title: 2008/594/ЕО: Препоръка на Комисията от 2 юли 2008 година относно трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета (нотифицирано под номер C(2008) 3282)

text:
               18.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 190/37

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 2 юли 2008 година
   относно трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета
   (нотифицирано под номер C(2008) 3282)
   (2008/594/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Стратегическата инициатива i2010, която е инициатива за растеж и заетост, се основава на политиките, научните изследвания и иновациите в областта на информационните и комуникационните технологии, за да спомогне за постигане на целите на Лисабонската стратегия. Инициативата i2010 стимулира изграждането на европейското информационно общество и насърчава предоставянето на по-добри обществени услуги, включително електронно здравеопазване.

               (2)

               Решаването на настоящи и бъдещи проблеми на европейските здравни системи е възможно, поне частично, чрез прилагането на изпитани решения въз основа на информационните и комуникационните технологии (т.е. чрез електронното здравеопазване). Основна предпоставка за извличане на полза от електронното здравеопазване е подобреното сътрудничество относно оперативната съвместимост между системите и приложенията за електронно здравеопазване на държавите-членки. Системите за електронни здравни досиета представляват основна част на системите за електронно здравеопазване.

               (3)

               Системите за електронни здравни досиета притежават потенциала за постигане на по-добро качество и сигурност на здравната информация отколкото традиционните форми на здравна документация. Оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета следва да улесни достъпа, както и да повиши качеството и сигурността на грижите за пациентите в цялата Общност чрез предоставяне на уместна и актуална информация на пациентите и работещите в сферата на здравеопазването, докато същевременно осигурява най-висока степен на защита на личните данни и поверителност. За увеличаване на трансграничното сътрудничество в областта на електронното здравеопазване се изисква сътрудничество между доставчиците, потребителите и регулаторите на здравни услуги в различните държави-членки. В същото време свързаните с оперативната съвместимост мерки не водят непременно до хармонизиране на законите и подзаконовите актове относно организацията и предоставянето на здравни услуги в държавите-членки.

               (4)

               Липсата на оперативна съвместимост между системите за електронни здравни досиета е една от основните пречки за осъществяване на социалните и икономически ползи от електронното здравеопазване в Общността. Раздробеността на пазара в областта на електронното здравеопазване се утежнява от липсата на техническа и семантична оперативна съвместимост. Използваните понастоящем в държавите-членки здравни информационни и комуникационни системи и стандарти често са несъвместими и не улесняват достъпа до важна информация за осигуряване на надеждно и качествено здравеопазване навсякъде в различните държави-членки.

               (5)

               Съобщението от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Електронното здравеопазване — подобряване на здравеопазването за европейските граждани: план за действие за европейско пространство за електронно здравеопазване“, представено на 30 април 2004 г. (1), очертава потенциала на системите за електронното здравеопазване и основните предизвикателства за тяхното широко прилагане. Планът за действие, очертан в това съобщение, призовава за съвместни действия на Общността и държавите-членки относно оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета.

               (6)

               Декларацията на Конференцията на високо равнище по електронното здравеопазване през 2007 г. призна важността на започването на съвместни инициативи между държавите-членки чрез усилване на гама от дейности, свързани с оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета.

               (7)

               Комисията отговори на доклада „Създаване на иновативна Европа“ на независимата експертна група със съобщението „Инициатива за водещи пазари в Европа“ (2), което цели създаването и пускането на пазара на иновативни продукти и услуги във водещи промишлени и социални области, включително електронното здравеопазване. Една от основните цели на предложената инициатива е да повиши оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета, тъй като използваните понастоящем в държавите-членки здравни информационни и комуникационни системи и стандарти често са несъвместими, което представлява бариера за възникването на икономически ефективни и иновативни решения за здравеопазването въз основа на информационните технологии.

               (8)

               На 23 май 2007 г. Европейският парламент прие резолюция относно въздействието и последиците от изключването на здравните услуги от Директивата относно услуги на вътрешния пазар (3). Резолюцията прикани Комисията да насърчи държавите-членки активно да подкрепят въвеждането на електронното здравеопазване и на телемедицината, особено чрез разработване на оперативно съвместими системи, позволяващи обмен на информация за пациентите между доставчиците на здравни услуги в различни държави-членки.

               (9)

               Целта на настоящата препоръка е да спомогне за постигането на оперативна съвместимост в областта на електронното здравеопазване в цяла Европа до края на 2015 г.

               (10)

               Настоящата препоръка зачита и съблюдава принципите, приети от Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално член 7 относно правото на зачитане на личния и семейния живот и член 8 относно правото на всяко лице за защита на неговите или нейните лични данни.

               (11)

               Здравните досиета спадат към най-поверителните лични документи, съдържащи информация относно определено лице. Неразрешеното разкриване на здравословното състояние или на диагноза може да повлияе отрицателно върху личния и професионалния живот на определено лице. Поддържането на здравни досиета в електронна форма увеличава риска информация за пациенти да бъде разкрита случайно или лесно да бъде предадена на неоторизирани страни.

               (12)

               Оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета е свързана с предаването на лични данни, отнасящи се до здравния статус на даден пациент. Тези данни следва да могат да се предават безпрепятствено от една държава-членка в друга, но същевременно следва да бъдат защитени основните права на личността. Поради това настоящата препоръка следва да не засяга разпоредбите на Общността относно защитата на личните данни, състоящи се по-специално от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защитата на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (4), и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (5).

               (13)

               Комисията счита, че следва да се разработят технологии за защита на неприкосновеността на личния живот (PETs) и те да се използват по-широко, когато се обработват лични данни чрез основаващи се на ИКТ мрежи в съответни области като например електронното здравеопазване (6),

         ПРЕПОРЪЧВА:
   1.   Настоящата препоръка предоставя съвкупност от насоки за разработване и въвеждане на оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета, позволяващи трансграничен обмен на данни за пациенти в рамките на Общността, доколкото е необходимо за законна медицинска или здравна цел. Тези системи за електронни здравни досиета следва да позволяват на доставчиците на здравни услуги да гарантират, че даден пациент получава грижи по-ефективно и ефикасно чрез своевременен и сигурен достъп до основна и може би жизнено важна здравна информация, ако това е нужно и е в съответствие с основните права на пациента на неприкосновеност на личния живот и защита на данните.
   2.   Настоящата препоръка предоставя насоки за оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета, включително обобщени данни за пациента, набори от данни за спешни случаи и документация за лечението, улесняващи решения за електронно медицинско предписание.
   3.   За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения:

               а)

               „пациент“ означава всяко физическо лице, което ползва или би искало да ползва здравно обслужване в държава-членка;

               б)

               „работещ в сферата на здравеопазването“ означава доктор по медицина или медицинска сестра, отговорна за общите грижи, или доктор по дентална медицина или акушерка или фармацевт, по смисъла на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година за признаване на професионалните квалификации (7), или друг специалист, упражняващ дейности в сектора на здравеопазването, ограничени до регулирана професия, по смисъла на определението на член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2005/36/ЕО;

               в)

               „електронно здравно досие“ означава обстоен медицински запис или подобна документация за миналото и сегашното физическо и душевно състояние на здравето на дадено лице в електронна форма, обезпечаващо бърз достъп на тези данни за медицинско лечение или други тясно свързани цели;

               г)

               „система за електронни здравни досиета“ означава система за записване, извличане и обработване на информация в електронните здравни досиета;

               д)

               „обобщени данни за пациента, набор от данни за спешни случаи, документация за лечението“ означават подмножества на електронните здравни досиета, които съдържат информация за специфично приложение и специфична цел на използване, като например непланирано обслужване или електронно медицинско предписание;

               е)

               „електронно медицинско предписание“ означава медицинско предписание, както е определено от член 1, параграф 19 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), издадено и предадено по електронен път;

               ж)

               „оперативна съвместимост на системи за електронни здравни досиета“ означава способността на две или повече системи за електронни здравни досиета да обменят както компютърно четими данни, така и разбираема от хора информация и знания;

               з)

               „трансгранична оперативна съвместимост“ означава оперативна съвместимост между съседни и несъседни държави-членки и целите им територии;

               и)

               „семантична оперативна съвместимост“ означава гарантиране, че точният смисъл на обменената информация е разбираем за всяка друга система или приложение, които не са разработени първоначално с тази цел.

         4.   Постигането и поддържането на трансгранична оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета предполага контролиране на непрекъснат процес на промени и адаптиране на многочислени елементи и характеристики в рамките на и между електронни инфраструктури в държавите-членки. Тези електронни инфраструктури са необходими за обмен на информация и за взаимодействие с цел да се гарантира най-високото възможно ниво на качество и сигурност в здравното обслужване на пациентите. Осъществяването на оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета ще изисква сложен набор от рамкови условия, организационни структури и процедури по прилагане с участието на всички заинтересовани страни.

               а)

               За постигане на това държавите-членки се приканват да предприемат действия на пет нива, а именно общото политическо, организационното, техническото, семантичното и нивото на образоване и повишаване на осведомеността.

               б)

               Тези дейности ще се основават на пълно съответствие с националните правни инструменти, както и с тези на Общността по-специално за защита на личните данни, включително поверителност и сигурност на данните. Необходимите правни гаранции следва да се осигурят заедно с вграждането на предпазни механизми за защита на данните в конструктивното решение и при прилагането на системите за електронни здравни досиета. Освен това е крайно необходимо да се разработят механизми за образоване както на пациентите, така и на специалистите, а също и за оценка и следене на дейностите, необходими за осигуряване на оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета.

         Политическото ниво на трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета
   5.   На нивото на политическа осъществимост на и ангажимент към оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета се препоръчва държавите-членки да:

               а)

               се ангажират политически и стратегически с внедряването на местно, регионално и национално равнище на системи за електронни здравни досиета, които да са в състояние да функционират съвместно със системи за електронни здравни досиета и в други държави-членки;

               б)

               се ангажират с активно сътрудничество с други държави-членки и съответни заинтересовани страни за гарантиране на приемането и прилагането на стандарти, които правят осъществима и сигурна трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета;

               в)

               прилагат оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета като неразделна част от регионалните и националните стратегии в областта на електронното здравеопазване;

               г)

               разглеждат включването на електронното здравеопазване в национални и регионални стратегии за териториално сближаване и развитие и анализират резултатите от вече внедрени системи за електронни здравни досиета на нивото на политиката и възможностите за финансиране на електронното здравеопазване. За периода 2007—2013 г. подкрепата за оперативната съвместимост в областта на електронното здравеопазване чрез инвестиции в електронното здравеопазване и международни и трансгранични дейности се предоставя в рамките на кохезионната политика;

               д)

               анализират рисковете, бариерите или липсващите елементи във връзка с постигането на трансгранична оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета и идентифицират необходимите предпоставки и съответни стимули за решаване на проблемите;

               е)

               заделят адекватни ресурси, например посредством преки стимули за инвестиране в системи за електронни здравни досиета;

               ж)

               осъзнаят, че инвестициите както в техническата, така и в семантичната оперативна съвместимост могат да бъдат ползотворни в по-краткосрочна перспектива, ако се използват поетапен подход и примери за най-добра практика, като се заимства от приоритетите и познанията на държави-членки;

               з)

               разглеждат създаването на други финансови механизми за непряко стимулиране, които да позволят приемането, придобиването и/или модернизацията на оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета;

               и)

               планират поне за пет години напред дейностите, насочени към осигуряване на оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета. Този срок се счита за подходящ за осигуряване на последователност на политиката, което често е предпоставка за увеличаване на инвестициите и иновациите;

               й)

               съпровождат внедряването на системи за електронни здравни досиета чрез активно участие на потребители и други заинтересовани страни, като въвеждат адекватно управление, партньорства между обществения и частния сектор, обществени поръчки, планиране, осъществяване, оценка, обучение, информация и образование;

               к)

               повишават осведомеността на съответните заинтересовани страни, като например местни и регионални власти, работещите в сферата на здравеопазването, пациенти и промишленост, относно ползите и нуждата от оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета.

         Организационното ниво на трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета
   6.   От съществено значение е да се създадат организационна рамка и процес, които да позволят трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета. Това следва да се основава на пътна карта, разработена от държавите-членки, която обхваща петгодишен период и предоставя подробности по отношение на следните етапи:

               а)

               договаряне относно европейски процес на управление за установяване на насоки за разработване, прилагане и поддържане на трансгранична оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета, обхващаща управление за надеждно идентифициране на пациентите и проверка на автентичността на работещите в сферата на здравеопазването, както и други уместни въпроси, както е описано в точки 7, 8, 9 и 14;

               б)

               разглеждане на политики и стимули за повишаване на търсенето за предоставяне на услуги на електронното здравеопазване, което да позволи оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета;

               в)

               анализ на факторите, които превръщат в такава продължителна, сложна и скъпоструваща дейност процесите на стандартизация, водещи до по-високо ниво на оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета, и разработване на мерки за ускоряване на тези процеси.

         Техническа оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета
   7.   Съвместимостта на системите за електронни здравни досиета на техническо ниво е най-важната предпоставка за оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета. Държавите-членки следва:

               а)

               да предприемат обстойно проучване на съществуващите технически стандарти и инфраструктури, които могат да улеснят въвеждането на системи, подпомагащи трансгранично здравно обслужване и предоставянето на здравни услуги навсякъде в Общността, и по-специално на такива, свързани с електронни здравни досиета и обмен на информация;

               б)

               да анализират използването на стандартизирани информационни модели и основани на стандарти профили, когато разработват и въвеждат решения за оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета и съответни услуги. Стандартизираните информационни модели и основаните на стандарти профили да се считат за част от характерните за дадена държава или регион спецификации за оперативна съвместимост. Когато е необходимо, при тези информационни модели и профили следва да се използват съществуващи европейски и международни стандарти и те да се основават на подходите и постиженията на съответни инициативи на промишлеността;

               в)

               да се ангажират с разработването на необходими допълнителни стандарти, за предпочитане отворени стандарти в глобален мащаб, с участието на съответните европейски и международни органи за стандартизация в ключовите области, в които са установени недостатъци;

               г)

               да анализират постиженията на мандат M 403: „Мандат до европейските организации за стандартизация CEN, Cenelec и ETSI относно информационните и комуникационните технологии, прилагани в областта на електронното здравеопазване“ с цел да се предоставят оптимални технологични основи, инфраструктура, сигурност и регулаторна интеграция в Европа и в рамките на глобалните пазари.

         Семантична оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета
   8.   Семантичната оперативна съвместимост е важен фактор за оползотворяване на предимствата на електронните здравни досиета за подобряване на качеството и сигурността на грижите за пациентите, общественото здраве, клиничните изследвания и управлението на здравните услуги. Държавите-членки следва:

               а)

               да въведат подходящ механизъм в сътрудничество със съответните организации за разработване на стандарти, Комисията и Световната здравна организация за включване на национални изследователски центрове, съответни промишлени отрасли и заинтересовани страни в развитието на здравната семантика за напредък в усилията за внедряване на оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета;

               б)

               при всяка възможност да разглеждат приложимостта на международната медико-клинична терминология, номенклатури и класификация на болести, включително тези за фармакологичен надзор и клинични опити; също така следва да се насърчава създаването на центрове за компетентност по многоезично и мултикултурно адаптиране на международни класификации и терминология;

               в)

               да се договорят относно стандарти за семантична оперативна съвместимост за представяне на съответната здравна информация за конкретно приложение чрез структури от данни (като например прототипи и шаблони) и подмножества на терминологични системи и онтологии, отговарящи на нуждите на местните потребители;

               г)

               да вземат под внимание нуждата от устойчива справочна система за концепции (онтология) като основа за съставяне на многоезични речници, отчитащи разликата между езика на специалистите в сферата на здравеопазването, използваната от неспециалисти терминология и традиционните схеми за представяне;

               д)

               да спомагат за наличието на широко достъпни методики и инструменти за включване на семантичното съдържание в практически приложения, както и за развитието на съответни човешки способности и умения в тази област;

               е)

               да демонстрират ползите и/или недостатъците на сегашните и бъдещите системи чрез научно обосновано оценяване.

         Сертифициране на системите за електронни здравни досиета
   9.   Има нужда от взаимно признати процедури за проверка за съответствие, които да са валидни навсякъде в Общността или които служат като основа за механизма за сертифициране на всяка една държава-членка. Поради това държавите-членки следва:

               а)

               да прилагат правилно съществуващите стандарти и профили в областта на електронното здравеопазване и особено тези, свързани с оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета, с цел да повишат доверието на потребителите в тези стандарти;

               б)

               да въведат съвместен или взаимно признат механизъм за проверка за съответствие и сертифициране на оперативно съвместими електронни здравни досиета и други приложения на електронното здравеопазване, като например техники и методики, предлагани от разнообразни промишлени консорциуми;

               в)

               да разглеждат инициативите на индустрията за самосертифициране и/или проверка за съответствие като механизъм за намаляване на забавянето в пускането на пазара на оперативно съвместими решения в областта на електронното здравеопазване;

               г)

               да вземат предвид националните и международни практики, включително и съществуващите извън Европа.

         Защита на личните данни
   10.   Държавите-членки следва да гарантират, че основното право на защита на личните данни е напълно и ефективно защитено в оперативно съвместими системи в областта на електронното здравеопазване, и по-специално в системите за електронни здравни досиета в съответствие с разпоредбите на Общността относно защитата на личните данни, и по-специално директиви 95/46/ЕО и 2002/58/ЕО.
   11.   Директива 95/46/ЕО се отнася до личните данни, обработвани в рамките на прилагането на настоящата препоръка. Личните данни, съдържащи се в електронните здравни досиета и техни системи, са особено поверителни и поради това обработването на тези данни подлежи на специални правила за защита на данните. Член 8 от Директива 95/46/ЕО забранява по принцип обработването на поверителни данни, свързани със здравния статус. Ограничени изключения от този забранителен принцип са предвидени в директивата по-специално, ако обработването се изисква за точно определени медицински и здравни цели.
   12.   Държавите-членки следва да са наясно, че оперативно съвместимите системи за електронни здравни досиета увеличават риска отнасящи се до здравния статус лични данни случайно да бъдат разкрити или лесно предадени на неоторизирани страни, понеже позволяват по-голям достъп до компилация от отнасящите се до здравния статус лични данни от различни източници и през целия човешки живот.
   13.   Държавите-членки следва да се придържат към насоките относно системите за електронни здравни досиета, предоставени от работната група, създадена по член 29 от Директива 95/46/ЕО (9).
   14.   Държавите-членки следва да създадат обстойна правна рамка за оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета. Тази правна рамка следва да приема и да отчита поверителния характер на отнасящите се до здравния статус лични данни и да предоставя специфични и подходящи гаранции за защита на основното право за защита на личните данни на засегнатото лице.
   По-специално, тази правна рамка следва:

               а)

               да анализира различните въздействия върху защитата на личните данни от страна на организационните алтернативи за съхраняване на отнасящи се до здравния статус лични данни и да установи организационни структури за системи за електронни здравни досиета предвид на специфичните рискове за правата и свободите на обектите на тези данни, които структури най-добре да отразяват националните, регионалните и местните специфики и практики;

               б)

               да гарантира свобода на волята на пациента, като позволява на пациента самостоятелно и свободно да вземе решение, подпомогнат от лесна за ползване технология, какви отнасящи се до здравния статус лични данни да се съхраняват в неговото или нейното електронно здравно досие и кому да се разкриват, освен ако не съществуват изрични изисквания в националното законодателство. Това решение не засяга възможността съответният здравен орган или лекар да съхранява тези данни за целите на лечението;

               в)

               да постановява, че системите за електронни здравни досиета са проектирани и подбрани в съответствие с целта лични данни да не се събират, обработват или използват или личните данни да са възможно най-малко. По-специално, следва да използват възможностите лицата да получават псевдоними или да се превръщат в анонимни дотолкова, доколкото това е възможно и свързаните с това усилия са приемливи спрямо желаното ниво на защита;

               г)

               да предвижда оценка на рисковете за информационната сигурност и на въздействията върху защитата на личните данни преди внедряването на система за електронни здравни досиета предвид на специфичните рискове за правата и свободите на обектите, до които се отнасят данните;

               д)

               да изяснява в какъв размер кои категории отнасящи се до здравния статус лични данни следва да са достъпни в електронна форма или онлайн. По-специално, определени категории отнасящи се до здравния статус лични данни, като например генетични или психиатрични данни, може да се наложи да бъдат изключени въобще от обработване онлайн или поне да бъдат подлагани на особено стриктен контрол на достъпа;

               е)

               да предписва, че обработването на лични данни в електронни здравни досиета и техните системи трябва да се изисква и извършва само от работещ в сферата на здравеопазването, който съгласно националното законодателство или правила, установени от компетентни национални органи, е задължен да пази професионална тайна, или от друго лице с еквивалентно задължение за пазене на тайна; да гарантира надеждно идентифициране на пациентите и работещите в сферата на здравеопазването;

               ж)

               да определи условията, при които данни за здравния статус, съдържащи се в системи за електронни здравни досиета, могат законно да се получават и обработват от други лица освен лицето, за което се отнасят, и за какви предварително определени здравни цели, включително сигурността, която следва да се гарантира, докато се обработват данни за здравния статус; точно да определи тези въпроси като политики, които да могат да се прилагат практически, да се реализират технически и да се приведат в сила, inter alia, чрез националните надзорни органи за защита на данните;

               з)

               да гарантира, че пациентите са напълно информирани относно характера на данните и структурата на електронното здравно досие, което ги съдържа. Пациентите следва да разполагат с алтернативни (традиционни) средства за достъп до лични данни, отнасящи се техния здравен статус. В този контекст е важно да се гарантира, че информацията, предоставена на обектите, до които се отнасят данните, е лесно разбираема по език и оформление и се предоставя по подходящ начин на лица със специални нужди (например деца или по-възрастни лица);

               и)

               да предвижда специални мерки, за да се предотврати незаконно принуждаване на пациентите да разкрият свои лични данни, съдържащи се в системи за електронни здравни досиета;

               й)

               да гарантира, че всякакво обработване — по-специално съхранението — на лични данни в системи за електронни здравни досиета се извършва в рамките на юрисдикции, прилагащи Директива 95/46/ЕО, или такива с адекватно ниво на защита на личните данни;

               к)

               да предвижда подробни изисквания за одитиране с цел да се гарантира съвместимост със задълженията за защита на данните, като например надеждна система за идентифициране и проверка на автентичността, регистриране на достъпа до данните, документиране на всички етапи на обработване, срок на запазване на информацията от одита, ефективни системи за архивиране и възстановяване на данните, и да налага приемането на тези изисквания или решения в съответствие с най-добрите практики за боравене с информация;

               л)

               да гарантира поверителността на системите за електронни здравни досиета, както и да предвижда подходящи технически и организационни мерки, включително правила относно откриване на инциденти и процедури за справяне в случай на пробив в сигурността или в механизми за установяване на самоличността, водещ до случайно или незаконно унищожаване, загуба, изменение, неоторизирано разкриване на или достъп до предавани лични данни, съхранявани или другояче обработвани в системи за електронни здравни досиета. Инциденти или нарушения следва да се установяват незабавно и ефективно и следва да се въведат мерки или решения за справяне с такива инциденти, включително информиране и включване на засегнатите лица, националните надзорни органи за защита на данните и други подходящи заинтересовани страни.

         15.   Освен това, държавите-членки следва:

               а)

               да стимулират въвеждането на повишаващи сигурността продукти, процеси и услуги за предотвратяване на и борба срещу кражба на самоличност и други атаки, нарушаващи неприкосновеността на личния живот;

               б)

               да гарантират, че в системите за електронни здравни досиета са реализирани предпазни мерки за защита на данните, включително чрез възможно най-широкото използване на технологии за защита на неприкосновеността на личния живот (PETs) в тяхното конструктивно решение и прилагане.

         Мониторинг и оценка
   16.   С цел да се осигури мониторинг и оценка на трансграничната оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета, държавите-членки следва:

               а)

               да разгледат възможностите за създаване на обсерватория за мониторинг на оперативната съвместимост на системите за електронни здравни досиета в Общността, която да наблюдава, измерва и оценява напредъка по техническата и семантичната оперативна съвместимост за успешното въвеждане на системите за електронни здравни досиета;

               б)

               да предприемат редица дейности по оценка. Те могат да включват определяне на количествени и качествени критерии за измерване на евентуалните ползи и рискове (включително икономически ползи и ефективност по отношение на разходите) от оперативно съвместими системи за електронни здравни досиета и оценка на ползите и рисковете, постигнати от системите и услугите, разработени от такива практически демонстратори като широкомащабни пилотни проекти („Пилотни действия А“), които са включени в програмата за политическа подкрепа на ИКТ в рамките на Програмата за конкурентоспособност и иновации.

         Образование и повишаване на осведомеността
   17.   По отношение на образованието, обучението и повишаването на осведомеността държавите-членки следва:

               а)

               да повишават осведомеността относно ползите и нуждата от стандарти при системите за електронни здравни досиета и тяхната оперативна съвместимост измежду производителите и продавачите на информационни и комуникационни технологии, доставчици на здравни услуги, обществени здравни институции, застрахователи и други заинтересовани страни;

               б)

               да обмислят изисквания за образование и обучение по отношение на лицата, вземащи политически решения в областта на здравеопазването и работещите в тази област;

               в)

               да обърнат особено внимание на образованието, обучението и разпространението на добри практики относно електронното записване, съхраняване и обработване на клинична информация, както и за получаване на информираното съгласие на пациента и законно споделяне на лични данни за пациента;

               г)

               да предоставят успоредно информация и обучение, включително повишаване на осведомеността, на всички лица и особено на пациентите. Такъв подход ще допринесе за по-ефективно използване на здравната информация, тъй като пациентите се движат между множество доставчици на здравни услуги в хода на непрекъснатия процес на обслужване и получават винаги, когато е възможно, лечение, грижи и данни в собствените си домове.

         18.   Държавите-членки се приканват да докладват ежегодно на Комисията относно мерките, взети от тях във връзка с въвеждането на трансгранична оперативна съвместимост на системите за електронни здравни досиета. Първият доклад следва да се представи от държавите-членки една година след деня на публикуване на настоящата препоръка.
   19.   Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставен в Брюксел 2 юли 2008 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Член на Комисията

      (1)  COM(2004) 356 окончателен.

      (2)  COM(2007) 860 окончателен.

      (3)  (2006/2275(INI)).

      (4)  ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).

      (5)  ОВ L 201, 31.7.2002 г., стр. 37. Директива, изменена с Директива 2006/24/ЕО (ОВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 54).

      (6)  COM(2007) 228 окончателен.

      (7)  ОВ L 255, 30.9.2005 г., стр. 22. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 1430/2007 на Комисията (ОВ L 320, 6.12.2007 г., стр. 3).

      (8)  ОВ L 311, 28.11.2001 г., стр. 67. Директива, последно изменена с Директива 2008/29/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 51).

      (9)  Вж. понастоящем работен документ № 131 от 15 февруари 2007 г. относно обработването на отнасящи се до здравния статус лични данни в електронни здравни досиета.


Препоръка за Становище на Съвета в съответствие с алинея трета от член 9 на Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за сближаване на Дания, 2006-2010 г.


title: Препоръка (ЕС) 2016/2256 на Комисията от 8 декември 2016 година до държавите членки относно възобновяването на прехвърлянията към Гърция по силата на Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета

text:
               15.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 340/60

         ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2016/2256 НА КОМИСИЯТА
   от 8 декември 2016 година
   до държавите членки относно възобновяването на прехвърлянията към Гърция по силата на Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Прехвърлянето на кандидати за международна закрила към Гърция съгласно Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) (наричан по-нататък „Регламентът от Дъблин“) бе спряно от държавите членки от 2011 г. насам вследствие на две решения на Европейския съд по правата на човека и на Съда на Европейския съюз (2), установяващи системни недостатъци в гръцката система за предоставяне на убежище, които създават риск от нарушение на основните права на кандидатите за международна закрила, прехвърляни от държавите членки в Гърция по силата на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета (3).

               (2)

               След постановяването през 2011 г. на решението на Европейския съд по правата на човека по делото M.S.S с/у Белгия и Гърция Комитетът на министрите на Съвета на Европа наблюдава положението в Гърция въз основа на доклади за напредъка, които Гърция трябва да представя като доказателство за изпълнението на съдебното решение, и въз основа на данни от НПО и международни организации, като например Върховния комисар на ООН за бежанците (ВКБООН), осъществяващи дейност в Гърция. По искане на Гърция, внесено през юни 2016 г., Комитетът на министрите се съгласи да отложи процедурата за оценка въз основа на аргумента, че в момента Гърция е под значителен миграционен натиск и че положението е извънредно, нестабилно и различно от това, по време на което е било постановено решението по делото M.S.S преди пет години.

               (3)

               Вследствие на решението по делото M.S.S Гърция се ангажира да реформира своята система за предоставяне на убежище въз основа на национален план за действие за реформа на системата за предоставяне на убежище и за управление на миграцията, представен през август 2010 г. и преработен през януари 2013 г. (наричан по-нататък „планът за действие на Гърция“). На 1 октомври 2015 г. Гърция представи на Съвета пътна карта за изпълнението на схемата за преместване и за подхода на „горещите точки“, в която се очертават определени действия, на които трябва да се отдаде приоритет, за да се гарантира изпълнението на договорените непредприети действия в областта на убежището и приемането.

               (4)

               Същевременно сегашната бежанска и миграционна криза продължава да оказва натиск върху системите за убежище и миграция на Гърция, която е основната държава на първо влизане по маршрута през Източното Средиземноморие. В периода между януари и 4 декември 2016 г. в Гърция незаконно са пристигнали 171 909 мигранти (4). Макар изявлението на ЕС и Турция (5) да доведе до значително намаляване на броя пристигащи лица на ден в Гърция от Турция (6), същевременно то наложи нови отговорности на гръцките органи. В периода от началото на август 2016 г. броят на пристигащи лица в Гърция средно на ден нарасна още повече в сравнение с периода между 1 май и 31 юли 2016 г. (7) Ситуацията в Гърция се промени значително след фактическото затваряне на маршрута през Западните Балкани, поради което гражданите на трети държави не могат да продължат пътя си по-нататък. В резултат на това в момента в Гърция се намират повече от 62 000 незаконно пристигнали граждани на трети държави (8). Същевременно схемата за спешно преместване, основана на две решения (9) (наричани по-долу „Решения за преместване“), показва положителна тенденция, особено в Гърция, където трансферите във връзка с преместването се увеличиха и понастоящем са около 1 000 на месец. Необходими са обаче повече усилия от всички държави членки за облекчаване на натиска върху Гърция. За тази цел Комисията призовава всички държави членки да поемат ангажиментите си и да извършват премествания на месечна основа, за да се достигнат поне 2 000 премествания на месец, считано от декември 2016 г., и постепенно да се увеличи броят на тези премествания (10).

               (5)

               На 10 февруари и на 15 юни 2016 г. Комисията отправи до Република Гърция съответно две препоръки относно спешните мерки, които Гърция трябва да предприеме с цел възобновяване на прехвърлянията съгласно Регламента от Дъблин (11). В тези препоръки се стига до заключението, че все още е необходимо значително подобрение на положението в Гърция, преди Комисията да може отново да прецени дали е възможно възобновяване на прехвърлянията в Гърция съгласно Регламента от Дъблин. На 28 септември 2016 г. Комисията отправи до Република Гърция трета препоръка относно конкретните спешни мерки, които Гърция трябва да предприеме с цел да бъдат възобновени прехвърлянията съгласно Регламента от Дъблин (12) (наричана по-нататък „третата препоръка“). В третата препоръка се стига до заключението, че Гърция все още е изправена пред трудна ситуация по отношение на големия брой нови кандидати за убежище, породена най-вече от прилагането на т. нар. мярка за предварителна регистрация, както и от неспиращите пристигания на незаконни мигранти. Същевременно имаше и други важни стъпки, които трябва да бъдат предприети за отстраняване на оставащите системни недостатъци в гръцката система за предоставяне на убежище, по-конкретно поради недостига на капацитет. Въз основа на постигнатия допълнителен напредък при всяко бъдещо възобновяване на прехвърлянията в Гърция съгласно Регламента от Дъблин следва в съответствие с третата препоръка да се вземе под внимание отражението, което тази трудна ситуация оказва върху цялостното функциониране на системата за предоставяне на убежище, и поради това прехвърлянията следва да започнат постепенно и с оглед на всеки отделен случай.

               (6)

               С писмо от 22 ноември 2016 г. Гърция предостави допълнителна информация на Комисията относно актуалното положение на кандидатите за убежище в Гърция и постигнатия напредък във връзка с реформата на нейната система за предоставяне на убежище. Гърция изрази загриженост относно перспективата за евентуално възобновяване на прехвърлянията съгласно Регламента от Дъблин, като се вземе предвид броят на мигрантите в Гърция, отбелязвайки огромната тежест върху страната, която е непропорционална спрямо големината ѝ, и води до положение, при което капацитетът за предоставяне на убежище и за прием е достигнал лимита си. Гърция посочи също така, че броят на преместванията от Гърция в други държави членки остава доста под равнището, предвидено в Решенията за преместване. Гърция подчерта обаче, че не се стреми към постоянно изключване от дъблинската система, и помоли за проявя на истинска солидарност и подкрепа, докато положението в Гърция не бъде напълно уредено.

               (7)

               Според гръцките данни към 22 ноември 2016 г. около 39 000 молби за убежище са били подадени до гръцката Служба по предоставяне на убежище от 1 януари 2016 г. Към 30 септември висящите дела, които се разглеждат на първа инстанция, са били повече от 17 000. Съгласно гръцките органи до края на 2016 г. ще бъдат подадени като цяло максимум 50 000 молби за убежище (13). Поради уреждането на положението в Гърция и подобряването на достъпа до процедурата за предоставяне на убежище, наред с други фактори, натоварването, свързано с молбите за убежище, пред което е изправена гръцката Служба по предоставяне на убежище, е значително по-голямо спрямо предходни години.

               (8)

               В предходните препоръки Комисията отбеляза направените от Гърция подобрения на законодателната ѝ уредба, за да гарантира транспонирането на новите разпоредби на Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (14) (преработената директива относно процедурите по предоставяне на убежище) и на част от Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15) (преработената директива относно условията за приемане в националното законодателство. На 3 април 2016 г. гръцкият парламент прие нов закон (Закон 4375/2016) (16). На 22 юни 2016 г. Парламентът одобри изменение на Закон 4375/2016, с което, наред с другото, бяха изменени съставът на апелативните комитети и правото на търсещите убежище на устно изслушване пред тях (17). На 31 август 2016 г. гръцкият парламент прие също така закон относно пребиваващите в Гърция деца бежанци в училищна възраст (18).

               (9)

               По отношение на капацитета за прием през последната година Гърция значително увеличи цялостния си капацитет за прием на незаконни мигранти и на кандидати за международна закрила. Според ежедневната информация, предоставена от гръцките органи на 6 декември 2016 г., в центровете за временен прием, включително и местата за настаняване, предоставени от ВКБООН (вж. съображение 11) в Гърция, има 71 539 свободни места за настаняване на незаконни мигранти и на кандидати за международна закрила в Гърция (19). Въпреки това съществуват сериозни предизвикателства по отношение на капацитета на островите в Егейско море, които са пренаселени: максималният капацитет за прием продължава да бъде 8 200, въпреки че към 5 декември 2016 г. общият брой на регистрираните на островите мигранти е бил 16 295 (20).

               (10)

               Гърция увеличи също така местата за настаняване за уязвими кандидати и най-вече на непридружени ненавършили пълнолетие лица. На 17 ноември 2016 г. бяха предоставени 1 191 места в приюти за непридружени ненавършили пълнолетие лица, независимо дали търсят убежище, или не. До края на 2016 г. се предвижда осигуряването на 130 допълнителни места за непридружени ненавършили пълнолетие лица. Въпреки това капацитетът за уязвимите кандидати все още далеч не е достатъчен, като в момента местата в структурите са запълнени и има списък с чакащи за 1 199 непридружени ненавършили пълнолетие лица, които трябва да бъдат настанени в подходящи структури (21). Следователно напредъкът в тази област е много бавен и е ясно, че Гърция трябва да положи повече усилия, за да гарантира наличието на достатъчно на брой места за приемане на непридружени ненавършили пълнолетие лица за справяне с търсенето на такива места за настаняване.

               (11)

               През януари 2016 г. Комисията и ВКБООН подписаха споразумение за делегиране на обща стойност от 80 милиона евро за откриването на 20 000 места в отворени структури за настаняване (схеми за наем на апартаменти, ваучери за хотели и програми за приемни семейства), които да се ползват основно от кандидати за международна закрила, отговарящи на условията за преместване. Споразумението за делегиране беше преразгледано през юли 2016 г., за да може в схемата за настаняване да бъде включена също така възможността за създаване на свободни места в центровете за преместване, управлявани от ВКБООН, и за да стане по-ясно в текста, че целевата група на схемата за настаняване включва не само кандидати за преместване, но и други лица, търсещи убежище, по-специално кандидати за събиране на семейството в рамките на дъблинската система, както и групи уязвими лица, включително непридружени и отделени от родителите деца, хора с увреждания, възрастни хора и самотни родители, хронично болни, бременни жени и други. От септември насам наличните места в схемите за настаняване бяха значително увеличени (с около 8 100). През декември 2015 г. ВКБООН се ангажира да създаде 20 000 места за кандидати, които отговарят на критериите за преместване в рамките на схемата за наемане на жилища, и от 6 декември бяха предоставени 20 145 места, включително 6 344 места в хотели/цели сгради, 11 711 места в апартаменти, 484 места в приемни семейства, 960 — в центрове за преместване, и 646 места в специални структури за непридружени ненавършили пълнолетие лица (22). Тъй като срокът на настоящото споразумение за делегиране изтича на 31 декември 2016 г., Комисията започна дискусии с ВКБООН за удължаването на срока на действие на схемата през 2017 г. въз основа на актуализирана оценка на нуждите на Гърция в областта на приемането.

               (12)

               Що се отнася до качеството, много от съоръженията за приемане в Гърция все още не съответстват на изискванията, посочени в Директива 2013/33/ЕС за условията на приемане на лица, търсещи международна закрила, по-специално на островите и в някои от временните съоръжения в континенталната част на страната. Съоръженията на „горещите точки“ на островите са не само пренаселени, но предлагат материални условия, които не отговарят на нормите за канализация и хигиена, достъп до основни услуги, като здравеопазване, по-специално за уязвимите групи. Сигурността е недостатъчна и напрежението между различните националности продължава. В континенталната част на страната по схемата на ВКБООН са осигурени подходящи условия за настаняване, но голяма част от останалия капацитет за прием се състои от лагери (понастоящем се ползват 53 такива) и временни структури за спешни случаи, предлагащи силно вариращи и често незадоволителни стандарти както по отношение на материалните условия, така и на сигурността. Затварянето за зимния период на някои от тези съоръжения започна вече, но напредъкът е бавен. Дори и да бъдат направени подобрения, превръщането на някои лагери в подходящи постоянни центрове за прием ще бъде трудно и може да се наложи да бъдат закрити, като същевременно други бъдат подсилени.

               (13)

               Освен това цялостната координация на организирането на приема в Гърция, изглежда, е недостатъчна поради липсата на ясна правна уредба и на система за мониторинг, като Министерството на миграцията управлява ad hoc някои лагери, а Службата за прием и установяване на самоличността управлява други такива. Все още не е взето решение относно това, кои центрове следва да се превърнат в постоянни. Службата за прием е все още в процес на изграждане на капацитет.

               (14)

               От гореизложеното следва, че Гърция все още трябва да постигне напредък по отношение на създаването на достатъчен и подходящ постоянен специализиран отворен капацитет за приемане на кандидати за убежище, който следва изцяло да бъде с подходящо качество в съответствие с достиженията на правото на ЕС. Това следва да включва централизирано управление на всички структури за приемане, както и система за постоянно наблюдение на качеството на материалните стандарти на тези структури и на услугите, предоставяни в тях. Някои временни съоръжения следва да бъдат преобразувани в постоянни, но следва да се поддържа достатъчен капацитет от временни структури за поемане на евентуален недостиг при неочаквани вълни от мигранти. Освен това, както вече бе поискано в третата препоръка, от изключително значение е гръцките органи да представят по-точни данни относно капацитета за прием, както и изчерпателна и постоянно актуализирана оценка на потребностите по отношение на общия капацитет за прием и естеството на този капацитет.

               (15)

               В предишните препоръки бяха установени значителни подобрения по отношение на изграждането на регионалните служби по предоставяне на убежище. В гръцкото законодателство е предвидено създаването на регионални служби по предоставяне на убежище в областите Атика, Солун, Тракия, Епир, Тесалия, Западна Гърция, Крит, Лесбос, Хиос, Самос, Лерос и Родос (23). С решение на директора на Службата по предоставяне на убежище е възможно също така създаването на автономни бюра по предоставяне на убежище с цел да се удовлетворят нарасналите нужди на Службата по предоставяне на убежище. Според информацията, предоставена от Гърция в писмото от 22 ноември 2016 г., до момента са започнали работа седем регионални служби в регионите Атика, Тракия, Солун, Лесбос, Самос, Родос и Патра. Освен това девет автономни бюра по предоставяне на убежище функционират в Пирея, Еврос, Ксанти, Лерос, Кос, Коринт и център за преместване в Алимос. Според посоченото в закона още три регионални служби по предоставяне на убежище трябва да започнат да функционират в областта на Кос, Епир (Йоанина), о-в Крит (Ираклион) и Тесалия (Волос).

               (16)

               Гръцката Служба по предоставяне на убежище в момента увеличава своя капацитет. Понастоящем в Службата по предоставяне на убежище работят 478 служители (24). Този брой обхваща длъжностите в централната администрация, както и в установените регионални служби и автономни бюра по предоставяне на убежище. Националният бюджет покрива 250 работни места, докато останалата част се финансира от различни източници на ЕС и ЕИП. До края на годината се предвижда персоналът да се увеличи до 659 души. Те се добавят към срочно наетия от ВКБООН персонал, както и членовете на персонала на EASO и експертите от държавите членки, изпратени временно от EASO в гръцката Служба по предоставяне на убежище. Намерението на гръцките органи е да се заменят всички договорно наети лица с постоянен персонал до края на 2017 г. и капацитетът да бъде увеличен допълнително; гръцката Служба по предоставяне на убежище посочи на службите на Комисията, че не е възможно по-бързо набиране на допълнителен персонал поради липсата на опитни служители, които да обучават, наставляват и контролират новоназначените такива. Тъй като през 2016 г. персоналът на Службата по предоставяне на убежище беше утроен, тя посочи, че трябва спешно да консолидира и най-вече да изгради средно управленско равнище и квалификация на персонала.

               (17)

               Предвид мащаба на увеличението на броя на молбите за убежище в Гърция, все още не е ясно дали настоящата и планираната численост на персонала на Службата по предоставяне на убежище е достатъчна, за да могат да бъдат разгледани своевременно и по подходящ начин настоящите и вероятните бъдещи молби. Един от основните приоритети на Службата по предоставяне на убежище следва да бъде намаляването на времето между изготвянето и подаването на молбата за убежище, което понастоящем е често твърде дълго и се отразява на възможността на кандидатите за убежище да ползват правата си, и води до разочарование сред засегнатите лица. То следва да бъде намалено в съответствие с член 6, параграф 2 от Директивата за процедурите за предоставяне на убежище, в която се изисква лицето, което е подало молба за убежище, да разполага с действителна възможност да внесе молбата „във възможно най-кратък срок“. От съществено значение е също така, веднъж подадена, молбата да бъде обработена в сроковете, определени в директивата, което обикновено е в рамките на 6 месеца. Понастоящем обработването на подадена молба за убежище отнема в най-добрия случай няколко месеца, с изключение на случаите на преместване, които се обработват по-бързо, и е налице значителна несигурност относно скоростта, с която натрупаните за разглеждане молби ще бъдат разгледани. Комисията обаче взема надлежно под внимание опасенията, изразени в писмото на Гърция от 22 ноември 2016 г., съгласно което още по-бързото увеличаване на персонала на Службата за убежище ще заплаши последователността и качеството на решенията.

               (18)

               Спешно трябва да се прецени дали увеличението на човешките ресурси на Службата по предоставяне на убежище до този момент е достатъчно, както и по какъв начин Комисията, съответните агенции на ЕС и държавите членки могат най-добре да подпомогнат Гърция за разглеждането на тези молби в по-кратък срок. Трябва да се извършва обстойна и постоянно осъвременявана оценка на потребностите, при която да се отчита броят на молбите за предоставяне на убежище, които са в процес на разглеждане и които се очаква да бъдат обработени от гръцката Служба по предоставяне на убежище във всеки един момент, както и броят на наличния персонал, който е необходим или вероятно ще бъде необходим за обработката на тези молби. Този персонал може да се състои от допълнителни ресурси, които да се предоставят от самата Гърция, и чрез разполагането на експерти на държавите членки под формата на екип за подкрепа на EASO. Като се поддържа качеството, следва да се проучи как да се рационализират методите на работа и да се подобри ефективността им за ускоряване на интервютата и процедурите с помощта на EASO, когато това е целесъобразно.

               (19)

               Търсещите убежище лица трябва да имат ефективен достъп до правни средства за защита при отрицателни решения по молбите им за предоставяне на убежище. Вече е постигнат важен напредък в това отношение. Със Закон 4375/2016, приет през април 2016 г., бяха създадени Апелативен орган и апелативни комитети. Със Закон 4399/2016, приет през юни 2016 г., се създават нови апелативни комитети. Те отговарят за разглеждането на всички жалби срещу решенията на гръцката Служба по предоставяне на убежище, подадени от 20 юли 2016 г. насам. Като приоритет апелативните комитети ще се съсредоточат основно върху молби, подадени на гръцките острови, така че да се допринесе за изпълнението на набелязаните в изявлението на ЕС и Турция действия. Понастоящем има шест апелативни комитета. На 21 юли беше създаден също така един апелативен комитет, който да замества постоянните такива (25). С цел справяне с нарастващия брой молби и разглеждане на неприключените дела Гърция възнамерява да създаде още седем комитета, които се очаква да започнат да функционират до края на декември 2016 г., с което до края на февруари 2017 г. общият им брой ще стане 20.

               (20)

               Със Закон 4399/2016 беше изменена също така структурата на тези комитети, които понастоящем се състоят от трима членове: двама съдии от административния съд и един гръцки гражданин със съответните умения и опит, който се предлага от Върховния комисариат на ООН за бежанците или от Националната комисия по правата на човека.

               (21)

               Според информацията, предоставена от гръцките органи в писмото от 22 ноември 2016 г., считано от 21 юли 2016 г. насам в апелативните комитети са били внесени 2 347 жалби, но постановените решения са били само 573.

               (22)

               Първоначално на предходните апелативни комитети, създадени, за да разглеждат натрупаните висящи жалби в Гърция, бе възложен допълнителен мандат да разглеждат освен жалбите по същество срещу решения на първа инстанция, и жалбите срещу решения, постановени на основание допустимост като част от изявлението на ЕС и Турция. Съгласно информацията, предоставена от гръцките органи на 22 ноември, до апелативните комитети, занимаващи се с натрупаните висящи жалби, са били внесени повече от 2 000 жалби, подадени в периода между април и 20 юли 2016 г. Със създаването на 24 юни 2016 г. на нови апелативни комитети (26) бе намалено натоварването на 20-те апелативни комитета, занимаващи се с натрупаните висящи жалби, което ще им позволи да ускорят хода на производството по неприключените дела за обжалване.

               (23)

               Бе отбелязан по-голям напредък във връзка с предходните натрупани жалби съгласно „старата процедура“, уредена с Президентски указ 114/2010. Приблизителният брой на натрупаните към 22 ноември 2016 г. висящи дела е около 6 589 (спад спрямо общо около 51 000 дела, смятани за част от висящите дела в началото на 2013 г., и около 8 075 дела през септември 2016 г.). Гръцките органи предоставиха разрешителни за хуманитарни цели на лица, които от дълго време имат висящи молби за предоставяне на убежище и отговарят на условията за получаване на разрешително за пребиваване на основание хуманитарни съображения или други извънредни обстоятелства съгласно гръцкия Закон 4375/2016. Разрешителните за пребиваване се издават за период от две години и могат да се подновяват (27). Те предоставят на получателите същите права и предимства като тези на лицата, получили статут на субсидиарна закрила в Гърция (28), вследствие на което тези лица вече не се считат за кандидати за убежище. Някои от висящите жалби обаче се разглеждат по същество. Въпреки постигнатия значителен напредък от предишните препоръки насам Гърция следва да продължи усилията, за да наваксва по висящите жалби в това отношение, като гарантира, че кандидатите с висящи жалби имат възможност да упражнят правото си на достъп до ефективни правни средства за защита.

               (24)

               Имайки предвид увеличението на броя молби, подадени в Гърция от влизането в действие на изявлението на ЕС и Турция, е още по-важно да има апелативен орган, който да разполага с достатъчно персонал за обработването на очакваното увеличение на броя обжалвания. Като се поддържа качеството и без да се засяга независимостта на членовете на комитета, следва да бъде подобрена ефективността на комитетите. Това би могло да включва по-специално по-чести заседания на апелативните комитети, използването на правна помощ при изготвянето на решения и специализация на комитетите, както и участието на пълно работно време на членовете. Също така следва да бъде назначен допълнителен помощен персонал (29). Постоянната оценка на нуждите следва да се извършва въз основа на броя обжалвания, които са висящи в момента пред различните апелативни органи и които те вероятно ще трябва да разгледат с цел да се прецени дали броят на комитетите е достатъчен и дали работните методи са подходящи.

               (25)

               Осигуряването на безплатна правна помощ за кандидатите на етап обжалване е включено в новия закон (Закон 4375/2016). Все още обаче не са предприети всички мерки за прилагането на този закон на практика. Министерско решение за прилагане на разпоредбата за правна помощ по Закон 4375/2016, приет на 9 септември 2016 г. Финансирането за безплатната правна помощ бе осигурено посредством гръцката национална програма по линия на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (ФУМИ). Освен това на ВКБООН бе отпуснато субсидиране на обща стойност 30 милиона евро от средствата за спешна помощ на ФУМИ (30). Средствата ще бъдат използвани от ВКБООН, наред с други неща, и за предоставянето на безплатна правна помощ на кандидатите за международна закрила на етап обжалване до началото на 2017 г., когато се очаква да заработи системата за безплатна правна помощ на гръцките органи. Два проекта се изпълняват в партньорство с неправителствени организации (Metaction и гръцкия Съвет за бежанците): единият на островите, обхващащ изцяло всички жалби, а другият на континента, само с частично покритие, за жалбите, подадени в Атина и Солун, а не за задържаните лица, търсещи убежище. На 19 септември Гърция информира Комисията, че до началото на 2017 г. ще бъде създаден регистър на адвокатите, който трябва да се поддържа от Службата по предоставяне на убежище. Гърция незабавно следва да предприеме необходимите мерки, за да гарантира правото на безплатна правна помощ за всички кандидати за убежище, подаващи жалби.

               (26)

               Продължава да е налице сериозна загриженост по отношение на защитата на уязвими кандидати, сред които непридружени ненавършили пълнолетие лица, в частност поради липсата на правилно функционираща система за настойничество, както и на недостатъците по отношение на подходящи места за настаняване и общи опасения по отношение на тяхната сигурност. В новия Закон 4375/2016 е предвидена нова дирекция за приемане и дирекция за социална интеграция, които имат специализирани отдели за приемане и интеграция на непридружени ненавършили пълнолетие лица към Министерството на вътрешните работи и административната реформа, включително осигуряването на процесуално представителство. Въпреки това гръцките органи все още не са предприели мерки за изпълнение с цел реално осигуряване на необходимите процесуални гаранции и условия за приемане на непридружените ненавършили пълнолетие лица. Все още предстои да бъде приета нова правна уредба, в която следва да бъдат включени разпоредби за ефективна система за настойничество. Гръцките органи потвърдиха, че Министерството на труда и социалната солидарност (MoL), което отговаря за непридружените ненавършили пълнолетие лица, подготвя нов закон за настойничеството, който трябва да бъде готов преди края на 2016 г. Съгласно този закон следва да бъде създадена нова служба или вероятно департамент, отговарящ за системата за настойничество. Въпреки че гръцкото правителство прие министерско решение за определянето на възрастта на непридружените ненавършили пълнолетие лица, търсещи убежище (31), все още се съобщава за опасения, свързани с прилагането на практика на оценката поради липсата на установяване на самоличността и липсата на правно средство за защита по отношение на оценката на възрастта, извършвана от полицията.

               (27)

               Значителен напредък бе постигнат в достъпа до образование. Закон 4415/2016 през август 2016 г. има за цел, inter alia, да осигури психологическа подкрепа и образование на децата на търсещите убежище лица, както и плавна интеграция в гръцката образователна система на онези, които ще останат в Гърция след подготвителен преходен период. Въпреки местната съпротива гръцките органи предприемат значителни мерки за пълното и ефективно прилагане на тази нормативна уредба.

               (28)

               Според редица заинтересовани страни положението на непридружените ненавършили пълнолетие лица е все още като цяло несигурно и са налице множество опасения по отношение на тяхната сигурност в центровете за приемане в континенталната част на страната и на островите, като някои от тях посочват, че все още се извършва задържане или настаняване на деца в „защитени“ зони в отворените центрове за приемане през продължителни периоди от време в пренаселени и нехигиенични условия, без представител или достъп до правна помощ, докато бъде намерено подходящо настаняване за тях (32). Както е посочено в съображение 10, липсата на подходящи места за настаняване на ненавършили пълнолетие лица е важен проблем, който трябва да бъде спешно разрешен.

               (29)

               Европейската комисия е предоставила значително финансиране на Гърция в подкрепа на усилията на държавата да подобри системата за управление на убежището в съответствие със стандартите за ЕС. От началото на 2015 г. на Гърция беше отпусната спешна помощ в размер на над 352 милиона евро чрез фондовете в областта на вътрешните работи (фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (ФУМИ) и фонд „Вътрешна сигурност“ (ФВС) — пряко на гръцките органи или чрез агенции на Европейския съюз и международни организации, работещи в Гърция. От тази сума около 90 милиона евро бяха отпуснати пряко на гръцките органи през юли 2016 г. за засилване на капацитета им с цел подобряване на условията на живот и предоставяне на първични здравни услуги в бежанските центрове за настаняване, както и за осигуряване на приема и здравното обслужване на мигрантите. Чрез наскоро създадения инструмент за спешна помощ също бе предоставено значително финансиране (около 198 милиона евро) на хуманитарни партньорски организации с цел удовлетворяване на основните хуманитарни нужди на мигрантите и на бежанците. Това финансиране подпомага прилагането на плана за спешно реагиране, разработен съвместно от Комисията, гръцките органи и/или съответните заинтересовани страни с цел справяне с текущото хуманитарно положение на място и/или в помощ на изпълнението на набелязаните в изявлението на ЕС и Турция действия.

               (30)

               Тази спешна помощ допълва вече отпуснатите на Гърция за периода 2014 — 2020 г. 509 милиона евро по националните ѝ програми в рамките на ФУМИ и ФВС, като така Гърция става първият бенефициер на фондове на ЕС в областта на вътрешните работи сред държавите членки на ЕС.

               (31)

               Гърция следва да гарантира, че тези финансови средства незабавно ще бъдат използвани по възможно най-ефикасен и ефективен начин. За тази цел националните програми на Гърция по линия на фондовете в областта на вътрешните работи (ФУМИ, ФВС) са в процес на преразглеждане, за да бъдат адаптирани към новите приоритети. Преразглеждането на националната програма по ФУМИ приключи, а преразглеждането на националната програма по ФВС е на заключителен етап и би трябвало да приключи скоро. Освен това, макар официалното определяне на нов отговорен орган да е приключило, в съответствие с изискванията от правното основание все още трябва да бъдат оптимизирани процедурите и оперативните мерки, за да се гарантира, че гръцките органи ще започнат да мобилизират напълно наличните средства по националните програми с цел да се удовлетворят спешните нужди, особено в областта на приемането, както и да се предоставят други услуги за мигранти, блокирани в страната.

               (32)

               Както бе посочено в съобщението на Комисията от 4 март 2016 г. относно „Завръщането към Шенгенската система“ (33), обезпечаването на напълно функционираща дъблинска система е неизменна част от по-мащабните усилия, необходими за стабилизирането на политиката в областта на убежището, миграцията и границите. Тези усилия за нормализиране на функционирането на дъблинската система следва на свой ред да доведат до възстановяване на нормалното функциониране на Шенгенското пространство. Стимулите за лицата, търсещи убежище, пристигащи незаконно в Гърция, да се преместят в други държави членки, които стимули са породени от прекратяването от 2011 г. насам на прехвърлянията съгласно Регламента от Дъблин към Гърция, е един от факторите, довели до вторичните движения, които възпрепятстват правилното функциониране на Шенгенската система. Поради това е важно Гърция да предприеме незабавно оставащите мерки, посочени в настоящата препоръка. Същевременно приоритет следва да бъде и реформирането на правилата съгласно Регламента от Дъблин, въз основа на целите за солидарност и справедливо разпределяне на тежестта между държавите членки, както беше предложено от Комисията (34). Преговорите относно това предложение продължават.

               (33)

               Комисията отчита значителния напредък, постигнат от Гърция, подпомагана от Комисията, EASO, държавите членки и международни и неправителствени организации, за подобряване на функционирането на гръцката система за предоставяне на убежище след решението по делото M.S.S през 2011 г. Въпреки това Гърция все още е изправена пред трудна ситуация по отношение на големия брой нови кандидати за убежище, свързан най-вече с прилагането на мярката за предварителна регистрация, продължаващото пристигане на незаконни мигранти, макар и в по-малка степен, отколкото през периода преди март 2016 г., и отговорностите по изпълнението на набелязаните в изявлението на ЕС и Турция действия. Същевременно има и други важни стъпки, които трябва да бъдат предприети за отстраняване на оставащите недостатъци в гръцката система за убежище, особено по отношение на качеството на центровете за приемане, третирането на уязвимите кандидати и скоростта, с която молбите за убежище се регистрират, подават и разглеждат в двете инстанции. С цел да се вземе предвид въздействието на настоящата трудна ситуация върху цялостното функциониране на системата за предоставяне на убежище и за да се избегне поставянето на прекомерна тежест върху Гърция, все още не е възможно да се препоръча пълно възобновяване на прехвърлянията в Гърция съгласно Регламента от Дъблин, макар то да остава крайната цел.

               (34)

               Все пак Гърция постигна значителен напредък при въвеждането на основните институционални и правни структури за една добре функционираща система за предоставяне на убежище и има добри перспективи в близко бъдеще да бъде въведена напълно функционираща система за предоставяне на убежище, след като всички оставащи недостатъци бъдат отстранени, по-специално що се отнася до условията за приемане и третиране на уязвими лица, включително на непридружените ненавършили пълнолетие лица. Следователно е целесъобразно да се препоръча прехвърлянията да бъдат възобновени постепенно и въз основа на индивидуални уверения, като се вземе предвид капацитетът за приемане и обработка на заявления в съответствие с приложимото законодателство на ЕС и като се вземе предвид неадекватното понастоящем третиране на някои категории лица, по-специално на уязвими кандидати, включително на непридружените непълнолетни лица. Възобновяването освен това не следва да се прилага с обратно действие, а да засяга кандидатите за убежище, за които отговаря Гърция, считано от определена дата нататък, за да се избегне стоварването на непосилна тежест върху Гърция. Следва да се препоръча тази дата да бъде 15 март 2017 г.

               (35)

               Въз основа на горното в настоящата препоръка се определят мерките, които гръцките органи трябва да предприемат или подсилят с оглед на възобновяването на прехвърлянията съгласно Регламента от Дъблин по отношение на кандидатите за убежище, които са влезли незаконно в Гърция през външните граници от 15 март 2017 г. нататък или за които Гърция е компетентна съобразно критериите, различни от глава III, член 13 от Регламент (ЕС) № 604/2013, считано от тази дата. За тази цел Гърция следва спешно да предприеме всички мерки, посочени в настоящата препоръка. В съответствие с принципа на солидарност и справедливото поделяне на отговорността другите държави членки следва също да допринесат за постигането на тази цел, по-специално като предоставят експерти, които да съдействат на гръцките органи да отговорят на различните призиви на EASO, както и да спазват изцяло техните задължения по преместването, произтичащи от Решенията за преместване.

               (36)

               В настоящата препоръка се определят също условията за възобновяване на прехвърлянията, които следва да включват тясно сътрудничество между гръцките органи и органите на предаващата държава членка при индивидуални случаи на трансфер, въз основа на задължението за лоялно сътрудничество между държавите членки, включително за да се гарантира, че лицето ще бъде настанено по подходящ начин в съответствие със стандартите, определени в Директива 2013/33/ЕС, както и че неговата молба ще бъде обработена съгласно Директива 2013/32/ЕС. Това налага на Гърция да предостави конкретни уверения по отношение на всяко лице, което ще бъде прехвърлено, относно начина, по който то ще бъде третирано. Освен това следва да се създаде механизъм за подкрепа и докладване, състоящ се от екип на EASO с експерти от държавите членки, който да съдейства за гарантирането, че тези стандарти се прилагат на практика по отношение на прехвърлените лица.

               (37)

               От съществено значение е Гърция да докладва редовно относно постигнатия напредък в осъществяването на тези действия, за да се гарантира, че тази препоръка се прилага напълно. Както е посочено в настоящата препоръка, Гърция следва да представи първия доклад до 15 февруари 2017 г., в който следва да се съдържа описание на това, по какъв начин гръцките органи въвеждат процедурата за предоставяне на уверение по индивидуални случаи на прехвърляне при спазване на приложимото законодателство на ЕС. След това Гърция следва да докладва на всеки два месеца за изпълнението на настоящата препоръка.

               (38)

               Въз основа на тези доклади и на всяка друга полезна информация, с която разполага, или друго развитие Комисията редовно ще докладва за напредъка, постигнат при изпълнението на настоящата препоръка и ще актуализира, когато това е необходимо, препоръките, съдържащи се в нея.

               (39)

               Отговорността за вземането на решения относно възобновяването на прехвърлянията носят изключително държавите членки, действащи под контрола на съдилищата, които могат да отправят преюдициални запитвания до Съда на Европейския съюз относно тълкуването на Регламента от Дъблин,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.   МЕРКИ ЗА УКРЕПВАНЕ НА ГРЪЦКАТА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ

      Условия и структури за приемане

               1.

               Гърция следва да продължи да полага усилия, за да гарантира, че центровете за приемане разполагат с достатъчно свободни места за настаняването на всички лица, търсещи международна закрила на нейна територия, и че условията на приемане във всички тези центрове отговарят на стандартите, определени в законодателството на ЕС. Като първостепенен приоритет Гърция следва:

                           а)

                           да гарантира, че разполага с достатъчен брой отворени центрове за приемане, в които могат да бъдат настанени всички кандидати за международна закрила, които страната приема или вероятно ще приеме, както и лицата на тяхна издръжка, по време на цялата процедура за предоставяне на убежище;

                           б)

                           да гарантира, че всички тези центрове отговарят най-малко на минималните стандарти, определени в Директива 2013/33/ЕС относно условията за приемане, включително на уязвимите кандидати и включително през зимния период;

                           в)

                           да реши незабавно кои центрове в континенталната част на страната следва да бъдат модернизирани и кои следва да бъдат закрити;

                           г)

                           да реши незабавно начина, по който капацитетът за приемане на островите следва да бъде увеличен;

                           д)

                           да създаде необходимите допълнителни места за настаняване на непридружени ненавършили пълнолетие лица, за да гарантира, че всички непридружени ненавършили пълнолетие лица, търсещи убежище, се настаняват незабавно на подходящи места и не са държани в места с неотговарящи на стандартите условия, както и не са задържани, и да гарантира, че тези центрове са устойчиви;

                           е)

                           да гарантира, че кандидатите получават необходимите медицински грижи, което включва най-малкото спешни здравни грижи и основно лечение на болестите и тежките психични разстройства;

                           ж)

                           да осигури ефективно и непрекъснато централизирано управление и координация на всички центрове за приемане, както и система за постоянно наблюдение на материалните стандарти за тези центрове и за услугите, предоставяни в тях, включително в „горещите точки“, и да гарантира, че отговорните органи разполагат с адекватни ресурси за тази цел.

                     Гърция следва да гарантира също, че освен постоянните центрове са на разположение или могат бързо да бъдат намерени подходящ брой временни отворени центрове за приемане, за да се даде възможност за настаняване на неочакван приток кандидати за международна закрила и на лица на тяхна издръжка в подходящи условия.
               Гръцките органи следва да извършат обстойна оценка на нуждите по отношение на общия необходим капацитет за приемане и на неговото естество, както и постоянно да актуализират тази оценка предвид развитието на ситуацията.

      Достъп до процедура за предоставяне на убежище на първа инстанция и ресурси за нея

               2.

               Гърция следва да продължи да полага усилия за гарантирането на ефективен достъп до процедурата за предоставяне на убежище на всички кандидати за международна закрила, по-специално като:

                           а)

                           оценява дали е достатъчен броят на служителите в Службата по предоставяне на убежище за обработката на молбите за предоставяне на убежище в сроковете, определени в Директива 2013/32/ЕС за процедурите за предоставяне на убежище;

                           б)

                           въз основа на тази оценка да подсигури набирането на допълнителен персонал за Службата по предоставяне на убежище, за да може тя в най-кратки срокове да се справи ефективно и своевременно с всички молби за международна закрила и/или за определяне на допълнителен персонал, включително служителите, обработващи молби, и устни преводачи, които биха могли да бъдат изпратени от държавите членки чрез екипите на EASO;

                           в)

                           да създаде допълнителни регионални служби за убежище или отдели в съответствие с всички нужди по цялата територия на Гърция;

                           г)

                           с помощта на EASO, когато е приложимо, да ускори интервютата и процедурите, като същевременно поддържа необходимите стандарти, включително чрез въвеждане на инструменти за провеждане на интервюта и за оказване на подкрепа;

                           д)

                           да съкрати срока между изразяването на интерес за кандидатстване за убежище и действителното подаване на молбата за убежище, в съответствие с член 6, параграф 2 от Директива 2013/32/ЕС за процедурите за убежище.

                     Оценката на потребностите по буква а) следва да бъде постоянно актуализирана и да съдържа информация за броя на наетия персонал.

      Апелативен орган

               3.

               Гърция следва да продължи да полага усилия, за да се гарантира, че всички лица, търсещи международна закрила, имат достъп до ефективни средства за защита, по-специално като осигури:

                           а)

                           пълноценно функциониране на новия Апелативен орган чрез създаването до края на февруари 2017 г. на планираните 20 апелативни комитета и чрез допълването на този брой в зависимост от нуждите, въз основа на оценката на потребностите, посочена по-долу;

                           б)

                           подходящи човешки ресурси за Апелативния орган и комитетите, включително помощен персонал, за да може те да разглеждат всички текущи и евентуални бъдещи жалби, включително жалбите в рамките на изявлението на ЕС и Турция;

                           в)

                           произнасяне възможно най-скоро по всички висящи молби за съдебен контрол на висящите понастоящем административни решения;

                           г)

                           увеличаване на броя решения, взети от всеки отделен комитет, включително, когато е целесъобразно, чрез планиране на по-чести заседания, използването на правна помощ при изготвянето на решенията, специализация на комитетите и чрез ангажирането на пълно работно време на членовете на комитите, без да се засяга тяхната независимост;

                           д)

                           подходящо обучение за членовете на Апелативния комитет, включително с подкрепата на EASO, когато това е целесъобразно.

                     Въз основата на цялостна и постоянна оценка на потребностите гръцките органи следва да определят броя на апелативните комитети към новия Апелативен орган, които са необходими за разглеждането на всички жалби, подадени от кандидати за международна закрила, броя на човешките ресурси, необходими за запазването на безпроблемното функциониране на тези комитети, както и всякакви други мерки, например промени в работните методи, които може да са необходими. Това следва да включва по-специално оценка на това, дали ще са достатъчни 20-те апелативни комитета, които да бъдат създадени до края на февруари 2017 г.

      Правна помощ

               4.

               Гърция следва да гарантира, че нормативната уредба относно достъпа до безплатна правна помощ функционира ефективно и че всички кандидати за убежище получават необходимата правна помощ при съдебния контрол на административни решения по молби за международна закрила. По-специално Гърция следва:

                           а)

                           да изпълни действително и възможно най бързо министерското решение за осигуряването на безплатна правна помощ;

                           б)

                           бързо да подпише договор за постоянен регистър на адвокатите, които могат да предоставят тези услуги на всички кандидати на етапа на обжалването в Гърция. Междувременно Гърция следва да гарантира, че двата проекта, изпълнявани на континенталната част на страната и на островите, предоставят ефективна безплатна правна помощ за останалите жалбоподатели в областта на убежището.

      Третиране на непридружени ненавършили пълнолетие и уязвими лица по време на процедурата за предоставяне на убежище

               5.

               Гърция следва да гарантира създаването на подходящи структури и да предприеме подходящи мерки за идентификация и третиране на уязвими кандидати, включително непридружени ненавършили пълнолетие лица. По-специално Гърция следва:

                           а)

                           спешно да въведе подходяща процедура за настойничество, като приеме необходимата законодателна уредба за въвеждане на съответните разпоредби съгласно Закон 4375/2016;

                           б)

                           да установи какъв е необходимият брой служители за Дирекцията за приемане и за Отдела за защита на непридружени ненавършили пълнолетие лица, и да наеме тези служители, за да даде спешно гаранциите, необходими съгласно правото в областта на убежището за откриването на семействата и за процесуалното представителство;

                           в)

                           да гарантира, че процедурите за идентифициране на кандидатите със специални процесуални нужди, включително непридружените ненавършили пълнолетие лица, се прилагат на практика, така че тези кандидати да получат необходимата психо-социална подкрепа, особено в случаите, в които може да са били жертви на сексуално насилие и експлоатация или трафик, както и че висшият интерес на детето винаги се взема надлежно предвид.

      Използване на финансиране от ЕС по национални програми

               6.

               Гърция следва да гарантира цялостното използване на същественото финансиране от ЕС, по-специално чрез спешното мобилизиране на наличните ресурси по националните ѝ програми по ФУМИ и ФВС, и като проучи възможностите за допълнително финансиране по линия на структурните фондове. В този контекст Гърция следва да предприеме необходимите мерки за пълно мобилизиране на наличното финансиране по националните програми с цел да отговори на спешните нужди, особено в областта на приемането, и другите услуги за мигранти, блокирани в Гърция, по-специално като подобри координацията между съответните заинтересовани страни, укрепи оперативния капацитет и подобри механизма на изпълнение.

      Техническа помощ от други държави членки

               7.

               Държавите членки се приканват да предоставят допълнителна подкрепа за Гърция, като посочат експерти в отговор на различните призиви на EASO, като изпратят тези експерти за по-дълги мисии, както и като определят старши служители и специализирани профили.

         II.   УСЛОВИЯ ЗА ВЪЗОБНОВЯВАНЕ НА ПРЕХВЪРЛЯНИЯТА

               8.

               Препоръчва се прехвърлянето на кандидати за убежище в Гърция съгласно Регламент (ЕС) № 604/2013 да бъде възобновено по реда и условията, посочени в точки 9 и 10.

      Приложно поле

               9.

               Възобновяването на прехвърлянията следва да се прилага спрямо кандидатите за убежище, които са влезли в Гърция незаконно през външните граници, от 15 март 2017 г. нататък, или спрямо други лица, за които Гърция отговаря съгласно критерии, различни от глава III, член 13 от Регламент (ЕС) № 604/2013, считано от тази дата постепенно, в зависимост от капацитета за приемане и третиране на лицата, търсещи убежище в Гърция в съответствие с директиви 2013/32/ЕС и 2013/33/ЕС. Уязвимите лица, търсещи убежище, в това число непридружените непълнолетни лица, не следва да бъдат прехвърляни в Гърция за момента.

      Сътрудничество и индивидуални уверения

               10.

               Преди да прехвърлят кандидат към Гърция, държавите членки се приканват да работят в тясно сътрудничество с гръцките органи, за да се гарантира, че са изпълнени условията, посочени в точка 9, и по-специално че кандидатът ще бъде приет в център за приемане, който отговаря на стандартите, определени в законодателството на ЕС, по-специално в Директива 2013/33/ЕС за условията на приемане, и че молбата му ще бъде разгледана в сроковете, определени в Директива 2013/32/ЕС за процедурите за убежище, както и за това, че той ще бъде третиран в съответствие със законодателството на ЕС, приложимо във всички други отношения, които са от значение. Гръцките органи се приканват да съдействат напълно при предоставянето на такива уверения на другите държави членки.

         III.   ПОДКРЕПА И ДОКЛАДВАНЕ

      Подкрепа и докладване от EASO

               11.

               EASO следва да създаде екип от експерти от държавите членки, които да бъдат изпратени в Гърция, със задачата да подпомагат сътрудничеството между държавите членки и да докладват дали лицата, прехвърлени обратно към Гърция по Регламента от Дъблин, се третират в съответствие с посочените в точка 10 гаранции, които трябва да бъдат предоставени от Гърция.

      Докладване от страна на Гърция

               12.

               Гърция се приканва да представи до 15 февруари 2017 г. доклад за напредъка, постигнат по изпълнението на настоящата препоръка. Този доклад следва да включва по-специално описание на действията, предприети за преодоляване на оставащите недостатъци, посочени в настоящата препоръка, включително как гръцките органи са използвали или планират да използват необходимите човешки и материални ресурси, посочени в точки 1—5 от настоящата препоръка, както и описание на постоянните оценки на нуждите, посочени в точки от 1—3 от настоящата препоръка. Освен това в него следва да бъде описано подробно как гръцките органи възнамеряват да приложат процедурата за предоставяне на уверения по индивидуалните случаи, посочени в точка 10.

               13.

               Докладът следва да включва и следната информация:

                           а)

                           общия настоящ и планиран постоянен и временен капацитет за приемане с цел настаняване на кандидати за международна закрила и естеството на този капацитет;

                           б)

                           общия брой на молбите за предоставяне на убежище, висящи на първа инстанция;

                           в)

                           подробни данни за всички висящи жалби и издадени решения на втора инстанция, включително дела за допустимост, както от новите апелативни комитети, така и от апелативните комитети, занимаващи се с натрупаните висящи жалби;

                           г)

                           общия брой настоящи и предвидени за наемане служители за обработване на молбите за предоставяне на убежище, регистрирани в Службата по предоставяне на убежище, и за работа в Дирекцията за приемане; и общия брой настоящи и предвидени за наемане служители и броя на постепенно откриваните от Апелативния орган комитети.

               14.

               След 15 февруари 2017 г. от Гърция се иска да докладва на всеки два месеца за изпълнението на настоящата препоръка.

      Съставено в Брюксел на 8 декември 2016 година.

            За Комисията

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Член на Комисията

      (1)  Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 31).

      (2)  Решение M.S.S с/у Белгия и Гърция (жалба № 30696/09) и Решение NS с/у Secretary of State for the Home Department, съединени дела C-411/10 и C-493/10.

      (3)  Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, 25.2.2003 г., стр. 1), който беше заменен от Регламент (ЕС) № 604/2013.

      (4)  Данни на Frontex от 4 декември 2016 г.

      (5)  Изявление на ЕС и Турция, 18 март 2016 г.

      (6)  Вж. докладите на Комисията относно постигнатия напредък по изпълнението на набелязаните в изявлението на ЕС и Турция действия, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm.

      (7)  Пристигащите средно на ден лица в Гърция за периода 1 май — 31 юли 2016 г. беше 52, а за периода 1 август — 29 ноември 2016 г. беше 94.

      (8)  http://www.media.gov.gr/index.php, посетена на 6 декември 2016 г.

      (9)  Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (ОВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 146), и Решение на Съвета (ЕС) 2015/1601 от 22 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (ОВ L 248, 24.9.2015 г., стр. 80).

      (10)  Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Европейския съвет и Съвета „Осми доклад относно преместването и презаселването“, 7 декември 2016 г., COM(2016) 791 final.

      (11)  Препоръка на Комисията от 10 февруари 2016 г. до Република Гърция относно предприемането на спешните мерки от Гърция с цел възобновяване на прехвърлянията съгласно Регламент (ЕС) № 604/2013 — C(2016) 871 final, Препоръка на Комисията от 15 юни 2016 г. до Република Гърция относно предприемането на конкретни спешни мерки от Гърция с цел възобновяване на прехвърлянията съгласно Регламент (ЕС) № 604/2013 — C(2016) 3805 final.

      (12)  Препоръка на Комисията от 28 септември 2016 г. до Република Гърция относно предприемането на конкретните спешни мерки от Гърция с цел възобновяване на прехвърлянията съгласно Регламент (ЕС) № 604/2013 — C(2016) 6311 final.

      (13)  До края на 2016 г. повечето от предварително регистрираните молби за убежище следва да бъдат напълно регистрирани/подадени. Целта на предварителната регистрация, която приключи през август 2016 г., беше да се регистрират предварително всички незаконно пребиваващи граждани на трети държави, пристигнали в Гърция преди 20 март 2016 г., които са искали да подадат молба за международна закрила, но за които гръцките органи не са били започнали все още процедурата по предоставяне на убежище. През лятото предварително бяха регистрирани приблизително 28 000 лица.

      (14)  Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 60).

      (15)  Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 96).

      (16)  „Закон 4375/2016 относно структурата и функционирането на Службата по предоставяне на убежище, Апелативния орган и Службата за прием и установяване на самоличността, създаването на Генерален секретариат за прием, транспонирането в гръцкото законодателство на Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (преработен текст) и други разпоредби“, достъпен на: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   За да могат гръцките органи да прилагат закона изцяло, трябва да бъдат приети актове за изпълнение под формата на министерски или съвместни министерски решения.

      (17)  Закон 4399/2016: http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf.

      (18)  Закон 4415/2016: https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf.

      (19)  http://www.media.gov.gr/images/prosfygiko/REFUGEE_FLOWS-01-12-2016.pdf
   Тези временни структури за спешни случаи и постоянни структури са изградени в горещите точки на островите в Егейско море, както и в континентална Гърция.

      (20)  Гръцкият министър Музалас заяви, че в действителност на островите има по-малко мигранти (около 10—12 000).

      (21)  http://reliefweb.int/report/greece/situation-update-unaccompanied-children-uac-greece-2-november-2016

      (22)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83

      (23)  Член 1, параграф 3 от Закон 4375/2016.

      (24)  Информация относно персонала, предоставена от служителите на гръцката Служба по предоставяне на убежище на заседание със службите на Комисията на 10 ноември 2016 г.

      (25)  Въпреки това поради увеличението на работната натовареност, дължаща се на прилагането на набелязаните в изявлението на ЕС и Турция действия, на този комитет за заместване бяха възложени 100 дела за разглеждане месечно.

      (26)  Съвместно министерско решение (ОВ B 1862), 24 юни 2016 г.

      (27)  Член 22, параграф 3 от Закон 4375/2016.

      (28)  Член 28, Президентски указ 114/2010.

      (29)  Информацията, предоставена на службите на Комисията по време на заседание с Апелативния орган през ноември 2016 г.

      (30)  Споразумението за отпускане на безвъзмездни средства бе подписано на 15 юли 2016 г.

      (31)  Министерско решение 1982/16.2.2016 г. (Официален вестник, B' 335).

      (32)  Human Rights Watch, „Why Are You Keeping Me Here?“, септември 2016 г. https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (33)  Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Европейския съвет и Съвета, „Пътна карта — Завръщане към Шенгенската система“, COM(2016) 120 окончателен, 4 март 2016 г.

      (34)  COM(2016)270 окончателен.