодифицирана
правна рамка,
в резултат на
което
сложната
правна и
регулаторна среда
поражда
несигурност
за
стопанските
субекти. Независимостта
на съдебната
власт продължава
да е основен
проблем,
влияещ върху
бизнес
средата в
България.
България
предприе
някои стъпки
за справяне с
корупцията,
но цялостният
напредък е
ограничен и
все още нестабилен,
като са
необходими
по-последователни
проверки и
възпиращи
санкции във
връзка с
конфликтите
на интереси.
Също така е
нужно да се
осигури
по-добра
координация
между институциите
за борба с
корупцията,
които да
бъдат
защитени от
политическа
намеса.
(15)
Конкуренцията
в сектора на
електроенергията
и природния
газ е все още
слаба.
Факторите от
особено
значение за
подобряване
на функционирането
на пазарите
на енергия
включват
липсата на
електроенергийна
и газова борса
и
отсъствието
на прозрачен
пазар на едро.
Свободният
пазар на
електроенергия
е доминиран
от един
единствен
доставчик,
като неговият
малък размер
означава, че
конкуренцията
не може да
изпълни
функцията си
за гарантиране
на
ефективността
на разходите.
Все още има
какво да се
желае по
отношение на независимостта
и
ефективността
на националния
регулатор.
Зависимостта
от вноса от
ограничен
брой
доставчици и
липсата на
развитие на
инфраструктурата
създават
риск от прекъсване
на
доставките.
За новия
програмен
период 2014—2020 г.
бе предложен
широкообхватен
пакет от
мерки за
подобряване
на енергийната
ефективност,
който да бъде
финансиран от
ЕС.
(16)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
България. Тя
извърши оценка
на
Конвергентната
програма и на
Националната
програма за
реформи.
Комисията взе
предвид не
само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
фискална и
социално-икономическа
политика в
България, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнището на
ЕС към
бъдещите
национални
решения.
Препоръките
ѝ в
рамките на
европейския
семестър са
отразени в
препоръки 1—6
по-долу.
(17)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа Конвергентната
програма на
България,
като становището
му[8]
е отразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(18)
С оглед
на
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
на тази
оценка
Съветът разгледа
Националната
програма за
реформи и Конвергентната
програма.
Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
отразени в
препоръки 3, 4 и 5
по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на България
да
предприеме
следните
действия
през периода
2014—2015 г.:
1.           Да
засили
бюджетните
мерки за 2014 г. с
оглед на
възникващото
отклонение
спрямо
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Да
укрепи
бюджетната
стратегия
през 2015 г., за да
се гарантира
постигането
на средносрочната
цел и нейното
спазване
през следващите
години. Да
осигури на
новия
фискален съвет
необходимия
му капацитет,
за да може той
да изпълни
своя мандат.
Да въведе
цялостна
данъчна
стратегия за
повишаване
на събираемостта
на данъците,
справяне със
сенчестата
икономика и
намаляване
на разходите
за спазване
на
изискванията.
2.           Да
приеме
дългосрочна
стратегия за
пенсионната
система, като
продължи
планираното
годишно
увеличение
на
законоустановената
пенсионна
възраст и
установи
механизъм за
обвързване
на законоустановената
пенсионна
възраст с очакваната
продължителност
на живота в
дългосрочен
план, като
същевременно
премахне
постепенно
възможностите
за ранно пенсиониране
и въведе
еднаква
законоустановена
пенсионна възраст
за мъжете и
за жените. Да
въведе по-строги
критерии и
процедури
при
отпускането
на пенсии за
инвалидност,
например
чрез по-добро
отчитане на
остатъчната
работоспособност
на подалите
заявление за
получаване
на пенсия за
инвалидност.
Да осигури
ефикасно предоставяне
на здравно
обслужване,
включително
чрез
подобряване
на
прозрачността
във
финансирането
на болниците,
оптимизиране
на
болничната
мрежа и
развиване на възможностите
за
извънболнично
лечение.
3.           Да
подобри
ефективността
на Агенцията
по заетостта
чрез
разработване
на система за
мониторинг
на
изпълнението
и по-добро
насочване на
усилията към
най-уязвимите,
като например
нискоквалифицираните
и
възрастните
работници,
дългосрочно
безработните
лица и
ромите. Да
разшири
обхвата и
ефективността
на активните
политики по
заетостта с
цел повишаване
на
способността
им да
откриват
работници с
подходящ
профил и да
достигат до
нерегистрираните
млади хора,
които нито
работят, нито
учат или се
обучават, в
съответствие
с целите на
Гаранцията
за младежта. Да
повиши
ефективния
обхват на
обезщетенията
за
безработица
и социалното
подпомагане
и техните
връзки с
мерките за
активизиране.
Да извърши
широкообхватен
преглед на
минималните
осигурителни
прагове, за да
гарантира, че
системата не
оскъпява
прекалено
наемането на нискоквалифицирани
лица. Да
изготви след консултации
със
социалните
партньори прозрачни
насоки за
изменение на
законоустановения
размер на
минималната
работна заплата,
като се
отчита
въздействието
ѝ върху
трудовата заетост
и
конкурентоспособността.
С цел намаляване
на бедността,
да подобри
допълнително
достъпността
и
ефективността
на социалните
услуги и
трансфери за
децата и възрастните
хора.
4.           Да
приеме
Закона за
училищното
образование
и да продължи
реформите в
областта на
професионалното
и висшето
образование,
за да увеличи
нивото и
адекватността
на уменията,
придобити на
всички
равнища, като
същевременно
насърчава
партньорствата
между
образователните
институции и
деловите
среди с оглед
резултатите
да отговарят
по-добре на
потребностите
на пазара на
труда. Да
повиши
качеството
на
институциите
за професионално
образование
и обучение и
да подобри
достъпа до
учене през
целия живот. Да
увеличи
усилията за
подобряване
на достъпа до
качествено
приобщаващо
предучилищно
и училищно
образование
за децата в
неравностойно
положение, в
частност
ромите, и да
прилага
стриктно
правилата,
които
обвързват плащането
на детски
надбавки с
участие в образованието.

5.           Да
продължи
подобряването
на бизнес
средата,
най-вече за
МСП, като
намалява
бюрокрацията,
насърчава
електронното
управление,
рационализира
производствата
при
неплатежоспособност
и прилага законодателството
за
просрочените
плащания. Да
подобри
системата за
възлагане на
обществени
поръчки чрез
укрепване на
административния
капацитет и
повишаване
на
предварителните
проверки,
извършвани
от Агенцията
по обществени
поръчки,
както и чрез
предприемане
на конкретни
действия за
въвеждане на
електронни
обществени
поръчки. Да
подобри качеството
и
независимостта
на съдебната
система и да
засили
борбата
срещу
корупцията.
6.           Да
разшири
реформата на
енергийния
сектор с
оглед
повишаване
на
конкуренцията,
пазарната
ефективност,
прозрачността
и енергийната
ефективност,
по-конкретно
чрез премахване
на пречките
за навлизане
на пазара,
намаляване
на дела на
регулирания
сегмент,
увеличаване на
усилията за
създаване на
прозрачен
пазар на едро
за
електроенергия
и природен газ,
постепенно
премахване
на квотите и
укрепване на
независимостта
и
административния
капацитет на
енергийния
регулатор. Да
ускори проектите
за
междусистемни
връзки със
съседните
държави
членки и
страни
кандидатки,
както и да
укрепи
капацитета
за справяне с
прекъсванията
на
доставките.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128
и P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Съгласно
член 9,
параграф 2 от
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета.


title: Препоръка на Съвета — от 11 юли 2017 година — относно националната програма за реформи на Малта за 2017 г и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/75

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Малта за 2017 г и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Малта за 2017 г.
   (2017/C 261/17)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2), на 16 ноември 2016 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Малта не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Малта следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръка 2 по-долу.

               (3)

               Докладът за Малта за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него беше оценен напредъкът на Малта в изпълнението на специфичните за страната препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки, приети през предходните години, и напредъкът на Малта по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               На 18 април 2017 г. Малта представи националната си програма за реформи за 2017 г., а на 2 май 2017 г. — своята програма за стабилност за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Малта понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството планира да поддържа излишък в номиналното изражение за периода 2017—2020 г. Средносрочната бюджетна цел за балансирана бюджетна позиция по отношение на БВП продължава да се спазва с положителен марж през целия период на програмата. Според програмата за стабилност съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да остане под заложената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП и постепенно да намалее от 58,3 % от БВП през 2016 г. до 47,6 % през 2020 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен за 2017 г. и предпазлив за 2018—2020 г. Същевременно, налице са възможни рискове за изпълнението, свързани с изпълнението на бюджета.

               (7)

               На 12 юли 2016 г. Съветът препоръча на Малта да извърши за 2017 г. годишна фискална корекция от 0,6 % от БВП за постигане на средносрочната бюджетна цел. Данните за резултата сочат, че Малта вече е достигнала средносрочната си бюджетна цел през 2016 г. Съгласно прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. структурното салдо се очаква да отчете покачване на излишъка от 0,4 % от БВП през 2017 г. на 0,7 % от БВП през 2018 г., като остане над средносрочната бюджетна цел. Като цяло Съветът е на мнение, че се предвижда Малта да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2017 и 2018 г.

               (8)

               Независимо от факта, че средносрочната цел е постигната три години преди крайния срок, разходите се увеличават по-бързо от потенциалния ръст на производството. Ако се запази, това положение ще представлява предизвикателство пред устойчивостта на публичните финанси, особено в случай на непредвидени резки колебания на приходите. Малтийските органи, които извършват прегледи на разходите, в някои области на публичните разходи, които са от особено значение от гледна точка на устойчивостта — здравеопазване, образование, обучение и социална сигурност. Навременното и ефективно прилагане на свързаните с това препоръки ще определи ефективността им при постигането на тяхната цел. Освен това, публичните финанси на Малта все още са изправени пред рискове за устойчивостта в дългосрочен план поради очакваните разходи, свързани със застаряването на населението, като здравеопазване, дългосрочни грижи и пенсии. Рязкото увеличение на очакваните разходи, свързани със застаряването на населението, се дължи главно на разходите за пенсии, които се очаква да нараснат с 3,2 процентни пункта от БВП до 2060 г. съгласно доклада за застаряването на населението от 2015 г. Някои от наскоро въведените мерки вероятно ще генерират икономии. Тези икономии обаче вероятно няма да бъдат достатъчни, за да компенсират растящата необходимост от разходи и да подобрят чувствително дългосрочната устойчивост. Възможно е да са необходими допълнителни мерки.

               (9)

               Малта предложи няколко мерки за справяне с двойното предизвикателство — постигане на устойчивост и гарантиране на адекватни пенсионни доходи — породено от пенсионната система. Очаква се мерките, въведени в бюджета за 2017 г., да доведат до умерено понижаване на риска от бедност за възрастните хора и до известно подобряване на нетния коефициент на заместване на минималната гарантирана пенсия. Като цяло, показателите за адекватността на пенсиите все още сочат значителни възможности за подобрение, включително относно намаляването на голямата неравнопоставеност на половете по отношение на пенсиите.

               (10)

               Претоварената пътна инфраструктура се превърна в пречка за предприятията — техните външни (икономически и екологични) разходи се оценяват на 274 милиона евро годишно и се очаква да се увеличат. Освен това емисиите на парникови газове от трафика продължават да се увеличават и има вероятност Малта да не успее да постигне своите цели за намаляване на емисиите до 2020 г. Малта прие амбициозна Национална транспортна стратегия за периода до 2050 г. и оперативен генерален план за транспорта до 2025 г. Те включват широк набор от мерки за рационализиране на използването на частни автомобили, насърчаване на алтернативни решения за мобилност и повишаване на ефективността на използването на мултимодални и колективни транспортни системи. Очаква се тези мерки да доведат до значителни подобрения, но при все това предвижданията сочат нарастване на претоварването и едва незначително намаляване на емисиите на парникови газове от транспорта до 2030 г.

               (11)

               Финансовата система се характеризира с наличието на значителен брой чуждестранни институции, привлечени наред с други фактори, от благоприятната данъчна среда. Малта е единствената държава членка, която използване системата на цялостно приспадане при корпоративното данъчно облагане и предлага схема за подлежащ на възстановяване данъчен кредит. Тя има широка мрежа от спогодби за избягване на двойното данъчно облагане и предлага привлекателен статус на физическите лица за постоянно местопребиваване за данъчни цели. Осъществяването на надзор върху предприятията с международна дейност обаче е предизвикателство. Финансовият сектор осъществява по-голямата част от своите дейности извън Малта. В този контекст Малта е отправила покана към МВФ и Световната банка да проведат програма за оценка на финансовия сектор до края на 2018 г. Освен това Малта е страна по решението на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (EIOPA) от януари 2017 г. относно сътрудничеството между органите за застрахователен надзор. ЕЦБ, като се основава на собствената си оценка и на проекта за решение на малтийския орган за финансови услуги, реши неотдавна да отнеме банковия лиценз на малък доставчик на интернет банкиране, който набира депозити и извън Малта.

               (12)

               Въпреки постигнатия напредък все още са необходими по-нататъшни подобрения в ефективността на съдебната система. Въпреки новите мерки за предоставяне на втори шанс и обявяване в несъстоятелност, предложени от правителството, дългите процедури по обявяване в несъстоятелност и опрощаване на задължения влошават качеството на бизнес средата в Малта. Освен това рамката на погасяване на дълг не предвижда ограничение във времето, като по този начин не предоставя правна сигурност. За справяне с недостатъците беше внесено изменение на Закона за дружествата, с което се въвеждат значителни промени в правната уредба относно несъстоятелността, като например възможността за медиация. Въздействието на тези промени все още не е анализирано.

               (13)

               Възниква недостиг на работна ръка за целия диапазон от умения и приспособяването на предлагането на умения към нуждите на пазара на труда все още е непълно. Значителен дял от работната сила на Малта все още е с ниска квалификация. Образователното ниво се увеличава, докато процентът на преждевременно напускане на училище остава висок. Овладяването на основни умения от младите хора е все още слабо. Достъпът до и участието в обучение през целия живот — с участието на работодателите — включително за ниско квалифицираните лица, бележи подобрение; но като се има предвид мащабът на предизвикателството, усилията трябва да продължат. Значителните инвестиции в системата на образованието и обучението се очаква да дадат резултати, особено ако мерките бъдат запазени и подобрени в бъдеще. Нивата на заетост се подобряват устойчиво и коефициентът на безработица спадна под 5 %. Въпреки това, участието на пазара на труда продължава да бъде сред най-ниските в Съюза, по-специално за по-възрастните и нискоквалифицираните жени, което показва, че остават рисковете за социално изключване за лицата, които не са подготвени да се адаптират към бързо променящата се икономика. Поради това провежданата понастоящем инвестиционна политика следва да продължи да бъде поддържана, по-специално чрез създадения неотдавна Национален съвет за уменията, и нейното по-нататъшно развитието следва да се наблюдава отблизо.

               (14)

               В рамките на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Малта и го публикува в доклада за страната от 2017 г. Тя оцени също програмата за стабилност за 2017 г., националната програма за реформи за 2017 г., както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Малта, отправени през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Малта, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (15)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището му (5) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Малта да предприеме следните действия през 2017 г. и 2018 г.:

               1.

               Да разшири обхвата на текущите прегледи на разходите, за да бъде включен по-широкият публичен сектор и да бъде въведен модел на публични разходи, основан на изпълнението.

               2.

               Да гарантира ефективен национален надзор на предприятията с международна дейност от страна на финансовите институции, лицензирани в Малта, чрез укрепване на сътрудничеството с надзорните органи на приемащата държава в държавите, където развиват дейност.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка за Препоръка на Съвета с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит във Финландия

text:
   BG
BG    BG
 ---pagebreak---                    ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                               Брюксел, 15.6.2010
                                               SEC(2010) 747 окончателен
                                    Препоръка за
                             ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит във
                                    Финландия
BG                                                                            BG
 ---pagebreak---                                             Препоръка за
                                       ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
     с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит във
                                            Финландия
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 126, параграф 7 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като има предвид, че:
   (1)     Съгласно член 126 от Договора държавите-членки трябва да избягват
           прекомерния държавен дефицит.
   (2)     Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни
           публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова
           стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост.
   (3)     Реформата на Пакта за стабилност и растеж от 2005 г. имаше за цел да се
           увеличи ефективността му и да се заздрави икономическата му основа, както и
           да се запази устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план. По-
           специално, тя имаше за цел да гарантира, че икономическите и бюджетните
           условия са взети предвид изцяло на всеки етап от ППД. По този начин Пактът за
           стабилност и растеж осигурява рамката на държавните политики за бързо
           възстановяване на стабилното състояние на бюджета, като в същото време се
           отчита икономическата ситуация.
   (4)     На [13 юли 2010 г.] Съветът реши съгласно член 126, параграф 6 от Договора, че
           във Финландия е налице прекомерен дефицит.
   (5)     Съгласно член 126, параграф 7 от Договора и член 3 от Регламент (ЕО)
           № 1467/97 на Съвета за определяне и изясняване на прилагането на процедурата
           при прекомерен дефицит1, който е част от Пакта за стабилност и растеж,
           Съветът следва да отправи препоръки до съответната държава-членка с цел
           прекратяване на съществуващия прекомерен дефицит в рамките на определен
           срок. В препоръката следва да се определи краен срок от най-много шест месеца
           за предприемане на ефективни действия от страна на съответната държава-
           членка за коригиране на прекомерния дефицит, както и краен срок за
   1
           OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.
BG                                               2                                        BG
 ---pagebreak---        прекратяването на прекомерния дефицит, който следва да приключи в годината
       след неговото установяване, освен при наличието на особени обстоятелства.
       Когато се взема решение дали са налице особени обстоятелства, следва да бъдат
       взети под внимание „значимите фактори“, посочени в член 2, параграф 3 от
       Регламент (EО) № 1467/97. Освен това Съветът следва да изисква в препоръката
       за коригирането на прекомерния дефицит постигането на минимално годишно
       подобрение на структурното салдо (т.е. салдото, коригирано спрямо фазата на
       икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки) от поне
       0,5 % от БВП.
   (6) В случая с Финландия значимите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от
       Регламент (EО) № 1467/97 и разглеждани в доклада на Комисията по силата на
       член 124, параграф 3, бяха определени като благоприятни. Те обаче не сочат за
       наличие на особени обстоятелства, даващи основание за промяна на обичайния
       краен срок за коригиране на дефицита. По-специално, съгласно прогнозата на
       службите на Комисията от пролетта на 2010 г. дефицитът на консолидирания
       държавен бюджет ще спадне малко под референтната стойност от 3 % още през
       2011 г. при допускане, че няма да има промяна на политиката.
   (7) Преди световната криза Финландия натрупа значителен бюджетен излишък.
       Tова даде възможност на Финландия да въведе относително голям пакет от
       дискреционни мерки за фискално стимулиране в размер на 1,8 % oт БВП през
       2009 г. и на 1,1 % през 2010 г., както и да позволи пълно бюджетно
       саморегулиране чрез автоматични стабилизатори. Вследствие на това салдото на
       консолидирания държавен бюджет отбеляза дефицит в размер на 2,2 % oт БВП
       през 2009 г. Съгласно представената от Министерството на финансите
       нотификация за ППД от април 2010 г. се очаква дефицитът да нарасне още
       повече, достигайки 4,1 % oт БВП през 2010 г. Според прогнозите на службите на
       Комисията от пролетта, очакваният дефицит е малко по-малък и е в размер на
       3,8 % oт БВП през 2010 г. Третият допълнителен бюджет, представен на
       Парламента от Министерството на финансите на 14 май 2010 г., сочи, че
       данъчните постъпления през 2010 г. биха могли да се окажат по-високи от
       планираните с 0,5 % oт БВП, главно вследствие на по-големите постъпления от
       корпоративни данъци. Tова показва благоприятни рискове по отношение на
       настоящите прогнози за публичните финанси, но като се има предвид, че не е
       направена същинска актуализация на тези прогнози, целевият дефицит за 2010 г.
       не е променен официално и настоящата оценка остава валидна. За 2011 г. както
       Министерството на финансите, така и службите на Комисията прогнозират лек
       спад на дефицита на консолидирания държавен бюджет под референтната
       стойност от 3 % от БВП при допускане, че няма да има промяна на политиката.
       Въз основа на прогнозата на службите на Комисията, за корекцията на
       прекомерния дефицит през 2011 г. ще бъде необходимо фискално подобрение в
       размер на около 0,3 процентни пункта от БВП през 2011 г.
   (8) Основният инструмент за контролиране на разходите на централната държавна
       администрация са многогодишните ограничения на разходите, които изключват
       силно зависими от икономическия цикъл разходи и следователно позволяват
       пълно бюджетно саморегулиране чрез автоматични стабилизатори. Въпреки че в
       периода на кризата този модел, особено бюджетното саморегулиране чрез
       автоматични стабилизатори, стимулира икономическата дейност и засили
       социалното сближаване, той доведе и до относително рязък спад в публичните
BG                                         3                                         BG
 ---pagebreak---         финанси. Затова тази бюджетна рамка ще подкрепи ефективно намаляването на
        натиска върху разходите на централната държавна администрация, включително
        социалните разходи, едва когато икономическото възстановяване е в достатъчно
        напреднала фаза. Местната администрация отговаря за голяма част от
        публичните разходи, свързани със застаряването на населението, като
        образование, здравеопазване и дългосрочни грижи, и не е обвързана от
        централно налаганите ограничения на разходите. За да се компенсират
        нарастващите разходи, обикновено са били увеличавани ставките на местните
        данъци, като по този начин се избягва натрупването на задължения на общинско
        равнище, но се увеличава общата данъчна тежест на национално равнище. С цел
        да ограничи растежа на разходите, свързани със застаряването на населението,
        правителството провежда средносрочна реформа на структурата на местните
        администрации и на предоставянето на услуги.
   (9)  В становището си от 26 април 2010 г. относно последната актуализация на
        програмата за стабилност Съветът оцени дългосрочната устойчивост на
        публичните финанси на Финландия и прикани властите да предприемат
        своевременни действия за определянето на всеобхватна и конкретна
        средносрочна стратегия за консолидация на бюджета от 2011 г. нататък, която
        също така има за цел да постигне СБЦ и да възстанови дългосрочната
        устойчивост на публичните финанси.
   (10) Брутният консолидиран държавен дълг е бил в размер на 44 % oт БВП през
        2009 г. Съгласно предоставената през април нотификация за ППД се очаква
        съотношението на дълга да нарасне на 49,9 % oт БВП през 2010 г. В прогнозата
        на Комисията от пролетта се предвижда съотношението на дълга да нараства
        малко по-бързо, като достигне 50,5 % oт БВП през 2010 г. и 54,9 % oт БВП през
        2011 г., но да остане под референтната стойност от 60 % от БВП.
   (11) Засиленият надзор съгласно ППД ще изисква редовно и своевременно
        наблюдение на напредъка при изпълнението на стратегията за фискална
        консолидация. В този контекст в предстоящите актуализации на програмата за
        стабилност на Финландия би било полезно да бъде включена отделна глава,
        посветена на този въпрос.
   (12) Като цяло Съветът е на мнение, че мерките за бюджетна консолидация, насочени
        към подобрение на качеството на публичните финанси и засилване на
        потенциала за икономически растеж, следва да гарантират трайно подобрение на
        консолидираното бюджетно салдо,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   (1)  Осъзнавайки, че състоянието на бюджета на Финландия през 2010 г. се дължи на
        мерки в размер на 1,8 % от БВП през 2009 г. и 1,1 % през 2010 г., които
        представляват адекватен отговор на икономическия спад и са в съответствие с
        Европейския план за икономическо възстановяване, както и на свободното
        действие на автоматичните стабилизатори, финландските власти следва да
        прекратят съществуващия прекомерен дефицит най-късно до 2011 г.
   (2)  Финландските власти следва да сведат дефицита на консолидирания държавен
        бюджет под 3 % от БВП по надежден и устойчив начин. Конкретно за тази цел
        финландските власти следва да:
BG                                          4                                         BG
 ---pagebreak---            а)   приложат фискалните мерки през 2010 г., както е предвидено в
                последната актуализация на програмата за стабилност, като
                същевременно гарантират, че очакваното превишение над референтната
                стойност от 3 % от БВП ще бъде в разумни граници и с временен
                характер;
           б)   осигурят фискално подобрение от поне ½ % oт БВП през 2011 г.;
           в)   конкретизират мерки, за да се гарантира постигането на планираната
                корекция на прекомерния дефицит през 2011 г.
   (3)    Съветът определя краен срок [13 януари 2011 г.], в който правителството на
          Финландия да предприеме ефективни действия за конкретизиране на мерките,
          необходими за постигане на напредък в коригирането на прекомерния дефицит.
          При оценяването на ефективността на предприетите действия ще се вземат
          предвид икономическите резултати спрямо икономическите перспективи,
          представени в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г.
   Финландските власти следва да докладват за постигнатия напредък при прилагането на
   тези препоръки в отделна глава, включена в предстоящите актуализации на програмата
   за стабилност, до отмяната на процедурата при прекомерен дефицит.
   Освен това Съветът подчертава колко важно е постигането на средносрочната цел
   (СБЦ) за адекватното бюджетно управление в условията на икономически спад, както и
   за възстановяване на дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Поради това
   той приканва финландските власти да гарантират, че след коригирането на
   прекомерния дефицит ще продължат с бюджетната консолидация, насочена към
   постигането на средносрочната бюджетна цел — структурен излишък в размер на 0,5 %
   от БВП.
   Адресат на настоящата препоръка е Република Финландия.
   Съставено в Брюксел на
                                           За Съвета
                                           Председател
                                           […]
BG                                           5                                        BG


				|

		52013DC0355

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно Националната програма за реформи на Германия за 2013 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Германия за периода 2012—2017 г. /* COM/2013/0355 final - 2013/ () */

Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
Националната
програма за
реформи на
Германия за 2013 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Германия
за периода 2012—2017 г.
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета от 7
юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на Комисията
да се започне
изпълнението
на нова стратегия
за работни
места и
растеж —
Стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политиката
по заетостта.
(3)       На 29
юни 2012 г.
държавните и
правителствените
ръководители
взеха
решение
относно Пакт за
растеж и
работни
места, с
който се
предоставя
съгласувана
рамка за
действие на
равнището на
отделните
държави, ЕС и
Еврозоната,
като се
използват
всички възможни
лостове,
инструменти
и политики.
Те взеха
решение
относно
действията,
които да бъдат
предприети
на равнище
държави членки,
като
изразиха
пълната си
ангажираност
с
постигането
на целите на
стратегията
„Европа 2020“ и с
изпълнението
на
специфичните
за държавите
препоръки.
(4)       На 6
юли 2012 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Германия за
2012 г. и даде
становището
си относно актуализираната
програма за
стабилност на
Германия за
периода 2011—2016 г.
(5)       На 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие
Годишния
обзор на
растежа[5], с
което
постави
началото на
третия
Европейски
семестър за
координация
на икономическите
политики. Въз
основа на
Регламент (ЕС)
№ 1176/2011 на 28
ноември 2012 г.
Комисията
прие втория
Доклад за
механизма за
предупреждение[6], в
който не беше
посочено, че
Германия ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се извърши
задълбочен
преглед.
(6)       На 14
март 2013 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той
подчертава
необходимостта
от провеждане
на
диференцирана
и
благоприятстваща
растежа
бюджетна
консолидация,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(7)       На 17
април 2013 г.
Германия
представи
своята програма
за
стабилност,
която
обхваща
периода 2012—2017 г., и
на 12 април 2013 г.
своята
национална
програма за
реформи за 2013 г.
Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност за
2013 г. Съветът е
на мнение, че
публичните
финанси в
Германия
като цяло са
в добро
състояние и
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) е била
постигната.
Макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози в
програмата, е
реалистичен.
Прогнозите в
програмата
за стабилност
в общи линии
съответстват
на прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2013 г. относно
темпа и
модела на
икономически
растеж през 2013 и
2014 г., както и на
оценката на
Комисията на
средносрочния
потенциален
темп на
растежа.
Целта на
представената
в програмата
бюджетна
стратегия е
да се
гарантира постоянно
постигане на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) още през 2012
г. В
програмата
се потвърждава
предишната
СБЦ в размер
на 0,5 % от БВП.
СБЦ отразява
адекватно
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Германия
постигна
структурен
бюджетен
излишък и по
този начин
СБЦ през 2012 г.
Според програмата
за
стабилност
(преизчисленото)[7]
структурно
салдо ще
остане
положително
през 2013 и през
2014 г., което до
голяма
степен е в
съответствие
с прогнозата
на Комисията,
и по този
начин ще се
създаде
пространство
за
автоматичните
стабилизатори
да действат
свободно.
Германия
също така е
постигнала
целевия
показател за
разходите
през 2012 г.
Според
информацията,
предоставена
в програмата
за
стабилност,
темпът на
нарастване
на
държавните
разходи, при
който не се
отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите, се
очаква да
надхвърли
целевия
показател за
разходите
през 2013 г., но ще
бъде
съобразен с
него през 2014 г.
В програмата
се планира
брутния дълг
да спадне до 80 ½%
от БВП през
2013 г. и след
това да
продължи да
намалява.
След
корекцията
на
прекомерния
дефицит през
2011 г. Германия
се намира в
преходен период
относно
спазването
на дълговия
критерий и
отбеляза
достатъчен напредък
по отношение
на
спазването
на дълговия
критерий
през 2012 г. Ако
програмата
се изпълнява,
както е
планирано,
Германия
също постига
достатъчен
напредък към
спазване на
критерия за
дълга през 2013 г.
и целевия показател
за дълга ще
бъде
постигнат в края
на преходния
период през 2014
г. Като цяло целите
за дефицита и
дълга
изглеждат
реалистични.
(9)       Германия
е положила
само
ограничени
усилията за
подобряване
на
ефективността
на публичните
разходи за
здравеопазване
и дългосрочни
грижи.
Усилията за
реформа в
миналото в
сектора на
здравеопазването,
както и
тазгодишната
реформа на
дългосрочните
грижи
изглеждат
недостатъчни
за възпиране
на
очакваното
бъдещо
нарастване
на разходите.
Германия
изглежда на
прав път по
отношение на
националната
цел в областта
на образованието
и на
разходите за
научни изследвания,
но следва да
предвиди още
по-амбициозни
следващи
цели с оглед
настигане на
най-иновативните
икономики.
(10)     Германия
в
недостатъчна
степен
използва източниците
на приходи,
благоприятстващи
растежа.
Прилагането
на
намалената
ставка на ДДС
(понастоящем
7 %) спрямо
това, което е
вече доста
широк набор
от стоки и
услуги, може
да бъде намалено
и
администрирането
на ДДС
преразгледано
в стремежа да
се увеличи
ефективността,
да се подобри
събирането
на данъците и
за
по-ефективна
борба с
данъчните
измами. Приходите
от
постоянните
данъци върху
недвижимата
собственост
са особено
ниски в Германия
(0,5 % от БВП през
2011 г. спрямо 1,3 %
в ЕС-27), което
оставя
възможност
за
увеличаване
на общинския
данък върху
недвижимото
имущество (Grundsteuer),
по-специално
чрез
преоценка на
данъчната основа.
(12)     Известен
напредък бе
постигнат
при прилагането
на
конституционното
правило за балансиран
бюджет
(„дълговата
спирачка“)
след миналогодишната
препоръка,
обаче изглежда
все още се
изискват
специфични
правила за
прилагане в
повечето
провинции,
така че да се
осигури
ефективното
прилагане на
дълговата спирачка
в рамките на
годишната
бюджетна процедура.

(13)     Финансовият
сектор
претърпя
значителна корекция
и
регулаторната
и надзорната
рамка бяха
укрепени.
Решенията за
държавна
помощ на
Комисията
продължиха
да стимулират
преструктурирането
на Landesbanken. Въпреки
това,
изглежда, че
все още има
управленски
пречки пред
пазарно
ориентираната
консолидация
в банковия
сектор, което
оказва влияние
върху общата
ефективност
на финансовия
сектор.
(14)     Германия
не е
предприела
действия, за
да осигури
премахване
на
значителните
финансови
демотивиращи
фактори, пред
които са изправени
вторите
работещи
членове на
домакинството,
и остава
ограничен
напредъка в
увеличаване
наличността
на целодневни
детски
заведения и
целодневните
училища.
Германия
отбеляза
известен
напредък в
повишаване
на
образователните
постижения
на групите в
неравностойно
положение, но
всички
германски
провинции
следва да
продължат да
полагат
амбициозни
усилия за
създаване на
училищна
система,
която
осигурява
равни
възможности
за всички.
Политически
действия за
намаляване
на високата
данъчна тежест
за
нископлатените
работници и
подобряване
на
интеграцията
на трайно
безработни
лица на
пазара на
труда са били
ограничени
до този
момент.
Германия
следва да
положи
повече усилия
за
намаляване
на високите
данъци и социалноосигурителни
вноски, които
тя събира при
ниските
заплати.
Необходимо е
да се положат
допълнителни
усилия за
подобряване на
прехода от
определени
видове
договори, като
например
работни
места с ниско
заплащане
(т.нар. „mini-jobs“), в
по-устойчивите
форми на договори,
като по този
начин се
избягва
сегментацията
на пазара на
труда. Докато
реалните
заплати са
все още под
тяхното ниво
от 2000 г., което
допринесе за
структурното
намаляване
на
безработицата
от 8 % на 5,5 %, те
започнаха да
се развиват
динамично
впоследствие.
Заплатите се
увеличиха
значително
през
последните
години, без
това да влияе
отрицателно
на
конкурентоспособността.
В същото
време
разликите в
трудовите възнаграждения
се увеличиха.
(15)     Германия
има за цел
свеждане до
минимум на общите
икономически
разходи за
трансформиране
на
енергийната
система. Това
все още не е
довело до
осезаеми
резултати и
основните
рискове и
потенциални
слабости
продължават
да съществуват.
Германия
полага
значителни
усилия за
ускоряване
разширяването
на енергийните
мрежи.
Координацията
на нейната национална
енергийна
политика с
политиките
на съседните
държави не е
достатъчна.
(16)     Положението
в сектора на
услугите не
се е
променило значително
от миналата
година и все
още съществуват
ограничения
върху
навлизането в
и
упражняване
на някои
професии.
Германия
следва да
направят
повече, за да
отвори своя
сектор на
услуги чрез
премахване
на неоправданите
ограничения
и пречки за
навлизане на
пазара, като
по този начин
снижи цените,
като направи
услугите
по-достъпни
за групите с
по-ниски
доходи. В
много
занаятчийски
сектори,
включително
в
строителния
сектор, все
още
съществува
изискване за
притежаване
на
удостоверение
за
майстор-занаятчия
(Meisterbrief) или
еквивалентна
квалификация,
за да се ръководи
фирма.
Строителният
сектор е
изправен и
пред
ограничения
що се отнася
до търговските
съобщения и
процедурите
за издаване
на
разрешителните.
Много професионални
услуги са
също предмет
на изисквания
за правната
форма и за
притежаване
на акции или
дялове.
Германия би
могла да
оцени дали
същите цели
от обществен
интерес не биха
могли да бъде
постигнати с
едно по-леко регламентиране.
Разнообразието
на регулаторни
режими в
различните
провинции
показва също
така, че има
възможност
да бъдат направени
допълнителни
усилия за
идентифициране
на най-малко
обременителните
регулаторни
подходи,
както и
разширяването
им в цялата
страна, като
по този начин
се намали бюрокрацията
за
предприятията.
Нивото на
ефективна
конкуренция
в
железопътния
сектор остава
непроменено.
По отношение
на обществените
поръчки,
стойността
на
договорите,
публикувани
от
германските
органи
съгласно
законодателството
на ЕС в
областта на
обществените
поръчки, е
много малка.
Законодателният
процес,
включващ
преразглеждане
на закона срещу
ограниченията
на
конкуренцията,
все още не е
приключен. В
сектора на
търговията на
дребно,
законодателството
в областта на
устройственото
планиране
значително ограничава
новото
навлизане на
пазара.
(17)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Германия. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи. Тя
взе предвид
не само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Германия, но
и тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
национални
решения.
Препоръките
ѝ в рамките
на Европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―4
по-долу.
(18)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Германия,
като становището
му[8]
е изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу,
(19)     В
рамките на
Европейския
семестър
Комисията
също така е
извършила
анализ на
икономическата
политика на
Еврозоната
като цяло.
Въз основа на
това Съветът
издаде
специфични
препоръки,
насочени към
страните, чиято
валута е еврото.
Германия
следва също
да осигури
пълното и
навременно
изпълнение
на тези
препоръки.
ПРЕПОРЪЧВА
на Германия
да
предприеме
следните
действия
през периода
2013—2014 г.:
1.           Да
запази
стабилна
бюджетна
позиция, както
е предвидено,
което
гарантира
постигането
на
средносрочната
цел през
програмния период.
Да провежда
благоприятстваща
растежа
фискална
политика
чрез
допълнителни
усилия за
увеличаване
на
разходната
ефективност
на
публичните
разходи за
здравеопазване
и
дългосрочни
грижи чрез
по-добра интеграция
на
предоставянето
на грижи и
наблягане
върху
превенцията,
рехабилитацията
и независимия
живот. Да
подобри
ефективността
на данъчната
система,
по-специално
чрез разширяване
на данъчната
основа за
облагане с ДДС,
и чрез
преоценка на
основата на
общинския
данък върху
недвижимата
собственост;
да използва
съществуващите
възможности
за по-високи
и
по-ефективни
разходи,
благоприятстващи
растежа, в
областта на
образованието
и научноизследователската
дейност на
всички
равнища на
управление;
Да завърши по
последователен
начин
прилагането
на „дълговата
спирачка“ във
всички
провинции (Länder),
като осигури
навременни и
подходящи
процедури за
мониторинг и
коригиращи
механизми.
2.           Да
поддържа
условия,
които дават
възможност
за растеж на
заплатите, за
да подкрепи
вътрешното търсене.
За тази цел,
да намали
високите данъци
и социални
осигуровки,
особено за
работещите
лица с ниски
доходи и
повиши
образователните
постижения
на хора в
неравностойно
положение. Да
поддържа
подходящи
мерки за
активиране и
интегриране,
особено на дълготрайно
безработните
лица. Да
улесни прехода
от
нестандартната
заетост, като
например „mini-jobs“
към
по-устойчиви
форми на
заетост. Да предприеме
мерки за
подобряване
на стимулите
за работа и
на
пригодността
за заетост на
работниците,
по-специално
за втория
работещ член
на
домакинството
и за нискоквалифицираните
лица, също
така с оглед
увеличаване
на техните
доходи. За
тази цел да
отстрани
демотивиращите
фактори за
втория
работещ член
на
домакинството
и да увеличи
броя на
целодневните
детски
заведения и
целодневните
училища
3.           Да
подобри
координацията
на
енергийната политика
със
съседните
страни и да
поддържа
общите
разходи за
трансформиране
на енергийната
система до
минимум,
по-специално
чрез преглед
на
разходната
ефективност на
инструментите
на
енергийната
политика,
създадени за
постигането
на целите
относно
възобновяемите
енергийни източници,
както и да
продължи
усилията за ускоряване
разширяването
на
националните
и
трансгранични
електроенергийни
и газови
мрежи.
4.           Да
вземе мерки
за
допълнително
насърчаване
на
конкуренцията
в сектора на
услугите, включително
и някои
занаяти,
по-специално в
строителния
сектор и
професионалните
услуги, с цел
да се даде
тласък на
вътрешните
източници на
растеж. Да
предприеме
спешни действия
за
значително
увеличаване
на стойността
на
обществените
договори,
открити за възлагане
на
обществени
поръчки. Да
приеме и
приложи
оповестената
законодателна
реформа, за
да подобри
прилагането
на законодателството
в областта на
конкуренцията
по отношение
на
ограниченията
на конкуренцията.
Да премахне
ограниченията
в сферата на
устройственото
планиране,
които
ограничават ненужно
нови
навлизания в
сектора на
търговията
на дребно. Да
предприеме
допълнителни
мерки, за да
премахне
оставащите
пречки пред
конкуренцията
на пазара на
услугите за
железопътен
превоз. Да
продължи
усилията за
консолидация
в банковия
сектор,
включително чрез
подобряване
на рамката за
управление.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997
г., стр. 1.
[2]               COM(2013)355 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 и P7_TA(2013)0053.
[4]               Решение
2013/208/ЕС на
Съвета от 22
април 2013 г.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методика
[8]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.