title: Препоръка на Европейската централна банка от 28 януари 2015 година относно политиките за разпределяне на дивиденти (EЦБ/2015/2)

text:
               13.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 51/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 28 януари 2015 година
   относно политиките за разпределяне на дивиденти
   (EЦБ/2015/2)
   (2015/C 51/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА EВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (2),
   като има предвид, че:

               (1)

               С Регламент (ЕС) № 1024/2013 се създава единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки.

               (2)

               Необходимо е кредитните институции да продължат да се подготвят за своевременното и пълно прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) и на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) в условията на макроикономически и финансови предизвикателства, които оказват натиск върху печалбите на кредитните институции и в резултат от това — върху способността им да изградят капиталовата си база. Освен това, макар че е необходимо кредитните институции да финансират икономиката, наличието на консервативна политика за разпределяне на дивидентите е част от адекватното управление на риска и от добре функциониращата банкова система.

               (3)

               В този контекст е необходимо кредитните институции да приемат политики от отношение на дивидентите, като използват консервативни и пруденциални предположения, за да могат да изпълнят приложимите капиталови изисквания след разпределянето на дивидентите.

                           i)

                           Кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват приложимите минимални капиталови изисквания (изискванията по първи стълб). Тук се включват съотношение на базовия собствен капитал от първи ред 4,5 %, съотношение на капитала от първи ред 6 % и съотношение на обща капиталова адекватност 8 %, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, заедно с антицикличния капиталов буфер и системния буфер, посочени в член 128, параграфи 2 и 3 от Директива 2013/36/ЕС, както и всички други буфери, които са приети (5) от националните компетентни органи или от определените на национално равнище органи.

                           ii)

                           Освен това кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват капиталовите изисквания, които са им наложени в резултат от съответното решение относно процеса по надзорен преглед и оценка в изпълнение на член 16, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и които надхвърлят изискванията по първи стълб (изискванията по втори стълб).

                           iii)

                           До датата на цялостното поетапно въвеждане кредитните институции са длъжни да достигнат и максималното изискуемо равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на общата им капиталова адекватност. Това задължение включва пълното прилагане на гореспоменатите съотношения след прилагането на преходните разпоредби, както и пълното прилагане на антицикличния капиталов буфер и на системния буфер, посочени в член 128, параграфи 2 и 3 от Директива 2013/36/ЕС, както и на всички други буфери, които са приети (6) от националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи. Преходните разпоредби се съдържат в дял XI от Директива 2013/36/ЕС и в десета част от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                     Тези изисквания трябва да бъдат спазени на консолидирано равнище и на индивидуална основа, освен ако е налице освобождаване от прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална основа, както е предвидено в членове 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

      I.

   При изплащането през 2015 г. на дивиденти (7) за финансовата 2014 година ЕЦБ препоръчва:

         Първа категория
      : Кредитните институции, които са изпълнили приложимите капиталови изисквания, както те са посочени в съображение 3, подточки i) и ii), и които към 31 декември 2014 г. вече са достигнали максималното равнище на съотношенията, както те са посочени в съображение 3, подточка iii), следва да разпределят под формата на дивиденти единствено нетните си печалби по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания дори в случай на влошени икономически и финансови условия;

         Втора категория
      : Кредитните институции, които към 31 декември 2014 г. са изпълнили приложимите капиталови изисквания, както те са посочени в съображение 3, подточки i) и ii), но към 31 декември 2014 г. не са достигнали максималното равнище на съотношенията, както те са посочени в съображение 3, подточка iii), следва да разпределят под формата на дивиденти единствено нетните си печалби по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания, дори в случай на влошени икономически и финансови условия. Освен това те по принцип следва да изплащат дивиденти единствено дотолкова, доколкото се поддържа линейна (8) права към изискуемото максимално равнище на съотношенията, както те са посочени в съображение 3, подточка iii);

         Трета категория
      : Кредитните институции (9), които съгласно цялостната оценка от 2014 г. са с капиталов недостиг, който няма да може да бъде покрит до 31 декември 2014 г. посредством капиталови мерки, или кредитните институции, които нарушават изискванията, посочени в съображение 3, подточка i) или ii), следва по принцип да не разпределят дивиденти (10).

      II.

   Адресати на настоящата препоръка са значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи според определенията в член 2, точки 16 и 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
   Адресати на настоящата препоръка са и националните компетентни органи и определените на национално равнище органи по отношение на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи. От националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи се очаква да прилагат по целесъобразност настоящата препоръка спрямо тези лица и групи.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 28 януари 2015 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

      (2)  ОВ L 141, 14.5.2014 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).

      (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

      (5)  Тук се включват например буферите, посочени в членове 458, 459 и 500 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и други буфери, вече приети от националните компетентни органи или от определените на национално равнище органи, но с по-късна дата за прилагането им, доколкото те са приложими в момента на разпределянето на дивидентите.

      (6)  Вж. бележка под линия 5.

      (7)  Кредитните институции могат да имат различна правна форма, като например дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, и неакционерни дружества, като например взаимоспомагателни дружества, кооперации или спестовни институции. В настоящата препоръка терминът „дивидент“ означава всеки вид парично плащане, което подлежи на одобрение от Общото събрание.

      (8)  На практика това означава, че за период от четири години кредитните институции по принцип следва да поддържат разлика от поне 25 % на година до достигането на максималното равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на общата капиталова адекватност, както са посочени те в съображение 3, подточка iii).

      (9)  Включително по-малко значимите поднадзорни лица, обект на цялостната оценка.

      (10)  Кредитните институции, които считат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, които надхвърлят този размер, следва да се свържат своевременно със съвместния си надзорен екип. По-малко значимите поднадзорни лица, които считат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, които надхвърлят този размер, следва да се свържат своевременно със съответния им национален компетентен орган.


title: 2009/527/Евратом: Препоръка на Комисията от 7 юли 2009 година за сигурна и ефективна система за предаване на документи и информация, свързани с разпоредбите на Директива 2006/117/Евратом на Съвета

text:
               8.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 177/5

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 7 юли 2009 година
   за сигурна и ефективна система за предаване на документи и информация, свързани с разпоредбите на Директива 2006/117/Евратом на Съвета
   (2009/527/Евратом)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейска общност за атомна енергия, и по-специално член 33, параграф 2, и член 124, второ тире от него,
   като взе предвид Директива 2006/117/Евратом на Съвета от 20 ноември 2006 г. относно надзор и контрол на превоза на радиоактивни отпадъци и отработено гориво (1), и по-специално член 19, параграф 1 от нея,
   след консултации с Консултативния комитет,
   като има предвид, че:

               (1)

               Компетентните органи на държавите-членки следва да сътрудничат за осигуряване на безпрепятственото прилагане на автоматичната процедура за даване на съгласие, предвидена в член 9, параграф 2 от Директива 2006/117/Евратом.

               (2)

               Компетентните органи от съответните държави-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че цялата информация относно превозите, предмет на посочената директива, се използва с дължимата грижа и че тя е защитена от злоупотреби.

               (3)

               Общите мерки за сигурност следва да се прилагат за цялата информация, която се обработва от компетентните органи на държавите-членки при прилагането на Директива 2006/117/Евратом,

         ПРЕПОРЪЧВА:

               1.

               На цялата информация, която се обработва от компетентните органи на държавите-членки при прилагането на Директива 2006/117/Евратом, следва да се осигурява такова ниво на защита, което е равностойно на нивото, осигурено от другите съответни компетентни органи.

               2.

               Компетентните органи следва да изберат най-подходящото ниво на защита, за да се осигури безпрепятствено прилагане на автоматичната процедура за даване на съгласие, предвидена в член 9, параграф 2 от Директива 2006/117/Евратом.

               3.

               Подходящото ниво на защита следва да бъде осигурено чрез разнообразие от мерки в съответствие със законодателството и разпоредбите на държавите-членки, включително задължението за дискретност и поверителност, ограничаването на достъпа до информацията само за упълномощен персонал, изисквания за защита на данните, доколкото става въпрос за лични данни, както и общи технически и процедурни мерки за гарантиране на сигурността на информацията.

               4.

               Електронните връзки между компетентните органи на отделните държави-членки следва да гарантират такова ниво на защита, което е равностойно на нивото на защита, осигурено от държавите-членки за предаване на подобни документи и информация в рамките на териториите им.

               5.

               За тези електронни връзки компетентните органи на държавите-членки следва да договорят общ стандарт.

               6.

               Ако законодателството и разпоредбите на държавите-членки изискват класифициране за поверителност, цялата информация, която се обработва от компетентните органи на държавите-членки при прилагането на Директива 2006/117/Евратом, следва да се класифицира с най-ниската степен на поверителност.

               7.

               Информацията, изискваща допълнителни мерки за сигурност, следва да се класифицира с по-висока от най-ниската степен на поверителност и да се маркира по съответния начин, само доколкото това е строго необходимо и само за необходимия период от време.

               8.

               Компетентните органи, които предоставят информация на други компетентни органи, като автори следва да отговарят за избора на подходяща степен на поверителност и при това да вземат предвид следното:

                           а)

                           националните си правила за класифициране на информация;

                           б)

                           изискванията за оперативна гъвкавост и ефективност, необходими за прилагането на автоматичната процедура за даване на съгласи;

                           в)

                           изключителното естество на изискванията за класификация.

               9.

               В съответствие със законодателството и разпоредбите на държавите-членки, компетентните органи следва да използват маркировките за класификация, посочени в сравнителната таблица, приложена като допълнение 2 към Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 година за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (2) и към Решение 2005/94/ЕО, Евратом на Комисията от 3 февруари 2005 г. за изменение на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом (3). Практическото ръководство за класификация, приложено като допълнение 3 към Решение 2001/264/ЕО на Съвета и като допълнение 2 към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (4), може да се използва като ръководство за избиране на най-подходящата степен на поверителност.

               10.

               Компетентният орган, който предоставя информация, като автор следва да определи срока, за който да се прилага избраната степен на поверителност, както и възможни изменения в степента на поверителност след изтичането на този срок.

               11.

               Компетентният орган, който е автор на информацията, може да поиска по всяко време в писмена форма да се измени избраната степен на поверителност, включително възможното премахване (т.е. декласифициране), понижаване (т.е. понижаване на степента на поверителност) или добавяне на такава степен.

               12.

               Компетентните органи, на които е предоставена информацията, следва да бъдат задължени съгласно тези искания да премахват, изменят или добавят степен на поверителност.

               13.

               Веднага щом обстоятелствата го позволят, компетентният орган, който предоставя информацията, като автор следва да помоли в писмена форма за понижаване или премахване (т.е. декласифициране) на съответната степен на поверителност.

               14.

               Съгласно принципа за „необходимост да се знае“, достъпът и притежанието на информация следва да бъдат ограничени в рамките на посочените компетентни органи само за тези лица, които трябва да са запознати с такава информация или трябва да боравят с нея поради своите функции или задължения. Ако законодателството и разпоредбите на държавите-членки го изискват, тези лица следва да са преминали през проучване за надеждност за съответната степен на поверителност.

               15.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 7 юли 2009 година.

            За Комисията

         Andris PIEBALGS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 337, 5.12.2006 г., стр. 21.

      (2)  ОВ L 101, 11.4.2001 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 31, 4.2.2005 г., стр. 66.

      (4)  ОВ L 317, 3.12.2001 г., стр. 1.


				|

		52012DC0397

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в Испания /* COM/2012/0397 final */

			   	.
Препоръка за
ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
с оглед на прекратяването на съществуващия
прекомерен държавен дефицит в Испания
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането
на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 126, параграф 7 от
него,
като взе предвид препоръката на Европейската
комисия,
като има предвид, че:
(1)       Съгласно член 126 от
ДФЕС държавите членки трябва да избягват прекомерния държавен дефицит.
(2)       Пактът за стабилност и растеж
се основава на целта за стабилни публични финанси като средство за засилване на
предпоставките за ценова стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до
създаване на трудова заетост.
(3)       На 27 април 2009 г. в
съответствие с член 104, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската
общност (ДЕО) Съветът реши, че в Испания е налице прекомерен дефицит и отправи
препоръка за коригирането му най-късно до 2012 г. в съответствие с член
104, параграф 7 от ДЕО и член 3 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли
1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен
дефицит.
(4)       На 2 декември 2009 г.
Съветът реши, в съответствие с член 3, параграф 5 от Регламент (ЕО)
№ 1467/97, че са били предприети ефективни действия и че неочаквани
неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за
държавните финанси са настъпили след приемането на горепосочената препоръка. В
резултат на това Съветът реши да приеме преразгледана препоръка съгласно член
126, параграф 7 от ДФЕС за коригиране на прекомерния дефицит най-късно до
2013 г. С оглед свеждането на основния бюджетен дефицит под референтната
стойност от 3 % от БВП до 2013 г. бе препоръчано средногодишно
фискално подобрение от над 1,5 % от БВП през периода 2010—2013 г.
Дефицитът за 2011 г., посочен в прогнозата на службите на Комисията от
есента на 2009 г., се приема като отправна точка при изчисляването на
средногодишната фискална корекция. След това съвкупната фискална корекция,
необходима за постигането на целта за номинален дефицит от 3 % до края на срока,
бе изчислена при допускането, че разликата между фактическия и потенциалния БВП
ще бъде постепенно преодоляна до 2015 г.
(5)       На 15 юни 2010 г. Комисията
заключи, че Испания е предприела ефективни действия в съответствие с
препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г. да приведе своя бюджет дефицит под
референтната стойност от 3 % от БВП и изрази мнение, че не е необходима
допълнителна мярка в рамките на процедурата при прекомерен дефицит.
(6)       В съответствие с член 3,
параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1467/97, Съветът може да реши, по препоръка от
Комисията, да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от
ДФЕС, ако са предприети ефективни действия и неочаквани неблагоприятни
икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси
настъпят след приемането на тази препоръка. Появата на неочаквани
неблагоприятни икономически събития със значимо отрицателно въздействие върху
бюджета се оценява спрямо икономическата прогноза от препоръката на Съвета.
(7)       В съответствие с член 126,
параграф 7 от ДФЕС, както и с член 3 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета, от
Съвета се изисква да отправи препоръки до съответната държава членка с оглед
прекратяването на положението на прекомерен дефицит в рамките на определен
период. В препоръката следва да се определи краен срок от най-много шест месеца
за предприемане на ефективни действия от страна на съответната държава членка
за коригиране на прекомерния дефицит. Освен това в препоръката за коригирането
на прекомерния дефицит Съветът следва да изисква постигането на годишни
бюджетни цели, които въз основа на прогнозата, на която се базира препоръката,
съответстват на минимално годишно подобрение на структурното салдо (т.е.
коригираното спрямо фазата на икономическия цикъл салдо, без еднократните и другите
временни мерки) от най-малко 0,5 % от БВП като референтна стойност.
(8)       След като бе отчетен
значителен спад през 2009 г., когато реалният БВП спадна с 3,7 %,
икономиката продължи да се свива през 2010 г. макар и само с –0,1 %.
Икономиката възстанови положителния си икономически растеж през 2011 г.
(0,7 %) с помощта на силния износ, подсилен от подобрената
конкурентоспособност на испанската икономика, и свиването на вноса вследствие
отслабналото вътрешно търсене. Същевременно, според последната актуализация от
службите на Комисията на икономическите перспективи в Испания за периода
2012—2013 г., която представлява актуализация на прогнозата от пролетта на
2012 г., включваща данъчните мерки, приети в края на май 2012 г. на
регионално равнище и последните икономически и бюджетни резултати, Испания се
очаква да изпадне отново в рецесия и да има отрицателен годишен икономически
растеж през 2012 г. и 2013 г. Намаляването на задлъжнялостта както в
частния, така и в публичния сектор и значителната безработица спъват съществено
вътрешното търсене. Освен това, влошаването на условията в международен план
пречи на търсенето на външните пазари да компенсира слабото вътрешно търсене,
което води до свиване на испанската икономика.
(9)       Дефицитът по консолидирания
държавен бюджет достигна 9,3 % от БВП през 2010 г., което е намаление
спрямо този от 2009 г. (11,2%). Подобряването на бюджетното салдо се дължи
на намаляване на общите разходи и увеличаване на общите приходи главно
вследствие дискреционни мерки. През 2011 г. дефицитът в размер на 8,5% от
БВП нахвърли значително прогнозите и целта от 6 % от БВП. Испания уведоми
Евростат на 17 май 2012 г., че дефицитът на консолидирания държавен бюджет за
2011 г. може да бъде завишен с 0,4 % от БВП въз основа на нови данни
за някои разходни пера на автономните области, които не са били включени в
нотификацията относно ППД от март 2012 г. Около две трети от отклонението
от бюджета за 2011 г. се пада на регионите, докато на национално равнище и
при социалното осигуряване отклоненията от планираните цели са били много
по-малки. Като основна причина за отклонението от приетия бюджет бяха посочени
по-слаби от очакваното приходи, заради установилите се по-неблагоприятни
икономически условия от прогнозираните през 2011 г. в програмата за
стабилност, и по-малък относителен дял на данъците в структурата на растежа,
докато преразходите са били ограничени.
(10)     Според актуализираната
прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. дефицитът на
консолидирания държавен бюджет се очаква да бъде 6,3 % от БВП през
2012 г., което е сравнимо с очаквания дефицит от 5,3 % от БВП,
посочен в програмата за стабилност за 2012 г. и в проектобюджета за
2012 г. Проектобюджетът се основава на мерки за повишаване на
приходността, които включват основно повишения при прякото данъчно облагане,
като промени в подоходното и корпоративното данъчно облагане, и данъчна
амнистия. Някои от тези мерки бяха посочени като временни, например
увеличението на подоходното облагане (само за 2012 г. и 2013 г.), или с еднократен
ефект, като промяната в системата за разсрочено заплащане на корпоративните
данъци през 2012 г. и данъчната амнистия. Законът за проектобюджета и
програмата предвиждат общият размер на разходите да намалее в резултат на
значително намаляване на капиталовите и текущите разходи и на спестявания в
областта на здравеопазването и образованието на регионално равнище. Очакваното
отклонение от набелязаната цел през 2012 г. е свързано главно със
свиването на очакваните приходи, особено в социалния сектор, и по-високи
социални разходи, вследствие влошените макроикономически перспективи, с
по-малък относителен дял на данъците в структурата на растежа и с по-сериозно
влошаване на пазара на труда. Настоящата бюджетна прогноза все още е изложена
на сериозни рискове. Едно допълнително влошаване на икономическата криза и
опасностите пред прилагането на мерките на регионално равнище, поради факта, че
много бюджетни мерки ще се прилагат само през една част от годината, могат да
доведат до още по-големи отклонения. Необходимите текущи корекции в испанската
икономика от нетъргуеми към търгуеми активи предполага също риск от намаляване
на относителния дял на данъците в структурата на растежа. Последните данни за
състоянието на бюджета за първите месеци на 2012 г. свидетелстват за несекващ
натиск към намаляване на приходите и сочат за необходимост от прилагане на
незабавни допълнителни структурни мерки.
(11)     Според актуализираната
прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г., ако се запази
настоящият политически курс и при прогнозно свиване от 0,3 % на реалния
БВП спрямо предходната година, държавният дефицит се очаква да достигне 6,1 %
от БВП през 2013 г. при първоначална цел от 3 % от БВП. Програмата за
стабилност за 2012 г. прогнозира значително увеличение на приходите от
дължими данъци върху производство и внос, което обаче все още не е подкрепено с
конкретни мерки и което се очаква да бъде компенсирано чрез по-ниски данъчни
ставки на трудовите доходи. Програмата включва и засега не изцяло уточнени
намаления на разходите, по-специално в областта на образованието и
здравеопазването на регионално равнище. За 2014 г. и 2015 г.
планираната по-нататъшна консолидация все още не е подкрепена от достатъчно
мерки, които да способстват за постигането на целевия дефицит и програмата за
стабилност включва малко конкретни мерки.
(12)     Според актуализираната
прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. структурният дефицит е
бил 8,7 %, 7,3 % и 7,0 % от БВП съответно през 2009 г., 2010 г.
и 2011 г. Той се очаква да достигне 4,3 % от БВП през 2012 г. Това
предполага средногодишно бюджетно подобрение в размер на 1,5 % от БВП
между 2010 г. и 2012 г., което е в съответствие с изискваното минимално
средногодишно бюджетно подобрение от „над 1,5%“ от БВП през периода 2010—2013
г., определено от Съвета. Предвид промяната в макроикономическото положение
между прогнозите, залегнали в препоръките на Съвета от 2 декември 2009 г., и
настоящите прогнози, прогнозираното средногодишно бюджетно подобрение между
2010 г. и 2012 г. се очаква да бъде по-високо с 0,5 процентни пункта от
БВП. Прочее до момента Испания е предприела ефективни действия по отношение на
посоката на структурния дефицит за 2012 г.
(13)     Според прогнозата на службите
на Комисията от есента на 2009 г., залегнала в препоръката на Съвета по
член 126, параграф 7 от ДФЕС от 2 декември 2009 г., испанската икономика се
очакваше да се свие с 0,8 % през 2010 г. и да отбележи растеж от 1 %
през 2011 г. 2012 г. и 2013 г. не бяха част от прогнозния период, но при
презумпция, че до 2015 г. голямата отрицателна разлика между фактическия и
потенциалния БВП постепенно ще се стопи, очакванията бяха за по-висок растеж
през 2012 г. и 2013 г. спрямо 2011 година. Резултатите на
реалния БВП за 2010 г. и 2011 г. бяха малко по-положителни от очакваното
съгласно прогнозата от есента на 2009 г. Независимо от това фискалният
компонент в растежа беше по-малък от очакваното, тъй като общият дял на
вътрешното търсене през 2010 г. и 2011 г. беше -2,7 процентни пункта от БВП, в сравнение с прогнозираните -1,1 процентни пункта, поради по-бързото от очакваното
свиване на нетъргуемия сектор. Резултатите за 2012 г. и 2013 г. от
актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г.
показват, че испанската икономика вероятно ще срещне сериозни затруднения,
непредвидени в прогнозата от есента на 2009 г. Прогнозата на службите на
Комисията от есента на 2009 г. приема темпове на растеж над 1 %
годишно през 2012 г. и 2013 г., докато последните прогнози сочат ръст в размер
на съответно -1,9 % и -0,3 %, при условие че политическият курс се
запази. Освен това нетното външно търсене вероятно ще продължи да оказва
влияние върху структурата на растежа, което отново ще се отрази негативно върху
данъчните приходи.
(14)     Брутният държавен дълг нарасна
до 68,5 % от БВП през 2011 г. и според актуализираната прогноза на
службите на Комисията от пролетта на 2012 г. очакванията са той да достигне 80,9 %
от БВП през 2012 г. и 86,8 % през 2013 г., при условие че
политическият курс се запази, което означава превишение на заложената в
Договора референтна стойност през всички посочени години. Това увеличение в
съотношението на дълга се дължи основно на по-високите лихвени плащания и в
по-малка степен на измененията в първичния дефицит. Разликата между изменението
на държавния дълг и бюджетното салдо е значителна през 2012 г. и допринася
за нарастването с 5,4 процентни пункта от БВП. Тя е свързана с плана за
уреждане изплащането на фактурите на доставчиците на обществени органи и с
други неизпълнени операции. Рисковете, свързани с макроикономическия сценарий и
бюджетните цели, както и с допълнителните мерки за финансова помощ, могат да
доведат до допълнително увеличаване на публичния дълг.
(15)     Състоянието на бюджета
значително се е влошило спрямо момента, в който е била приета първоначалната
препоръка на Съвета, поради по-неблагоприятните от очакваното икономически
перспективи, които предвиждат и по-ниски данъчни приходи. Освен това голямото
свиване на икономиката засяга заетостта и безработицата по много отрицателен
начин. Това има отрицателно отражение както на приходната, така и на разходната
част и води до спад на социалноосигурителните вноски и по-високи социални
трансфери. Следователно предвид всички тези фактори и по-специално осезаемото
влошаване на фискалните перспективи, от времето на първоначалната препоръка на
Съвета по член 126, параграф 7 от ДФЕС, е оправдано срокът за коригиране на
прекомерния дефицит да се отложи с още една година.
(16)     Предоставянето на допълнителен
период от една година за коригиране на прекомерния дефицит изисква постигането
на междинни цели за основния дефицит от 6,3 % от БВП за 2012 г.,
4,5 % от БВП за 2013 г. и 2,8 % от БВП за 2014 г. Въз основа на
актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г., залегналото
подобрение на структурното бюджетно салдо, вследствие от поставените цели за
основния дефицит, трябва да бъде 2,7 % от БВП през 2012 г., 2,5 % от
БВП през 2013 г. и 1,9 % от БВП през 2014 г. Предвид последните данни за
състоянието на бюджета за първите месеци на 2012 г. ще са необходими
допълнителни мерки за постигането на заложената цел за дефицита през
2012 г. Ситуацията трябва да се следи отблизо и е възможно да се наложат
бързи допълнителни корективни мерки, ако са установят други отклонения.
(17)     Предвид сериозния пазарен
натиск върху испанските държавни дългови инструменти е необходимо доверието в
усилията за оздравяване на бюджета да бъде подкрепено, като се приеме обявения
многогодишен бюджетен план за 2013—2014 г. до края на юли 2012 г.
Това ще означава да се опишат подробно всички структурни мерки, необходими за
постигане на бюджетните цели през 2013 г. и през 2014 г., и да се ускори
намаляването на дефицита, ако икономическите или бюджетните условия се окажат
по-благоприятни от настоящите прогнози. Важно
е предприемането на навременни мерки по тази точка, за да се избегне риска от
бъдещи отклонения, и това оправдава краткия срок от три месеца за ефективна
намеса.
(18)     На 10 юли Съветът прие специфични
за Испания препоръки, първата от които се основаваше inter allia на оценка на националната програма за реформи
на Испания и на нейната програма за стабилност за периода 2012—2015 г. Тази
препоръка призовава за строго прилагане на закона за бюджетна стабилност и за
приемане на строги бюджетни мерки на регионално равнище. Това би намалило
рисковете от отклонения на регионално равнище. Поради децентрализирания
характер на публичните финанси на Испания от ключово значение е наличието на
силна бюджетна и институционална рамка. Тази рамка може да се подсили и със
създаването на независим данъчен орган за анализ, консултации и мониторинг на
фискалната политика.Допълнителни рискове за бюджетната стратегия крият
бюджетната дисциплина на регионалните правителства, предвид незадоволителното
им представяне до момента, по-голямата уязвимост на приходите от протичащата
структурна корекция, неясното въздействие на фискалната амнистия върху
приходите и евентуални други операции за финансово подпомагане.
(19)     Успоредно
с редовните прегледи на програмата за финансова рекапитализация за Испания,
спомената в изявлението след срещата на високо равнище на еврозоната на 29 юни
2012 г., на всеки три месеца ще се проверява и напредъкът при изпълнението
на ангажиментите на Испания по линия на ППД.
(20)     Испания изпълнява условията за
удължаване на крайния срок за коригиране на прекомерния дефицит по
консолидирания държавен бюджет, както е посочено в член 3, параграф 5 от
Регламент (EО) № 1467/97 за определяне и изясняване на прилагането на
процедурата при прекомерен дефицит,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
(1)
Испанските власти следва да преодолеят положението
на прекомерен дефицит до 2014 г..
(2)
Испанските власти ще постигнат подобрение на
структурното салдо с 2,7 % от БВП през 2012 г., 2,5 % от БВП
през 2013 г. и 1,9 % от БВП през 2014 г., за да се сведе
основният бюджетен дефицит под референтната стойност от 3 % от БВП до
2014 г., въз основа на актуализираната прогноза на службите на Комисията
от пролетта на 2012 г. Целевите стойности
на основния дефицит са 6,3 % от БВП за 2012 г., 4,5 % от БВП за
2013 г. и 2,8 % от БВП за 2014 г.
(3)
Испанските власти следва да приложат мерките,
приети с бюджета за 2012 г. и в корективните планове на автономните общности, и
да приемат обявения многогодишен бюджетен план за 2013—2014 г. до края на
юли 2012 г., включително средносрочна бюджетна стратегия, която изцяло
определя структурните мерки, необходими за постигане на корекцията на
прекомерния дефицит до 2014 г. Предвид актуалните данни за състоянието на
бюджета за първите месеци на 2012 г. испанските власти следва да приемат
незабавно допълнителни мерки през 2012 г., за да гарантират изпълнението
на бюджетните планове за 2012 г. Те следва да са готови да приемат
допълнителни мерки, в случай че се окажат налице рискове за бюджетните планове.
Те следва да ускорят намалението на дефицита през 2013 г. и 2014 г.,
ако икономическата или бюджетната конюнктура се окаже по-благоприятна от
сегашните очаквания.
(4)
Съветът определя на правителството на Испания срок
от 3 месеца като краен срок за приемане на ефективни действия и, в съответствие
с член 3, параграф 4а от Регламент (ЕО) № 1467/97, за подробно докладване на
консолидационната стратегия, предвидена за постигане на целите.
Освен доклада, предвиден в препоръка (4) и
успоредно с финансовата програма за рекапитализация, спомената в изявлението
след срещата на високо равнище на еврозоната на 29 юни 2012 г., испанските
власти следва да докладват на всеки три месеца за напредъка, постигнат в
прилагането на настоящите препоръки, както и в отделна глава, включена в
програмите за стабилност, които ще бъдат изготвяни до 2015 г.
Освен това испанските власти следва да
прилагат строго новите разпоредби на Закона за бюджетната стабилност по
отношение на прозрачността и контрола на изпълнението на бюджета. В съгласие
със специфичните за всяка страна препоръки в рамките на европейския семестър
Съветът отправя искане до Испания да създаде независим данъчен орган за анализ,
консултации и мониторинг на фискалната политика, да се придържа към
задължителния характер на средносрочната си бюджетна рамка, както и да следи
внимателно за спазването на бюджетните цели през годината на всички равнища на
държавния сектор. Адресат на настоящата препоръка е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател


title: 2008/464/ЕО: Препоръка на Комисията от 30 май 2008 година относно мерки за намаляване на рисковете от веществата цинк, цинков хлорид и цинков дистеарат (нотифицирано под номер C(2008) 2329) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               19.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 160/36

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 30 май 2008 година
   относно мерки за намаляване на рисковете от веществата цинк, цинков хлорид и цинков дистеарат
   (нотифицирано под номер C(2008) 2329)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/464/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 г. относно оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества (1), и по-специално член 11, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93 следните вещества са определени като приоритетни вещества за оценка в съответствие с Регламент (ЕО) № 2268/95 на Комисията от 27 септември 1995 г. относно втория списък с приоритетни вещества, предвидени по силата на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (2):

                           —

                           цинк,

                           —

                           цинков хлорид,

                           —

                           цинков дистеарат.

               (2)

               Държавата-членка, определена за докладваща съгласно горепосочения регламент на Комисията, извърши дейностите по оценка на риска за хората и околната среда от тези вещества съгласно Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията от 28 юни 1994 г. за установяване на принципите за оценка на рисковете за хората и околната среда от съществуващи вещества съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (3) и предложи стратегия за ограничаване на рисковете.

               (3)

               Бяха проведени консултации с Научния комитет по токсичност, екотоксичност и околна среда (SCTEE) и Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (SCHER) и те дадоха становища по отношение на оценките на рисковете, извършени от докладчика. Становищата бяха публикувани на интернет адреса на горепосочените научни комитети.

               (4)

               Резултатите от оценката на рисковете и последващите резултати от стратегиите за ограничаване на рисковете бяха представени в съответното съобщение на Комисията (4).

               (5)

               Уместно е въз основа на тази оценка да се препоръчат мерки за ограничаване на рисковете от веществата, обхванати от настоящата препоръка и горепосоченото съобщение.

               (6)

               Мерките за намаляване на рисковете, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 15, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 793/93,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1
   ЦИНК

         (CAS № 7440-66-6; Einecs № 231-175-3)

   ЦИНКОВ ХЛОРИД

         (CAS № 7646-85-7; Einecs № 231-592-0)

   ЦИНКОВ ДИСТЕАРАТ (ОРТОФОСФАТ)

         (CAS № 557-05-1 и 91051-01-3; Einecs № 209-151-9 и 293-049-4)

   Мерки за ограничаване на рисковете за околната среда (1, 2, 3, 4, 5)

               1.

               За речните басейни, където емисиите на цинк могат да представляват риск, засегнатите държави-членки следва да установят стандарти за качество на околната среда (наричани по-долу „EQS“). Националните мерки за ограничаване на замърсяването за постигане на тези EQS през 2015 г. следва да бъдат включени в плановете за стопанисване на речните басейни в съответствие с разпоредбите на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5).

               2.

               Държавите-членки следва да предоставят информация на Комисията относно приноса на отделните източници и пътищата за проникване на цинка във водната среда, възможните проверки и също относно равнищата на цинк във водната среда, с цел да се обмисли възможното включване на цинка в следващия преглед на приложение X към Директива 2000/60/ЕО.

               3.

               В разрешенията, издавани по силата на Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), компетентните органи в съответните държави-членки следва да определят условия, норми за допустими емисии или еквивалентни параметри или технически мерки по отношение на цинка и неговите съединения с цел инсталациите да оперират в съответствие с най-добрите налични техники (наричани по-долу „НДНТ“), като се отчитат техническите характеристики на съответните инсталации, тяхното географско положение и местните условия на околната среда.

               4.

               Държавите-членки следва да контролират внимателно прилагането на НДНТ по отношение на цинка и неговите съединения и да докладват на Комисията за всички значими факти в рамките на обмяната на информация за НДНТ.

               5.

               Местните емисии в околната среда следва, когато е необходимо, да се контролират съгласно национални правила, за да се гарантира, че няма да има рискове за околната среда.

         РАЗДЕЛ 2
   АДРЕСАТИ

               6.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 май 2008 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).

      (2)  ОВ L 231, 28.9.1995 г., стр. 18.

      (3)  ОВ L 161, 29.6.1994 г., стр. 3.

      (4)  ОВ C 154, 19.6.2008 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/32/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 60).

      (6)  ОВ L 24, 29.1.2008 г., стр. 8.


				|

		52012DC0308

			Препоръка за ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА относно националната програма за реформи на Кипър за 2012 г. и за представяне на становище на Съвета относно програмата за стабилност на Кипър за периода 2012—2015 г. /* COM/2012/0308 final */

			   	Препоръка
за
ПРЕПОРЪКА
НА СЪВЕТА
относно
националната
програма за
реформи на
Кипър за 2012 г.
и за
представяне
на становище
на Съвета относно
програмата
за
стабилност
на Кипър за
периода 2012—2015 г.
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 121,
параграф 2 и
член 148, параграф 4
от него,
като
взе предвид
Регламент (EО)
№ 1466/97 на Съвета
от 7 юли 1997 г. за
засилване на
надзора
върху състоянието
на бюджета и
на надзора и
координацията
на
икономическите
политики[1], и
по-специално
член 5,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
ноември 2011 г.
относно
предотвратяването
и коригирането
на
макроикономическите
дисбаланси[2], и
по-специално
член 6,
параграф 1 от
него,
като
взе предвид
препоръката
на Европейската
комисия[3],
като
взе предвид
резолюциите
на Европейския
парламент[4],
като
взе предвид
заключенията
на Европейския
съвет,
като
взе предвид
становището
на Комитета по
заетостта,
след
консултация
с
Икономическия
и финансов
комитет,
като
има предвид,
че:
(1)
На 26 март
2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“ — въз
основа на
засилена координация
на
икономическите
политики, която
стратегия е
съсредоточена
върху ключовите
области, в
които е
необходимо
да се предприемат
действия за
повишаване
на потенциала
на Европа за
устойчив
растеж и конкурентоспособност.
(2)
На 13 юли
2010 г. Съветът
прие
препоръка
относно общите
насоки за
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза (за
периода 2010—2014 г.),
а на 21
октомври 2010 г.
прие решение
относно
насоките за
политиките
на държавите
членки по
заетостта[5], като
заедно двата
акта
представляват
т. нар.
„интегрирани
насоки“.
Държавите
членки бяха
приканени да
се съобразят
с интегрираните
насоки при
провеждането
на националната
си
икономическа
политика и
политика по
заетостта.
(3)
На 12 юли
2011 г. Съветът
прие
препоръка
относно
националната
програма за
реформи на
Кипър за 2011 г. и
даде становището
си относно
актуализираната
програма за
стабилност
на Кипър за
периода 2011—2014 г.
(4)
На 23
ноември 2011 г.
Комисията
прие втория
годишен
обзор на
растежа, с което
постави
началото на
втория
европейски
семестър за
предварително
и интегрирано
координиране
на
политиката,
залегнало в
стратегията
„Европа 2020“. Въз
основа на
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 на 14
февруари 2012 г.
Комисията
прие Доклад
за механизма
за предупреждение[6], в
който беше
посочено, че
Кипър ще бъде
една от
държавите
членки, за
които ще се
извърши
задълбочен
преглед.
(5)
На 2 март
2012 г.
Европейският
съвет одобри
приоритетите,
насочени към
осигуряване
на финансова
стабилност,
бюджетна
консолидация
и действия за
стимулиране
на растежа.
Той подчерта
необходимостта
от
продължаване
на бюджетна
консолидация,
благоприятстваща
растежа,
възстановяване
на
нормалните
условия за
отпускане на
заеми за
икономиката,
насърчаване
на растежа и
конкурентоспособността,
справяне с
безработицата
и социалните
последици от
кризата и
модернизиране
на публичната
администрация.
(6)
На 2 март
2012 г.
Европейският
съвет
прикани също
държавите
членки,
участващи в
пакта „Евро
плюс“, да
представят
своите
ангажименти
достатъчно
рано, за да
бъдат
включени в
програмите
им за стабилност
или
програмите
им за
конвергенция
и в националните
им програми
за реформи.
(7)
На
7 май 2012 г.
Кипър
представи
своята
програма за
стабилност,
която
обхваща
периода 2012—2015 г.,
а на 10 май 2012 г. —
своята
национална
програма за
реформи за
2012 г. Двете
програми
бяха оценени
едновременно,
за да бъдат
отчетени
взаимовръзките
между тях. В
задълбочен
преглед по
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011
Комисията
оцени също
дали Кипър е
засегнат от
макроикономически
дисбаланси. В
своя
задълбочен
преглед[7]
Комисията
заключи, че в
Кипър се
отчитат вътрешен
дисбаланс,
дължащ се на
състоянието
на неговия
банков
сектор и на
задлъжнялостта
на
корпоративния
сектор, както
и външен и
вътрешен
дисбаланс по
отношение на
бюджетната
динамика и
конкурентоспособността,
макар и не прекомерен.
(8)
Съгласно
извършената
в
съответствие
с Регламент
(ЕО) № 1466/97 на
Съвета
оценка на
програмата
за
стабилност
Съветът е на
мнение, че макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози в
програмата,
изглежда
оптимистичен
за периода
2012—2014 г. Въпреки
че перспективата
за растеж
беше в голяма
степен коригирана
надолу,
макроикономическият
сценарий, въз
основа на
който са
изготвени
бюджетните
прогнози в
програмата,
продължава да
е изложен на
риск от
постигане на
по-лоши от
предвидените
резултати,
свързан
по-специално
с развитието
на
вътрешното
търсене в
периода 2012—2013 г.
Целта на
заложената в
програмата
бюджетна
стратегия е
да се коригира
прекомерният
дефицит до
2012 г. и да се
постигне
средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) до 2014 г.,
която да се
запази и през
2015 г. В програмата
се
потвърждава
предишната
СБЦ за балансиран
в структурно
изражение
бюджет, който
да отразява
адекватно
изискванията
на Пакта за
стабилност и
растеж. Планираната
корекция на
прекомерния
дефицит
съответства
на крайния
срок,
поставен в
препоръката
на Съвета,
представена
на 13 юли 2010 г. в
рамките на
процедурата
при прекомерен
дефицит. Въз
основа на
(преизчисления)
структурен
дефицит[8]
планираното
средно годишно
подобряване
на
бюджетното
салдо е 1,5 % от
БВП за
периода 2011—2012 г.
и се равнява
на препоръчано
от Съвета
подобряване.
Предвиденият
напредък към
СБЦ през 2013 г. е
достатъчен, тъй
като според
прогнозата
на Комисията
от пролетта
на 2012 г. и
програмата
тя е
по-висока от
заложения в
Пакта за стабилност
и растеж
целеви
показател от
0,5 % от БВП.
Темпът на
нарастване
на
държавните разходи,
като се
отчитат
дискреционните
мерки по
отношение на
приходите,
отговаря на
целевия
показател за
разходите на
Пакта за
стабилност и
растеж за
периода 2013—2014 г.,
но не и за 2015 г.
Съществуват
рискове,
съпътстващи
бюджетните
цели в
програмата,
свързани с оптимистичния
макроикономически
сценарий за
периода 2012—2014 г.
и с
планираната
консолидация
през 2013 г., за която
се разчита
частично на
мерки, които
не са напълно
уточнени.
Според
програмата
съотношението
дълг/БВП,
което
възлиза на 71,6 %
през 2011 г., ще
достигне 72,1 %
през 2012 г.,
преди да
спадне
постепенно
на 65,4 % през 2015 г.
По отношение
на целевия
показател за
намаляване
на дълга,
определен в
Пакта за
стабилност и
растеж, Кипър
ще бъде в преходен
период през
2013—2015 г., а
представените
в програмата
планове ще
гарантират
достатъчен
напредък по
отношение на
спазването
на целевия
показател за
намаляване на
дълга.
Въпреки това
съществуват
рискове по
отношение на
тази
прогноза,
свързани с възможните
спасителни
операции за
финансовите
корпорации.
(9)
Данъчната
администрация
е
неефективна,
тъй като
административните
разходи във
връзка със
събирането
на приходите
в Кипър са
много високи.
Събирането
на данъци е
относително
слабо.
По-специално,
разходите на
данъчната
администрация
като дял от
БВП и
административните
разходи във
връзка с
нетното
събиране на
приходите са
високи и с
тенденция да
се повишават.
Необходими са
мерки за
насърчаване
на
излизането
от неформалния/недекларирания
труд и за
справяне с
укриването
на данъци.
Освен това
следва да се
засилят
инициативите
за по-ефективно
събиране на
данъци.
(10)
Поради
голямата
експозиция
на кипърските
банкови
институции
към гръцката
икономика
ефективността
на управлението
на активите,
рентабилността
и капиталовите
и ликвидните
буфери на
банките бяха
засегнати
неблагоприятно
от преструктурирането
на гръцкия
държавен
дълг и от
увеличаващите
се
необслужвани
кредити,
предоставени
на гръцки
заемополучатели.
Общата експозиция
на
консолидирания
банков
сектор на Кипър
към Гърция е
много голяма.
На 14 декември 2011 г.
кипърският
парламент
прие два закона
за засилване
на
издръжливостта
на финансовата
система при
банкови
кризи. Въпреки
това
отбелязаният
напредък в
засилването
на надзора
върху
кооперативните
банки, които
държат около
40 % от всички
вътрешни депозити,
все още не е
задоволителен.
(11)
Кипър
среща
затруднения
в
гарантирането
на
дългосрочната
устойчивост
на публичните
финанси, особено
в областта на
пенсиите.
Кипър
приложи две
важни
структурни
мерки за
реформиране
на
пенсионната
система.
Въпреки това,
макар и
приетите
мерки да са
уместни и
надеждни,
предприетите
от Кипър
действия не
са достатъчно
амбициозни
нито за да се
осигурят устойчивост
и
адекватност,
нито за да се
подобри
справедливостта
на системата
в по-дългосрочен
план. Все още
са
необходими
мерки, за да
се запази
пригодността
за заетост на
работниците
в
предприятията
и за да се осигури
стабилна
основа за
увеличаването
на действителната
пенсионна
възраст. По
отношение на
бедността
сред
възрастните
хора Кипър се
справя само
частично с
високия процент
на
изложените
на риск от
бедност хора.
Приетите
мерки не са
достатъчни,
за да се подобри
в
краткосрочен
план
адекватността
на доходите
на
пенсионерите,
изложени на
риск от
бедност.
(12)
На
неравнопоставеността
и
неефективността
в сектора на
здравеопазването
не са
намерени
пълноценни
решения.
Въпреки
миналогодишната
препоръка
досега не е
представен
ясен график
за работата
във връзка с
националната
здравноосигурителна
система. В
дългосрочен
план това
може да
създаде
рискове за
контрола и устойчивостта
на
публичните
финанси и за
качеството на
предоставяните
здравни
грижи.
(13)
Правителството
на Кипър
предприе
някои мерки в
отговор на
препоръката
от 2011 г. относно
индексирането
на заплатите
(надбавката
за
компенсиране
на разходите
за живот — COLA), а
именно като
прие
двугодишно
замразяване
на заплатите
в широкия
публичен
сектор.
Правителството
и социалните
партньори се
споразумяха
също така да
започнат
диалог за преглед
на системата
за
компенсиране
на разходите
за живот до
края на юни
2012 г. Следва да
се проведе
цялостна
реформа на
системата, чрез
консултации
със
социалните
партньори и в
съответствие
с
националната
практика, за
да се
заздрави
връзката
между
действителните
заплати и
промените в
производителността
на труда,
както и за да
стане системата
по-справедлива.
Това не само
ще
подпомогне
конкурентоспособността
на страната,
но също така
ще доведе до
по-ефикасно
разпределение
на труда.
Макар и тези
промени да са
първите
стъпки в
правилната
посока,
тяхната резултатност
и надеждност
зависят
най-вече от
степента на
амбиция и от
изпълнението
на окончателния
резултат от
понастоящем
водения
социален
диалог във
връзка с
реформата на
системата за
индексиране
на заплатите.
(14)
Влошаването
на
макроикономическата
перспектива
оказа
отрицателно
влияние върху
кипърския пазар
на труда,
където беше
отбелязано
цялостно
повишаване
на
коефициента
на безработица
и голям ръст
на
младежката
безработица.
Кипър
предприе
редица
положителни
мерки за
справяне с
това
предизвикателство.
Тези мерки са
уместни, но
не
достатъчно
амбициозни,
особено в
областта на
образованието
и професионалното
обучение,
където
следва да се
ускори
прилагането
им.
Необходими
са допълнителни
усилия за
намиране на
решения за
младежката
безработица,
както и за
преквалифицирането
и
повишаването
на квалификацията
на работната
сила, за да се
улеснят
необходимите
преходи на
пазара на
труда, като
се концентрира
вниманието
по-специално
върху групите
с нисък
процент на
участие в
дейности по
учене през
целия живот
например
нискоквалифицираните
и
безработните
лица и възрастните
работници.
(15)
Що се
отнася до
сектора на
услугите,
Кипър транспонира
Директивата
за услугите
чрез хоризонтален
закон,
придружен с
голям брой
секторно-специфични
законови и
подзаконови
разпоредби
за изменение
на правната уредба.
Въпреки това
за някои сектори
(напр.
търговията
на дребно,
туризма и
строителството)
все още няма
прието секторно-специфично
законодателство.
За някои регулирани
професионални
услуги все
още се
прилагат
фиксирани
тарифи, като
например
услугите на
адвокати и
архитекти.
(16)
Въз
основа на
анализа в
задълбочения
преглед може
да се
заключи, че
Кипър е
засегнат от
дисбаланси.
По-специално,
макроикономическите
развития в
текущата
сметка,
публичните
финанси и
финансовия
сектор е
необходимо
да се наблюдават
отблизо и
спешно да
бъдат взети предвид
в
икономическата
политика, за
да се избегнат
всякакви
неблагоприятни
последици за
функционирането
на
икономиката
и на Икономическия
и паричен
съюз.
По-конкретно,
в
икономиката
на Кипър се
отчитат
трайни и значителни
дефицити по
текущата
сметка, породени
от дефицити в
обема на
търговията
вследствие
на
постепенна
загуба в
ценовата/разходната
конкурентоспособност,
дисбаланси в
публичните
финанси,
превърнали
се в годишни
дефицити,
които се
задълбочават,
въпреки че
икономиката
се
възстанови
от рецесията,
както и
увеличаването
на
задлъжнялостта
на частния
сектор.
Особено
нефинансовите
корпорации
са много
уязвими
поради
голямата им
задлъжнялост,
съчетана с
ниската им
рентабилност,
което води до
значително
увеличение
на
необслужваните
кредити в
този сектор.
Много е
рискована
също и
голямата
експозиция на
банковия
сектор към
гръцките
държавни ценни
книжа и
гръцката
икономика.
Освен това
перспективите
за растеж са
мрачни, което
допълнително
затруднява
относително
бавното
компенсиране
на
дисбалансите.

(17)
Кипър
пое редица
ангажименти
по пакта
"Евро плюс".
Тези ангажименти
и
изпълнението
на ангажиментите,
поети през
2011 г., се
отнасят до
подобряването
на
конкурентоспособността,
повишаването
на
коефициента
на заетост,
устойчивостта
на
публичните
финанси и
укрепването
на финансовата
устойчивост.
Комисията
оцени
изпълнението
на
ангажиментите
по пакта „Евро
плюс“.
Резултатите
от тази
оценка са взети
предвид в
препоръките.
(18)
В
рамките на
европейския
семестър
Комисията
направи
цялостен
анализ на
икономическата
политика на
Кипър. Тя
извърши
оценка на
програмата ѝ
за стабилност
и
националната
ѝ програма за
реформи и
представи
задълбочен
преглед. Тя
взе предвид
не само
тяхното
значение за
провеждането
на устойчива
бюджетна и
социално-икономическа
политика в
Кипър, но и
тяхното съответствие
с правилата и
насоките на
ЕС предвид на
необходимостта
от засилване
на цялостното
икономическо
управление
на Европейския
съюз чрез
принос на
равнище ЕС
към бъдещите
решения на
държавите
членки. Препоръките
ѝ в рамките
на
европейския
семестър са
изразени в
препоръки 1―7
по-долу.
(19)
С оглед
на тази
оценка
Съветът
разгледа програмата
за
стабилност
на Кипър за
2012 г., като
становището[9] му е
изразено
по-специално
в препоръка 1
по-долу.
(20)
С оглед
на
резултатите
от
задълбочения
преглед,
направен от
Комисията, и
тази оценка
Съветът
разгледа
националната
програма за
реформи на
Кипър за 2012 г. и
програмата
за
стабилност
на Кипър.
Неговите препоръки
по член 6 от
Регламент
(ЕС) № 1176/2011 са изразени
по-специално
в препоръки 1,
2 и 7 по-долу,
ПРЕПОРЪЧВА
на Кипър да
предприеме
следните
действия в
периода 2012—2013 г.:
1.
Да
предприеме
допълнителни
мерки за постигането
на трайна
корекция на
прекомерния
дефицит през
2012 г. Да
прилага
стриктно бюджетната
стратегия с
помощта на
достатъчно
конкретни
мерки през
2013 г. и след
това, за да се
гарантира
постигането
на средносрочната
бюджетна цел
(СБЦ) до 2014 г. и съответствието
с целевия
показател за
разходите,
както и за да
се гарантира
задоволителен
напредък по
целевия
показател за
намаляване
на дълга. Да
ускори
постепенното
преминаване
към
подлежаща на
изпълнение
многогодишна
бюджетна
рамка със
задължително
законово
основание и
коригиращ механизм.
Да
предприеме
мерки за
поддържане на
строг
контрол
върху
разходите и
да започне
възможно
най-скоро
програмно
бюджетиране
и бюджетиране
въз основа на
резултатите.
Да засили
данъчната
дисциплина и
борбата с
укриването
на данъци.
2.
Да
приведе
надзора
върху
кооперативните
кредитни
дружества в
съответствие
със стандартите,
които се
прилагат
спрямо търговските
банки. Да
усъвършенства
регулаторните
разпоредби
за
ефективната
рекапитализация
на
финансовите
институции с цел
да се
ограничи
експозицията
на финансовия
сектор на
външни
шокове.
3.
Да
подобри още
повече
дългосрочната
устойчивост
и
адекватност
на
пенсионната
система и да
се справи с
високото
равнище на
риск от
изпадане в
бедност при
възрастните
хора. Да
приведе
законоустановената
пенсионна
възраст в
съответствие
с
удължаването
на
очакваната
продължителност
на живота.
4.
Въз
основа на
пътна карта и
без забавяне
да довърши и
приведе в
действие
националната
здравна
система, при
което следва
едновременно
да се
гарантират
нейната
финансова
устойчивост
и универсалност.

5.
Да
подобри
уменията на
работната
сила, за да се
тласне
професионалната
мобилност към
дейности с
висок растеж
и висока
добавена стойност.
Да
предприеме
по-нататъшни
мерки за
справяне с
младежката
безработица
с акцент
върху
стажовете в
предприятия
и насърчаването
на
самостоятелната
заетост. Да предприеме
подходящи
мерки на
политиката спрямо
търсенето, за
да се
насърчат
иновациите в
бизнеса.
6.
Да
премахне
неоснователните
пречки на пазара
на услуги,
по-специално
като
усъвършенства
прилагането
на
Директивата
за услугите в
секторите на
услугите с
най-голям потенциал
за растеж
(включително
туризма) и като
либерализира
предоставянето
на професионални
услуги.
7.
Да
подобри
конкурентоспособността,
включително
чрез
реформата на
системата за
индексиране
на заплатите,
като се
консултира
със
социалните
партньори и
съблюдава националната
практика,
така че да се
отчитат по-добре
промените в
производителността.
Да
предприеме
мерки за
диверсифициране
на
структурата
на
икономиката.
Да изравни
бюджетното
салдо чрез
ограничаване
на разходите.

Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 209,
2.8.1997 г., стр. 1.
[2]               ОВ L 306,
23.11.2011 г., стр. 25.
[3]               COM(2012) 308 final.
[4]               P7_TA(2012) 0048 и P7_TA(2012) 0047.
[5]               Решение
2012/238/EС на Съвета
от 26 април 2012 г.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012)152 final
[8]               Салдо,
коригирано
спрямо
фазата на
икономическия
цикъл, без
еднократните
и другите временни
мерки,
преизчислено
от службите
на Комисията
въз основа на
информацията
в програмата
и с помощта
на
общоприетата
методика.
[9]               Съгласно
член 5,
параграф 2 от
Регламент (EО) № 1466/97
на Съвета.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Austriaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Austria 2011-2014

text:
              ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
                                            Брюксел, 7.6.2011
                                            SEC(2011) 801 окончателен
                                Препоръка за
                         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      относно Националната програма за реформи на Австрия за 2011 г.
                  и за представяне на становище на Съвета
относно актуализираната Програма за стабилност на Австрия за периода 2011—
                                   2014 г.
                         {SEC(2011) 728 окончателeн}
 ---pagebreak---                                               Препоръка за
                                      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
            относно Националната програма за реформи на Австрия за 2011 г.
                           и за представяне на становище на Съвета
     относно актуализираната Програма за стабилност на Австрия за периода 2011—
                                                 2014 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално
   член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на
   надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на
   икономическата политика1 и по-специално член 5, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия2,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   след консултация с Икономическия и финансов комитет,
   като има предвид, че:
   (1)     На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на
           Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за
           работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на
           засилена координация на икономическата политика, която ще бъде
           съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се
           предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и
           конкурентоспособността на Европа.
   (2)     На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за
           икономическата политика на държавите-членки и на Съюза (за периода 2010—
           2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за
           политиката на държавите-членки по заетостта3, като заедно двата акта
   1
          ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.
   2
          ОВ C…, …г., стр....
   3
          Остават валидни за 2011 г. съгласно Решение 2011/308/ЕС на Съвета от 19 май 2011 г.
BG                                                  2                                         BG
 ---pagebreak---        представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите-членки бяха призовани
       да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националните си
       икономически политики и политики по заетостта.
   (3) На 12 януари 2011 г. Комисията прие първия годишен обзор на растежа, с
       което постави началото на нов цикъл на икономическото управление в ЕС и на
       първия европейски семестър за предварителна интегрирана координация на
       политиката съгласно стратегията „Европа 2020“.
   (4) На 25 март 2011 г. Европейският съвет утвърди приоритетите за фискалната
       консолидация и структурната реформа (в съответствие със заключенията на
       Съвета от 15 февруари и 7 март 2011 г. и въз основа на годишния обзор на
       растежа, изготвен от Комисията). Той подчерта необходимостта да се даде
       приоритет на възстановяването на стабилността на бюджетите и фискалната
       устойчивост, намаляването на безработицата чрез реформи на пазара на труда и
       полагането на нови усилия за повишаване на растежа. Съветът поиска от
       държавите-членки да превърнат тези приоритети в конкретни мерки, които да
       бъдат включени в техните програми за стабилност или в програмите за
       конвергенция и в националните програми за реформи.
   (5) На 25 март 2011 г. Европейският съвет също така прикани държавите-членки,
       участващи в пакта „Евро плюс“, да представят своите задължения достатъчно
       рано, за да бъдат включени в програмите им за стабилност или за конвергенция
       и в националните им програми за реформи.
   (6) На 27 април 2011 г. Австрия представи актуализираната си Програма за
       стабилност, която обхваща периода 2011—2014 г., а на 2 май 2011 г. — своята
       Национална програма за реформи за 2011 г. Двете програми бяха оценени
       едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.
   (7) Австрийската икономика навлезе в кризата със солидни устои, без следи от
       сериозни дисбаланси или изкривявания в периода преди настъпването ѝ.
       Въпреки това, финансовата и икономическа криза доведе икономиката до най-
       тежката ѝ рецесия от десетилетия. Като цяло реалният БВП намаля с почти 4%
       през 2009 г. В резултат на кризата заетостта спадна с около 1 % през 2009 г.
       вследствие на което процентът на безработица нарасна до 4,8 % (спрямо 3,8 %
       за предходната година). Кризата прекъсна непрестанния до този момент ръст в
       излишъка по текущата сметка. Икономическата и финансова криза се отрази на
       публичните финанси. Вследствие приемането на пакетите от мерки за
       стимулиране на икономиката и действието на автоматичните стабилизатори
       дефицитът по консолидирания държавен бюджет достигна 4,1 % и 4,6 % от
       БВП съответно през 2009 г. и 2010 г. Публичният дълг нарасна до 69,6 % и
       72,3 % от БВП през посочените години. Тъй като повечето от мерките за
       стимулиране на икономиката бяха с дълготраен характер, веднага след
       подобряването на икономическите условия настъпи необходимост от фискална
       консолидация. Пакет от мерки за консолидация, възлизащ на близо 1 % от
       БВП, бе приет в закона за бюджета за 2011 г. От третото тримесечие на 2009 г.
       икономиката бележи постоянно възстановяване от кризата, възползвайки се от
       нарасналото външно търсене и по-специално от по-интензивната икономическа
       активност на Германия. Като цяло реалният растеж на БВП достигна 2 % през
       2010 г.
BG                                       3                                           BG
 ---pagebreak---    (8)  Въз основа на оценката на актуализираната програма за стабилност в
        съответствие с член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета,
        Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий, в основата на
        бюджетните прогнози на програмата е реалистичен и твърде оптимистичен към
        края на програмния период. Основната цел на средносрочната бюджетна
        стратегия, представена в последната актуализация на програмата за стабилност,
        е постепенното намаляване на дефицита по консолидирания държавен бюджет
        — от 4,6 % от БВП през 2010 г. до 2,4 % от БВП през 2014 г., главно чрез
        ограничаване на разходите. Налице е главно риск от неизпълнение на
        поставените цели поради неуточнение на мерките в подкрепа на плана за
        консолидация на поднационално равнище и факта, че някои от предприетите на
        федерално равнище мерки няма да доведат до планираните икономии —
        например предвижданите постъпления вследствие кампанията срещу
        данъчните измами изглеждат крайно теоретични. От друга страна евентуално
        положително влияние може да окаже многогодишната разходна рамка,
        въведена от името на федералното правителство през 2009 г., която изглежда
        допринесе за повече предсказуемост в бюджетния процес в средносрочен план,
        макар и само на федерално равнище. Програмата предвижда нарастване на
        съотношението на дълга към БВП от 72,3 % през 2010 г. до 75,5 % през 2013 г.
        и спад до 75,1 % през 2014 г. Същевременно тази прогноза крие известни
        рискове, свързани с нарастващата задлъжнялост на държавните предприятия,
        класифицирани извън сектор „Държавно управление“, и евентуалните
        допълнителни тежести, произтичащи от мерките в подкрепа на банковия
        сектор. Едновременно с това обаче, съотношението на дълга би могло да се
        окаже по-ниско, тъй като е вероятно банките, получили публична помощ по
        време на кризата да я възстановят преди срока, предвиден в програмата.
   (9)  Според програмата, дефицитът на консолидирания държавен бюджет се очаква
        да спадне под референтната стойност от 3 % през 2013 г., което е в рамките на
        определения от Съвета срок. Въпреки това, средногодишната фискална
        консолидация от 0,35 % от БВП, предвидена в програмата за периода 2011—
        2013 г., е далеч под равнището от 0,75 % от БВП, което Съветът поиска от
        Австрия.
   (10) Въпреки въведения от Австрия Национален пакт за стабилност, по-
        нататъшните реформи на фискалните взаимоотношения между отделните
        равнища на държавно управление биха довели до значителни икономии,
        укрепване на фискалната консолидация и освобождаване на ресурси за
        стимулиращи растежа инвестиции в области като научноизследователската и
        развойна дейност и образованието. Налице е широко съгласие, че настоящите
        отношения са сложни: не само че приходите от повечето данъци се разпределят
        съгласно фиксирани ставки между отделните териториални единици на
        държавно управление, но и в много сфери процесът на вземане на решения е
        поделен между различни равнища на властта. За редица дейности
        отговорностите по набиране и разходване на средства не са съсредоточени в
        едно и също ниво на управление. Здравеопазването и образованието дават
        добре известни примери за липсата на ефективност в настоящата уредба на
        тези финансови взаимоотношения.
   (11) Средната данъчна тежест в Австрия е сред най-високите в ЕС. В сравнение с
        други страни от ЕС социалноосигурителните вноски на заетите лица са много
BG                                         4                                          BG
 ---pagebreak---         високи. Намаляването на осигурителните вноски за безработица на
        нископлатените работници през 2008 г. и реформата в подоходното облагане
        през 2009 г. спомогнаха за намаляване на данъчната тежест, но не
        предотвратиха лекото покачване на данъците както за ниските, така и за
        средните доходи в сравнение със ставките от началото на десетилетието. Тази
        тежест се отразява отрицателно върху заетостта, по-специално при
        нископлатените и нискоквалифицираните работници.
   (12) Равнището на заетост при по-възрастните работници в Австрия е все още доста
        под средното за ЕС въпреки рязкото му покачване през последното
        десетилетие. Все още са широко разпространени схемите за ранно
        пенсиониране и за получаване на пенсия за инвалидност. Общо 72 % от всички
        новоотпуснати пенсии през 2010 г. са били предоставени преди достигане на
        законово определената пенсионна възраст. Друг фактор, допринесъл за ниското
        равнище на заетост при по-възрастните работници е все още относително
        ниската законово установена пенсионна възраст при жените от 60 години.
        Предвид демографските тенденции в Австрия увеличаването на реалната
        възраст за пенсиониране и подобряването на условията, позволяващи на по-
        възрастните работници да останат по-дълго на пазара на труда, са от значение
        едновременно за гарантиране устойчивостта на публичните финанси и за
        увеличаване предлагането на работна ръка, спрямо която очакванията са, че ще
        започне да намалява от 2020 г.
   (13) Равнището на заетост при жените в Австрия е относително високо и е свързано
        с едно от най-високите равнища на заетост на непълно работно време. Жените
        заемат предимно нископлатените работни места. При това положение е налице
        различие от 25,4 % в заплащането между двата пола, което е второто по размер
        в ЕС и е един от факторите, водещи до сравнително висок риск от бедност при
        жените. Една от причините жените да избират непълно работно време е
        неравномерното разпределение на грижата за децата и възрастните и
        недостигът на услуги за детски и дълготрайни грижи.
   (14) Образователната система се характеризира с „ранно насочване“, при което
        учениците трябва да решат на 10 години какво ще учат в бъдеще с малко
        възможности за промяна на профила впоследствие, и широко разпространено
        полудневно образование. Това може да доведе до не съвсем оптимални
        резултати в образованието на децата от уязвими групи, по-специално тези с
        мигрантски произход. Ранното насочване до голяма степен предопределя
        бъдещия профил на обучение, което затруднява достъпа до по-висок клас
        образоване на един по-късен етап. Осигуряването на общообразователно
        училище за всички деца на възраст между 10 и 14 години ще допринесе за
        изравняване на възможностите в образователната система и за намаляване
        процента на преждевременно прекъсналите образованието си.
   (15) Не е достатъчно развита конкуренцията в отрасъла на услугите, по-конкретно в
        мрежови отрасли като телекомуникациите, транспорта, обществените услуги,
        както и в търговията на дребно и сектора на професионалните услуги.
        Производителността нараства бавно и структурата на пазара не засилва
        покупателната способност и потребителското търсене. Насърчаването на
        конкуренцията чрез улесняване навлизането на пазара, намаляването на
        нормативната уредба за занаятчийските дейности и свободните професии и
BG                                        5                                          BG
 ---pagebreak---          осигуряването на конкурентно ценообразуване биха осигурили на
         потребителите по-голям избор и възможности. Австрия отбелязва сериозно
         изоставане в транспонирането на Директивата за услугите, чието успешно
         въвеждане може да допринесе за активиране на растежа. По-специално
         „хоризонталното законодателство“ — федерален закон, с който да се приложат
         основните принципи на директивата — все още не е прието.
   (16)  Австрия пое редица ангажименти по пакта „Евро плюс“4. Те се отнасят до три
         от четирите области на пакта. Във фискалната сфера мерките са насочени към
         необходимото увеличаване на реалната пенсионна възраст, както и към по-
         ефективен контрол върху публичните разходи на различните равнища на
         държавно управление. В сферата на заетостта вниманието е насочено към
         борбата с безработицата при младежите, а в тази на конкурентоспособността —
         към допълнителни инвестиции в научни изследвания и техническо
         образование, както и към разработването на модели за целодневни училища.
         Представените в рамките на пакта инициативи са в съгласие с Националната
         програма за реформи и са съобразени със Закона за федералната бюджетна
         рамка и Програмата за стабилност. Същевременно, макар и мерките да са
         насочени към някои основни социално-икономически въпроси на страната,
         предимство щеше да представлява поемането на ангажимент за разглеждане и
         на други нерешени проблеми, някои от които в областта на фискалната
         политика, образованието, конкуренцията и иновациите. Ангажиментите по
         пакта „Евро плюс“ са оценени и взети предвид в препоръките.
   (17)  Комисията направи оценка на програмата за стабилност и националната
         програма за реформи, включително ангажиментите по пакта „Евро плюс“,
         поети от Австрия5. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането
         на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Австрия, но също
         така и степента, в която те спазват правилата и насоките на ЕС предвид
         необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на
         Европейския съюз чрез принос на равнище ЕС към бъдещите решения на
         държавите-членки. Комисията смята, че благоприятната икономическа
         конюнктура предполага засилване на фискалната консолидация, особено през
         2012 г., и че фискалните взаимоотношения между различните равнища на
         държавно управление подлежат на допълнителни реформи. Намаляването на
         данъчната тежест, подобряването на резултатите в сферата на образованието и
         борбата срещу ролевото сегментиране при половете биха способствали за
         повече динамика на пазара на труда, а засилването на конкуренцията и
         насърчаването на иновациите биха повишили конкурентоспособността.
   (18)  В контекста на настоящата оценка и предвид Препоръката на Съвета от 2
         декември 2009 г. по член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на
         Европейския съюз Съветът разгледа актуализираната Програма за стабилност
         на Австрия за 2011 г., като становището му6 е изразено по-специално в
         препоръки (1) и (2) по-долу.
   4
        Документ SEC(2011) 728 съдържа повече подробности относно ангажиментите, поети в рамките
        на пакта „Евро плюс“.
   5
        SEC(2011) 728.
   6
        Предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета.
BG                                                6                                              BG
 ---pagebreak---    ПРЕПОРЪЧВА на Австрия да предприеме действия в периода 2011—2012 г.:
   (1)    Да използва настоящото икономическо възстановяване с цел по-бързото
          коригиране на прекомерния дефицит. С оглед на това да приеме и приложи
          необходимите мерки, включително на поднационално ниво, за осигуряване на
          средногодишна фискална консолидация от най-малко 0,75 % от БВП през
          2012 г. и 2013 г.
   (2)    Да предприеме допълнителни стъпки за по-нататъшното укрепване на
          националната бюджетна рамка чрез хармонизиране на отговорностите в
          законодателната и административната област и при набирането и разходването
          на средства на различните нива на управление и по-специално в сферата на
          здравеопазването.
   (3)    След консултации със социалните партньори и в съответствие с националната
          практика да предприеме мерки за постепенно прекратяване използването на
          сегашната схема за ранно пенсиониране за лицата с голям осигурителен стаж и
          за скорошното увеличаване на законовата пенсионна възраст при жените, за да
          се гарантира устойчивост и пригоденост на пенсионната система. Да прилага
          стриктно условията за използване на схемата за пенсиониране по инвалидност.
   (4)    Да приеме мерки за стимулиране участието на работния пазар, сред които:
          намаляване на данъчната и осигурителната тежест, особено за лицата с ниски и
          средни доходи; изпълнение на Националния план за действие относно
          равнопоставеността на жените и мъжете на пазара на труда, включително
          осигуряване на повече услуги в сферата на грижите за деца и на целодневни
          училищни заведения за осигуряване на повече възможности за жените да
          работят на пълно работно време и решаване на големите различия между двата
          пола в размера на възнагражденията; приемане на мерки за подобряване на
          резултатите от образованието и предотвратяване на преждевременното
          прекъсване на образованието.
   (5)    Да предприеме по-нататъшни стъпки за засилване на конкуренцията, по-
          специално в сектора на услугите, чрез облекчаване на условията за навлизане
          на пазара, отстраняване на неоправданите ограничения пред упражняването на
          занаяти и професии, както и засилване на правомощията на органите за защита
          на конкуренцията. Да ускори приемането на оставащия хоризонтален
          законодателен акт, с който се прилага Директивата за услугите.
   Съставено в Брюксел на [...] година.
                                           За Съвета
                                           Председател
BG                                           7                                         BG


title: 2008/447/ЕО: Препоръка на Комисията от 30 май 2008 година относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата: бензил бутил фталат, 2-фуралдехид (фурфурал), пероксиборна киселина, натриева сол (нотифицирано под номер C(2008) 2328) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               14.6.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 156/24

      ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА

   от 30 май 2008 година
   относно мерки за ограничаване на рисковете от веществата: бензил бутил фталат, 2-фуралдехид (фурфурал), пероксиборна киселина, натриева сол
   (нотифицирано под номер C(2008) 2328)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2008/447/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 г. относно оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества (1), и по-специално член 11, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93 като приоритетни вещества за оценка в съответствие с Регламент (ЕО) № 2268/95 на Комисията (2) и Регламент (ЕО) № 143/97 на Комисията (3), отнасящи се съответно до втория и третия списък на приоритетни вещества, както е предвидено в Регламент (ЕИО) № 793/93, са определени следните вещества:

                           —

                           бензил бутил фталат (BBP),

                           —

                           2-фуралдехид (фурфурал),

                           —

                           пероксиборна киселина, натриева сол.

                     Докладващите държави-членки, определени съгласно посочените регламенти, извършиха дейности по оценка на рисковете за хората и околната среда от тези вещества съгласно Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията от 28 юни 1994 г. за определяне на принципите за оценка на рисковете за хората и околната среда от съществуващите вещества съгласно Регламент (ЕИО) № 793/93 (4) и предложиха стратегия за ограничаване на рисковете.

               (2)

               Бяха проведени консултации с Научния комитет по токсичност, екотоксичност и околна среда (SCTEE) и Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (SCHER) и те дадоха становища по отношение на оценките на рисковете, извършени от докладчиците. Становищата бяха публикувани на интернет страницата на горепосочените научни комитети.

               (3)

               Резултатите от оценката на риска и последващите резултати от стратегиите за ограничаване на рисковете бяха представени в съответното съобщение на Комисията (5).

               (4)

               Въз основа на тази оценка е уместно да се препоръчат някои мерки за ограничаване на рисковете от определени вещества.

               (5)

               Препоръчаните мерки за намаляване на рисковете за работниците следва да бъдат разглеждани в рамките на законодателството за защита на работниците, за което се смята, че осигурява адекватна рамка за ограничаване до необходимата степен на рисковете от съответните вещества.

               (6)

               Мерките за ограничаване на рисковете, предвидени в настоящата препоръка, са в съответствие със становището на комитета по член 15, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 793/93,

         ПРЕПОРЪЧВА:
   РАЗДЕЛ 1
   БЕНЗИЛ БУТИЛ ФТАЛАТ (BBP)

      (CAS № 85-68-7; Einecs № 201-622-7)

   Мерки за намаляване на риска за околната среда (1, 2)

               1.

               Местните емисии в околната среда на бензил бутил фталат следва, когато е необходимо, да се контролират чрез национални разпоредби, за да се осигури, че не би могло да се очакват рискове за околната среда.

               2.

               За речни басейни, където емисиите на бензил бутил фталат могат да представляват риск, съответната(ите) държава-членка (държави-членки) установява(т) стандарти за качество на околната среда (EQS), като националните мерки за постигане на тези стандарти за качество на околната среда до 2015 г. следва да бъдат включени в плановете за управление на речните басейни, изготвяни в съответствие с Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6).

         РАЗДЕЛ 2
   2-ФУРАЛДЕХИД (ФУРФУРАЛ)

      (CAS № 98-01-01; Einecs № 202-627-7)

   Мерки за намаляване на риска за околната среда (3, 4, 5, 6)

               3.

               При оценката на риска бяха установени и други източници на емисии на фурфурал (например значителни замърсявания от сулфитните целулозни технологии, използвани в целулозно-хартиената промишленост), различни от източниците на замърсяване при производството или вноса на това химическо вещество. Нуждата от разглеждане на въпроса дали е необходимо допълнително управление на риска може да се прецени най-добре в съответствие с Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Директива 2000/60/ЕО, като се използва информацията в подробния доклад за оценката на риска.

               4.

               В разрешенията, издавани по силата на Директива 2008/1/ЕО, компетентните органи в съответните държави-членки следва да определят условия, норми за допустими емисии или еквивалентни технически изисквания по отношение на фурфурала, за да бъде експлоатацията в съответствие с най-добрите налични техники, като отчитат техническите характеристики на разглежданите инсталации, тяхното географско положение и условията на местната околна среда.

               5.

               Държавите-членки следва да контролират внимателно прилагането на най-добрите налични техники по отношение на фурфурала и да докладват на Комисията за всички значими факти в рамките на обмяната на информация за най-добрите налични техники.

               6.

               Местните емисии в околната среда на фурфурал следва, когато е необходимо, да се контролират чрез национални разпоредби, за да се осигури, че не би могло да се очакват рискове за околната среда.

         РАЗДЕЛ 3
   ПЕРОКСИБОРНА КИСЕЛИНА, НАТРИЕВА СОЛ

      (CAS № 11138-47-9; Einecs № 234-390-0)

   Мерки за намаляване на риска за работниците (7)

               7.

               Работодателите, използващи натриеви перборати, следва да вземат под внимание всички специфични за сектора упътвания, разработени на национално равнище въз основа на практическите насоки с незадължителен характер, съставени от Комисията в съответствие с член 12, параграф 2 от Директива 98/24/ЕО на Съвета (8).

         РАЗДЕЛ 4
   АДРЕСАТИ

               8.

               Адресати на настоящата препоръка са всички сектори, които внасят, произвеждат, транспортират, съхраняват, изготвят препарати или извършват друга обработка, използват, обезвреждат или извличат разглежданите вещества, както и държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 май 2008 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 231, 28.9.1995 г., стр. 18.

      (3)  ОВ L 25, 28.1.1997 г., стр. 13.

      (4)  ОВ L 161, 29.6.1994 г., стр. 3.

      (5)  ОВ C 149, 14.6.2008 г., стр. 14.

      (6)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/32/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 60).

      (7)  ОВ L 24, 29.1.2008 г., стр. 8.

      (8)  ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11. Директива, изменена с Директива 2007/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 165, 27.6.2007 г., стр. 21).


title: Препоръка на Европейския съвет за системен риск от 24 юни 2016 година за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ECCP/2016/4)

text:
               10.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 290/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК
   от 24 юни 2016 година
   за изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика
   (ECCP/2016/4)
   (2016/C 290/01)
   ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3 и членове 16—18 от него,
   като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (2), и по-специално член 134, параграф 4 от нея,
   като взе предвид Решение ЕССР/2011/1 на Европейския съвет за системен риск от 20 януари 2011 г. за приемане на процедурен правилник на Европейския съвет за системен риск (3), и по-специално член 15, параграф 3, буква д) и членове 18—20 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               С оглед на осигуряването на ефективността и последователността на макропруденциалната политика отговорните за нея лица трябва да отдадат дължимото внимание на трансграничните ефекти от мерките на макропруденциалната политика, приети от отделните държави членки, и когато е необходимо — да приемат подходящи реципрочни мерки от макропруденциалната политика, за да предприемат действия във връзка с посочените ефекти.

               (2)

               С рамката на доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика, изложена в Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск (4), следва да се гарантира, че спрямо всички основани на експозиции мерки на макропруденциалната политика, активирани в една държава членка, е приложена реципрочност в другите държави членки.

               (3)

               В отговор на искането на Eesti Pank в съответствие с член 134, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС за реципрочност на нивото на буфера за системен риск в размер на 1 %, приложим спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония, Генералният съвет на Европейския съвет за системен риск (ЕССР) реши да включи естонската мярка в списъка с мерки на макропруденциалната политика, спрямо които се препоръчва да бъде приложена реципрочност съгласно Препоръка ЕССР/2015/2.

               (4)

               Следователно Препоръка ЕССР/2015/2 трябва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   РАЗДЕЛ 1

      ИЗМЕНЕНИЯ

   Препоръка ЕССР/2015/2 се изменя, както следва:

               1.

               Раздел 1, подпрепоръка В, параграф 1 се заменя със следното:

                           „1.

                           На съответните органи се препоръчва да прилагат реципрочни мерки спрямо мерките на макропруденциалната политика, приети от други съответни органи, за които ЕССР е препоръчал реципрочност. Препоръчва се да бъде прилагана реципрочност спрямо следните мерки, допълнително описани в приложението:
                           Белгия:

                                       —

                                       надбавка от рисково тегло в размер на 5 процентни пункта, прилагана съгласно член 458, параграф 2, буква г), подточка vi) от Регламент (ЕС) № 575/2013 спрямо експозициите на кредитните институции, използващи вътрешнорейтингов подход, към белгийски ипотечни кредити;

                                 Естония:

                                       —

                                       ниво на буфер за системен риск в размер на 1 процент, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС, спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония.“

               2.

               В приложението се вмъква следното:
               „Естония

                     Ниво на буфер за системен риск от 1 процент, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС, спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония

               I.   Описание на мярката

                           1.

                           Естонската мярка представлява ниво на буфер за системен риск от 1 процент, приложим съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС, спрямо местните експозиции на всички кредитни институции, лицензирани в Естония.

                     II.   Реципрочност

                           2.

                           Когато държавите членки са приложили член 134 от Директива 2013/36/ЕС в националното си право, се препоръчва на съответните органи да прилагат реципрочност спрямо естонската мярка за експозиции, разположени в Естония, на вътрешно лицензирани институции в съответствие с член 134, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. За целите на настоящия параграф се прилага срокът, посочен в подпрепоръка В, параграф 3.

                           3.

                           Когато държавите членки не са приложили член 134 от Директива 2013/36/ЕС в националното си право, се препоръчва на съответните органи да приложат реципрочност спрямо естонската мярка за експозиции, разположени в Естония, на вътрешно лицензирани институции в съответствие с подпрепоръка В, параграф 2. На съответните органи се препоръчва да приемат еквивалентната мярка в рамките на шест месеца.“

      Съставено във Франкфурт на Майн на 24 юни 2016 година.

            Председател на ЕССР

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338.

      (3)  ОВ C 58, 24.2.2011 г., стр. 4.

      (4)  Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск от 15 декември 2015 г. относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (ОВ C 97, 12.3.2016 г., стр. 9).