				|

		52014PC0156

			Препоръка за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за одобряване сключването от Комисията, от името на Европейската общност за атомна енергия, на Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна /* COM/2014/0156 final */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Настоящото
предложение
е изготвено с
оглед на
предвиденото
подписване,
временно прилагане
и сключване
на
Споразумението
за
асоцииране
между ЕС и
Грузия, за да
може да се
одобри
сключването
на Споразумението
за
асоцииране
от Комисията
от името на
Европейската
общност за
атомна
енергия
(Евратом).
Тъй
като
Европейската
общност за
атомна енергия
(Евратом)
също е страна
по Споразумението
за
асоцииране
между
Европейския
съюз и
неговите
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна,
Комисията
изготвя
отделна
препоръка за
одобрение от
страна на
Съвета на
сключването
от Комисията
на частите от
Споразумението,
които
попадат в
приложното
поле на
Договора за създаване
на Евратом.
Към
подписването
и сключването
на
международни
споразумения
от Евратом се
прилагат
различни
процедури. По-конкретно,
съгласно
член 101 от
Договора за Евратом
такива
споразумения
трябва да бъдат
сключвани от
Комисията с
одобрението на
Съвета. Ето
защо е
необходимо
да бъдат приети
отделни
решения за
подписване и
сключване на
Споразумението
за
асоцииране
от ЕС и от
Евратом.
За
сключването
на
Споразумението
за асоцииране
от името на
Евратом
Комисията
препоръчва
Съветът да
даде своето
одобрение, в съответствие
с член 101,
втора алинея
от Договора
за създаване
на Евратом.
С оглед
на
резултатите
от
преговорите,
посочени в
Предложението
за Решение на
Съвета
относно
подписването
от името на
ЕС и временното
прилагане на
Споразумението
за асоцииране
между ЕС и
Грузия и в
Предложението
за Решение на
Съвета
относно
сключването
на Споразумението
за
асоцииране
между ЕС и
Грузия,
Комисията
предлага
Съветът да
вземе решение
за
подписване
от името на
Съюза на Споразумението
за
асоцииране
между Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави
членки, от
една страна, и
Грузия, от
друга страна,
и да определи
лицето(ата),
надлежно
упълномощено(и)
да подпише(ат)
от името на
Съюза.
След
одобрението
на Съвета и
съответното решение
на Комисията
последната
ще може да
подпише и да
сключи
Споразумението
за
асоцииране
от името на
Евратом.
2.           РЕЗУЛТАТИ
И ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Комисията
препоръчва
на Съвета да
одобри, в
съответствие
с член 101,
втора алинея
от Договора
за създаване
на
Европейската
общност за
атомна
енергия, сключването
на
Споразумението
за асоцииране
между
Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна,
що се отнася
до въпросите,
попадащи в
сферата на
компетентност
на Евратом.
Текстът
на
Споразумението
е приложен
към настоящата
препоръка.
От
страна на
Съюза
правното
основание за
сключване на
Споразумението
е член 217 във
връзка с
член 218,
параграф 6,
буква а) и
член 218, параграф 8,
втора алинея
от ДФЕС.
За
Евратом
правното
основание за
Споразумението
е член 101 от
Договора за създаване
на
Европейската
общност за
атомна
енергия.
Приложеното
предложение
представлява,
заедно с
решението на
Комисията
относно сключването,
правният
инструмент
за сключване
на
Споразумението
за
асоцииране
от името на
Евратом.
Фактът,
че Комисията
представя
своето предложение
под формата
на
споразумение
между Съюза и
неговите
държави
членки и
Грузия, се
дължи на
формирането
на това
споразумение
съгласно
разпоредбите
на Договора преди
влизането в
сила на
Договора от
Лисабон.
Съгласно
член 102 от
Договора за
Евратом дадено
споразумение
може да влезе
в сила за
Евратом само
след като
Комисията е
била уведомена
от държавите
членки, че
споразумението
е станало
приложимо в
съответствие
с
разпоредбите
на тяхното
национално законодателство.
Препоръка
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
одобряване
сключването
от Комисията,
от името на
Европейската
общност за
атомна енергия,
на
Споразумението
за
асоцииране между
Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави членки,
от една
страна, и
Грузия, от
друга страна
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
създаване на
Европейската
общност за
атомна
енергия, и
по-специално
член 101, втора
алинея от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Комисията,
като
има предвид,
че:
(1)       На
10 май 2010 г.
Съветът
упълномощи
Комисията да
започне
преговори с
Грузия за
сключването
на ново
споразумение
между
Европейския
съюз и
Грузия, което
да замени
Споразумението
за
партньорство
и сътрудничество[1].
(2)       Предвид
близките
исторически
отношения и
все
по-тесните
връзки между
страните, както
и тяхното
желание да
укрепят и
разширят
отношенията
си по един
амбициозен и
новаторски
начин,
преговорите
по Споразумението
за
асоцииране
между Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави
членки, от една
страна, и
Грузия, от
друга страна
(наричано по-нататък
,,Споразумението“),
бяха успешно
приключени с
парафирането
на
Споразумението
на 29 ноември
2013 г.
(3)       Комисията
предлага на
Съвета
Споразумението
да бъде
подписано от
името на
Съюза и да се
прилага
временно
съгласно
член 429 от Споразумението
до сключването
му на
по-късна
дата.
(4)       Споразумението,
и
по-конкретно
член 298, буква к),
обхваща също
така въпроси,
попадащи в сферата
на
компетентност
на Евратом.
(5)       Подписването
и
сключването
на Споразумението
са предмет на
отделна
процедура, що
се отнася до
въпросите,
попадащи в
приложното
поле на
Договора за
Европейския
съюз и на
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз.
(6)       Ето
защо
Споразумението
следва да
бъде сключено
и от името на
Европейската
общност за
атомна
енергия, що
се отнася до
въпросите,
попадащи в
приложното
поле на
Договора за
Евратом.
(7)       Съгласно
член 102 от
Договора за
Евратом Споразумението
може да влезе
в сила за
Европейската
общност за
атомна
енергия само
след като
Европейската
комисия е
била уведомена
от държавите
членки, че
това
споразумение
е станало
приложимо в съответствие
с
разпоредбите
на тяхното национално
законодателство.
(8)       Следва
да се одобри
сключването
на Споразумението
от
Европейската
комисия,
действаща от
името на
Европейската
общност за атомна
енергия,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Одобрява
се
сключването
от
Европейската
комисия, от
името на
Европейската
общност за
атомна
енергия, на
Споразумението
за асоцииране
между
Европейския
съюз и Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна[2] [3].
Член 2
Настоящото
решение
влиза в сила
в деня след
приемането
му.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               OВ L 205, 4.8.1999 г.,
стр. 1—52.
[2]               Текстът
на
Споразумението
е приложен
към Решението
относно
подписването
от името на
Европейския
съюз и
временното
прилагане на
Споразумението
за
асоцииране
между
Европейския съюз
и
Европейската
общност за
атомна енергия
и техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна
(ОВ […], […] г., стр. […]).
[3]               OJ: Please insert in the footnote above the publication
reference of the Decision in document […]


title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година относно националната програма за реформи на Естония за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Естония за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/23

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Естония за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Естония за 2017 г.
   (2017/C 261/06)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета (2) на 16 ноември 2016 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Естония не е посочена като държава членка, за която ще се извърши задълбочен преглед. На същата дата Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета относно икономическата политика на еврозоната, която беше одобрена от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. На 21 март 2017 г. Съветът прие препоръката относно икономическата политика на еврозоната (наричана оттук нататък „препоръка за еврозоната“) (3).

               (2)

               Като държава членка, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Естония следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката за еврозоната, както е посочено в препоръка 1 по-долу.

               (3)

               Докладът за Естония за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него бе оценен напредъкът на Естония в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Естония през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

               (4)

               Естония представи своята програма за стабилност за 2017 г. на 28 април 2017 г. и своята национална програма за реформи за 2017 г. на 4 май 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (5)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (6)

               Спрямо Естония понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за стабилност за 2017 г. правителството намали средносрочната бюджетна цел до структурно салдо в дефицит в размер на 0,5 % от БВП. Правителството планира да премине от общ бюджетен излишък от 0,3 % от БВП през 2016 г. до дефицит от 0,5 % от БВП през 2017 г. и 0,8 % от БВП през 2018 г. Според прогнозите в програмата за стабилност за 2017 г. това отговаря на структурен излишък от 0,2 % от БВП през 2017 г. и дефицит от 0,5 % от БВП през 2018 г., с което се спазва средносрочната бюджетна цел. Въз основа на преизчисленото (5) структурно салдо обаче, дефицитът се очаква да възлезе на 0,1 % от БВП през 2017 г. и 0,9 % от БВП през 2018 г., т.е. под новата средносрочна бюджетна цел. Според програмата за стабилност за 2017 г. общото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП се предвижда да остане под 10 % от БВП през 2017 г. и 2018 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е реалистичен за 2017 г. и 2018 г., но е благоприятен за следващите години от програмата. В същото време съществуват рискове, свързани с хипотезите за прираста на приходите от различните нови данъчни мерки, които влизат в сила през 2018 г.

               (7)

               Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. се предвижда структурното салдо да отбележи дефицит от 0,3 % от БВП през 2017 г., което остава над средносрочната бюджетна цел. За 2018 г. на Естония се препоръчва да се придържа към средносрочната бюджетна цел. Ако политиката не бъде променена, съществува риск от известно отклонение от това изискване. Като цяло Съветът е на мнение, че Естония трябва да има готовност да предприеме допълнителни мерки, за да гарантира постигане на съответствие през 2018 г.

               (8)

               Естония предприе действия, за да осигури предоставянето и достъпността на висококачествени услуги, включително социални услуги на местно равнище, като част от своята реформа на местното управление. По-специално, Естония прие Закона за административната реформа с цел да улесни създаването на жизнеспособни местни общини, които могат да финансират своите собствени дейности, да планират развитие и растеж и да предоставят качествени услуги. Тя успешно се справи с фазата на доброволно сливане на местни общини и понастоящем прилага Закона за социалните грижи. Все още не са предприети някои ключови стъпки за приключване на реформата на местното управление. Все още се преразглежда схемата за финансиране на общините. Все още са в процес на изготвяне допълнителни законодателни актове относно отговорностите и разделянето на задачите между общините и централното държавно управление. Приемането на тези предложения е от решаващо значение, за да се гарантира предоставянето на качествени обществени услуги в области като образованието, социално-възпитателната работа с младeжта, здравеопазването и транспорта.

               (9)

               Разликата в заплащането на жените и мъжете в Естония е спаднала от 28,3 % през 2014 г. на 26,9 % през 2015 г., но все още е сред най-големите в Съюза. Правителството предприема стъпки за допълнително намаляване на разликата в заплащането на жените и мъжете. По-специално, бе приет и се изпълнява План за благосъстоянието за периода 2016—2023 г. за отстраняване на половата сегрегация на пазара на труда и за борба със стереотипите. Все още предстои да бъде прието изменението на Закона за равенството между половете, което да възложи на инспекциите по труда задачата да наблюдават по-отблизо равенството между половете в частния сектор. Преразглеждането на системата за родителския отпуск, което да позволи по-гъвкаво вземане на родителски отпуск, също е в процес на разглеждане. Законодателното изменение все още не е прието.

               (10)

               В Естония неравенството в доходите е голямо. Съотношение между доходите на най-богатите 20 % от домакинствата и на най-бедните 20 % се е увеличил от 5,4 през 2012 г. на 6,2 през 2015 г. и е вече сред седемте най-големи в ЕС. Изглежда, че основният двигател е голямата дисперсия на заплатите в резултат на силния ръст на доходите сред най-квалифицираните. В абсолютни стойности равнището на доходите на най-бедните 10 % от домакинствата изостана от нарастването на средните доходи, което води до проблеми с адекватността на мрежата за социална сигурност. Важен фактор е, че обезщетенията (особено пенсиите и социалните помощи) не следват темпото на увеличение на пазарните доходи. Това доведе и до постепенното увеличаване на равнището на риска от изпадане в бедност от 15,8 % през 2010 г. до 21,6 % през 2015 г. Значителни усилия бяха положени за превръщането на данъчната система в прогресивна от 2018 г. нататък, по-специално за лицата с ниски доходи, чрез повишаване на необлагаемата база на системата за подоходното облагане на физическите лица.

               (11)

               Разходите на предприятията в областта на научните изследвания, технологиите и иновациите през 2015 г. са се увеличили на 0,69 %, но цялостното им равнище остава под средното за Съюза равнище от 1,3 %. Делът на високотехнологичните и основани на знанието предприятия остава ограничен, а броят на новите докторанти е малък. През последните години ръстът на заплатите постоянно надвишаваше повишаването на производителността, което засегна печалбите и по този начин занижи растежа на инвестициите. Намалените инвестиции в технологичното развитие могат да доведат до това добавената стойност на износа, особено на стоките, да се увеличи по-малко от очакваното, и представлява риск за растежа на производството. Обемът на договорните научни изследвания между академичните среди и предприятията се е увеличил през 2015 г. Сътрудничеството между двата сектора остава обаче ограничено въпреки мерките, предприети от правителството. Естония подобри допълнително своята делова среда, но продължителността на производствата по несъстоятелност и процентът на събираемост за обезпечените кредитори продължават да бъдат пречки пред инвестициите. През 2016 г. започна проект за подобряване на уредбата за несъстоятелността с цел процедурата да стане по-бърза и по-ефикасна, както и за подобряването на процента на успешните заявления. Измененията на законодателната уредба обаче все още не са приети.

               (12)

               В контекста на европейския семестър за 2017 г. Комисията изготви подробен анализ на икономическата политика на Естония и го публикува в доклада за страната за 2017 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност за 2017 г., националната програма за реформи за 2017 г. и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Естония през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Естония, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

               (13)

               Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност за 2017 г., като становището (6) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Естония да предприеме следните действия през 2017 г. и 2018 г.:

               1.

               Да продължи да провежда своята фискална политика в съответствие с изискванията на предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, което предполага да поддържа средносрочната бюджетна цел през 2018 г. Да подобри адекватността на мрежата за социална сигурност. Да предприеме мерки за намаляване на разликата в заплащането между половете, по-специално чрез подобряване на прозрачността на възнагражденията и преразглеждане на системата за родителски отпуск.

               2.

               Да насърчава частните инвестиции в научноизследователската дейност, технологиите и иновациите, включително чрез мерки за укрепване на сътрудничеството между академичните среди и предприятията.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 92, 24.3.2017 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Салдо, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки, преизчислено от Комисията ползвайки общоприетата методика.

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка (ЕС) 2015/682 на Комисията от 29 април 2015 година относно мониторинга на наличието на перхлорат в храните (Текст от значение за ЕИП)

text:
               30.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 111/32

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2015/682 НА КОМИСИЯТА
   от 29 април 2015 година
   относно мониторинга на наличието на перхлорат в храните
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Перхлорат се среща в естествен вид в околната среда в утайки от нитрат и поташ, може да се образува в атмосферата и да попадне в почвата и подпочвените води. Той също така се среща като замърсител на околната среда, вследствие на употребата на нитратни торове и на производството, използването и обезвреждането на амониев перхлорат, който се използва в ракетни горива, експлозиви, фойерверки, сигнални ракети и помпи за надуване на въздушни възглавници на автомобили, както и в други промишлени процеси. Перхлорат може също така да се образува при разграждането на натриев хипохлорит, който се използва за дезинфекциране на вода, и може да предизвика замърсяване на водата в системите за водоснабдяване. Водата, почвите и торовете се считат за потенциални източници на замърсяване на храните с перхлорат.

               (2)

               Експертната група по замърсителите в хранителната верига (CONTAM) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) предостави научно становище относно рисковете, на които е изложено общественото здраве във връзка с наличието на перхлорат в храните (1). Експертната група стигна до заключението, че хроничната експозицията на перхлорат чрез храната е потенциална заплаха, по-специално когато се консумира храна в по-големи количества от по-младите възрастови групи от населението с лек до умерен недостиг на йод. Освен това е възможно краткотрайната експозиция на перхлорат да не е безопасна за кърмачета и малки деца, които приемат малко йод.

               (3)

               Експертната група заключи, че са необходими повече данни за наличието на перхлорат в храните в Европа, особено в зеленчуците, храните за кърмачета, млякото и млечните продукти, за да се намали още повече несигурността в оценката на риска. Високи нива са били открити в зеленчуци от семейство Тиквови и в листни зеленчуци, преди всичко когато са отглеждани в оранжерии или под покритие. Няма достатъчно данни за наличието на перхлорат в храните, в частност в проби от храни, взети след 1 септември 2013 г. Анализът на перхлорат в питейната вода следва да включва, ако е възможно, и питейна вода, която не попада в обхвата на определението на понятието „храни“ съгласно Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (2). След 1 септември 2013 г. са взети мерки за ограничаване на риска и данните за перхлорат от след това взетите проби вече сочат ниво, което отговаря по-добре на принципа „толкова ниско, колкото е разумно постижимо“, след като са приложени добри практики (например използване на торове с ниско съдържание на перхлорат), и отчитат по-добре сегашното наличие на перхлорат в храните.

               (4)

               Поради това е целесъобразно да се препоръча мониторинг на наличието на перхлорат в храните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА

               1.

               Държавите членки следва, с активното участие на стопанските субекти в хранителната промишленост, да извършват мониторинг на наличието на перхлорат в храните, по-специално във:

                           а)

                           плодове, зеленчуци и преработени продукти от тях, включително сокове;

                           б)

                           храни за специфична хранителна употреба, предназначени за кърмачета и малки деца, както са определени в Регламент (ЕС) № 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3);

                           в)

                           сушени билки и подправки; чай; билкови и плодови настойки;

                           г)

                           напитки, включително питейна вода.

               2.

               С цел да се гарантира, че пробите са представителни за изследваната партида, държавите членки следва да спазват процедурите за вземане на проби, определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1882/2006 на Комисията (4) за листни зеленчуци и в част Б от приложението към Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията (5) за други храни, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕО) № 333/2007.

               3.

               Следният метод за анализ дава надеждни резултати:
               „Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) — Version 7.1“ Методът може да бъде изтеглен от следната страница: http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf
               В допълнение следва да се направи консултация със статията „Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/MS“, в която се описва как да се интегрира замърсителят на околната среда перхлорат в горепосочения метод QuPPe за изследване на множество остатъчни вещества. Статията може да бъде изтеглена от страницата http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf
               Следва да се постави целта границата на количествено определяне (LOQ) за анализа на перхлорат да не надвишава в храни за кърмачета и малки деца 2 μg/kg, в други храни — 10 μg/kg и в сушени билки, подправки, чай, както и в билкови и плодови настойки — 20 μg/kg.

               4.

               Държавите членки следва, с активното участие на стопанските субекти в хранителната промишленост, да провеждат изследвания за установяване на факторите, които водят до наличието на перхлорат в храните. Анализът на наличието на перхлорат в торовете, почвите, водата за напояване и обработените води е особено подходящ в ситуации, когато тези фактори са от значение.

               5.

               Държавите членки следва да гарантират, че резултатите от анализите се предоставят редовно и най-късно до края на февруари 2016 г. на ЕОБХ във формàта на ЕОБХ за предаване на данни в съответствие с изискванията на насоките на ЕОБХ „Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed“ (6) и с допълнителните специфични изисквания за докладване на ЕОБХ.

      Съставено в Брюксел на 29 април 2015 година.

            За Комисията

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Член на Комисията

      (1)  Експертна група CONTAM към ЕОБХ (Експертна група по замърсителите в хранителната верига към ЕОБХ), 2014 г. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables. EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ) 2014; 12(10):3869, стр. 106 doi:10.2903/j.efsa.2014.3869.

      (2)  Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕС) № 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно храните, предназначени за кърмачета и малки деца, храните за специални медицински цели и заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло и за отмяна на Директива 92/52/ЕИО на Съвета, директиви 96/8/ЕО, 1999/21/ЕО, 2006/125/ЕО и 2006/141/ЕО на Комисията, Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и регламенти (ЕО) № 41/2009 и (ЕО) № 953/2009 на Комисията (ОВ L 181, 29.6.2013 г., стр. 35).

      (4)  Регламент (ЕО) № 1882/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. относно методи за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на храни за съдържание на нитрати (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 25).

      (5)  Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и полициклични ароматни хидрокарбони в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Препоръка на Съвета от 19 март 2007 година относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Девети ЕФР) за финансовата 2005 година

text:
               8.5.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 103/4

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 19 март 2007 година
   относно освобождаване на Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Европейския фонд за развитие (Девети ЕФР) за финансовата 2005 година
   (2007/C 103/04)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1), изменено в Люксембург (Велико херцогство Люксембург) на 25 юни 2005 г. (2),
   като взе предвид Вътрешното споразумение относно финансирането и управлението на помощта от Общността по Финансовия протокол към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (3) за създаване на, наред с другото, Деветия европейски фонд за развитие (Девети ЕФР) и по-специално член 32, параграф 3 от същото споразумение,
   като взе предвид Финансовия регламент от 27 март 2003 г., приложим за Деветия eвропейски фонд за развитие (4), и по-специално членове 96-103 от него,
   като разгледа приходните и разходни сметки и счетоводния баланс за операциите на Деветия ЕФР към 31 декември 2005 г. и доклада на Сметната палата за финансовата 2005 г., заедно с отговорите на Комисията (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               По силата на член 32, параграф 3 от упоменатото Вътрешно споразумение, освобождаването от отговорност за финансовото управление на Деветия ЕФР се дава на Комисията от Европейския парламент по препоръка на Съвета.

               (2)

               Цялостното изпълнение на операциите на Деветия ЕФР през финансовата 2005 г. от страна на Комисията е било удовлетворително,

         ПРЕПОРЪЧВА на Европейския парламент да освободи Комисията от отговорност във връзка с изпълнението на операциите на Деветия ЕФР за финансовата 2005 година.

      Съставено в Брюксел, на 19 март 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         H. SEEHOFER

      (1)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 287, 28.10.2005 г., стр. 4.

      (3)  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 355.

      (4)  ОВ L 83, 1.4.2003 г., стр. 1.

      (5)  OВ C 263, 31.10.2006 г., стр. 205.


title: 2011/442/ЕС: Препоръка на Комисията от 18 юли 2011 година относно достъпа до основна разплащателна сметка  Текст от значение за ЕИП

text:
               21.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 190/87

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 18 юли 2011 година
   относно достъпа до основна разплащателна сметка
   (текст от значение за ЕИП)
   (2011/442/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Гарантирането на достъп на потребителите до разплащателни услуги в Европейския съюз (наричан по-нататък „Съюзът“) е важно условие както за осигуряването на възможност те да се ползват в пълна степен от придобивките на единния пазар, така и за адекватното му функциониране. Понастоящем наличието на основни разплащателни услуги не е нито обезпечено от доставчиците на разплащателни услуги, нито гарантирано от всички държави-членки на Съюза.

               (2)

               Съществуващите рестриктивни критерии за право на откриване на разплащателна сметка, наложени от доставчиците на разплащателни услуги, надхвърлят законовите изисквания и могат да възпрепятстват упражняването в пълна степен на правото на свободно движение на хора в Съюза. Освен това, липсата на достъп до разплащателни сметки не позволява на потребителите да участват в пазара на основни финансови услуги и намалява тяхната финансова и социална приобщеност, често в ущърб на най-уязвимата част от населението. Тя също така затруднява достъпа на потребителите до основни стоки и услуги. Следователно е необходимо да се установят принципи за достъп до основни разплащателни сметки, което е ключов елемент за социалното приобщаване и сближаване, за да могат потребителите да се ползват като минимум от общ набор от основни разплащателни услуги.

               (3)

               От съществена важност е последователното прилагане на принципите за достъп до основни разплащателни сметки да се гарантира в целия Съюз. За да бъдат по-ефективни обаче тези принципи трябва да се прилагат с оглед на разнообразието от банкови практики в Съюза.

               (4)

               В настоящата препоръка се формулират общите принципи за предоставянето на услугата „основна разплащателна сметка“ в Съюза.

               (5)

               Настоящата препоръка следва да се прилага във връзка с Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар (1). Съответно правилата за прозрачност на условията и за информация относно разплащателните услуги следва да се прилагат към основните разплащателни сметки.

               (6)

               Разпоредбите на настоящата препоръка следва да не възпрепятстват държавите-членки или доставчиците на разплащателни услуги да предприемат мерки по основателни съображения във връзка с обществената сигурност и обществения ред в съответствие със законодателството на Съюза.

               (7)

               Във всяка държава-членка потребителите, които законно пребивават в Съюза и които не притежават разплащателна сметка в съответната държава-членка, следва да бъдат в състояние да открият и използват основна разплащателна сметка в тази държава-членка. С оглед на гарантирането на възможно най-широк достъп до основни разплащателни сметки държавите-членки следва да осигурят на потребителите достъп до такава сметка, независимо от финансовото им положение, като например безработица или неплатежоспособност на физическо лице. Правото на достъп до основна разплащателна сметка във всяка държава-членка обаче следва да се предоставя при спазване на изискванията на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (2), и по-специално във връзка с процедурите за надлежна проверка на клиентите.

               (8)

               Настоящата препоръка следва да не засяга задължението на доставчика на разплащателни услуги да прекрати договора за основна разплащателна сметка при изключителни обстоятелства съгласно други законодателни разпоредби на Съюза или държавите-членки, например законодателството в областта на изпирането на пари и финансирането на тероризъм или в областта на предотвратяването и разследването на престъпления.

               (9)

               За да осигурят достъп до основни разплащателни сметки с оглед на специфичните национални условия, държавите-членки следва да определят един, няколко или всички доставчици на разплащателни услуги съобразно принципите за прозрачност, недискриминация и пропорционалност. Мерките, предприети от държавите-членки в тази насока, следва да не препятстват конкуренцията между доставчиците на разплащателни услуги и да се основават на принципите за прозрачност, недискриминация и пропорционалност. В тази връзка държавите-членки следва да оповестят публично предоставените права и възложените задължения на доставчиците на основни разплащателни сметки.

               (10)

               За да се осигури прозрачно и справедливо третиране и за да се даде възможност на потребителя да оспорва решенията на доставчика на разплащателни услуги, последният следва да информира потребителя за основанията и причините за отказа му да предостави достъп до основна разплащателна сметка.

               (11)

               Достъпът до основен набор от необходими разплащателни услуги следва да бъде гарантиран във всяка държава-членка. Услугите, които са неделима част от основните разплащателни сметки, следва да включват възможността за внасяне на пари в брой по сметката и за тегленето им. Тези услуги следва да включват извършването на основни разплащателни операции като получаване на доходи или социални плащания, плащане на сметки или данъци и покупка на стоки и услуги, включително чрез директен дебит, на кредит или чрез разплащателна карта. За да се осигури възможно най-висока степен на финансова приобщеност, тези услуги следва да включват възможността за покупка на стоки и услуги по интернет, когато това е технически възможно. Те трябва да осигуряват и възможност на потребителя да дава платежни нареждания чрез системата за банкиране по интернет на доставчика на разплащателни услуги, когато това е технически възможно. Следва обаче да не се разрешава изпълнението на платежни нареждания, когато това би довело до отрицателно салдо по основната разплащателна сметка. Достъпът до кредит не следва автоматично да се смята за компонент или за право, свързано с основната разплащателна сметка.

               (12)

               Когато доставчикът на разплащателни услуги взема такса от потребителя за откриването, използването и закриването на сметката и за използване на неразделно свързаните със сметката услуги съгласно определението по настоящата препоръка, общият размер на таксата следва да бъде разумен от гледна точка на потребителя, така че с оглед на специфичните национални условия той да не бъде възпрепятстван да открие основна разплащателна сметка и да ползва свързаните с нея услуги. Всички допълнителни такси за потребителя за неспазване на някое от условията по договора следва да бъдат разумни.

               (13)

               За да осигурят последователно и ефикасно прилагане на принципа на разумните такси, държавите-членки следва да определят какво означава разумна такса въз основа на примерните критерии, залегнали в настоящата препоръка, които могат да бъдат взети предвид едновременно.

               (14)

               Необходими са също така мерки за повишаване на осведомеността на потребителите относно предлагането на основни разплащателни сметки, за да се насърчи финансовото им приобщаване. Затова държавите-членки следва да предоставят на потребителите и доставчиците на разплащателни услуги обща, ясна и разбираема информация за най-важните характеристики и условия за ползване на такива сметки и за практическите действия, които потребителят трябва да предприеме, за да упражни правото си да си открие основна разплащателна сметка. Потребителят трябва също така да бъде уведомен, че покупката на допълнителни услуги не е задължително условие за достъпа до основна разплащателна сметка.

               (15)

               Спазването на разпоредбите на настоящата препоръка налага обработване на личните данни на потребителите. Обработването на лични данни се извършва съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, (3), по-конкретно съгласно членове 6, 7, 10, 11, 12 и 17 от нея, за да се гарантира добросъвестно и законосъобразно обработване на тези данни и спазване на основното право на защита на тези данни особено във връзка с общите изисквания събираните данни да бъдат необходими и съотносими с целите на събирането и всяко физическо лице да има право на достъп до отнасящите се за него данни, поправянето, заличаването или блокирането на неточни данни, и съгласно член 28 относно контрола на изпълнението на Директива 95/46/ЕО от независими органи за обществена защита на данните.

               (16)

               Потребителите следва да имат достъп до ефективни извънсъдебни процедури за подаване на жалби и обезщетяване при разрешаване на спорове във връзка с принципите, залегнали в настоящата препоръка. Може да се използват вече създадените органи и процедури, например за уреждането на спорове във връзка с права и задължения по Директива 2007/64/ЕО.

               (17)

               Прилагането на принципите, залегнали в настоящата препоръка, следва да бъде подсилено чрез надзорен преглед на национално равнище. Компетентните органи следва да бъдат оправомощени да изпълняват ефикасно задълженията си по наблюдението.

               (18)

               Държавите-членки следва да имат надеждни годишни статистики най-малко за броя на откритите основни разплащателни сметки, броя на отказите за откриване на основни разплащателни сметки, броя на закритите основни разплащателни сметки и таксите, свързани с основни разплащателни сметки. Държавите-членки се приканват да използват всички релевантни източници на информация в това отношение. Те следва да предават тази информация на Комисията ежегодно, като първото предаване на тази информация трябва да се осъществи най-късно до 1 юли 2012 година.

               (19)

               Държавите-членки се приканват да предприемат необходимите мерки за осигуряване прилагането на настоящата препоръка до 6 месеца след публикуването ѝ. Въз основа на данните, предоставени от държавите-членки, Комисията ще разгледа и оцени мерките, предприети до 1 юли 2012 година. На базата на своите наблюдения Комисията ще предложи необходимите действия, включително законодателни мерки, ако това се налага, за постигане на целите на настоящата препоръка,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

      РАЗДЕЛ I

      Определения

               1.

               За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

                           а)

                           „потребител“ означава физическо лице, което извършва дейност, различна от неговото занятие, професионална или стопанска дейност;

                           б)

                           „доставчик на разплащателни услуги“ означава доставчик или доставчици на разплащателни услуги съгласно определението по член 4, точка 9 от Директива 2007/64/ЕО, които отговарят за предлагането на основни разплащателни сметки в съответствие с параграф 3;

                           в)

                           „разплащателна сметка“ означава сметка, водена на името на един потребител и използвана за изпълнението на разплащателни операции;

                           г)

                           „разплащателна операция“ означава разплащателна операция съгласно определението по член 4, точка 5 от Директива 2007/64/ЕО;

                           д)

                           „средства“ означава средствата съгласно определението по член 4, точка 15 от Директива 2007/64/ЕО;

                           е)

                           „договор“ означава рамков договор съгласно определението по член 4, точка 12 от Директива 2007/64/ЕО.

      РАЗДЕЛ II

      Право на достъп

               2.

               Държавите-членки следва да осигурят всеки потребител, който пребивава законно в Съюза, да има правото да си открива и да използва основна разплащателна сметка при доставчик на разплащателни услуги, извършващ дейност на територията на държава-членка, при условие че този потребител все още няма разплащателна сметка, даваща му възможност да ползва разплащателни услуги по параграф 6 в съответната държава-членка. Това право следва да важи независимо от финансовото положение на потребителя.

               3.

               Държавите-членки следва да гарантират, че най-малко един доставчик на разплащателни услуги отговаря за предлагането на основни разплащателни сметки на територията под тяхна юрисдикция. За тази цел те следва да отчитат географското местоположение или пазарния дял на доставчиците на разплащателни услуги на територията под тяхна юрисдикция. Държавите-членки следва да гарантират това да не възпрепятства конкуренцията между доставчиците на разплащателни услуги.

               4.

               Държавите-членки следва да предприемат мерки, за да се гарантира, че доставчиците на разплащателни услуги използват прозрачни, справедливи и надеждни системи за проверка дали потребителят притежава или не притежава разплащателна сметка.

               5.

               Държавите-членки следва да осигурят при отказ на молба за достъп до основна разплащателна сметка доставчикът на разплащателни услуги да уведоми безплатно в писмена форма потребителя за причините и основанията на отказа. Ограничения на правото на информация може да се прилагат чрез законодателни мерки, когато такова ограничение представлява необходима и пропорционална мярка с цел защита на националната сигурност или обществения ред.

      РАЗДЕЛ III

      Характеристики на основната разплащателна сметка

               6.

               Основната разплащателна сметка следва да включва следните разплащателни услуги:

                           а)

                           услуги, позволяващи извършването на всички операции по откриването, използването и закриването на разплащателна сметка;

                           б)

                           услуги, позволяващи внасянето на пари по разплащателна сметка;

                           в)

                           услуги, позволяващи тегленето на пари в брой от разплащателна сметка;

                           г)

                           извършване на разплащателни операции, включително превод на средства по и от разплащателната сметка при доставчика на разплащателни услуги, както следва:

                                       i)

                                       директно дебитиране на сметка;

                                       ii)

                                       извършване на разплащателни операции чрез разплащателна карта, което да не позволява извършването на разплащателни операции, надхвърлящи текущото салдо по разплащателната сметка;

                                       iii)

                                       директно кредитиране на сметка.

               7.

               Покупката на допълнителни услуги не следва да бъде условие за достъп до основна разплащателна сметка.

               8.

               Доставчикът на разплащателни услуги следва да не предлага, било изрично или мълчаливо, възможност за овърдрафт по основната разплащателна сметка. Доставчикът на разплащателни услуги не следва да изпълнява платежно нареждане от потребителя, ако изпълнението на това нареждане би довело до отрицателно салдо по основната му разплащателна сметка.

      РАЗДЕЛ IV

      Такси, свързани с основната разплащателна сметка

               9.

               Държавите-членки следва да гарантират предоставянето на основна разплащателна сметка да се извършва безплатно или срещу разумна такса.

               10.

               Когато доставчикът на разплащателни услуги взема такса от потребителя за откриването, ползването и закриването на основна разплащателна сметка или за ползването на една, няколко или всички услуги, посочени в параграф 6, общата сума на таксите за потребителя следва да бъде разумна.

               11.

               Всички допълнителни такси, които доставчикът на разплащателни услуги може да взема от потребителя във връзка с рамковия договор за основна разплащателна сметка, включително произтичащите от неспазване на задълженията на потребителя по договора, следва да бъдат разумни.

               12.

               Държавите-членки следва да определят какво означава разумна такса въз основа на един или няколко от следните критерии:

                           а)

                           ниво на доходите в страната;

                           б)

                           средни такси по разплащателни сметки в съответната държава-членка;

                           в)

                           общи разходи по предоставяне на основна разплащателна сметка;

                           г)

                           потребителски цени в страната.

      РАЗДЕЛ V

      Обща информация

               13.

               Държавите-членки следва да предприемат кампании за повишаване на обществената осведоменост относно възможността за ползване на основни разплащателни сметки, за ценовите условия, за процедурите за упражняване правото на достъп до основна разплащателна сметка и за процедурите за извънсъдебно подаване на жалби и обезщетяване.

               14.

               Държавите-членки следва да гарантират, че доставчиците на разплащателни услуги предоставят на потребителите информация относно специфичните характеристики на предлаганите разплащателни сметки, свързаните с тях такси и условията за ползване. Потребителят следва да бъде уведомен, че покупката на допълнителни услуги не е задължително условие за достъп до основна разплащателна сметка.

      РАЗДЕЛ VI

      Надзор и механизми за извънсъдебно решаване на спорове

               15.

               Държавите-членки следва да определят компетентни органи, които да гарантират и контролират съблюдаването на принципите, залегнали в настоящата препоръка. Определените компетентни органи следва да бъдат независими от доставчиците на разплащателни услуги.

               16.

               Държавите-членки следва да гарантират установяването на подходящи и ефективни процедури за извънсъдебно решаване на спорове между доставчиците и потребителите на разплащателни услуги по правата и задълженията съгласно принципите, залегнали в настоящата препоръка, с използване на създадените органи, когато е необходимо. Държавите-членки следва също така да гарантират, че всички доставчици на разплащателни услуги, отговорящи за предоставянето на основни разплащателни сметки, сътрудничат с един или няколко органи, прилагащи процедурите за подаване на оплаквания и обезщетяване.

               17.

               Държавите-членки следва да гарантират, че органите, споменати в параграф 16, съдействат за решаването на презгранични спорове.

      РАЗДЕЛ VII

      Статистическа информация

               18.

               Държавите-членки следва да гарантират, че доставчиците на разплащателни услуги предоставят ежегодно на съответните власти на тяхна територия надеждна информация най-малко за броя на откритите основни разплащателни сметки, броя, причините и основанията за отказите за откриване на основни разплащателни сметки, броя на закритите основни разплащателни сметки и таксите, свързани с основни разплащателни сметки. Тази информация следва да бъде предоставена в обобщен вид.

               19.

               Държавите-членки се приканват да предават ежегодно на Комисията информация за броя на откритите основни разплащателни сметки, броя, причините и основанията за отказите за откриване на основни разплащателни сметки, броя на закритите основни разплащателни сметки и таксите, свързани с основни разплащателни сметки като първото предаване на тази информация трябва да се осъществи най-късно до 1 юли 2012 година.

      РАЗДЕЛ VIII

      Заключителни разпоредби

               20.

               Държавите-членки се приканват да предприемат необходимите мерки за осигуряване прилагането на настоящата препоръка до 6 месеца след публикуването ѝ, както и да уведомят Комисията за мерките, предприети съгласно настоящата препоръка.

               21.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 18 юли 2011 година.

            За Комисията

         Michel BARNIER

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 309, 25.11.2005 г., стр. 15.

      (3)  ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.


				|

		52012DC0324

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Португалия за 2012 г.и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Португалия за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0324 final - 2012/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Португалия
за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Португалия
за периода 2012—2015 г.

СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121, параграф 2
и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1],
и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[2],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[3],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)(1)   На 26 март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена
координация
на
икономическите
политики,
която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване на
потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и
конкурентоспособност.

(2)(2)   На 13 юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[4],
като заедно
двата акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)(3)   На 12 юли 2011 г.
Съветът прие
препоръка
относно националната
програма за
реформи на
Португалия
за 2011 г.
(4)(4)   На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с
което
постави
началото на
втория европейски
семестър за
предварително
и интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“.
(5)(5)   На 2 март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта необходимостта
от
продължаване
на диференцирана
бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на нормалните
условия за
отпускане на
заеми за икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.

(6)(6)   На 2 март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите им
за
стабилност
или
програмите
им за конвергенция
и в
националните
им програми
за реформи.
(7)(7)   На 2 май 2012 г.
Португалия
представи
своята програма
за
стабилност,
обхващаща
периода 2012—2016 г.,
а на 7 май 2012 г. —
своята
национална
програма за
реформи.
(8)(8)   На 17 май 2011 г.
Съветът прие
Решение за
изпълнение
2011/344/ЕС за
предоставяне
на
средносрочна
финансова
помощ на
Португалия
за тригодишен
период от 2011 г.
до 2014 г. в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 407/2010 на
Съвета от
11 май 2010 г. за
създаване на
европейски
механизъм за
финансово
стабилизиране.
В
придружаващия
го
меморандум
за разбирателство,
подписан на
същата дата,
и в неговите
последващи
допълнения
се определят
условията на
икономическата
политика, въз
основа на
които се
изплаща
финансовата
помощ.
(9)(9)   Португалия
отбеляза
добър
напредък в
много
отношения, но
все още са
налице
значителни
предизвикателства.
Постигането
на бюджетните
цели
продължава
да бъде от
съществено
значение, ако
правителството
иска да си
възвърне
пълен достъп
до пазара в рамките
на
програмния
период. За да
се ограничат
рисковете за
бюджетните
цели за 2012 г., от
първостепенно
значение е
бързото и
решително
прилагане на
структурните
бюджетни
мерки от
програмата.
Същевременно
правителството
следва да се
съсредоточи
върху реформите,
насочени към
преодоляване
на предизвикателствата
пред
Португалия,
свързани с
конкурентоспособността.
Бюджетът за 2012
г. не следва
по-ранните
планове за
„фискална
девалвация“.
Ето защо е
още по-важно
бързото
приемане на
допълнителни
структурни реформи
на трудовия
пазар и на
пазара на стоки,
за да се
намалят
разходите за
труд, да се
увеличи
гъвкавостта,
да се намалят
бариерите за
навлизане. От
правителството
се изискват
постоянство
и решимост за
преодоляване
на дълбоко
залегнали
интереси,
които възпрепятстват
осъществяването
на реформи.
(10)(10)           Като
цяло при
третия
преглед на
програмата
за
икономически
реформи бе
стигнато до заключението,
че
Португалия
изпълнява в
срок
условията,
посочени в
Меморандума
за разбирателство.
По-специално
целта за
бюджетния
дефицит за
2011 г. (5,9 % от БВП)
бе
преизпълнена,
като бе
прибегнато
до
прехвърляне
на пенсионните
фондове на
банките към
държавата, което
се равняваше
на 3,5 % от БВП.
Въпреки тази еднократна
операция,
структурната
консолидация
през 2011 г. бе
значителна и
възлезе на 3,5 %
от БВП.
Банките са на
път да изпълнят
до края на
годината
капиталовите
изисквания,
заложени в
програмата,
но е необходимо
допълнително
подобряване
на
капиталовите
позиции през
2012 г. в съответствие
с
изискванията
на
програмата и
в резултат на
искането на
Европейския
банков орган
да се обърне
внимание на
експозициите
към държавен
дълг, на
програмата
за специални
проверки на
място и
планирания
трансфер на
частните
пенсионни
фондове на
банките.
(11)(11)           Свиването
на БВП през
2011 г. беше
по-слабо от очакваното,
тъй като
резултатите
от износа и
потреблението
бяха по-добри
от предвиденото.
Въпреки това
през
четвъртото
тримесечие
на 2011 г. и в
началото на 2012
г. вътрешното
търсене бе
слабо,
безработицата
рязко
нарасна, а
доверието на
стопанските
среди бе
ниско. Според
прогнозите
на Комисията
от пролетта
изгледите за
2012 г. са се влошили
и
понастоящем
се очаква БВП
да спадне с 3,3 %,
т.е. три
процентни
пункта
повече от
прогнозираното
през есента.
Икономическият
растеж през
2013 г. също ще
бъде по-слаб
от
първоначално
очакваното.
Докато
коригирането
на
външноикономическите
показатели
бе
забележително
бързо, като португалският
износ
завоюва все
по-голям пазарен
дял извън EС, а
вносът
намаля
значително,
все още не е
сигурно, дали
това ще е
трайно. Предвид
големия
външен дълг,
натрупан от
Португалия, е
необходима
много
съществена
допълнителна
корекция от
структурен
характер.
(12)(12)            В
бюджета за 2012 г.
е заложена цел
за бюджетен
дефицит в
размер на 4,5 %
от БВП, което
е в
съответствие
с
изискванията
в програмата
за
икономически
реформи и с
препоръките
на Съвета към
Португалия в
рамките на
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Средносрочните
планове за
бюджетна
консолидация,
включени в
програмата
за
стабилност, са
също
съвместими с
определените
в програмата
за
икономически
реформи цели
за номинален
дефицит, като
до 2013 г. се
очаква да се
постигне
съотношение
на дефицита
към БВП от 3 %. В
бюджета за
2012 г. са
включени мерки
за
консолидация,
които
възлизат на
над 5 % от БВП и
които се
състоят от
трайни структурни
мерки. Две
трети от
мерките се
отнасят до
разходната
част и
включват
значително
намаляване
на заплатите
и пенсиите в
публичния
сектор,
намаляване
на броя на
държавните
служители с
2 %
(приравнени
към пълен работен
ден) и
рационализация
на държавните
предприятия.
По отношение
на приходите в
бюджета се
предвижда
намаляване
на освобождаването
от данъци,
увеличаване
на броя на
стоките и
услугите,
които се
облагат със стандартната
ставка на
ДДС,
по-високи
корпоративни
данъци и
данъци върху
доходите на
физическите
лица,
увеличение
на акцизите и
активизиране
на усилията
за борба с
укриването
на данъци и
измамите.
Очаква се дефицитът
да продължи
да намалява
до 1,8 % от БВП
през 2014 г. и до 1 %
от БВП през
2015 г.
Основните
рискове за
постигането
на
бюджетните
цели са свързани
основно със
сектора на
държавните
предприятия
и местното и
регионалното
управление.
По отношение
на
структурното
салдо се
очаква
бюджетната
корекция на
структурното
салдо да бъде
над 7 процентни
пункта от БВП
за 2011─2012 г.
Средносрочната
бюджетна цел
от -0,5 % от БВП е
подходящо
отражение на
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. По
отношение на
публичния
дълг се очаква
той да
достигне
своя връх от
115,7 % от БВП през
2013 г. и след това
постепенно
да се
понижава.
(13)(13)           Успехът
на
програмата
за
икономически
реформи
зависи в
решаваща
степен от
осъществяването
на широк
набор от
структурни
реформи,
които ще
отстранят
липсата на
гъвкавост и
пречките,
които са в
основата на
десетгодишната
стагнация на
икономиката.
До този
момент бе постигнат
забележим
напредък. В
срок е осъществяването
на обширния и
амбициозен
план за
реформи в
областта на
пазара на
труда, здравеопазването,
жилищното
настаняване,
съдебната
система и
неплатежоспособността
и
регулаторната
рамка, в отва
число конкуренцията.
Също така до
този момент
приватизацията
е много
успешна. В
мрежовите
индустрии
напредъкът
беше
по-нееднозначен.
По-специално
в енергийния
сектор все
още е необходимо
да бъде
изработена
всеобхватна
стратегия за
елиминиране
на
нарастващия
дълг в сектора
чрез
разглеждане
на
прекомерните
печалби.
(14)(14)           В ход е
стратегическо
препрограмиране
на структурните
фондове, като
се поставя
акцент върху
подкрепата
за
младежката
заетост и
конкурентоспособността
(по-специално
МСП). Новите
мерки
укрепват
действията в
областта на
паспорта за
заетост,
обучението и
професионалните
квалификации,
както и достъпа
до
финансиране
за малките и
средните
предприятия.
(15)(15)           Португалия
пое редица
ангажименти
по пакта
„Евро плюс“.
Ангажиментите
и
изпълнението
на
ангажиментите,
поети през
2011 г., се
отнасят до
подобряване
на конкурентоспособността,
дела на
заетостта и
устойчивостта
на
публичните
финанси, като
в същото
време се
заздравява
финансовата
устойчивост.
ПРЕПОРЪЧВА
на
Португалия
да
предприеме следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
да
приложи
мерките,
залегнали в
Решение за изпълнение
2011/344/ЕС и
допълнително
конкретизирани
в
Меморандума
за
разбирателство
от 17 май 2011 г. и
неговите
последващи
допълнения.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997
г., стр. 1.
[2]               COM(2012) 324 final.
[3]               P7_TA(2012) 0048 и
P7_TA(2012) 0047.
[4]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от
26 април 2012 г.


				|

		52012DC0313

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Франция за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Франция за периода 2012—2016 г. /* COM/2012/0313 final - 2012/ () */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Франция за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Франция за
периода 2012—2016 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид Договора
за
функционирането
на Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и член 148,
параграф 4 от
него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)       На 26
март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и растеж —
стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на засилена
координация
на
икономическата
политика,
съсредоточена
върху
ключовите области,
в които е
необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала за
устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа.
(2)       На 13
юли 2010 г.
Съветът прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т.нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
призовани да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националните
си
икономически
политики и
политиката
по заетостта.
(3)       На 12
юли 2011 г. Съветът
прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на
Франция за
2011 г. и даде
становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Франция за
периода 2011—2014 г.
(4)       На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на растежа,
с което
постави
началото на
втория европейски
семестър за
предварително
и интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за
предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
Франция ще
бъде една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от продължаване
на
диференцираната
бюджетна консолидация,
благоприятстваща
растежа, възстановяване
на
нормалните
условия за отпускане
на заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на
публичната
администрация.
(6)       На 2
март 2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат включени
в програмите
им за
стабилност
или програмите
им за
конвергенция
и в националните
им програми
за реформи.
(7)       На 4
май 2012 г.
Франция
представи
своята актуализирана
програма за
стабилност,
която обхваща
периода 2012—2016 г.,
а на 30 април
2012 г. — своята
национална
програма за
реформи за
2012 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат отчетени
взаимовръзките
между тях. В
задълбочен
преглед[7] по
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията оцени
също дали
Франция е
засегната от
макроикономически
дисбаланси.
Комисията
заключи, че
във Франция
се отчитат
дисбаланси, макар
и не
прекомерни.
(8)       Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за стабилност
Съветът е на
мнение, че
макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози в
програмата, е
оптимистичен.
В прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. се
предвижда
ръстът на БВП
да достигне
0,5 % през 2012 г. и 1,3 %
през 2013 г. за
разлика от
прогнозираното
в програмата —
съответно 0,7 %
и 1,75 %. След като
през 2011 г.
дефицитът от
5,2 % от БВП се
оказа
по-малък от очакваното,
в програмата
се предвижда
той да бъде
сведен под 3 %
от БВП през
2013 г., която Съветът
определи
като краен
срок за
коригиране
на прекомерния
дефицит, и
след това
консолидирането
му да
продължи с
цел
постигане на
балансиран
бюджет до 2016 г.
Очаква се
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) за
балансиран в
структурно
отношение
бюджет да
бъде
постигната в
рамките на
периода на
действие на
програмата.
СБЦ отразява
адекватно
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Въз
основа на
(преизчисленото)
структурно
салдо[8],
планираното
средногодишно
бюджетно подобрение
за периода
2010—2013 г.
съответства
на препоръката
на Съвета от 2
декември 2009 г.
Според прогнозите
през периода
2014—2016 г. се
очаква да бъде
направен
годишен
напредък в
структурно
изражение,
еквивалентен
на
допълнителни
0,7 % от БВП, с цел
постигането
на СБЦ.
Според програмата
темпът на
нарастване
на
държавните
разходи, при
отчитане на
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите,
съответства
на целевия
показател за
разходите на
Пакта за
стабилност и
растеж.
Съществува
риск по
отношение на
плана за
корекции,
представен в
програмата.
Макроикономическият
сценарий
може да се
окаже по-неблагоприятен
от
посоченото в
прогнозата на
Комисията от
пролетта на
2012 г. За
изпълнението
на целите от
2013 г. нататък и
постигането
на
препоръчаното
средногодишно
бюджетно
подобрение
мерките не са
достатъчно конкретизирани.
Освен това,
когато става
въпрос за
изпълнение
на целите за
разходите, досега
постигнатите
от Франция
резултати не
са
еднозначни.
Поради това
не може да се
гарантира, че
прекомерният
дефицит ще
бъде коригиран
до 2013 г., освен
ако
планираните
мерки не
бъдат
достатъчно
конкретизирани
и при
необходимост
не бъдат
приложени
допълнителни
такива.
Съотношението
на дълга към
БВП, което
беше на
равнище от 85,8 %
от БВП през
2011 г., се очаква
да достигне
89,2 % през 2013 г. и
да спадне до
83,2 % през 2016 г.
Според
програмата
целевият
показател за
намаляване
на дълга ще
бъде
постигнат в края
на преходния
период (2016 г.).
(9)       Въпреки
че през
втората
половина на
2011 г. и през
февруари 2012 г.
Франция прие
допълнителни
мерки за
консолидация,
прилагането
на
бюджетната
консолидация
продължава
да бъде
голямо
предизвикателство.
Недопускането
на
отклонения
от
планираните
разходи чрез
засилена
бюджетна
консолидация,
подкрепена с
напълно
конкретизирани
мерки, е
жизненоважно
за
възстановяването
на устойчивата
бюджетна
позиция.
Освен това,
за Франция би
било целесъобразно
да използва
всяка
възможност
за
ускоряване
на процеса на
намаляване
на дефицита,
за да се
улесни
коригирането
на
прекомерния
дефицит,
както е
предвидено.
Що се отнася
до
устойчивостта
на публичните
финанси в
дългосрочен
план и
адекватността
на бъдещите
пенсии,
постепенно
започва да се
прилага
пенсионната
реформа от
2010 г. Ако
равнищата на
заетост и
растеж се
окажат по-ниски
от
предвиденото
обаче, не е
сигурно, че
до 2018 г.
системата ще
достигне равновесие,
като се
очаква тя да
отчита
дефицит след
2020 г. Освен
това,
новосъздаденият
управителен
комитет,
който има за
задача да издавана
годишно
становище за
финансовото състояние
на
различните
пенсионни
схеми и
условията,
необходими
за
осигуряването
на уравновесени
сметки до 2018 г.,
не издаде
такова
становище
през 2011 г.,
което
затруднява
оценяването
на
устойчивостта
на пенсионната
система.
(10)     Функционирането
на френския
пазар на труда
може да се
подобри чрез
допълнително
намаляване
на
разслояването
му. Договорът
за
професионална
сигурност (CSP),
който беше
въведен със
закон от юли
2011 г., бе създаден
чрез
обединяването
на два вече съществуващи
договора. С
него в случай
на уволнение
по
икономически
причини
задължението
за
предоставяне
на съвети за
професионално
ориентиране
се измества
от работодателите
към
публичните
служби по заетостта
(Pôle emploi). Това е
положителна,
но твърде
ограничена мярка.
Също така
бяха приети
или са в
процес на
обсъждане
редица мерки,
с които на
предприятията,
изправени
пред
временни
трудности, се
дава
възможност за
по-гъвкава
организация
на труда.
Тези мерки
обаче не са
пригодени
по-специално
да решат
проблема с
разслояването
на пазара на труда.
В допълнение
прегледът на
законодателството
за защита на
заетостта
показва, че административната
процедура,
която се прилага
при
индивидуални
уволнения,
продължава
да води до
несигурност
и
потенциално големи
разходи за
работодателите.
Накрая, важно
е да се
гарантира, че
развитието
на минималната
работна
заплата
насърчава
заетостта, особено
сред
по-младите
работници и
нискоквалифицираните
лица.
(11)     След
приемането
на
пенсионната
реформа, мерките,
предприети
за
насърчаване
на наемането
на
по-възрастни
работници,
включително
изискването
предприятията
да прилагат
политика за
управление на
активната
възраст, са
стъпки в
правилната
посока. На
свързаните с
това планове
за действие
обаче като
цяло липсва
амбиция и не включват
мерки като
намаляване
на работното
време или
предлагане
на постове,
специално
приспособени
за
по-възрастни
работници. Освен
това, някои
аспекти на
системата за
обезщетенията
при
безработица
за по-възрастните
работници
(продължителността,
липсата на
постепенно
намаляване)
може да се окажат
ограничени
стимули за
трудова заетост.
Накрая,
необходима е
по-амбициозна
стратегия и в
областта на
обучението
на лицата в
зряла
възраст, така
че да се
повиши
пригодността
им за
заетост.
(12)     За
справяне с
младежката
безработица
френските
власти поеха
ангажимент
да увеличат
броя на
договорите
за
чиракуване
от 600 000 на 800 000 до
2015 г. През 2011 г. и
2012 г. бяха
въведени
редица мерки
с цел
увеличаване
на броя на
чираците в
предприятията
и утежняване
на санкциите
за предприятията,
които не
спазват
съответните
изискванията.
Въпреки тези
мерки общият брой
на
договорите
за
чиракуване
все още е
далеч от
целта. Освен
това,
неотдавнашен
доклад,
поръчан от
френските
власти, показа,
че 40 % от МСП
считат, че
уменията на
чираците не
съответстват
на техните
нужди. Следователно
наличието на
по-голяма
съгласуваност
между
уменията,
преподавани
в образователната
система, и
нуждите на
пазара на
труда ще се
отрази
благоприятно
на политиките
за справяне с
младежката
безработица.
(13)     Сливането
на службите
по
устройване
на работа на
търсещите
работа лица (ANPE)
и агенцията
за
обезщетенията
при безработица
(UNEDIC) в единен
орган (Pôle emploi) все
още не е
довело до
очакваните
резултати по
отношение на
ефективността
и качеството
на услугите.
Новото
многогодишно
тристранното
споразумение,
подписано
през януари 2012 г.
(между
правителството,
социалните
партньори и Pôle
emploi), за
функционирането
и услугите на
Pôle emploi за
периода 2012—2014 г.
е стъпка в
правилната
посока. Все
още предстои
обаче да
бъдат
определени
редица цели,
което на този
етап прави трудно
да се прецени
доколко
амбициозна е
реформата.
Надеждността
на реформа се
поставя под съмнение
и поради
ограничаването
на бюджетните
и човешките
ресурси на
публичните служби
по заетостта.
(14)     С цел
компенсирането
на по-ниските
социалноосигурителни
вноски на работодателите,
през
февруари 2012 г.
Франция прие
увеличение с
1,6 процентни
пункта на ДДС
(който става
21,2 %), както и
увеличение с
2 процентни
пункта на
социалните
отчисления
върху
капиталовите
приходи и
капиталовата
печалба
(които
достигат 15,5 %).
Това е
подходяща
мярка за
въвеждането
на по-уравновесена
данъчна
система, при
която се облекчава
данъчната
тежест върху
трудовите
доходи. Както
бе
отбелязано в
проведения
от службите
на Комисията
задълбочен
преглед на
макроикономическите
дисбаланси, това
би могло да
допринесе за
подобряване
на разходната
конкурентоспособност
на френския износ,
с
потенциално
положително
въздействие
върху
рентабилността
на
предприятията,
а в
дългосрочен
план ― върху
инвестициите
и неценовата
конкурентоспособност.
Насочеността
на реформата
обаче остава
твърде тясна.
Освен това,
въпреки че
бяха
положени
усилия за намаляване
на данъчните
разходи, те
бяха придружени
от
повишаване
на ставките,
което води до
увеличаване
на и без това
голямата данъчна
тежест върху
трудовите
доходи. Франция
заема
предпоследно
място в ЕС по
отношение на
дела на
екологичното
данъчно облагане
в данъчните
приходи,
което
означава, че
ѝ остава да
направи още
много за
увеличаването
на такива
данъци.
Накрая, не
бяха предприети
конкретни
действия, за
да се прецени
дали
намаляването
на някои
данъчни
ставки е
ефикасно за
постигането
на
социалните цели
или целите по
отношение на
заетостта на
такова
намаляване
(по-специално
ефикасността
на
намалените
ставки на
ДДС).
(15)     Реформите,
предприети с
цел
опростяване
на икономическата
среда и
премахване
на ограниченията
в някои
регламентирани
браншове и професии,
не успяха да
отстранят
пречките за
навлизане на
пазара и
ограниченията
в професионалното
поведение,
които
съществуват
в редица
други (напр.
ветеринарни
лекари,
шофьори на
такси,
здравен
сектор,
юридически
професии,
вкл.
нотариуси).
Затова е
необходим хоризонтален
и
по-систематичен
анализ на оставащите
пречки за
навлизане на
пазара и ограничения
в
професионалното
поведение на
регламентираните
професии, за
да се прецени
тяхната
необходимост
и
пропорционалност.
По отношение
на сектора на
търговията
на дребно на
дистрибуторите
следва да се
позволи да
определят
цените и
другите
търговски
условия
свободно,
така че
потребителите
да могат да
се
възползват
от по-ниски
цени. И други
мерки за
оживяване на
конкуренцията
могат да
донесат
ползи за
потребителите
в този силно
концентриран
сектор, като
например
отменяне или
изменяне на
ограниченията
в сферата на
устройството
на територията
и
опростяване
на
процедурите
за създаване
на нови
пунктове за
продажба.
(16)     Следва
да се засили
интензивността
на конкуренцията
в много от
мрежовите
индустрии
(пазара на
електроенергия
на едро,
железопътния
сектор), тъй
като
проведените
в тези сектори
досега
реформи не
дадоха
убедителни
резултати.
Степента на
концентрация
на пазара на
електроенергия
остава една
от
най-високите
в ЕС. Законът
за новата
организация
на пазара на
електроенергия
(NOME) оказа
положително
въздействие
върху конкуренцията,
но са
необходими
по-нататъшни стъпки
за
подобряване
на достъпа на
алтернативните
оператори до
производствените
мощности във
Франция, като
например
производството
на
електроенергия,
базирано на
хидроресурси.
В областта на
железопътния
транспорт
навлизането
на нови
предприятия
остава
ограничено,
както при
превоза на
товари, така
и при
международния
превоз на
пътници. И
при превоза
на товари
продължават
да
съществуват
пречки от
техническо
естество
пред
недискриминационния
достъп.
(17)     Между
2005 г. и 2010 г.
пазарният
дял на
френския износ
намаля с 19,4 %,
което представлява
един от
най-големите
спадове сред
държавите
членки и
много над
прага, включен
в Доклада за
механизма за
предупреждение,
публикуван
от Комисията
на 14 февруари 2012 г.
В
задълбочения
си преглед за
Франция службите
на Комисията
заключиха, че
свиването на
пазарния дял
на износа се
дължи на влошаване
както на
разходната,
така и на
неценовата
конкурентоспособност,
особено на последната.
По-специално,
повишаването
на разходите
за труд за
единица
продукция оказва
силно
отрицателно
влияние
върху рентабилността
на френските
предприятия
и ограничава
способността
им да се
разрастват и
да правят
необходимите
инвестиции,
за да подобрят
ефикасността
си и да
правят
иновации. Политиките,
разработени
с цел
насърчаване
на
иновациите в
частния
сектор,
следва да бъдат
обект на
наблюдение и
да се
допълват от
мерки за
възстановяване
на
рентабилността
на френските
предприятия.
(18)     Франция
пое редица
ангажименти
в рамките на
пакта „Евро
плюс“. Тези
ангажименти
и изпълнението
на
ангажиментите,
поети през
2011 г., се отнасят
до
насърчаването
на заетостта,
повишаването
на
конкурентоспособността
и подобряването
на
устойчивостта
на
публичните финанси.
Комисията
оцени
изпълнението
на ангажиментите
по пакта
„Евро плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са
взети
предвид в
препоръките.
(19)     В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Франция. Тя
извърши оценка
на
програмата ѝ
за
стабилност и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само тяхното
значение за
провеждането
на устойчива бюджетна
и
социално-икономическа
политика във
Франция, но и
тяхното
съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на
цялостното
икономическо
управление
на
Европейския
съюз чрез принос
на равнище ЕС
към бъдещите
решения на държавите
членки.
Препоръките
ѝ в рамките на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―5
по-долу.
(20)     С
оглед на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Франция,
като становището[9] му е
изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(21)     С
оглед на
резултатите
от
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи за
2012 г. на
Франция и
нейната програма
за
стабилност.
Неговите
препоръки по
член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са
изразени по-специално
в препоръки 2,
4 и 5 по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Франция да
предприеме
следните
действия
през периода
2012—2013 г.:
1.           Да
подсили и
приложи
бюджетната
стратегия,
подкрепена с
достатъчно
конкретизирани
мерки, за 2012 г. и
по-нататък,
за да осигури
своевременното
коригиране
на
прекомерния дефицит
и
извършването
на
структурната
корекция,
посочена в
препоръките
на Съвета по
процедурата
при
прекомерен
дефицит. Впоследствие
да направи
адекватна
структурна корекция,
за да
осъществи
достатъчен
напредък в
постигането
на
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ),
включително
спазването
на целевия
показател за
разходите, и
да осъществи
достатъчен
напредък в
спазването
на целевия
показател за
намаляване
на дълга. Да
продължи с
преценката
на
устойчивостта
и адекватността
на
пенсионната
система и при
необходимост
да
предприеме
допълнителни
мерки.
2.           Да
предприеме
по-нататъшни
реформи с цел
борба с
разслояването
на пазара на
труда, като в
консултация
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националните
практики преразгледа
определени
аспекти на
законодателството
за защита на
заетостта,
по-специално
тези,
свързани с
административната
процедура,
която се
прилага при
индивидуалните
уволнения; да
продължи да
гарантира, че
развитието
на
минималната
работна
заплата стимулира
разкриването
на нови
работни места
и
конкурентоспособността;
да предприеме
действия за
повишаване
на участието
на лицата в
зряла
възраст в
учене през
целия живот.
3.           Да
предприеме
мерки за
пазара на
труда, за да
гарантира, че
по-възрастните
работници
продължават
трудовата си
заетост до
по-късна
възраст; да
подобри
пригодността
на младите
хора за
трудова
заетост,
особено на тези
от тях, които
са
застрашени в
най-голяма
степен от
безработица,
по-специално
чрез осигуряването
на повече и
по-добри
схеми за
чиракуване,
които
действително
да отговарят
на техните
нужди; да
засили
активните политики
на пазара на
труда и да
осигури публичните
служби по
заетостта да
предлагат
по-ефикасна
индивидуализирана
подкрепа.
4.           Да
предприеме
по-нататъшни
стъпки за
въвеждането
на по-проста
и
уравновесена
данъчна система,
при която
данъчната
тежест е изместена
от трудовите
доходи към
други форми на
данъчно
облагане,
които
оказват
по-малко
отрицателно
влияние
върху
растежа и външната
конкурентоспособност,
по-специално
екологичните
данъци и
данъците
върху
потреблението;
да продължи
усилията си
за намаляване
и
рационализиране
на данъчните
разходи
(особено
тези, които
насърчават
задлъжнялостта);
да прецени
доколко
настоящите
намалени
ставки на ДДС
са ефикасни
за
разкриването
на нови
работни
места.
5.           Да
продължи
усилията си
за
премахването
на
неоправданите
ограничения
в регламентираните
браншове и
професии,
особено в сферата
на услугите и
търговията
на дребно; да предприеме
допълнителни
мерки за
либерализиране
на мрежовите
индустрии,
по-специално
пазара на
електроенергия
на едро, да
разработи
междусистемен
капацитет в
областта на
енергетиката
и да улесни
влизането на
пазара на
нови
оператори в
секторите на
железопътния
превоз на товари
и международния
превоз на
пътници.
Съставено
в Брюксел на
[…] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209, 2.8.1997 г.,
стр. 1.
[2]               ОВ L 306, 23.11.2011 г.,
стр. 25.
[3]               COM(2012) 313 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 и P7_TA(2012) 0047.
[5]               Решение
2012/238/ЕС на
Съвета от 26
април 2012 г.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 155 final.
[8]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите на
Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на общоприетата
методика.
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.