title: 2008/345/ЕО: Препоръка на Комисията от 7 февруари 2008 година относно етичен кодекс за отговорна научноизследователска дейност в областта на нанонауките и нанотехнологиите (нотифицирано под номер C(2008) 424)

text:
               30.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 116/46

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 7 февруари 2008 година
   относно етичен кодекс за отговорна научноизследователска дейност в областта на нанонауките и нанотехнологиите
   (нотифицирано под номер C(2008) 424)
   (2008/345/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 211 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               През януари 2000 г. в съобщението си до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Към европейско научноизследователско пространство“, Комисията предложи създаването на Европейско научноизследователско пространство (1) с цел да се укрепи и структурира европейската научноизследователска политика. През май 2007 г. в Зелената книга „Европейското научноизследователско пространство: нови перспективи“ Комисията лансира отново широк институционален и публичен дебат относно създаването на единно и привлекателно европейско научноизследователско пространство, което да отговаря на нуждите и очакванията на научната общност, фирмите и гражданите (2).

               (2)

               През февруари 2000 г. Комисията прие съобщение относно предохранителния принцип (3) с цел да изгради общо разбиране за начина на определяне, оценка, управление и съобщаване на рисковете, които науката все още не е способна да оцени напълно.

               (3)

               През март 2000 г. Европейският съвет в Лисабон определи целта на Общността да се превърне през следващото десетилетие в най-конкурентоспособната и динамична икономика на знанието в света, която е в състояние да поддържа устойчив икономически растеж, съпроводен с откриване на повече и по-добри работни места, както и с по-голямо социално сближаване.

               (4)

               През 2004 г. в съобщението си „Към Европейска стратегия за нанотехнологии“ (4) Комисията определи действията, целящи създаването на добавена стойност за Общността, необходима за поддържане на конкурентоспособността в сектора, като в същото време осигурява неговото отговорно развитие. В заключенията си от 24 септември 2004 г. (5) Съветът (във формация „Конкурентоспособност“) приветства предложения интегриран, безопасен и отговорен подход и намерението на Комисията да състави план за действие за нанотехнологии.

               (5)

               През 2005 г., като взе предвид резултатите от общественото допитване, Комисията състави план за действие за нанотехнологиите (6), който определя последователни и взаимосвързани действия за незабавно осъществяване на интегрирана, безопасна и отговорна стратегия за нанонауките и нанотехнологиите, основаваща се на приоритетните области, определени в съобщението „Към Европейска стратегия за нанотехнологии“. И двете съобщения изрично подчертават, че въздействието върху околната среда, човешкото здраве и безопасността трябва да бъдат интегрирани във всички научни изследвания в областта на нанонауките и нанотехнологиите.

               (6)

               Вследствие на плана за действие за нанонауките и нанотехнологиите през януари 2007 г. Европейската група по етика в областта на науката и новите технологии представи становище относно етичните аспекти на наномедицината (7).

               (7)

               След направените коментари по време на обществено допитване по предишно становище, през март 2006 г. Научният комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове (НКВИНЗР) прие изменено становище относно пригодността на съществуващите методологии за оценяване на потенциалните рискове, свързани с изкуствените разработки и със инцидентно създадените продукти на нанотехнологиите (8).

               (8)

               През юни 2006 г. Европейския съвет прие ревизирана стратегията за устойчиво развитие, уточняваща стратегията за устойчиво развитие на Общността, лансирана по време на срещата на върха в Гьотеборг през юни 2001 г., която беше съсредоточена върху целите за опазване на околната среда и човешкото здраве и изкореняване на бедността.

               (9)

               В заключенията си от 23 ноември 2007 г. (9) Съветът (във формация „Конкурентоспособност“) признава необходимостта от засилване на съвместните действия и сътрудничеството между всички заинтересовани страни в областта на нанонауките и нанотехнологиите, включително държавите-членки, Комисията, академичните среди, изследователските центрове, промишлеността, финансовите органи, неправителствените организации и обществото като цяло.

               (10)

               Първият доклад за осъществяването на плана за действие за нанотехнологиите в Европа беше представен от Комисията през 2007 г. (10). В този доклад Комисията обявява своето намерение да приеме доброволен етичен кодекс за отговорна научноизследователска дейност в областта на нанонауките и нанотехнологиите.

               (11)

               Настоящата препоръка включва етичния кодекс, чиято цел е насърчаване на интегриран, безопасен и отговорен начин на провеждане на изследванията в областта на нанонауките и нанотехнологиите в Европа, в полза на обществото като цяло.

               (12)

               Общите принципи и насоки относно предстоящите действия, подчертани в настоящата препоръка, бяха допълнени от обществено допитване.

               (13)

               Настоящата препоръка предоставя на държавите-членки средство за предприемане на бъдещи инициативи за гарантиране на безопасни, етични и устойчиви научни изследвания в областта на нанонауките и нанотехнологиите в Европейския съюз.

               (14)

               Настоящата препоръка има за цел също и да допринесе за подходящо координиране между държавите-членки предвид оптимизирането на съвместните действия между всички заинтересовани страни от изследванията в областта на нанонауките и нанотехнологиите на европейско и международно ниво,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               Държавите-членки да се ръководят от общите принципи и насоки относно действията, които трябва да се предприемат, и които са определени в етичния кодекс за отговорна научноизследователска дейност в областта на нанонауките и нанотехнологиите, представен в приложението, когато формулират, приемат и осъществяват техните стратегии за устойчиво развитие на изследванията в областта на нанонауките и нанотехнологиите (наричани по-долу N&N), в съответствие със стратегията и плана за действие на Комисията за нанотехнологиите.

               2.

               Държавите-членки да се стремят към спазване на тези общи принципи и насоки при осъществяване на националните регулаторни стратегии в областта на научноизследователската и развойна дейност или да разработването на отраслови и институционални стандарти за научноизследователска и развойна дейност, като вземат предвид вече съществуващите и приложими насоки за добри практики или разпоредби за N&N.

               3.

               Държавите-членки да считат тези основни принципи и насоки за научните изследвания като неразделна част от институционалните механизми за осигуряване на качество и да ги разглеждат като средство за установяване на финансови критерии за националните/регионални схеми за финансиране, както и да ги приемат в процеси на одит, контрол и оценка на публичните органи.

               4.

               Държавите-членки да насърчават доброволното приемане на Етичния кодекс от съответните национални и регионални власти, работодатели и органи за финансиране на научноизследователска дейност, изследователи и всички граждани или организации на гражданското общество, участващи или заинтересовани от изследванията в областта на N&N и да се стремят да предприемат необходимите стъпки, за да допринесат за развитието и поддържането на подходяща изследователска среда, благоприятстваща безопасното, етично и ефективно развитие на потенциала на N&N.

               5.

               Държавите-членки да си сътрудничат с Комисията с цел преразглеждане на настоящата препоръка на всеки две години, както и да проследяват степента, в която съответните заинтересовани страни са приели и приложили етичния кодекс.

               6.

               Критериите за измерване на придържането и прилагането на етичния кодекс да се установят и приемат от всички държави-членки във връзка с подобните действия, предприети на общностно равнище.

               7.

               Държавите-членки, в двустранните си споразумения за научноизследователски стратегии и дейности с трети страни, както и в ролята си на членове на международни организации, да вземат специално предвид настоящата препоръка при предлагане на научноизследователски стратегии и вземане на решения и надлежно да се координират с останалите държави-членки и Комисията.

               8.

               Настоящата препоръка да се използва и като средство за насърчаване на диалога на всички нива на управление между политиците, изследователите, промишлеността, комитетите по етика, организациите на гражданското общество и обществеността като цяло, с цел увеличаване на разбирането и участието на широката общественост в развитието на новите технологии.

               9.

               Държавите-членки да информират Комисията до 30 юни 2008 г. и след това всяка година за всички мерки, които са предприели в резултат на настоящата препоръка, както и да информират за първите резултати от нейното прилагане и да представят добрите практики.

      Съставено в Брюксел на 7 февруари 2008 година.

            За Комисията

         Janez POTOČNIK

            Член на Комисията

      (1)  COM(2000) 6, 18.1.2000 г.

      (2)  COM(2007) 161, 4.4.2007 г.

      (3)  COM(2000) 1, 2.2.2000 г.

      (4)  COM(2004) 338, 12.5.2004 г.

      (5)  Док. 12487/04.

      (6)  COM(2005) 243, 7.6.2005 г.

      (7)  Становище № 21 на Европейската група по етика, 17 януари 2007 г.

      (8)  SCENIHR/002/05, 10 март 2006 г.

      (9)  Док. 14865/07

      (10)  COM(2007) 505, 6.9.2007 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Етичен кодекс за отговорна научноизследователска дейност в областта на нанонауките и нанотехнологиите
      Настоящият етичен кодекс предоставя на държавите-членки, работодателите, органите за финансиране на изследванията, изследователите и като цяло всички граждани и организации на гражданското общество, свързани или заинтересовани от изследванията в областта на нанонауките и нанотехнологиите (N&N) („всички заинтересовани страни“), насоки за осъществяването на отговорен и открит подход към научноизследователската дейност в областта на N&N в Общността.
      Етичният кодекс допълва съществуващите разпоредби. Той не ограничава и по никакъв начин не засяга възможността на държавите-членки да установят по-голяма защита по отношение на изследванията в областта на N&N от установената в същия етичен кодекс.
      Заинтересовани страни, които се придържат към настоящия етичен кодекс, трябва също да се ръководят, когато е приложимо, от принципите, определени в Хартата за основните права на Европейския съюз.
      Етичният кодекс ще бъде редовно проверяван и променян на всеки две години от Комисията, за да се отчете развитието в областта на N&N по цял свят и тяхното интегриране в европейското общество.
      1.   Обхват и цел
      Етичният кодекс приканва всички заинтересовани страни да действат отговорно и да сътрудничат помежду си, в съответствие със стратегията и плана за действие на Комисията относно N&N, за да гарантират, че изследванията в областта на N&N в Общността се провеждат в безопасна, етична и ефективна среда, която благоприятства устойчивото икономическо, социално и екологично развитие.
      Етичният кодекс обхваща всички научноизследователски дейности в областта на N&N, предприети в Европейско научноизследователско пространство.
      Етичният кодекс е доброволен. Той предлага набор от общи принципи и насоки за действия, които да се предприемат от всички заинтересовани страни в областта на N&N. Той следва да улесни и подкрепи регулаторния и нерегулаторния подход, определен в плана за действие за N&N в Европа за периода 2005—2009 г., като подобрява прилагането на съществуващата регулаторна рамка, и да се бори с научната несигурност.
      Етичният кодекс следва да послужи като европейска основа за диалог с трети страни и международни организации.
      2.   Определения
      За целите на етичния кодекс се прилагат следните определения:

                  а)

                  Нанопредмети: поради липсата на призната международна терминология в етичния кодекс е използван общия термин „нанопредмет“ за означаване на продукти, получени в резултат на изследвания в областта на N&N. Той включва наночастици и тяхното струпване в наномащаб, наносистеми, наноматериали, наноструктурирани материали и нанопродукти.

                  б)

                  Научни изследвания в областта на N&N: в най-широк смисъл изследванията в областта на N&N обхващат всички изследователски дейности, които са свързани с нанометричния мащаб (от 1 дo 100 nm). Включени са всички създадени от човека нанопредмети, получени както изкуствено, така и инцидентно. Естествено създадените нанопредмети са изключени от обхвата на етичния кодекс. Научните изследвания в областта на N&N включват научноизследователски дейности, като се започне от най-фундаменталните и се стигне до приложните научни изследвания, технологично развитие и предварително или съпътстващо нормативно изследване в подкрепа на научни становища, стандарти и разпоредби.

                  в)

                  Заинтересовани страни в областта на N&N: държавите-членки, работодателите, органите за финансиране на изследванията, изследователите и като цяло всички граждани и организации на гражданското общество, ангажирани, участващи или заинтересовани от изследванията в областта на N&N.

                  г)

                  Организации на гражданското общество: в контекста на етичния кодекс организация на гражданското общество е всяко юридическо лице, което е неправителствено, с нестопанска цел, не представлява търговски интереси и преследва обща цел в интерес на обществото.

            3.   Общи принципи
      Настоящият етичен кодекс се основава на набор от общи принципи, които приканват към действия за гарантиране на тяхното спазване от всички заинтересовани страни.
      3.1.   Значение
      Научноизследователските дейности в областта на N&N следва да бъдат разбираеми за обществеността. Те следва да гарантират зачитане на основните права и да се провеждат в интерес на благосъстоянието на гражданите и обществото чрез тяхното разработване, прилагане, разпространение и използване.
      3.2.   Устойчивост
      Научноизследователските дейности в областта на N&N следва да са безопасни, етични и да допринасят за устойчивото развитие, като действат за изпълнение на целите за устойчивост на Общността, както и като допринасят за целите на ООН за развитие на хилядолетието (1). Те не трябва да вредят или да създават биологична, физическа или морална заплаха за хора, животни, растения и околна среда, както понастоящем, така и за в бъдеще.
      3.3.   Предпазни мерки
      Научноизследователските дейности в областта на N&N следва да се провеждат в съответствие с предохранителния принцип, като предотвратяват евентуално влияние на резултатите от N&N върху околната среда, здравето и безопасността, като се предприемат необходимите предпазни мерки, пропорционални на нивото на защита, като в същото време се насърчава напредъкът в полза на обществото и околната среда.
      3.4.   Участие
      Управлението на научноизследователските дейности дейностите в областта на N&N трябва да се води от принципа на отвореността към всички заинтересовани страни, прозрачността по спазване на законовото право за достъп до информация. То следва да позволява участие в процеса на вземане на решения на всички заинтересовани страни, участващи или заинтересовани от изследванията в областта на N&N.
      3.5.   Върхови постижения
      Научноизследователските дейности в областта на N&N трябва да отговарят на най-високите научни стандарти, като включват стандарти, подкрепящи целокупността на изследванията и стандартите за добри лабораторни практики (2).
      3.6.   Иновации
      Управлението на дейностите по изследвания в областта на N&N трябва да насърчава максимално творческото начало, гъвкавостта и способността за планиране за иновации и растеж.
      3.7.   Отговорност
      Изследователите и изследователските организации трябва да носят отговорност за социалните и екологични влияния, както и за влиянието върху човешкото здраве, което биха могли да предизвикат техните научни изследвания в областта на N&N върху настоящите и бъдещи поколения.
      4.   Насоки за мерки, които трябва да се предприемат
      Насоките, определени в настоящата точка, се основават на набора от общи принципи, описани в точка 3. Тяхната цел е да дадат насоки относно начина за постигане на добро управление, нужното спазване на предохранителния принцип, както и широко разпространение и добро проследяване на етичния кодекс. По-долу са посочени основните отговорници за действията, но всички заинтересовани страни в областта на N&N трябва да допринасят максимално за тяхното прилагане, доколкото това е възможно в рамките на техните компетенции.
      4.1.   Добро управление на научните изследвания в областта на N&N
      Доброто управление на научните изследванията в областта на N&N трябва да взема предвид нуждата и желанието на всички заинтересовани страни да бъдат информирани за специфичните предизвикателства и възможности на N&N. Трябва да се създаде обща култура на отговорност предвид предизвикателствата и възможностите, които може да възникнат в бъдеще и които не могат да се предвидят понастоящем.
      4.1.1.   Държавите-членки трябва да си сътрудничат с Комисията с цел поддържането на отворен и плуралистичен форум за обсъждане на изследванията в областта на N&N на общностно равнище като средство за стимулиране на обществения дебат относно изследванията в областта на N&N, като насърчават установяването и обсъждането на тревогите и надеждите в тази връзка и улесняват възникването на възможни инициативи и решения. По същия начин държавите-членки трябва да насърчат комуникацията относно ползите, рисковете и несигурността, свързани с изследванията в областта на N&N. Специално внимание трябва да се обърне на най-младите и най-възрастните членове на обществото.
      4.1.2.   При надлежно спазване на правата за интелектуална собственост държавите-членки, органите за финансиране на изследванията в областта на N&N, организациите за научни изследвания и изследователите се насърчават да направят леснодостъпни и разбираеми за обикновените хора, както и за научната общност, всички научни познания в областта на N&N, както и свързана с тях информация, като съответни стандарти, референции, етикети, изследвания за влиянието, наредби и закони.
      4.1.3.   Държавите-членки трябва да насърчават лабораториите от частния и публичния сектор, за да обменят най-добрия опит в изследванията в областта на N&N, като спазват надлежно защитата на интелектуалната собственост.
      4.1.4.   Организациите за научни изследвания в областта на N&N и изследователите трябва да са сигурни, че научните данни и резултати са надлежно рецензирани, преди да бъдат широко разпространени извън научната общност, за да гарантират тяхната ясното и хармонично представяне.
      4.1.5.   Предвид потенциала на научните изследвания в областта на N&N държавите-членки и организациите за научни изследвания в областта на N&N трябва да гарантират, че те се провеждат на най-високо ниво на научна целокупност. Оспорваните практики в изследванията в областта на N&N (не само плагиатството, фалшифицирането и производството на данни) трябва да се преодолеят, тъй като могат да доведат до рискове за здравето, безопасността и околната среда, да предизвикат обществено недоверие и да забавят разпространението на ползите от изследванията. Гражданите, които сигнализират за неточности при изследванията, трябва да бъдат защитавани от техните работодатели и националното или регионално законодателство.
      4.1.6.   Държавите-членки трябва да гарантират, че са отделени подходящите човешки и финансови ресурси за прилагането на съществуващите законови и подзаконови разпоредби за изследвания в областта на N&N. Организациите, осъществяващи изследвания в областта на N&N, трябва да покажат по прозрачен начин, че спазват съответната регулаторна рамка.
      4.1.7.   Националните и местните комитети по етика и компетентните органи трябва да оценят начина на прилагане на изискванията за осъществяване на прегледи от гледна точка на етиката във връзка с нанотехнологични изследвания с двойна употреба. Те трябва да обърнат по-специално внимание на отраженията върху основните права на всяко евентуално ограничение по информирано съгласие и публикуване на резултати от изследвания, свързани с човешкото здраве.
      Насърчаване на подход на участие

                  4.1.8.

                  Широкообхватните научни изследвания в областта на N&N трябва да се решават чрез подход на участие, който да позволи на заинтересованите страни да дадат своя богат принос към предварителните дискусии по тези насоки.

                  4.1.9.

                  Държавите-членки, органите за финансиране на изследванията в областта на N&N и изследователите се насърчават да разглеждат на най-ранните етапи и чрез практики за прогнозиране с участие бъдещите отражения на технологиите или изследваните обекти. Това би позволило намирането на решения за справяне с евентуалните отрицателни въздействие, причинени от използването на нов предмет или технология на по-късен етап. Консултациите със съответните комитети по етика трябва да бъдат част от практиките за прогнозиране, както е уместно.

                  4.1.10.

                  Самите изследвания в областта на N&N трябва да бъдат отворени за принос от всички заинтересовани страни, които трябва да бъдат информирани и подкрепяни, за да вземат активно участие в изследователските дейности, в рамките на техните задачи и мандат.

            Основни приоритети

                  4.1.11.

                  Изследователските органи и органите за стандартизация трябва да се стремят към приемане на стандартна терминология в областта на N&N, за да улеснят предаването на информация относно научни доказателства. Те трябва да насърчават стандартните процедури за измерване, както и използването на подходящи референтни материали, за да подобрят сравнимостта на научните данни.

                  4.1.12.

                  Органите за финансиране на изследванията в областта на N&N трябва да посветят подходяща част от изследванията в областта на N&N на развитието на методи и средства за оценка на риска, подобряване качеството на метрологията при наномащаб и дейностите по стандартизация. В тази връзка специално внимание трябва да бъде отделено на методи за разработване за оценка на риска на активни наноструктури от второ поколение.

                  4.1.13.

                  Държавите-членки, органите за финансиране на изследванията в областта на N&N и организациите трябва да насърчават областите, в които се провеждат такива научни изследвания с възможно най-широк положителен ефект. Трябва да се даде предимство на изследванията, целящи защита на обществото и околната среда, потребителите или работниците и намаляване, подобряване или подмяна на експериментите с животни.

                  4.1.14.

                  Органите за финансиране на изследвания в областта на N&N трябва да провеждат и публикуват хармонизирани оценки, основаващи се на най-добрите налични научни данни за потенциалните разходи, риска и ползите от изследователските области, които отговарят на условията за финансиране.

            Забрани, ограничения или минимални стойности

                  4.1.15.

                  Органите за финансиране на изследванията в областта на N&N не трябва да финансират изследвания, които могат да доведат до нарушение на основни права или основни етични принципи на всеки един от етапите на изследване или развитие (напр. изкуствени вируси с патогенен потенциал).

                  4.1.16.

                  Организациите за научни изследвания в областта на N&N не трябва да предприемат изследвания, които имат за цел нетерапевтични подобрения на човешкия вид и водят до пристрастяване или изключително до незаконното подобрено функциониране на човешкото тяло.

                  4.1.17.

                  Докато не са налични проучванията за оценка на риска за безопасност в дългосрочен план, трябва да се избягват изследвания, при които се използва произволно вмъкване на нанопредмети в човешкото тяло, включването им в храни (особено в бебешки храни), фуражи, играчки, козметика и други продукти, които могат да застрашават хората и околна среда.

            4.2.   Надлежно спазване на предохранителния принцип
      Предвид оскъдните познания относно въздействието на нанопредметите върху околната среда и хората, държавите-членки трябва да прилагат предохранителния принцип, за да защитят не само изследователите, които ще са първите, влезли в контакт с нанопредметите по време на провеждането на изследователските N&N дейности, но също и професионалистите, потребителите, гражданите и околната среда.
      4.2.1.   Студенти, изследователи и изследователски организации, участващи в изследвания в областта на N&N трябва да вземат специфични мерки относно здравето, безопасността и околната среда, пригодени към особеностите на обработваните нанопредмети. Трябва да се разработят специфични насоки за предпазване от патологии, предизвикани от нанопредмети, в съответствие със стратегията на Общността за здравословни и безопасни условия на труд за периода 2007—2012 г. (3).
      4.2.2.   Организациите за научни изследвания в областта на N&N трябва да прилагат съществуващите най-добри практики за класифициране и етикетиране. В допълнение, тъй като нанопредметите могат да имат специфични особености, дължащи се на техния размер, те трябва да изследват системи (включващи например разработването на специфични пиктограми), целящи информиране на изследователи, и по-общо на хора, които биха влезли в контакт с нанопредмети в изследователските помещения (напр. охранителни екипи и екипи за спешна помощ), за да могат да вземат необходимите предпазни мерки по време на своята работа.
      4.2.3.   Публичните и частните органи за финансиране на изследвания в областта на N&N трябва да изискват представяне на оценка на риска за всяко предложение за финансиране на изследвания в областта на N&N.
      4.2.4.   Програмите на органите за финансиране на изследвания в областта на N&N трябва да включват проследяване на потенциалното въздействие на N&N за съответен период от време върху социалната среда, околната среда и човешкото здраве.
      Прилагането на предохранителния принцип трябва да включва намаляване на пропуските в научното познание и следователно предприемане на по-нататъшни действия в научноизследователската и развойна дейност, като например:
      4.2.5.   Органите за финансиране на изследвания трябва да отделят подходяща част от изследванията в областта на N&N за разбиране на потенциалните рискове, по-специално за околната среда и човешкото здраве, предизвикани от нанопредметите през целият им цикъл на живот, от създаването им до края на живота им, включително и по време на рециклирането.
      4.2.6.   Организациите за научни изследвания в областта на N&N и изследователите трябва да лансират и координират специфични изследователски дейности в областта на N&N, за да постигнат по-добро разбиране на основните биологични процеси, свързани с токсикологията и екотоксикологията на изкуствено или естествено създадени нанопредмети. След тяхното надлежно одобрение те трябва повсеместно да публикуват данни и открития за биологичното им въздействие, било то положително, отрицателно или неутрално.
      4.2.7.   Органите за финансиране на изследвания в областта на N&N трябва да лансират и координират специфични изследователски дейности, за да постигнат по-добро разбиране на етичното, законовото и общественото въздействие, което упражняват новите области, открити от N&N. Трябва да се обърне специално внимание на информационните и комуникационни технологии и на биотехнологиите, както и на сближаването на тези области, когнитивните науки и N&N.
      4.3.   Широко разпространение и наблюдение на етичния кодекс
      4.3.1.   Държавите-членки трябва да подкрепят широкото разпространение на етичния кодекс, най-вече чрез националните и регионални публични органи за финансиране на изследвания.
      4.3.2.   В допълнение към настоящия етичен кодекс органите за финансиране на изследвания в областта на N&N трябва да са сигурни, че изследователите в областта на N&N са информирани за съответното законодателство, както и за етичната и социална рамка.
      4.3.3.   Тъй като прилагането на етичния кодекс ще бъде наблюдавано в цялата Общност, държавите-членки трябва да си сътрудничат с Комисията за създаване на подходящи мерки за осъществяване на това наблюдение на национално ниво и да гарантират синхронизиране с другите държави-членки.

         (1)  Декларация на Организацията на обединените нации за хилядолетието, Резолюция № 55/2 на Общото събрание, 8.9.2000 г.

         (2)  Директива 2004/9/ЕО и Директива 2004/10/ЕО.

         (3)  COM(2007) 62, 21.2.2007 г.


title: Препоръка на Съвета от 11 юли 2017 година относно националната програма за реформи на Швеция за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2017 г.

text:
               9.8.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 261/119

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 11 юли 2017 година
   относно националната програма за реформи на Швеция за 2017 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Швеция за 2017 г.
   (2017/C 261/26)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 ноември 2016 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2017 г. за координация на икономическите политики. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 9—10 март 2017 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 16 ноември 2016 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Швеция ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (2)

               Докладът за Швеция за 2017 г. беше публикуван на 22 февруари 2017 г. В него беше оценен напредъкът на Швеция в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 12 юли 2016 г., последващите действия във връзка със специфичните за страната препоръки от предходните години и напредъкът на Швеция по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Докладът включваше също така задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, чиито резултати също бяха публикувани на 22 февруари 2017 г. Анализът на Комисията ѝ даде основание да заключи, че в Швеция са налице макроикономически дисбаланси. По-конкретно продължаващият ръст на цените на жилищата от вече надценените равнища, съчетан с продължаващото нарастване на дълга на домакинствата, създава рискове от неуправляема корекция. Въпреки че банките изглеждат добре капитализирани, една неуправляема корекция би могла да се отрази и върху финансовия сектор, тъй като банките са все по-изложени на ипотечните кредити на домакинствата. В този случай би могло да има последици за съседните страни, тъй като шведските банкови групи са от системно значение в скандинавско-балтийския регион. Шведските органи добре осъзнават растящите рискове и през последните години бяха взети мерки за ограничаване на растежа на ипотечните дългове и за увеличаване на жилищното строителство. Мерките на политиките, прилагани до момента, обаче не са достатъчни за справяне с прегряването на жилищния сектор. Като цяло продължават пропуските в политиката, свързани с данъчното облагане на жилищата, макропруденциалната рамка, както и за справяне с ограниченията, водещи до недостатъчен капацитет за ново предлагане на жилища, и с пречките за ефективното използване на съществуващия жилищен фонд.

               (3)

               На 28 април 2017 г. Швеция представи своята национална програма за реформи за 2017 г. и своята програма за конвергенция за 2017 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Съответните специфични за страната препоръки бяха разгледани при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Швеция понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2017 г. правителството планира да постигне излишък от 0,3 % от БВП през 2017 г. и да продължи да спазва средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 1 % от БВП — през целия период на програмата. Според програмата за конвергенция за 2017 г. съотношението консолидиран държавен дълг/БВП се очаква да намалее до 39,5 % през 2017 г. и да продължи да спада до 31,4 % през 2020 г. Стабилният икономически растеж и солидните публични финанси са основните движещи сили за намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП. Макроикономическият сценарий, който стои в основата на тези предвиждания за бюджета, е реалистичен. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г. структурното салдо се очаква да отчете излишък от 0,4 % от БВП през 2017 г. и излишък от 0,8 % през 2018 г., с което се надвишава средносрочната бюджетна цел. Въз основа на своята оценка на програмата за конвергенция и предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2017 г., Съветът е на мнение, че се очаква Швеция да спази разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж през 2017 и 2018 г.

               (6)

               С високи поначало равнища, дългът на домакинствата продължава да се увеличава. Дългът на домакинствата нарасна със 7,1 % през 2016 г., достигайки близо 86 % от БВП и около 180 % от разполагаемия доход, главно поради по-големия обем ипотечни заеми, свързани с продължаващото нарастване на цените на жилищата. Разпределението на равнищата на дълга стана все по-неравномерно, като кредитите на немалка част от новите сключили ипотечен заем домакинства (16,4 % през 2016 г.) достигат почти 600 % от разполагаемия им доход. Правителството предприе някои подходящи макропруденциални мерки — включително въвеждането на ново изискване за амортизация на ипотеките през 2016 г. — но все още не е ясно дали те ще имат достатъчно въздействие в средносрочен план. През февруари 2017 г. правителството започна законодателен процес за засилване на законовите правомощия на макропруденциалния орган, за да се гарантира, че в бъдеще органът може да въведе навреме потенциални макропруденциални мерки и да използва широк набор от инструменти. Законодателните изменения се очаква да влязат в сила до февруари 2018 г. Адаптирането на данъчните стимули, например чрез постепенно ограничаване на данъчното приспадане на лихвите по ипотеките или чрез увеличаване на постоянните данъци върху недвижимата собственост, ще помогне за овладяване ръста на задлъжнялост на домакинствата, но правителството не постигна никакъв напредък по този въпрос.

               (7)

               Швеция отбеляза бърз и траен растеж на цените на жилищата от средата на 90-те години на миналия век. Цените на жилищата продължиха да нарастват бързо и трайно, особено в големите градски райони. Сред основните фактори за това са щедрото данъчно третиране по отношение на притежаването на жилище и на ипотечните дългове, гъвкавите кредитни условия, съчетани с относително ниска амортизация на ипотечните кредити, и постоянният недостиг на предлагане на жилища. Този недостиг е свързан със структурната неефективност на жилищния пазар. Жилищното строителство продължава да нараства, но остава доста под потребностите от нови жилища. В правителствения план за пазара на жилища от 22 точки се разглеждат някои от основните фактори за недостига на жилища, включително мерки за увеличаване на наличните терени за застрояване, намаляване на разходите за строителство и съкращаване на сроковете по процеса на планиране. При все това не се обръща достатъчно внимание на някои други структурни неефективности, включително слабата конкуренция в строителния сектор. Недостигът на жилища е допълнително изострен от пречките, възпрепятстващи ефективното използване на съществуващия жилищен фонд. Строго регулираният пазар на жилищни наеми в Швеция създава ефект на зависимост и на включване/изключване от пазара („insider/outsider“), но не бяха предприети значителни действия на политиката, за да се въведе по-голяма гъвкавост в определянето на наемите. На пазара на жилища, притежавани от собствениците си, относително високите данъци върху капиталовите печалби намаляват мобилността на притежателите на жилища. Бе въведена временна реформа на правилата за отсрочване на данъците върху капиталовите печалби при прехвърляне на собствеността, но това вероятно ще има ограничен ефект. Липсата на налични и достъпни жилища може и да ограничи мобилността на пазара на труда и ефективната интеграция на мигрантите на пазара на труда и да допринесе за неравенството между поколенията.

               (8)

               През 2016 г. Швеция имаше едно от най-високите равнища на заетост в Съюза (81,2 %), а същевременно отбеляза едно от най-ниските равнища на дълготрайна безработица. Продължават обаче да съществуват предизвикателства, като например интегрирането на нискоквалифицираните хора и мигрантите от държави извън ЕС на пазара на труда и значителното намаляване на неравнопоставеността между половете в областта на заетостта за жените, родени извън ЕС. Швеция положи значителни усилия за приемане на лицата, търсещи убежище, и за интеграция на бежанците и други имигранти. Изглежда е възможно да се осъществят допълнителни подобрения, тъй като през 2016 г. само една трета от участниците в програмата за въвеждане са работели или са учели 90 дни след завършване на програмата, а и все още липсват всеобхватен подход и управление на съответното признаване на квалификации.

               (9)

               Основните умения на 15-годишните са се подобрили след години на влошаване на резултатите, според проучването по линия на Програмата за международно оценяване на учениците на ОИСР (PISA) от 2015 г. Делът на изоставащите ученици обаче все още е около средната стойност за Съюза и различията в резултатите, свързани със социално-икономическия произход на студентите, се увеличиха. Започнатите от правителството мерки с цел подобряване на учебните резултати и равнопоставеността, както и инициативите, насочени към интеграцията на новопристигнали ученици мигранти в училищната система, се нуждаят от внимателно наблюдение.

               (10)

               В рамките на европейския семестър за 2017 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Швеция, който беше публикуван в доклада за страната за 2017 г. Тя извърши и оценка на програмата за конвергенция за 2017 г., на националната програма за реформи за 2017 г. и на последващите мерки, свързани с препоръките, отправени към Швеция през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Швеция, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на Съюза към бъдещите национални решения.

               (11)

               Предвид тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция за 2017 г. и становището му е (4), че се очаква Швеция да спази Пакта за стабилност и растеж.

               (12)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи за 2017 г. и програмата за конвергенция за 2017 г. Неговите препоръки съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръка 1 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Швеция да предприеме следните действия през 2017 и 2018 г.:

               1.

               Да отстрани рисковете, свързани с дълга на домакинствата, по-специално чрез постепенно намаляване на данъчното приспадане на лихвите по ипотеките или чрез увеличаване на постоянните данъци върху недвижимата собственост, като ограничава отпускането на заеми при прекомерни равнища на съотношението между дълг и доходи. Да насърчава инвестициите в жилища и да подобри ефикасността на жилищния пазар, включително чрез въвеждане на по-голяма гъвкавост в определянето на наемите и чрез преразглеждане на данъците върху капиталовите печалби.

      Съставено в Брюксел на 11 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         T. TÕNISTE

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (4)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


title: Препоръка на Комисията от 27 ноември 2013 година относно правото на правна помощ за заподозрените или обвиняемите в наказателното производство

text:
               24.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 378/11

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 27 ноември 2013 година
   относно правото на правна помощ за заподозрените или обвиняемите в наказателното производство
   2013/C 378/03
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Целта на настоящата препоръка е да се утвърди правото на правна помощ за заподозрените или обвиняемите в наказателното производство и за издирваните лица по производства по европейска заповед за арест съгласно Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета (1), с цел допълване и предоставяне на възможност за ефективно упражняване на правото на достъп до адвокат, уредено в Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2).

               (2)

               Правото на правна помощ в наказателното производство е заложено в член 47, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и член 6, параграф 3, буква в) от Европейската конвенция за правата на човека („ЕКПЧ“). То е признато и в член 14, параграф 3, буква г) от Международния пакт за граждански и политически права (МПГПП). Основните принципи, на които следва да почива една система за правна помощ, са очертани в документа, озаглавен Принципи и ръководни насоки на Организацията на обединените нации относно достъпа до правна помощ в системите за наказателно правосъдие, приет на 20 декември 2012 г. от Общото събрание.

               (3)

               Приложното поле и съдържанието на правото на достъп до адвокат са определени в Директива 2013/48/ЕС и нищо в настоящата препоръка не следва да се тълкува като ограничение на правата, предвидени в Директивата.

               (4)

               Заподозрените или обвиняемите в наказателно производство имат право на достъп до адвокат от момента, в който компетентните органи ги уведомят, с официално съобщение или по друг начин, че са заподозрени или обвиняеми в извършването на престъпление, независимо дали лицата са задържани. Това право се прилага до приключване на производството, което означава окончателното решаване на въпроса дали заподозреният или обвиняемият е извършил престъплението, включително, когато е приложимо, постановяването на присъдата и изхода от евентуални обжалвания. Същото действие във времето следва да се прилага и за правото на правна помощ.

               (5)

               Понятието „адвокат“ в настоящата препоръка се отнася за всяко лице, което в съответствие с националното право притежава квалификация и има право, включително вследствие признаване от оправомощен орган, да предоставя правни съвети и помощ на заподозрени или обвиняеми.

               (6)

               „Правна помощ“ означава финансиране и помощ от страна на държава-членка, чрез което се гарантира ефективното упражняване на правото на достъп до адвокат. Финансирането следва да покрива разноските за защитата и процесуалните разноски на заподозрените или обвиняемите по наказателни производства и на издирваните лица по производства по европейска заповед за арест.

               (7)

               Заподозрените или обвиняемите и издирваните лица, които не разполагат с достатъчно финансови средства, за да посрещнат някои или всички разноски за защитата и процесуалните разноски, следва да имат достъп до правна помощ, доколкото тя е необходима в интерес на правосъдието.

               (8)

               Заподозреният или обвиняемият не следва да е необходимо да доказва извън всякакво основателно съмнение, че не разполага с достатъчно финансови средства, както бе постановено в съдебната практика на Европейския съд по правата на човека. Европейският съд по правата на човека е приел, че за да се определи дали „интересът на правосъдието“ налага да се предостави безплатна правна помощ, следва да се вземат под внимание, без да се кумулират, критериите, свързани с тежестта на престъплението, строгостта на евентуалната присъда, сложността на казуса или личното положение на заподозрения или обвиняемия.

               (9)

               Европейският съд по правата на човека е приел освен това, че когато се касае за задържане, критерият за наличие на интерес на правосъдието следва принципно да се счита, че е изпълнен.

               (10)

               Решението за предоставяне или отказ на правна помощ в наказателното производство следва да се взема в срок, който е достатъчен, за да позволи на заподозрения или обвиняемия да подготви защитата си по конкретен и ефикасен начин.

               (11)

               Като се има предвид независимостта на упражняващите адвокатската професия, осъществяването на защитата е въпрос, който се решава основно между заподозрения, обвиняемия или издирваното лице и неговия представител. За да се осигури високо професионално равнище на правната помощ, която да гарантира справедлив съдебен процес, държавите-членки следва да установят ефикасни системи за общо осигуряване на качеството на адвокатите, осъществяващи правна помощ. За тази цел държавите-членки следва да въведат системи за сертифициране на адвокатите, осъществяващи правна помощ. Във всеки случай, държавите-членки следва да гарантират предприемането на действия в случай на явен недостатък в предоставянето на правното съдействие или ако са достатъчно осведомени за наличието на такъв недостатък.

               (12)

               Адвокатите на защитата, както и служителите, участващи във вземането на решения относно правото на правна помощ, като прокурори, съдии и служители в съвети по предоставяне на правна помощ, следва да преминават подходящо обучение, за да способстват за правото на ефективен достъп до правна помощ.

               (13)

               Като се има предвид колко е важно доверието между адвоката и клиента, съответните компетентни органи следва да вземат под внимание, доколкото е възможно, предпочитанията и желанията на заподозрения или обвиняемия при избора на предоставящия правна помощ адвокат. Както беше признато обаче в съдебната практика на Европейския съд по правата на човека, компетентните органи могат да не уважат тези желания, когато има уместни и достатъчни основания да се поддържа, че това е необходимо в интерес на правосъдието.

               (14)

               Настоящата препоръка консолидира основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата за основните права на Европейския съюз и в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. С настоящата препоръка се цели по-специално насърчаване на правото на свобода, правото на справедлив съдебен процес и правото на защита. Тя следва да бъде тълкувана и приведена в действие в съответствие с тези цели.

               (15)

               Доколкото Хартата на основните права на Европейския съюз съдържа права, съответстващи на правата, гарантирани от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, значението и приложното поле на тези права следва да бъдат същите като предвидените в Конвенцията. Следователно съответните разпоредби от настоящата препоръка следва да се тълкуват и привеждат в действие по начин, съответстващ на посочените права, съгласно тълкуването им в съдебната практика на Европейския съд по правата на човека.

               (16)

               Държавите-членки следва да информират Комисията за предприетите последващи действия във връзка с настоящата препоръка.

               (17)

               В срок от 48 месеца след нотифицирането на настоящата препоръка Комисията следва да оцени дали са необходими допълнителни действия, в това число законодателни мерки, за да се гарантира пълното спазване на целите на настоящата препоръка,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1

      ПРЕДМЕТ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

               1.

               Настоящата препоръка се отнася до правото на правна помощ за заподозрените или обвиняемите в наказателното производство и за издирваните лица, за които има производства по европейска заповед за арест, с цел да се гарантира ефективен достъп до адвокат съгласно Директива 2013/48/ЕС.

               2.

               Заподозрените и обвиняемите по наказателно производство следва да разполагат с право на правна помощ от момента, в който бъдат заподозрени в извършването на престъпление. Това право следва да се прилага до приключване на производството.

         РАЗДЕЛ 2

      ДОСТЪП ДО ПРАВНА ПОМОЩ

      Право на правна помощ

               3.

               Държавите-членки следва да вземат подходящи мерки, за да гарантират, че заподозрените, обвиняемите и издирваните лица имат право да получат ефективна правна помощ с цел да се гарантира правото на справедлив съдебен процес в съответствие с настоящата препоръка.

               4.

               Като минимум, на заподозрените или обвиняемите и издирваните лица следва да се предоставя правна помощ, ако в резултат на икономическото им състояние не разполагат с достатъчно финансови средства, за да посрещнат някои или всички разноски за защитата и процесуалните разноски („проверка за наличието на средства“), и/или когато такава помощ е необходима в интерес на правосъдието („проверка за основателност“).

               5.

               Следва да бъдат взети всички необходими мерки, за да може съответната информация за правната помощ в наказателното производство да бъде лесно достъпна и разбираема за заподозрените, обвиняемите и издирваните лица, включително информацията за това как и къде се подава молба за предоставяне на такава помощ, прозрачни критерии относно това при какви условия дадено лице има право да получи правна помощ, както и информация относно възможностите за подаване на жалба в случай на отказ на достъп до правна помощ или ако адвокат, осъществяващ правна помощ, не предоставя достатъчно правно съдействие.

      Проверка за наличието на средства

               6.

               Когато при преценката за правото на правна помощ се прилага изискване за липса на достатъчно финансови средства („проверка за наличието на средства“), преценката за икономическото състояние на молителя следва да се извършва въз основа на обективни фактори като доходи, имущество, семейно положение, стандарт на живот и разходи за адвокат, който би осъществявал защитата. Когато става дума за правна помощ за дете, следва да се вземе предвид личното имущество на детето, а не това на неговите родители или на носителя на родителската отговорност.

               7.

               Когато при проверката за наличието на средства се взема предвид дохода на домакинството за цялото семейство, но отделни членове на семейството са в конфликт помежду си или нямат равен достъп до семейните доходи, следва да се използва само доходът на лицето, подало молба за правна помощ.

               8.

               Когато се определя дали заподозрените, обвиняемите или издирваните лица разполагат с достатъчно финансови средства, следва да се вземат под внимание всички релевантни обстоятелства.

               9.

               Ако държавата-членка определи праг, над който се приема, че лицето е в състояние да понесе отчасти или изцяло разноските за защитата и процесуалните разноски, при определянето на този праг тя следва да вземе под внимание факторите по точка 6. Наред с това, наличието на такъв праг следва да не възпрепятства лицата, които го превишават, от възможността да получат правна помощ във връзка с всички или с част от разноските, ако не разполагат с достатъчно финансови средства в конкретния случай.

               10.

               Заподозрените, обвиняемите и издирваните лица не следва да се налага да доказват извън всякакво съмнение, че не разполагат с достатъчно финансови средства за покриване на разноските за защитата и процесуалните разноски.

      Проверка за основателност

               11.

               Когато се прилага условие правната помощ да се налага от интереса на правосъдието („проверка за основателност“), това следва да включва оценка на сложността на казуса, социалното и личното положение на заподозрения, обвиняемия или издирваното лице, тежестта на престъплението и строгостта на евентуалната присъда, която може да бъде наложена. Всички релевантни обстоятелства следва да бъдат взети предвид.

               12.

               В ситуации, при които дадено лице е заподозряно или обвинено в извършването на престъпление, за което едно от възможните наказания е лишаване от свобода, както и когато съдействието от страна на адвокат е задължително, следва да се счита, че предоставянето на правна помощ е в интерес на правосъдието.

               13.

               Когато правната помощ е предоставена на заподозрения, обвиняемия или издирваното лице въз основа на проверка за основателност, при постановяване на окончателна осъдителна присъда може да бъде поискано разходите за правната помощ да бъдат върнати, ако към момента на възстановяването им лицето разполага с достатъчно средства съгласно определеното в точки 6—10.

      Решения по молбите за правна помощ

               14.

               Решенията относно това дали да се отпусне правна помощ следва да се вземат своевременно от независим компетентен орган в срокове, които позволяват на заподозрения, обвиняемия или издирваното лице да подготви защитата си ефективно и по конкретен начин.

               15.

               Заподозрените или обвиняемите и издирваните лица следва да имат право да обжалват решенията за пълен или частичен отказ по молбата им за правна помощ.

               16.

               При пълен или частичен отказ по молбата мотивите за отказа следва да бъдат изложени писмено.

         РАЗДЕЛ 3

      ЕФЕКТИВНОСТ И КАЧЕСТВО НА ПРАВНАТА ПОМОЩ

      Качество на правното съдействие, оказвано чрез системите за правна помощ

               17.

               Правното съдействие, оказвано чрез системите за правна помощ, следва да бъде висококачествено, за да се гарантира справедливостта на производството. За тази цел във всички държави-членки следва да има системи за гарантиране на качеството на адвокатите, осъществяващи правна помощ.

               18.

               Следва да се въведат механизми, които да позволяват на компетентните органи да заменят адвокатите, осъществяващи правна помощ, или да изискват от тях да изпълнят задълженията си, ако адвокатите не предоставят подходящо правно съдействие.

      Сертифициране

               19.

               Във всяка държава-членка следва да се въведе и поддържа система за сертифициране на адвокатите, осъществяващи правна помощ.

               20.

               Държавите-членки се приканват да установят критерии за сертифицирането на адвокатите, осъществяващи правна помощ, като вземат под внимание най-добрите практики.

      Обучение

               21.

               Служителите, участващи във вземането на решения относно правната помощ в наказателното производство, следва да преминават подходящо обучение.

               22.

               С цел да се гарантира предоставянето на висококачествени правни съвети и съдействие следва да се насърчават обучението и разработването на програми за обучение за адвокати, осъществяващи правна помощ.

               23.

               Сертифицирането на адвокатите, осъществяващи правна помощ, следва да бъде обвързано, доколкото е възможно, със задължение за преминаване на непрекъснато професионално обучение.

      Назначаване на адвокати, осъществяващи правна помощ

               24.

               При избора на адвокат, който да осъществява правната помощ, националните системи за правна помощ следва да вземат под внимание, доколкото е възможно, предпочитанията и желанията на заподозрените, обвиняемите или издирваните лица.

               25.

               Системите за правна помощ следва да се стремят да гарантират последователност чрез процесуално представителство, осъществявано от един и същ адвокат, ако заподозреният, обвиняемият или издирваното лице е изразило желание за това.

               26.

               Следва да бъдат въведени прозрачни и ясни механизми, чрез които да се гарантира възможността на заподозрените, обвиняемите или издирваните лица да правят информиран избор относно правното съдействие по линия на системите за правна помощ, без да им бъде упражняван натиск.

         РАЗДЕЛ 4

      СЪБИРАНЕ НА ДАННИ И МОНИТОРИНГ

      Събиране на данни

               27.

               Държавите-членки следва да събират данни по релевантни въпроси с оглед проследяване на изпълнението на настоящата препоръка.

      Мониторинг

               28.

               Държавите-членки следва да уведомят Комисията за мерките, които са предприели с цел привеждане в действие на настоящата препоръка в срок до (36 месеца след нотифицирането ѝ).

         РАЗДЕЛ 5

      ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

               29.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 27 ноември 2013 година.

            За Комисията

         Viviane REDING

            Заместник-председател

      (1)  Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (ОВ L 190, 18.7.2002 г., стр. 1).

      (2)  Директива 2013/48/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 г. относно правото на достъп до адвокат в наказателното производство и в производството по европейска заповед за арест и относно правото на уведомяване на трето лице при задържане и на осъществяване на връзка с трети лица и консулски органи през периода на задържане (ОВ L 294, 6.11.2013 г., стр. 1).


title: 2014/117/ЕС: Препоръка на Комисията от 3 март 2014 година относно установяването и изпълнението на плановете за производство и предлагане на пазара по силата на Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури

text:
               5.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 65/31

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 3 март 2014 година
   относно установяването и изпълнението на плановете за производство и предлагане на пазара по силата на Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури
   (2014/117/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 28 от Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) („Регламентът за ООП“) организациите на производители представят на своите компетентни национални органи планове за производство и предлагане на пазара, които да допринесат за изпълнението на целите на общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури.

               (2)

               Плановете за производство и предлагане на пазара представляват задължителен инструмент за организациите на производители.

               (3)

               За да се стимулира уеднаквеното прилагане на плановете за производство и предлагане на пазара, е необходимо Комисията да предостави по-подробни препоръки относно структурата, формата и крайните срокове, посочени в Регламент за изпълнение (ЕС) № 1418/2013 на Комисията (2), като представи ясни и подробни насоки на държавите членки и организациите на производители.

               (4)

               За да подпомогне организациите на производители в приноса им за постигането на целите на общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, Комисията следва да предостави препоръки на организациите на производители относно начините за представяне на тяхната планирана стратегия, така че тя да отговаря на изискванията във връзка с производството и пазара, по-специално по отношение на изготвянето на програмата за производство и стратегията за предлагане на пазара, които трябва да се разработят.

               (5)

               Комисията следва да представи и примери за различните мерки, които организациите на производители могат да приложат, за да онагледи как могат конкретно да допринесат за различните цели на организациите на производители, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, към които ще бъдат насочени плановете за производство и предлагане на пазара.

               (6)

               За да се улесни мониторингът на плановете за производство и предлагане на пазара от страна на организациите на производители и за да се позволи на компетентните национални органи да оценяват приноса на различните мерки от плановете за производство и предлагане на пазара за постигането на целите на общата организация на пазарите и да им се осигури възможност да извършват проверка на спазването от страна на организациите на производители на задълженията, свързани с изпълнението на плановете, следва да се препоръча използването на подходящи показатели.

               (7)

               За да се улесни оценката от страна на организациите на производители и компетентните национални органи на финансовите нужди, произтичащи от изпълнението на мерките, включени в плановете за производство и предлагане на пазара, следва да се препоръча включване на финансов график в плана за производство и предлагане на пазара.

               (8)

               За да се позволи на компетентните национални органи да оценяват изпълнението на плановете за производство и предлагане на пазара от страна на организациите на производители, Комисията следва да препоръча годишният доклад, представян от организациите на производители, да включва съответни показатели, чрез които да се оценява изпълнението на планираните мерки и да се измерва техният принос за постигането на целите на организациите на производители.

               (9)

               Настоящата препоръка ще бъде изменена и преразгледана според необходимостта и по-специално след приемането на бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014 — 2020 г.,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   организациите на производители и асоциациите на организации на производители да спазват:

               а)

               формата и структурата, представени в част А от настоящата препоръка, по отношение на плановете за производство и предлагане на пазара, посочени в член 28, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1379/2013 („плановете“);

               б)

               елементите, установени в част Б от настоящата препоръка, по отношение на сроковете и процедурата за годишния доклад, посочен в член 28, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1379/2013 („годишния доклад“).

         В случаите когато настоящата препоръка се отнася до организации на производители, е предвидено тя да се прилага и по отношение на асоциации на организации на производители.

      ЧАСТ А

   ФОРМАТ И СТРУКТУРА НА ПЛАНОВЕТЕ ЗА ПРОИЗВОДСТВО И ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА
   Плановете, представяни на националните органи от страна на организациите на производители на продукти от риболов и аквакултури, следва да включват посочената по-долу информация:
   1.   Обща информация за организацията на производители

         Име

   Пълно име на организацията на производители.

         Тип

   Организация на производители на продукти от аквакултури или организация на производители на продукти от риболов.

         Идентификационен код

   Националният идентификационен код.

         Местоположение

   Мястото на официалната регистрация на организацията на производители (например град или пристанище), както и нейният район на компетентност, като се използва съответната териториална единица по NUTS (Обща класификация на териториалните единици за статистически цели).

         Брой членове

   Броят на производителите, които са регистрирани официално в организацията на производители.

         Оборот (в разбивка по видове)

   Таблица, в която се посочва общият оборот на организацията на производители за последните три години, и допълнителна справка, показваща оборота от отделните видове.
   Оборотът следва да се изчислява или като средна годишна стойност на предлаганата на пазара продукция при първа продажба през последните три години, или като сума от стойността на предлаганата на пазара продукция на всички членове на организацията на производители при първа продажба през същия период за новопризнати организации на производители.

         Обем на улова и реколтата (в разбивка по видове)

   Таблица с данни за обема и стойността на улова или на реколтата за всеки вид през последните три години, изразени в тонове и евро на година.

         Определяне на основните предлагани на пазара видове от организацията на производители [2.1]

   За определянето на основните предлагани на пазара видове се препоръчва използване на описаната в предходния подраздел таблица. Основните видове за търговски цели следва да представляват основната част от продукцията на всяка организация на производители, изразена чрез оборота и обема на улова, и отглежданите в стопанства видове. За основа следва да се използват правилата, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 2508/2000 (3) на Комисията.
   2.   Програма за производство и стратегия за предлагане на пазара

   2.1.   Въведение

   Организацията на производители следва да обясни цялостната съгласуваност между мерките, които възнамерява да приложи, и целите на плана.
   Като се основават на оценка на силните страни, възможностите, заплахите и слабите страни на организацията на производители, плановете следва да се въвеждат чрез представяне на планираната стратегия на организацията на производители за развитие и за съгласуване на нейното производство с пазарните изисквания, в съответствие с целите, определени за организациите на производители в членове 3 и 7 от Регламента за ООП.
   В това представяне следва ясно да се установи връзката между програмата за производство и стратегията за предлагане на пазара, които ще се прилагат от организацията на производители.
   2.2.   Програма за производство

   Програмата за производство следва да включва примерен график за предлагането за цялата година, който да е съставен според сезонните тенденции (по отношение на цените, производството и търсенето) на пазара. По-специално в нея следва да бъдат взети под внимание следните елементи:
   2.2.1.   За всички организации на производители

               —

               планиране на производствените дейности;

               —

               координиране на дейностите с други производители;

         За организациите на производители на продукти от риболов:

               —

               управление на риболовните права и на достъпа за членовете на организацията на производители в зависимост от планирането на производството;

               —

               изпълнение и управление на задължението за разтоварване на сушата на целия улов;

         2.2.2.   За организациите на производители на продукти от аквакултури

               —

               разработване на устойчиви практики във връзка с аквакултурите.

         2.3.   Стратегия за предлагане на пазара

   В стратегията за предлагане на пазара следва да бъде описано как организацията на производители възнамерява да гарантира адекватността на предлагането спрямо пазарните изисквания по отношение на качеството, количеството и представянето. По-специално в нея следва да бъдат взети под внимание следните елементи:

               —

               определяне на пазарните изисквания (количество, качество, представяне),

               —

               определяне на нови търговски обекти и други търговски възможности,

               —

               диалог и координация с други оператори във веригата на доставка.

         3.   Мерки за постигане на целите, предвидени в член 7 от регламента за ООП

   3.1.   За организациите на производители на продукти от риболов

   3.1.1.   Насърчаване на устойчиви риболовни дейности
       (4)

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               колективно управление на риболовните права и на достъпа за членовете на организацията на производители въз основа на действащите правила за управление по отношение на различните видове запаси, риболовни стопанства и риболовни зони,

               —

               координиране на диалога и сътрудничеството със съответни научни организации в областта на риболова и сътрудничество при разработването на научни съвети в подкрепа на управленските решения по отношение на рибните ресурси,

               —

               подготовка и управление на научни и технически кампании, целящи подобряване на познанията за ресурсите, въздействието върху екосистемите и разработването на устойчиви техники за риболов,

               —

               извършване на проучвания на въздействието с цел изпълнение на нови мерки за управление,

               —

               установяване и колективно предотвратяване на рисковете, свързани с безопасността на работното място и безопасността по море,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членове на организации на производители във връзка с разпоредбите в областта на риболова, с насърчаването на устойчивите риболовни практики или със сигурността на борда на плавателните съдове,

               —

               ефективно участие в различните съответни органи за управление на рибарството на национално, регионално, европейско и международно равнище,

               —

               координиране на диалога между организациите на производители, включително с такива от различни държави членки.

         3.1.2.   Избягване и намаляване на нежелания улов
       (5)

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               определяне и стимулиране на риболовни практики, които спомагат за избягването и намаляването на нежелания улов,

               —

               изготвяне и изпълнение на планове и колективни действия за избягване и намаляване на нежелания улов,

               —

               определяне на най-добрите начини за използване на такъв улов (6).

         3.1.3.   Принос за проследяването на продуктите от риболов и достъп на потребителите до ясна и подробна информация

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подобряване на техниките за проследяване,

               —

               оценка на нуждите от осведоменост и действията за предоставяне на информация на потребителите,

               —

               подобряване на етикетирането на продукцията, включително при осъществяване на процеси за сертифициране в подкрепа на задължителната и допълнителната информация на доброволна основа съгласно членове 38 и 39 от Регламента за ООП,

               —

               подготовка и изпълнение на действия за осведоменост и за предоставяне на информация на потребителите.

         3.1.4.   Принос за премахването на незаконните, недекларирани и нерегулирани (ННН) риболовни практики

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               обучение на производителите и образователни дейности,

               —

               програми за наблюдение и контрол над дейността на членовете на организации на производители.

         3.1.5.   Подобряване на условията за пускане на пазара на продукти от риболов на техните членове

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               определяне на търговски обекти за предлагане на пазара на продукцията и насочване на доставките на техните членове,

               —

               разработване на стратегии за по-добро предлагане на пазара на продукцията, включително за сертифициране на продуктите,

               —

               разработване на процеси за сертифициране, наред с другото, по отношение на хранителното съдържание и качеството,

               —

               подкрепа за допълнителна информация на доброволна основа съгласно член 39 от регламента за ООП,

               —

               създаване и разработване на нови методи и нови инструменти за предлагане на пазара,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членовете на организации на производители във връзка с техниките за предлагане на пазара,

               —

               участие в изложения на национално, европейско и международно равнище с цел популяризиране на продукцията на членовете на организации на производители.

         3.1.6.   Подобряване на икономическата възвръщаемост

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и мониторинг на научни и технически кампании, целящи намаляване на оперативните разходи,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членовете на организации на производители във връзка с управлението в областта на рибарството,

               —

               разработване на услуги за членовете на организации на производители във връзка със счетоводното отчитане на разходите.

         3.1.7.   Стабилизиране на пазарите

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               оказване на принос за по-доброто проучване на пазара,

               —

               подобряване на знанията на членовете на организации на производители за основните икономически движещи сили по веригата на доставка,

               —

               предоставяне на практическа подкрепа за производителите с цел по-добро координиране на обмена на информация с потребители и други участници (по-специално преработватели, търговци на дребно и търгове).

         3.1.8.   Допринасяне към хранителните доставки и насърчаване на високото качество на храните и на стандартите за безопасност, като същевременно се допринася за заетостта в крайбрежните и селските райони

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и провеждане на кампании за насърчаване на инициативи във връзка със стандартите за предлагане на пазара (качество, размер или тегло, пакетиране, представяне и етикетиране),

               —

               подготовка и провеждане на кампании за популяризиране на нови видове, които могат да бъдат експлоатирани по устойчив начин,

               —

               подготовка и провеждане на кампании за разработване на нови процеси и продукти,

               —

               подготовка и провеждане на кампании за популяризиране на продукти от риболов,

               —

               подготовка и провеждане на кампании за стимулиране на заетостта в областта на рибарството.

         3.1.9.   Намаляване на екологичното въздействие на риболова, включително чрез мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и предприемане на научни изследвания и експериментални програми за оценка и ограничаване на въздействието на риболовните практики върху околната среда,

               —

               подготовка и провеждане на експериментални програми за разработване на риболовни уреди, намаляващи въздействието върху околната среда,

               —

               предоставяне на обучение и подкрепа на производителите с цел улесняване на използването на риболовни практики и риболовни уреди, ограничаващи въздействието върху околната среда.

         3.2.   За организациите на производители на продукти от аквакултури

   3.2.1.   Насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите
       (7)

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и управление на научни и технически кампании за подобряване на познанията за видовете, на въздействията върху околната среда на дейностите, свързани с аквакултурите, и за стимулиране на разработването на устойчиви техники във връзка с аквакултурите,

               —

               координиране на диалога и сътрудничеството със съответни научни организации в областта на аквакултурите и сътрудничество при разработването на научни съвети в подкрепа на управленските решения по отношение на аквакултурите,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членовете на организации на производители във връзка с насърчаването на устойчиви практики, свързани с аквакултурите,

               —

               установяване и колективно предотвратяване на рисковете, свързани с безопасността на работното място,

               —

               ефективно участие в различните съответни органи в областта на аквакултурите на национално, регионално, европейско и международно равнище,

               —

               координиране на диалога между организациите на производители, включително с такива от различни държави членки.

         3.2.2.   Гарантиране, че дейностите на техните членове съответстват на националните стратегически планове
       (8)

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               участие в разработването на националните стратегически планове,

               —

               разработване на схеми за сертифициране във връзка с устойчивото използване на фуражите.

         3.2.3.   Стремеж към гарантиране, че фуражите с риболовен произход в аквакултурите произхождат от рибни стопанства, които се управляват устойчиво

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               участие в разработването на процедури за проследяване,

               —

               разработване на схеми за сертифициране във връзка с устойчивото използване на фуражите.

         3.2.4.   Подобряване на условията за пускане на пазара на продуктите от аквакултури на техните членове

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               определяне на търговски обекти за пускане на пазара и/или насочване на продукцията на техните членове,

               —

               разработване на стратегии за по-добро предлагане на пазара на продукцията, включително за сертифициране на продукти,

               —

               подкрепа за допълнителна информация на доброволна основа съгласно член 39 от Регламента за ООП,

               —

               разработване на процеси за сертифициране, включително по отношение на хранителното съдържание и качеството,

               —

               създаване и разработване на нови методи и нови инструменти за предлагане на пазара,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членове на организации на производители във връзка с техниките за предлагане на пазара,

               —

               участие в изложения на национално, европейско и международно равнище с цел популяризиране на продукцията на членовете на организации на производители.

         3.2.5.   Подобряване на икономическата възвръщаемост

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и мониторинг на научни и технически кампании, целящи намаляване на оперативните разходи,

               —

               предоставяне на подкрепа и обучение на членове на организации на производители във връзка с управлението в областта на аквакултурите,

               —

               разработване на услуги за членовете на организации на производители във връзка със счетоводното отчитане на разходите.

         3.2.6.   Стабилизиране на пазарите

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               координиране между различните организации на производители за събиране, обработване, обмен и използване на икономическа информация, свързана с производството на членовете на организации на производители, включително данни за формиране на запаси и цени при първа продажба,

               —

               оказване на принос за по-доброто проучване на пазара,

               —

               подобряване на знанията на членовете на организации на производители за основните икономически движещи сили по веригата на доставка,

               —

               предоставяне на практическа подкрепа за производителите с цел по-добро координиране на обмена на информация с преработвателите.

         3.2.7.   Допринасяне към хранителните доставки и насърчаване на високото качество на храните и на стандартите за безопасност, като същевременно се допринася към заетостта в крайбрежните и селските райони

   Под това заглавие плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               подготовка и провеждане на кампании за създаване на инициативи във връзка със стандартите за предлагане на пазара (качество, размер или тегло, пакетиране, представяне и етикетиране),

               —

               подготовка и провеждане на кампании за стимулиране на заетостта в областта на аквакултурите,

               —

               подготовка и провеждане на кампании за популяризиране на продукти от аквакултури.

         4.   Мерки за регулиране на доставките на някои видове
       (9)

   В настоящия раздел плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               установяване на продуктите от риболов, във връзка с които през някои периоди от годината възникват затруднения при предлагането на пазара,

               —

               разработване на специални стратегии и инструменти за производство и предлагане на пазара.

         5.   Санкции и мерки за контрол

   В съответствие с разпоредбите на член 8, параграф 1, буква г) от Регламента за ООП в настоящия раздел следва да се опишат санкциите, приложими за членове, които нарушават приетите решения за изпълнението на съответните планове (10), както и мерките, които организациите на производители ще изпълняват, за да контролират съответствието на дейностите на техните членове с правилата, които са установили (11). В настоящия раздел плановете следва да включват една или повече от следните мерки:

               —

               разработване на система от санкции, пропорционални на нарушенията, извършени от членовете на организации на производители,

               —

               разработване на стратегии и програми за привеждане в изпълнение на правилата, приети от организацията на производители,

               —

               извършване на оценки на риска във връзка с изпълнението на правилата, приети от организацията на производители,

               —

               подготовка и извършване на контролни дейности във връзка със привеждането в изпълнение на правилата, приети от организацията на производители,

               —

               обучение на наблюдатели и контрольори,

               —

               създаване и разпространение на насоки за изпълнението на:

                           а)

                           разпоредбите, произтичащи от общата политика в областта на рибарството;

                           б)

                           правилата и мерките за управление, приети от организацията на производители.

         6.   Разходи, които следва да се предвидят

   6.1.   Финансов план

   Препоръчва се организациите на производители да включват в плановете си финансов план, в който да се описват различните разходи, разноските и очакваните финансови ресурси за всяка мярка, която възнамеряват да приложат.
   Във финансовия план следва да бъдат разграничени следните два вида дейности:

               а)

               подготовка, мониторинг и насочване на дейностите, свързани с планираните мерки („дейности по подготовка на проекта“) и

               б)

               дейности, свързани с практическото изпълнение на всяка конкретна планирана мярка („дейности по управление на проекта“).

         6.2.   Дейности на организатора на проекта

   Разходите за дейности на организатора на проекта следва да включват по-специално разходи за проучвания на пазара, проучвания за извършване на оценки, разработване на проект, анализ на риска и всички проучвания за осъществимост, извършвани преди изпълнението на мярка, свързана с постигането на някоя от целите на плана. Необходимо е да се включат и разходи, свързани с дейностите за мониторинг и контрол, извършвани от организацията на производители в хода на изпълнението на конкретна мярка.
   Предвидените разходи може да обхващат различни категории като труд, предоставяне на услуги или доставки.
   6.3.   Дейности по управление на проекта

   Разходите за дейности по управление на проекта следва да включват по-специално разходи за елементи от приложените мерки, които не са пряко свързани с дейностите по подготовка на проекта, като например научни или технически експерименти, рекламни кампании, закупуване и внедряване на нови технически уреди за увеличаване на селективността, развитие на проследяемостта или насърчаване на устойчиви практики в областта на аквакултурите.
   7.   График за изпълнение

   Плановете следва да съдържат график със срокове за планираните мерки и съответните разходи, с разбивки по годишни вноски за многогодишните планове.
   В графика следва да се посочват подходящи показатели за изпълнение и за резултат за всяка мярка съгласно препоръката от раздел 8.
   8.   Показатели

   Както се препоръчва в раздел 7, за всички планирани мерки следва да се предвиди показател за изпълнение и за резултат, чрез които организациите на производители и компетентните органи да контролират тяхното изпълнение. Тези показатели следва да се използват в годишния доклад, предвиден в член 28, параграф 5 от Регламента за ООП. Показателите следва да позволяват оценяване на постигането на стратегическите цели на плана спрямо първоначалното състояние, описано във въведението на плана.
   Според връзката им с различните планирани мерки следва да се използват следните показатели:
   8.1.   Показатели за изпълнение на планираните мерки

   8.1.1.   За организациите на производители на продукти от риболов

   Под това заглавие плановете следва да включват показатели за изпълнение, чрез които се оценява спазването на:

               —

               график за дейност на плавателните съдове, изразен, inter alia, чрез брой дни в открито море, обеми на улова на целеви видове,

               —

               предварителен график за предлагане на пазара на продукти по видове и представяне,

               —

               план с график на действията за установяване на възможностите на пазара,

               —

               план с график на действията за сертифициране/етикетиране на продуктите,

               —

               предварителен график за управлението на риболовното усилие и/или капацитета по риболовни зони,

               —

               план с график за мерки за намаляване на прилова,

               —

               график за обучение за спазване на изискванията и правилата, осведоменост и контрол на процедурите.

         Тези показатели за изпълнение следва да отчитат и:

               —

               прогнозно определяне на циклите на продажби на продуктите,

               —

               съобразяване на средния месечен приход с очаквано равнище на приходите.

         8.1.2.   За организациите на производители на продукти от аквакултури

   Под това заглавие плановете следва да включват показатели за изпълнение, чрез които се оценява спазването на:

               —

               график за формиране на запаси и събиране на реколта по график за отглежданите в стопанства видове,

               —

               предварителен график за предлагане на пазара на продукти по видове и представяне,

               —

               план с график на действията за установяване на възможностите на пазара,

               —

               план с график на действията за сертифициране/етикетиране на продуктите,

               —

               план за намаляване на замърсяването на екосистемите, свързано с дейности в областта на аквакултурите,

               —

               план за прилагане на устойчиво хранене на отглежданите в стопанства видове,

               —

               график за обучение за спазване на изискванията и правилата, осведоменост и контрол на процедурите.

         Тези показатели за изпълнение следва да отчитат и:

               —

               прогнозно определяне на циклите на продажби на продуктите,

               —

               съобразяване на средния месечен приход с очаквано равнище на приходите.

         8.2.   Показатели за резултат за оценка на приноса на въведените мерки за постигането на целите на плановете за производство и предлагане на пазара

   8.2.1.   За организациите на производители на продукти от риболов

   Под това заглавие плановете следва да включват показатели за резултат за оценка на:

               —

               обем и/или стойност на видовете, които са уловени или предлагани на пазара,

               —

               среден размер на видовете, които са уловени или предлагани на пазара,

               —

               ръст на продажбите по видове и/или продукти в сравнение с предходното състояние,

               —

               брой и/или обем на продаваните нови продукти в сравнение с предходната година,

               —

               развитие на риболовното усилие и/или капацитет,

               —

               промени в съдържанието при разтоварване на суша и/или обема на нежелания улов,

               —

               развитие на оценката „на глава от населението“ на разтоварената на суша или събраната продукция,

               —

               тенденции по отношение на производствените разходи за единица продукция,

               —

               тенденции по отношение на разходите за продажби за единица продукция,

               —

               тенденции по отношение на средния месечен доход на производителите,

               —

               промени в количествата непродадени продукти спрямо предходното състояние,

               —

               промени в стойността на чувствителните продукти спрямо предходното състояние,

               —

               брой на произшествията (с наранявания и/или смъртни случаи),

               —

               промени в броя на регистрираните нарушения на правилата на организацията на производители.

         8.2.2.   За организации на производители на продукти от аквакултури

   Под това заглавие плановете следва да включват показатели за резултат за оценка на:

               —

               обем и/или стойност на видовете, които се уловени или предлагани на пазара,

               —

               ръст на продажбите по видове и/или продукти в сравнение с предходното състояние,

               —

               брой и/или обем на продаваните нови продукти в сравнение с предходната година,

               —

               развитие на оценката „на глава от населението“ на събраната продукция,

               —

               тенденции по отношение на дела на фуражите, използвани за отглежданите в стопанства видове, които се получават от устойчиви или възобновяеми източници,

               —

               тенденции по отношение на количествата на замърсената продукция,

               —

               тенденции по отношение на производствените разходи за единица продукция,

               —

               тенденции по отношение на разходите за продажби за единица продукция,

               —

               тенденции по отношение на средния месечен доход на производителите,

               —

               промени в количествата непродадени продукти спрямо предходното състояние,

               —

               промени в стойността на чувствителните продукти спрямо предходното състояние,

               —

               брой на произшествията (с наранявания и/или смъртни случаи),

               —

               промени в броя на регистрираните нарушения на правилата на организацията на производители.

      ЧАСТ Б

   ПРЕДСТАВЯНЕ И СЪДЪРЖАНИЕ НА ГОДИШНИЯ ДОКЛАД
   Организациите на производители следва да представят годишния доклад след изпълнението на плановете. В случай на многогодишен план доклад следва да се представя ежегодно.
   Годишният доклад следва да включва показатели за изпълнение и за резултат, както се предвижда в графика за изпълнение на плановете, представени за одобрение на компетентните националните органи.

      Съставено в Брюксел на 3 март 2014 година.

            За Комисията

         Maria DAMANAKI

            Член на Комисията

      (1)  Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 година относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, за изменение на регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 1).

      (2)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 1418/2013 на Комисията от 17 декември 2013 година относно плановете за производство и предлагане на пазара по силата на Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури (ОВ L 353, 28.12.2013 г., стр. 40).

      (3)  Регламент (ЕО) № 2508/2000 на Комисията от 15 ноември 2000 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета по отношение на оперативните програми в сектор рибарство (ОВ L 289, 16.11.2000 г., стр. 8).

      (4)  Насърчаване на свързани с риболова устойчиви дейности на техните членове, като им осигуряват възможности за развитие, при пълно спазване на политиката на опазване, определена в Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22) („Регламент относно общата политика в областта на рибарството“) и в законодателството за околната среда, при същевременно съблюдаване на социалната политика.

      (5)  Избягване и намаляване, доколкото е възможно, на нежелания улов от запаси за търговски цели, а когато е необходимо, пълноценно използване на този улов, без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния референтен размер за целите на опазването съгласно член 15 от Регламента относно общата политика в областта на рибарството.

      (6)  Без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния размер за целите на опазването.

      (7)  Насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите, на техните членове, като им осигуряват възможности за развитие, при пълно спазване на политиката на опазване, определена в Регламента относно общата политика в областта на рибарството и в законодателството за околната среда, при съблюдаване на социалната политика.

      (8)  Посочени в член 34 от Регламента за общата политика в областта на рибарството.

      (9)  „Видове, с които обичайно са свързани затруднения при предлагането на пазара през годината“ съгласно член 28, параграф 2, буква г) от Регламента за ООП.

      (10)  Наказания, предвидени в член 28, параграф 2, буква д) от Регламента за ООП.

      (11)  Мерки, предвидени в член 8, параграф 1, буква г) от Регламента за ООП.