title: Препоръка на Съвета от 12 юли 2016 година относно националната програма за реформи на Италия за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2016 г.

text:
               18.8.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 299/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   относно националната програма за реформи на Италия за 2016 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за стабилност на Италия за 2016 г.
   (2016/C 299/01)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   Като има предвид, че:

               (1)

               На 26 ноември 2015 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2016 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа, бяха одобрени от Европейския съвет на 17—18 март 2016 г. На 26 ноември 2015 г., въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011, Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Италия ще бъде една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед. В същия ден Комисията прие и препоръка за препоръка на Съвета за икономическата политика на еврозоната. Тази препоръка беше одобрена от Европейския съвет на 18—19 февруари 2016 г. и приета от Съвета на 8 март 2016 г. (3) Като държава, чиято парична единица е еврото, и с оглед на тясната взаимообвързаност между икономиките в икономическия и паричен съюз, Италия следва да гарантира пълното и навременно изпълнение на препоръката.

               (2)

               Докладът за Италия за 2016 г. беше публикуван на 26 февруари 2016 г. В него беше оценен напредъкът на Италия в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 14 юли 2015 г., както и напредъкът по отношение на националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“. Той включва също така и задълбочения преглед по член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. На 8 март 2016 г. Комисията представи резултатите от задълбочения преглед. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че в Италия съществуват прекомерни макроикономически дисбаланси. По-специално бавният растеж на производителността пречи на възстановяването на конкурентоспособността и прави по-трудно намаляването на високото съотношение на консолидирания държавен дълг към БВП. Особено важно е да се предприемат действия за намаляване на риска от неблагоприятни последици за италианската икономика и — предвид нейния мащаб — от отрицателен ефект върху икономическия и паричен съюз.

               (3)

               На 28 април 2016 г. Италия представи националната си програма за реформи за 2016 г. и програмата си за стабилност за 2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (4)

               Релевантните специфични препоръки бяха разгледани при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа споразумението си за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях. Комисията представи допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба в насоките за прилагане на мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление.

               (5)

               Спрямо Италия се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж, преходното правило за дълга за периода 2013—2015 г. и правилото за дълга за 2016 г. Съгласно програмата за стабилност съотношението на държавния дълг спрямо БВП се очаква да достигне най-високата си стойност от 132,7 % през 2015 г. и постепенно да намалее, като достигне 123,8 % през 2019 г. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. се очаква съотношението на дълга към БВП да се стабилизира през 2016 г. и леко да започне да намалява едва от 2017 г. нататък. Изпълнението на широкообхватната програма за приватизация, представена от италианските органи, е основно предизвикателство за Италия предвид нейния очакван принос към усилията за намаляване на дълга. Макар че през 2015 г. извършените приватизации бяха в съответствие с планираното, целта за постъпления от приватизация от 0,5 % годишно в периода 2016—2018 г. и от 0,3 % през 2019 г. изглежда твърде амбициозна, включително и поради забавянията в някои проекти за приватизация. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози е реалистичен.

               (6)

               Тъй като през 2015 г. Италия не постигна достатъчен напредък по отношение на спазването на правилото за дълга, на 18 май 2016 г. Комисията публикува доклад по член 126, параграф 3 от ДФЕС. Анализът включваше всички фактори от значение и в него се заключава, че критерият за дълга следва да се счита за изпълнен. Комисията ще преразгледа оценката си в нов доклад по член 126, параграф 3 от Договора въз основа на прогнозата си от есента на 2016 г., когато ще разполага с допълнителна информация относно подновяването на плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел за 2017 г.

               (7)

               През пролетта на 2015 г. на Италия беше разрешено временно отклонение от 0,4 процентни пункта от БВП от изисквания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2016 г., за да бъдат взети под внимание важни структурни реформи с положително въздействие върху дългосрочната устойчивост на публичните финанси. В проекта си за бюджетен план за 2016 г. Италия поиска допълнително отклонение от 0,1 процентни пункта от БВП от изисквания план за корекции за постигане на средносрочната цел през 2016 г., за да се вземат под внимание други важни структурни реформи с положително въздействие върху дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Подробностите за тези реформи са включени в националната програма за реформи на Италия за 2016 г., която като цяло потвърждава програмата за реформи. Областите на реформа, предложени в програмата, за които е посочено, че оказват въздействие върху устойчивостта на публичните финанси, включват: i) държавната администрация и опростяването; ii) стоковите пазари и пазарите на услуги; iii) пазара на труда; iv) гражданското правосъдие; v) образованието; vi) прехвърлянето на данъчната тежест; vii) мерките за намаляване на размера на необслужваните кредити и реформата на процедурите по несъстоятелност; и (vii) прегледа на разходите като мярка за финансиране. Въздействието на тези реформи върху реалния БВП се оценява от органите на 2,2 процентни пункта до 2020 г., което изглежда реалистично. Ако бъдат изцяло и своевременно изпълнени, тези реформи ще имат положително въздействие върху устойчивостта на публичните финанси. Съгласно оценката към настоящия момент Италия отговаря на условията за цялото поискано временно отклонение от 0,5 процентни пункта от БВП през 2016 г., при условие че страната изпълнява договорените реформи по подходящ начин, което ще бъде проследено в рамките на европейския семестър, и при спазване на условията, посочени в съображение (10).

               (8)

               В проекта си за бюджетен план за 2016 г. Италия поиска допълнително отклонение от 0,3 процентни пункта от БВП от изисквания план за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. с цел да бъдат взети предвид националните разходи за инвестиции в проекти, съфинансирани от ЕС. Информацията, предоставена в програмата за стабилност за 2016 г., потвърждава, че отклонението на Италия от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2016 г. се използва ефективно за увеличаване на инвестициите. Въпреки това все още съществуват някои съмнения относно осъществимостта на целия прогнозиран размер на съфинансирани инвестиции в хода на 2016 г. Според оценката към настоящия момент Италия отговаря на условията за временно отклонение от 0,25 процентни пункта от БВП през 2016 г., при условие че изпълнява договорените инвестиции по подходящ начин, и при спазване на условията, посочени в съображение (10). Комисията ще извърши последваща оценка, за да провери действителния размер на националните разходи в съфинансираните инвестиционни проекти и на съответната надбавка, за която Италия е допустима съгласно т.нар. „клауза за инвестиции“.

               (9)

               В програмата за стабилност за 2016 г. се посочва, че отражението върху бюджета на извънредния приток на бежанци и на извънредните мерки за сигурност е значително и че те следва да се считат за необичайно събитие извън контрола на правителството, както е посочено в член 5, параграф 1 и член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97. Според Комисията допълнителното въздействие е в съответствие с приблизителните оценки, представени в програмата за стабилност, и възлиза на 0,03 % от БВП през 2015 г. и 0,04 % през 2016 г. за разходите, свързани с бежанците, и на 0,06 % от БВП през 2016 г. за мерките за сигурност. Във връзка с това Италия поиска временно отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. Разпоредбите в член 5, параграф 1 и член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1466/97 отчитат такива допълнителни разходи, тъй като притокът на бежанци и сериозността на заплахата от тероризъм са извънредни събития, тяхното въздействие върху публичните финанси на Италия е значително и устойчивостта няма да бъде накърнена, като се разреши отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. Поради това изискваната корекция за постигане на средносрочната бюджетна цел за 2015 г. е намалена, за да се вземат предвид допълнителните разходи, свързани с бежанците. Що се отнася до 2016 г., окончателната оценка, включително относно допустимите суми, ще бъде направена през пролетта на 2017 г. въз основа на наблюдаваните данни, предоставени от италианските органи.

               (10)

               В становището си относно проекта на бюджетен план на Италия за 2016 г. Комисията посочи, че в рамките на „цялостната оценка“ на евентуално отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел тя ще вземе предвид евентуалната допустимост на Италия за гъвкавост в рамките на Пакта за стабилност и растеж, като се обърне специално внимание на това дали отклонението от плана за корекции ще бъде ефективно използвано за целите на увеличаване на инвестициите; на наличието на надеждни планове за възобновяването на плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел; и на постигнатия напредък по програмата за структурни реформи, като се вземат предвид препоръките на Съвета. Комисията смята, че Италия отговаря на условията за допълнителна надбавка от 0,35 процентни пункта от БВП за 2016 г., като взема предвид постигнатия напредък по програмата за структурни реформи, планираните инвестиции, както и ангажимента от страна на правителството да гарантира спазването на плана за корекции за постигане на средносрочната цел през 2017 г., която Комисията ще преразгледа през есента.

               (11)

               Въз основа на прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г. планираното структурно влошаване от – 0,7 % от БВП през 2016 г. сочи, че съществува риск от известно отклонение от задълженията на Италия по предпазната част на Пакта за стабилност и растеж, след като се отчете отклонението, което е позволено за инвестиции, и изпълнението на структурните реформи. При условие че политиката остане непроменена, прогнозата на Комисията показва нулево структурно усилие през 2017 г., в резултат на което съществува риск от значително отклонение от изискваната структурна корекция от 0,6 % от БВП. Според прогнозите Италия няма да спази правилото за дълга през 2016 г. и 2017 г.

               (12)

               Като цяло, въз основа на оценката си на програмата за стабилност за 2016 г. и като взема предвид прогнозата на Комисията от пролетта на 2016 г., Съветът е на мнение, че Италия е изложена на риск от неспазване на разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж. Комисията ще направи оценка на съответствието на Италия с изискваното коригиране за постигане на средносрочната бюджетна цел въз основа на прогнозата си от есента на 2016 г., когато ще разполага с допълнителна информация за възобновяването от Италия на плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел за 2017 г., включително с проекта на бюджетния план за 2017 г.

               (13)

               Въпреки че са в ход инициативи за реформа на фискалната рамка, само ограничени стъпки са предприети до момента, за да се осигури приносът на прегледа на разходите за фискалната консолидация. По-специално, целите на прегледа на разходите бяха допълнително понижени и фактът, че прегледите на разходите не са напълно интегрирани в бюджетния процес, намалява неговата цялостна ефективност. Очаква се завършването на всеобхватната реформа на бюджетната процедура, която започна през 2009 г., да премахне този недостатък и да даде на бюджетния процес по-силен акцент върху резултатите. За подобряване на устойчивостта на публичния дълг е също така от значение ускоряването на изпълнението на приватизационния ппан. Данъчната система на Италия препятства икономическата ефективност и продължава да е изправена пред редица предизвикателства. Те са свързани с много ниската степен на данъчна дисциплина, както и с просрочената реформа на данъчните разходи, по-специално по отношение на намалените ставки на данъка върху добавената стойност, както и на старата система за кадастрални оценки. Всички тези аспекти, които не са изпълнени или са изпълнени частично, са част от закона за провеждане на реформата на данъчната система. В допълнение, неотдавнашните промени, като премахването на данък сгради за първо жилище, изглеждат в противоречие с целта за разширяване на данъчната основа и изместване на данъчната тежест от производствените фактори към потреблението и собствеността.

               (14)

               Реформата на публичната администрация е важна стъпка, която, ако бъдат приети и приложени необходимите законодателни актове, ще позволи на Италия да постигне очакваните ползи по отношение на повишена ефективност и качество в публичния сектор. Законодателните актове, предложени от правителството през януари 2016 г. за държавните предприятия и местните обществени услуги, както и предстоящият законодателен акт относно публичната заетост, са от особено значение за преодоляване на първопричините за неефективността. Въпреки наскорошните мерки за засилване на борбата срещу корупцията, включително чрез увеличаване на санкциите и давностните срокове за определени престъпления, свързани с корупция, все още не е в ход отдавна препоръчаното систематично преразглеждане на правилата относно срока на давност. Счетоводните измами са също важен проблем. Дългите съдебни производства и големият брой висящи граждански и търговски дела продължават да бъдат основни предизвикателства в съдебната система. Внимателният мониторинг на въздействието на мерките, предприети през последните години за справяне с тези проблеми, ще допринесе за оценката на това дали са необходими допълнителни действия.

               (15)

               Известен напредък беше отбелязан в подобряването на качеството на активите в банковия сектор. Въпреки че притокът на нови необслужвани заеми отслабна през последните месеци, техният размер остава на много високо равнище и продължава да оказва натиск върху рентабилността на банките и техните ресурси. Освен това системата на Италия за несъстоятелността и рамките за събиране на дългове са недостатъчно благоприятни за бързото уреждане на обезценените заеми. От средата на 2015 г. насам бяха приети няколко закона за опростяване и ускоряване на процедурите по несъстоятелност и принудително изпълнение и беше представен проект на закон за провеждане на структурна реформа на уредбата на несъстоятелността. Въпреки това ефектът на тези реформи върху продължителността на процедурите и стойностите на възстановяване все още предстои да проличи. От началото на 2015 г. Италия прие редица мерки за преодоляване на слабостите в корпоративното управление на своите банки, по-специално по отношение на големите кооперативни банки, банките с фондации като акционери и малките взаимозастрахователни банки. Пълното прилагане на тези реформи ще допринесе за повишаване на устойчивостта на сектора и осигуряване на по-ефикасно предоставяне на кредити на реалната икономика. Докато ниската разходна ефективност в банковия сектор пречи на рентабилността и на вътрешното генериране на капитал, конюнктурата, характеризираща се със слаб растеж и ниски лихвени проценти, представлява допълнително предизвикателство. Новата рамка на ЕС за оздравяване на банки (5) промени рисковия профил на облигациите, емитирани от банките, значителни количества от които са притежание на италиански непрофесионални клиенти, което подчертава значението на финансовата грамотност сред широката общественост.

               (16)

               През 2015 г. Италия реформира из основи правилата и институциите на трудовия си пазар чрез т.нар. „Закон за работните места“. Изпълнението на реформата на активните политики на пазара на труда е от ключово значение за активизирането на лицата, които са най-отдалечени от пазара на труда, по-специално на трайно безработните и младите хора. Понастоящем са налице редица административни, политически и ресурсни предизвикателства. По-специално, това изисква укрепване на публичните служби по заетостта и внимателно наблюдение на предоставянето на услуги. Системата на чиракуване беше реформирана с цел да се включат и възрастни, които са съкратени, и да се разширят възможностите за младите хора, но тя все още е в процес на въвеждане. Второто ниво на договаряне не е достатъчно развито в Италия, което възпрепятства приемането на новаторски решения на равнище предприятия, които биха могли да подобрят производителността и да направят заплатите по-гъвкави спрямо условията на пазара на труда. Действията в тази област трябва да се предприемат след консултация със социалните партньори и в съответствие с националните практики. Социалните партньори все още не са постигнали споразумение относно реформата на колективното договаряне. Според националната програма за реформи се очаква реформата да се осъществи до края на 2016 г. Процентът на заетост на жените е един от най-ниските в ЕС. Жените преобладават на нетипичните и несигурните работни места, те представляват по-голямата част от лицата, заемащи нестандартни длъжности, и са особено изложени на риск да бъдат засегнати от неформалната икономика. Данъчните и социално-осигурителните системи не стимулират втори членове на домакинството да работят и в Закона за работните места не беше постигнато ефективно решение на този въпрос. Ограничената наличност на достъпни грижи за деца също затруднява участието на пазара на труда на жените с деца и възрастни роднини. Равнищата на бедност са високи — повече от една четвърт от италианските граждани са изложени на риск от бедност или социално изключване, и предоставянето на социална помощ продължава да бъде слабо и разпокъсано. Приемането и прилагането на национална стратегия срещу бедността и рационализирането на социалните разходи биха могли да са първите стъпки към постепенното въвеждане на схема за адекватно социално подпомагане, на основата на принципа за активно приобщаване, на национално равнище по начин, който като цяло да е бюджетно неутрален. Значителен напредък бе постигнат по отношение на реформата на образованието. Училищната реформа беше приета през юли 2015 г. и актовете за изпълнение трябва да бъдат приети до януари 2017 г.

               (17)

               Ограничен напредък бе постигнат в изграждането на конкуренция в сектора на услугите. Годишният закон за конкуренцията от 2015 г. все още се обсъжда в парламента. Редица разпоредби, като например за юридическите професии, бяха отслабени по време на парламентарния процес. Редица области все още са прекомерно защитени или регулирани, по-специално регламентираните професии, секторът на здравеопазването, местният обществен транспорт и такситата, пристанищата и летищата. Секторът на търговията на дребно е засегнат от редица недостатъци, свързани със строгостта на пазарната регулация. Публичният процес на предоставяне на права за икономически дейности в обществения сектор не насърчава конкуренцията, по-специално поради предоставянето на разрешителни режими без конкурентни и прозрачни процедури. Мерките за отваряне на пазара трябва да бъдат подпомагани от благоприятна бизнес среда. Известен напредък беше постигнат по отношение на опростяването в рамките на програмата за опростяване за периода 2015—2017 г., което позволява по-лесно и по-оптимизирано сътрудничество между централното правителство и регионалните органи на управление. Бизнес средата в Италия обаче все още не е достатъчно благоприятна за растеж и инвестиции и страда от фрагментирана и стратифицирана система от закони и подзаконови актове, издадени на различните равнища на управление. Административната и регулаторната тежест все още влияе върху икономическите оператори. Предимствата по отношение на създаването на предприятия или обявяването в несъстоятелност се обезсилват от слабости във връзка с получаването на разрешения за строителство, изпълнението на договори, плащането на данъци или получаването на кредит. Изпълнението на националната стратегия за обществените поръчки, приета в началото на 2016 г., също би могло да спомогне за справяне с някои системни и широко разпространени слабости.

               (18)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Италия и го публикува в доклада за страната за 2016 г. Освен това Комисията направи оценка на програмата за стабилност, националната програма за реформи и последващите действия във връзка с препоръките, отправени към Италия през предходните години. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Италия, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на ЕС чрез осигуряване на принос на равнище ЕС към бъдещите национални решения на държавите членки. Препоръките в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (19)

               От гледна точка на тази оценка Съветът разгледа програмата за стабилност и становището му (6) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (20)

               От гледна точка на задълбочения преглед, направен от Комисията, и на настоящата оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и програмата за стабилност. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са отразени в препоръки 1—5 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Италия да предприеме следните действия през периода 2016—2017 г.:

               1.

               През 2016 г. да ограничи временното отклонение от изискваната корекция от 0,5 % от БВП за постигане на средносрочната бюджетна цел до 0,75 % от БВП, разрешени за инвестиции, и изпълнението на структурни реформи, като се спазва условието за възобновяване на плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2017 г. Да постигане годишна фискална корекция от 0,6 % или повече от БВП за постигане на средносрочната бюджетна цел през 2017 г. Да оформи окончателно реформата на бюджетния процес през 2016 г. и да направи необходимото прегледът на разходите да бъде неразделна част от нея. Да осигури своевременното изпълнение на програмата за приватизация и да използва извънредните приходи, за да ускори намаляването на съотношението на консолидирания държавен дълг. Да прехвърли данъчната тежест от производствените фактори към потреблението и собствеността. Да намали броя и обхвата на данъчните разходи и да завърши реформата на кадастралната система до средата на 2017 г. Да предприеме мерки за подобряване на данъчната дисциплина, включително чрез електронното издаване на фактури и плащания.

               2.

               Да осъществи реформата в публичната администрация, като приеме и прилага всички необходими законодателни актове, по-специално актовете за реформиране на публичните предприятия, местните обществени услуги и управлението на човешките ресурси. Да засили борбата с корупцията, включително като до края на 2016 г. преразгледа сроковете на давност. Да намали продължителността на производствата в областта на гражданското правосъдие чрез прилагане на реформи и чрез ефективно управление на съдебните дела.

               3.

               Да ускори намаляването на размера на необслужваните заеми, включително чрез допълнително подобряване на уредбата на несъстоятелността и събирането на вземания. Да приключи своевременно изпълнението на текущите реформи на корпоративното управление в банковия сектор.

               4.

               Да осъществи реформата на активните политики на пазара на труда, по-специално чрез засилване на ефективността на службите по заетостта. Да улесни започването на работа на втори работещи членове на домакинството. Да приеме и изпълни националната стратегия срещу бедността и преразгледа и рационализира социалните разходи.

               5.

               Да приеме в кратки срокове и да прилага предстоящия закон за конкуренцията. Да предприеме допълнителни мерки за повишаване на конкуренцията в регламентираните професии, транспорта, здравеопазването и сектора на търговията на дребно, както и в системата на концесиите.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  ОВ C 96, 11.3.2016 г., стр. 1.

      (4)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

      (5)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 12.6.2014 г., стр. 190).

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.


Препоръка за становище на Съвета в съответствие с член 9, трети параграф от Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. относно актуализираната програма за сближаване на Кипър, 2006-2010 г. (представена от Комисията)


title: Препоръка на Съвета от 8 юли 2014 година относно Националната програма за реформи на Люксембург за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Люксембург за 2014 г.

text:
               29.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 247/72

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 8 юли 2014 година
   относно Националната програма за реформи на Люксембург за 2014 г. и съдържаща становище на Съвета относно Програмата за стабилност на Люксембург за 2014 г.
   2014/C 247/14
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 5, параграф 2 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
   като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за растеж и работни места — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която стратегия е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. въз основа на предложенията на Комисията Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоките за политиките за заетост на държавите членки (2), като заедно двата акта представляват т.нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на национално равнище, на равнището на ЕС и на еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като по-конкретно изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за всяка държава препоръки.

               (4)

               На 9 юли 2013 г. Съветът прие препоръка (3) относно Националната програма за реформи на Люксембург за 2013 г. и даде становището си относно актуализираната Програма за стабилност на Люксембург за периода 2012—2016 г. На 15 ноември 2013 г., в съответствие с Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), Комисията даде становището си относно проекта на бюджетен план на Люксембург за 2014 г.

               (5)

               На 13 ноември 2013 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2014 г. за координиране на икономическите политики. Също на 13 ноември 2013 г. въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Люксембург е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               На 20 декември 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от провеждане на диференцирана и благоприятстваща растежа фискална консолидация, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (7)

               На 5 март 2014 г. Комисията публикува резултатите от своя задълбочен преглед за Люксембург, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Вследствие на анализа си Комисията заключи, че Люксембург не е засегнат от макроикономически дисбаланси по смисъла на процедурата при макроикономически дисбаланси. По-конкретно, анализът на излишъка по текущата сметка показва, че този излишък не произтича от недостатъчно вътрешно търсене, а по-скоро е резултат от особения модел на растеж на Люксембург, който се основава предимно на финансови услуги. Съществуват рискове за местната финансова стабилност, произтичащи от наличието на голям финансов сектор, но те са относително ограничени, понеже секторът е едновременно диверсифициран и специализиран. Високото ниво на задлъжнялост на частния сектор, и по-специално на нефинансовите предприятия, е отражение главно на присъствието на голям брой мултинационални дружества, които използват своите клонове или дъщерни дружества в Люксембург за вътрешногрупови операции по финансиране. Накрая, сегашното благоприятно положение на публичните финанси зависи до голяма степен от устойчивостта на модела на растеж, основан на енергичния финансов сектор, и представлява голям риск за устойчивостта в дългосрочен план.

               (8)

               На 28 април 2014 г. Люксембург представи своята Национална програма за реформи за 2014 г., а на 25 април 2014 г. — своята Програма за стабилност за 2014 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (9)

               Целта на средносрочната бюджетна стратегия, изложена в програмата за стабилност за 2014 г., е връщане към средносрочната цел през 2016 г. след значително отклонение от нея през 2015 г. В Програмата за стабилност се потвърждава предишната средносрочна цел от излишък в размер на 0,5 % от БВП, което отразява изискванията на Пакта за стабилност и растеж. (Преизчисленият) структурен излишък по консолидирания държавен бюджет се предвижда да спадне от 1,4 % от БВП през 2013 г. на 1,1 % през 2014 г., след което да се превърне в дефицит от 0,1 % от БВП през 2015 г. След това е планирано да се постигнат постепенно нарастващи структурни излишъци. Поради това се очаква Люксембург да продължи да изпълнява средносрочната си цел през 2014 г., но значително да се отклони от нея през 2015 г. В съответствие с Програмата за стабилност темпът на нарастване на държавните разходи, без да се отчитат дискреционните мерки по отношение на приходите, ще надхвърли референтния средносрочен темп на растеж на потенциалния БВП през 2015 г. Като цяло целите на програмата съответстват частично на изискванията на предпазните мерки от Пакта за стабилност и растеж, по-конкретно с отклонение през 2015 г. Отношението на дълга към БВП, което беше 23,1 % от БВП през 2013 г., много под референтната стойност от 60 % от БВП, се очаква да спадне допълнително през програмния период. Макроикономическият сценарий в основата на бюджетните прогнози в Програмата за стабилност, който беше изготвен от независим орган (STATEC), е леко оптимистичен за 2014 г. и 2015 г. Правителството предвижда растеж на БВП от 3,2 % през 2014 г. и 2015 г., докато според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2014 г. растежът ще бъде съответно 2,6 % и 2,7 %. Освен това органите все още не са уточнили напълно мерките в подкрепа на фискалната траектория за периода 2015—2018 г. Според прогнозата на Комисията, която не отчита последните обявени мерки, структурният излишък се очаква да намалее до 0,6 % от БВП през 2014 г. и после да се превърне в дефицит от 1,3 % от БВП през 2015 г. Темпът на нарастване на държавните разходи, без да се отчитат дискреционните мерки по отношение на приходите, се очаква да надхвърли референтния средносрочен темп на растеж на потенциалния БВП през 2015 г., когато се очаква значително отклонение. Въз основа на своята оценка на Програмата за стабилност и прогнозата на Комисията, извършена съгласно Регламент (ЕО) № 1466/97, Съветът е на мнение, че съществуват рискове за постигането на целите на Програмата за стабилност, които само частично съответстват на изискванията на предпазните мерки от Пакта за стабилност и растеж, и по-специално от 2015 г. нататък.

               (10)

               През юли 2013 г. правителството предаде на парламента проектозакон за транспониране на разпоредбите на Директива 2011/85/ЕС на Съвета (5) и на Договора за стабилност, координация и управление. Проектозаконът се очакваше да влезе в сила на 1 януари 2014 г., но приемането му беше отложено поради оставката на правителството през юли. Съгласно проектозакона се въвежда нов закон за многогодишната финансова програма, който обхваща същия времеви хоризонт като предстоящата актуализация на Програмата за стабилност. Законът за многогодишната финансова програма ще се актуализира ежегодно в текущ порядък, заедно с годишния бюджет. В него ще се очертават планове за постигане на средносрочната бюджетна цел на равнището на държавното управление. С проектозакона в закона за многогодишната финансова програма се въвеждат многогодишни тавани, които ще обхващат само сектор „Държавно управление“, но не се уточняват последствията, в случай че бъдат надхвърлени таваните. В проектозакона не се предвижда национално правило за разходите, според което да се определят многогодишните цели за разходите. В него обаче се съдържат разпоредби за плана за корекции, за да се спази средносрочната цел. През март 2014 г. на парламента бе предадена преразгледана версия на проектозакона, в която наред с другото се предвижда възлагането на задачата за независимо наблюдение на фискалните правила на новосъздадена институция — Conseil National des Finances Publiques.

               (11)

               Освен това данъчните приходи от ДДС ще бъдат засегнати от новите правила за приходите от ДДС, генерирани от дейностите в сектора на електронната търговия. От 2015 г. тези приходи ще се прехвърлят от държавата, в която се намира доставчикът, към държавата на пребиваване на потребителя. Правителството обяви, че ставките на ДДС ще се увеличат с 2 процентни пункта, което трябва частично да компенсира загубата на приходи. Предвид широкото използване на намалени и на свръхнамалени ставки обаче, могат да се получат допълнителни приходи, като се разшири приложението на стандартната ставка и по-този начин се компенсират в по-голяма степен гореспоменатите загуби.

               (12)

               Според данните от Доклада на Комисията за застаряването на населението от 2012 г. брутните публични разходи за пенсиите като дял от БВП се очаква да се увеличат в Люксембург от 9,2 % от БВП на 18,6 % през 2060 г. Това се дължи най-вече на разходите, свързани с възрастта, и особено на пенсиите. Пенсионната реформа от 2012 г. бе с ограничен обхват и не отговори съществено на заплахата за дългосрочната устойчивост на публичните финанси. Краткосрочното финансиране на пенсионната система понастоящем се гарантира от нисък коефициент на възрастова зависимост и разчита на вноските, плащани от относително младите трансгранични работници. В бъдеще се очаква тази тенденция да се обърне и разходите за пенсии, както и разходите за дългосрочни грижи, вероятно ще се увеличат съществено. За да се гарантира жизнеспособността на пенсионната система, ще бъде необходимо значително увеличение на размера на осигурителните вноски след 2020 г. в допълнение към автоматичното приспособяване на пенсиите към стандарта на живот. Това ще доведе до значително увеличение на тежестта върху труда, която ще трябва да се понесе от бъдещото активно население, и впоследствие ще настъпи загуба на конкурентоспособност по отношение на разходите. Предвид понастоящем високия коефициент на заместване на дохода, можеха да бъдат взети някои различни мерки, за да се осигури по-справедливо разпределение на тежестта сред поколенията. Въвеждането на таван за корекциите в размера на пенсиите, които корекции се основават на ръста на реалните заплати, би увеличило пенсионния резерв. Освен това увеличаването на действителната пенсионна възраст, понастоящем 59 години, чрез привеждането ѝ в съответствие с промените в продължителността на живота, би спомогнало за осигуряването на дългосрочната устойчивост на пенсионната система. Също така, следва да бъдат намалени възможностите за ранно пенсиониране. Финансовите стимули за удължаване на кариерите, предвидени в пенсионната реформа, могат да допринесат за устойчивостта на пенсионната система, но пригодността за заетост на по-възрастните работници следва да се подобри допълнително чрез укрепване на професионалното образование и ученето през целия живот. Люксембург трябва да овладее бъдещите нужди от дългосрочни грижи и свързаните с тях разходи, за да осигури устойчивостта им. Услугите по дългосрочните грижи могат също да се направят по-ефективни от гледна точка на разходите, като се засили координацията между здравеопазването и социалните грижи, като се подобри предоставянето на услугите и като се увеличи подкрепата за лицата, грижещи се за възрастни хора от семейството им.

               (13)

               Големият излишък по текущата сметка на Люксембург е причинен от финансовите услуги и прикрива постоянния и постепенно нарастващ дефицит в търговското салдо при стоките, който произтича от слаб растеж на износа. Тази тенденция отразява нарастващото значение на сектора на услугите в икономиката, но се дължи и на по-структурна загуба на конкурентоспособност по отношение на разходите. Постоянното нарастване в последно време на разходите за труд за единица продукция намали конкурентоспособността на индустриалната тъкан на Люксембург. Модулирането на механизма за индексация на заплатите, приет от правителството през 2012 г., ще приключи до края на 2014 г. Могат да се проучат различни възможности, но е важно заплатите да са по-тясно обвързани с производителността чрез реформа на системата за индексация на възнагражденията, която позволява секторно диференциране. Силната зависимост от финансовия сектор представлява структурен риск за икономиката на Люксембург. Ето защо Люксембург трябва да се съсредоточи върху развитието на високо специализирани предприятия като трамплин за икономически растеж, основан на иновациите. Четворното увеличение на интензивността на научноизследователската и развойната дейност (НИРД) в публичния сектор от 2000 г. насам наистина отразява решимостта за изграждане на капацитет за публични научни изследвания, но Люксембург изостава с изпълнението на целта си за интензивност на НИРД до 2020 г. от 2,3—2,6 % от БВП поради силното намаление на интензивността на НИРД на бизнеса (от 1,53 % от БВП през 2000 г. на 1 % през 2012 г.). Следва допълнително да се подобрят резултатите по показателите за сътрудничеството между публичните научноизследователски институти и предприятията. Следва да бъде продължена започнатата през 2013 г. реформа за укрепване на иновационните клъстери.

               (14)

               Въпреки приемането на различни мерки младежката безработица продължава да е висока — 17,4 % от активното население през 2013 г., въпреки че намаля от 18 % през 2012 г. Тя в голяма степен зависи от образователното равнище и е по-ниска сред лицата с по-високо равнище на образование. Образователната система на Люксембург е изправена пред редица специфични предизвикателства, като многоезичието и специфичните умения, изисквани от високо специализирания пазар на труда с голям финансов сектор. Проучването на ОИСР от 2012 г. на уменията на учащите се потвърди, че са необходими допълнителни мерки за преодоляване на наблюдаваните след 2006 г. относително ниски резултати на младите хора, що се отнася до основни умения. В това отношение следва да бъде продължена реформата на началното и средното образование. Освен това качеството и привлекателността на професионалното образование и обучение следва да се повишат допълнително, за да се предостави на пазара на труда квалифицирана работна сила, включително по-конкретно лица с мигрантски произход. Системата на данъците и обезщетенията е причина за многобройни капани на пазара на труда, сред най-значителните в Съюза, за всички равнища на заплащане и семейни структури. Също така въпреки усилията за реформа в последно време, политиките за активизиране все още остават слаби; освен това участието в активните политики по заетостта не е било задължително в нито един момент по време на безработица.

               (15)

               Люксембург се ангажира да намали емисиите си на парникови газове в секторите, непопадащи в схемата за търговия с емисии, с 20 % през 2020 г., но се очаква да не успее да изпълни целта си с 23 процентни пункта. Освен това се очаква емисиите през 2013 г. да бъдат с 1 % по-високи от целта за 2013 г. съгласно Решението за разпределяне на усилията. Около 70 % от емисиите, имащи връзка с транспорта, са свързани с износа на гориво, което наред с другото произтича от много ниските акцизи върху горивата. Признаването на износа на гориво за основно предизвикателство в приетия през май 2013 г. втори национален план за действие по климата е стъпка напред. Нужни са обаче по-конкретни и дългосрочни мерки за справяне с този проблем. Екологичното данъчно облагане през 2012 г. съответстваше на 2,4 % от БВП, докато през 2004 г. то съответстваше на 3,1 %. Този спад се дължи по-конкретно на по-ниските данъчни приходи от енергията, повлияни от липсата на индексация на данъците върху енергията. Транспортните данъци, с изключение на горивата, представляваха 0,2 % от БВП през 2012 г. Данъците за използвано за транспорт гориво са високи — те съставляват 2,2 % от БВП въпреки преференциалното данъчно облагане на дизела, което се дължи основно на трансграничното закупуване на гориво. Екологичното данъчно облагане представлява дял от общите данъчни приходи, който е под средното равнище, поради което страната може да подобри екологичните си данъци, особено чрез повишаване на данъците върху енергийните продукти за транспорт.

               (16)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Люксембург. Тя извърши оценка на Националната програма за реформи и на Програмата за стабилност. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика в Люксембург, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите национални решения. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са отразени в препоръки 1—5 по-долу.

               (17)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа Програмата за стабилност, като становището му (6) е отразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (18)

               В рамките на европейския семестър Комисията също извърши анализ на икономическата политика на еврозоната като цяло. Въз основа на това Съветът отправи конкретни препоръки към държавите членки, чиято парична единица е еврото (7). Като държава, чиято парична единица е еврото, Люксембург следва също да гарантира цялостното и навременно изпълнение на тези препоръки,

         ПРЕПОРЪЧВА на Люксембург да предприеме следните действия в периода 2014—2015 г.:

               1.

               Да запази стабилна фискална позиция през 2014 г.; да засили значително бюджетната стратегия през 2015 г., така че да осигури постигането на средносрочната цел и да остане на равнището ѝ след това, за да запази дългосрочната устойчивост на публичните финанси, по-специално като вземе предвид неявните задължения, свързани със застаряването на населението. Да засили фискалното управление, като ускори приемането на средносрочна бюджетна рамка, обхващаща сектор „Държавно управление“ и съдържаща многогодишни тавани на разходите, и въведе независимия мониторинг на фискалните правила. Да разшири още повече данъчната основа, по-специално по отношение на потреблението.

               2.

               За да осигури фискална устойчивост, да ограничи разходите, свързани със застаряването на населението, като увеличи ефективността на разходите за дългосрочни грижи, продължи пенсионната реформа, за да увеличи действителната пенсионна възраст, включително чрез ограничаване на ранното пенсиониране и чрез привеждане на пенсионната възраст или пенсионния доход в съответствие с промяната в очакваната продължителност на живота. Да увеличи усилията за засилване на участието на по-възрастните работници на пазара на труда, включително като подобрява пригодността им за заетост чрез схеми за учене през целия живот.

               3.

               Да ускори приемането на структурни мерки в консултация със социалните партньори и в съответствие с националните практики, за да реформира системата за определяне на заплатите, включително индексацията на заплатите, за гарантира, че заплатите реагират по-адекватно на промените в производителността, по-специално на секторно равнище. Да продължи усилията за диверсифициране на структурата на икономиката, включително чрез насърчаване на частните инвестиции в научните изследвания и чрез по-нататъшно развиване на сътрудничеството между публичните научноизследователски институти и предприятията.

               4.

               Да продължи усилията за намаляване на младежката безработица за търсещите работа с по-ниска квалификация, включително тези с мигрантски произход, чрез съгласувана стратегия, включваща по-нататъшно подобряване на разработването и наблюдението на активни политики на пазара на труда, преодоляване на несъответствието между търсените и предлаганите умения и намаляване на финансовите възпиращи фактори за започване на работа. За тази цел, да ускори осъществяването на реформата на общото и професионалното образование и обучение, за да осигури по-добро съответствие между умения на младите хора и търсенето на пазара на труда.

               5.

               Да разработи цялостна рамка и да предприеме конкретни мерки за изпълнение на целите за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. от отраслите, непопадащи в схемата за търговия с емисии, по-конкретно чрез данъчно облагане на енергийните продукти за транспорт.

      Съставено в Брюксел на 8 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  Продължават да се прилагат и през 2014 г. с Решение 2014/322/ЕС на Съвета от 6 май 2014 г. относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 г. (ОВ L 165, 4.6.2014 г., стр. 49).

      (3)  OВ C 217, 30.7.2013 г., стр. 55.

      (4)  Регламент (ЕС) № 473/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно общите разпоредби за мониторинг и оценка на проектите за бюджетни планове и за гарантиране на коригирането на прекомерния дефицит на държавите членки в еврозоната (OВ L 140, 27.5.2013 г., стр. 11).

      (5)  Директива 2011/85/ЕС на Съвета от 8 ноември 2011 г. относно изискванията за бюджетните рамки на държавите членки (OВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 41).

      (6)  Съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.

      (7)  Вж. страница 141 от настоящия брой на Официален вестник.


title: 2014/710/EC: Препоръка на Комисията от 9 октомври 2014 година относно съответните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащ на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги  Текст от значение за ЕИП

text:
               11.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 295/79

         ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА
   от 9 октомври 2014 година
   относно съответните пазари на продукти и услуги в сектора на електронните комуникации, подлежащ на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги
   (текст от значение за ЕИП)

      (2014/710/EC)

   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от нея,
   като взе предвид становищата на Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Комитета за регулиране на съобщенията,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Директива 2002/21/ЕО се създава законодателна рамка за сектора на електронните съобщения, с която се цели, наред с другото, да се отговори на тенденциите за сближаване, като се обхващат всички електронни съобщителни мрежи и услуги. В съответствие с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), целта на регулаторната рамка е, наред с другото, в процеса на развитие на конкуренцията на пазарите постепенно да се намали специфичното за секторите регулиране ex ante, и, що се отнася до електронните комуникации, те в крайна сметка да бъдат управлявани единствено от конкурентното право.

               (2)

               В съзвучие с посочената цел предназначението на настоящата препоръка е да се определят онези пазари на продукти и услуги, при които регулирането ex ante би могло да бъде оправдано в съответствие с член 15, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО. Целта на всяка регулаторна намеса ex ante е да бъдат постигнати като общ резултат ползи за крайните потребители, като се направи така, че пазарите за търговия на дребно да работят в условията на действителна конкуренция. Може да се очаква националните регулаторни органи постепенно да успеят да осигурят конкурентния характер на пазарите на дребно дори при липса на регулиране на пазарите на едро, особено като се вземат предвид очакваните подобрения в областта на иновациите и конкуренцията.

               (3)

               Определението за съответни пазари може да се промени с течение на времето, тъй като характеристиките на продуктите и услугите подлежат на развитие, а възможностите за продуктово заместване могат да се променят както по отношение на търсенето, така и на предлагането. Като се има предвид, че Препоръка 2007/879/ЕО на Комисията (3) е в сила вече над шест години, понастоящем е уместно тя да бъде преразгледана с отчитане на развитието на пазара, настъпило след приемането ѝ.Поради това настоящата препоръка заменя Препоръка 2007/879/ЕО и предоставя насоки на националните регулаторни органи за предстоящите анализи на пазарите.

               (4)

               В член 15, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО се съдържа изискването Комисията да установява пазарите на продукти и услуги в сектора на електронните съобщения, чиито характеристики могат да бъдат такива, че да оправдаят налагането на регулаторни задължения в съответствие с принципите на конкурентното право. Поради това за установяване на пазарите в сектора на електронните съобщения в настоящата препоръка се използват принципите на конкурентното право.

               (5)

               В съответствие с член 15, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО националните регулаторни органи, отчитайки максимално настоящата препоръка, определят съответните пазари, отговарящи на националните условия, и по-специално съответните географски пазари на тяхна територия, в съответствие с принципите на конкурентното право.

               (6)

               В съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО регулаторни задължения ex ante се налагат само на пазари, където няма действителна конкуренция. Както е обяснено в съображение 27 на директивата, това са пазари, където има едно или повече предприятия със значителна пазарна сила, и където средствата в националното законодателство и конкурентното право на Съюза не са в състояние да решат установения проблем. Освен това, анализът на действителната конкуренция следва да включва анализ на това дали пазарът е конкурентен в перспектива и следователно дали липсата на действителна конкуренция е трайна.

               (7)

               Както за Комисията, така и за националните регулаторни органи отправната точка за идентифицирането на пазари на едро, които подлежат на регулиране ex ante, е анализът на съответните пазари на дребно. Анализът на пазара на дребно се извършва, като се взема предвид възможността за продуктово заместване при търсенето и, когато е подходящо, при предлагането от гледна точка на развитието им за определен бъдещ период. При определяне на съответните пазари в съответствие с член 15, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, националните регулаторни органи следва да идентифицират географска област, в която условията на конкуренция са сходни или достатъчно еднородни и която може да се отличи от съседни области, където преобладаващите условия на конкуренция са в значителна степен различни, като обръщат особено внимание на въпроса дали потенциалният оператор със значителна пазарна сила работи по един и същ начин в цялата област на мрежата си, или условията на конкуренция, пред които е изправен, са толкова различни, че в някои райони дейността му е затруднена.

               (8)

               Следва да се оцени дали пазарите на дребно са действително конкурентни от гледна точка на бъдещо развитие при липса на регулиране, основано на констатирането на значителна пазарна сила. От друга страна, анализът следва да вземе предвид въздействието на други видове регулация, приложими към съответния пазар на дребно и свързаните с него пазари на едро по време на съответния период.

               (9)

               При извършването на анализ на пазара съгласно член 16 от Директива 2002/21/ЕО оценката на пазара следва да се направи с оглед на бъдещото развитие, като за основа се вземат наличните пазарни условия. При анализа следва да се оцени дали пазарът има потенциал да стане конкурентен и дали евентуалната липса на конкуренция е с траен характер, като се вземе предвид очаквано или прогнозирано развитие (4).

               (10)

               Ако засегнатият пазар на дребно не е действително конкурентен от гледна точка на бъдещото развитие при липса на регулиране ex ante, следва да се направи оценка на съответните пазари на едро, които подлежат на регулиране ex ante в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО. Когато се анализират границите на пазара и пазарната сила в рамките а) на съответните пазари на едро с цел да се определи дали пазарите са действително конкурентни, следва да се вземат предвид преките и непреките конкурентни ограничения, независимо дали възникването им се дължи на електронни съобщителни мрежи, електронни съобщителни услуги или на други видове сходни от гледна точка на крайния потребител (5) продукти или приложения. От друга страна, ако засегнатият пазар на дребно е действително конкурентен с оглед на бъдещо развитие при липса на регулиране ex ante на отговарящия съответен пазар на едро, това следва да насочи националния регулаторен орган към заключението, че на равнището на пазара на едро вече не е необходимо регулиране. В такъв случай, следва да се оцени отговарящият съответен пазар на едро с оглед на отменянето на регулирането ex ante на този пазар. Когато пазарите на едро са вертикално свързани във веригата на доставките, пазарът на едро, който трябва да се анализира, е онзи, който е най-високо в нея по отношение на разглеждания пазар на дребно.

               (11)

               Пазарите на едро, посочени в списъка в приложението, могат да имат характеристиките, които да оправдават регулирането ex ante, понеже като цяло те отговарят на следните три кумулативни критерия, които са използвани също и за определяне на пазарите, подлежащи на регулиране ex ante в предишните версии на Препоръката. Първият критерий е наличието на високи и дълготрайни бариери пред навлизането на даден пазар. Предвид динамичния характер и функционирането на пазарите на електронните съобщения обаче, при провеждането на ориентирани към бъдещото развитие анализи за установяването на съответните пазари за целите на евентуално регламентиране ex ante е необходимо да бъдат отчетени и възможностите за преодоляване на бариерите пред навлизането на нови участници на даден пазар в рамките на разглеждания период. С втория критерий се определя дали дадена пазарна структура показва тенденция за преминаване към действителна конкуренция в рамките на разглеждания период. Прилагането на този критерий включва оценка на състоянието на основаната на инфраструктурата конкуренция и на други видове конкуренция зад бариерите пред навлизането на даден пазар. Третият критерий е невъзможността да бъде неутрализирана съответна неефективност на пазара (или множество случаи на такава неефективност) единствено чрез прилагане на конкурентното право. Основните показатели, които трябва да се разгледат при използването на първия и втория критерий, са сходни с разглежданите като част от анализа на пазарите от гледна точка на бъдещото им развитие с оглед на определяне на наличието на значителна пазарна сила. В частност това са показателите във връзка с бариерите пред навлизането на нови участници на даден пазар при отсъствието на регламентация (включително размерът на невъзстановимите разходи), пазарната структура, пазарната ефективност и динамика, в това число показатели като пазарни дялове и тенденции, пазарни цени и тенденции, както и обхватът и степента на наличие на конкурентни мрежи или инфраструктури.

               (12)

               Що се отнася до първия критерий, за целите на настоящата препоръка са от значение два вида бариери пред навлизането на нови участници на даден пазар: структурните бариери и регулаторните бариери. Структурните бариери пред навлизането на нови участници на даден пазар произтичат от първоначалните ценови условия или условията на търсене, които поставят при асиметрични условия установените и новите пазарни участници, като навлизането на последните е затруднявано или възпрепятствано. Високи структурни бариери например могат да съществуват при пазари, характеризиращи се с абсолютни предимства по отношение на разходите, значителни икономии от мащаба и/или продуктовата гама, ограничения по отношение на капацитета, както и висок размер на невъзстановимите разходи. Структурна бариера е налице и тогава, когато за предоставянето на услугата е необходим мрежов компонент, който технически не може да бъде възпроизведен или възпроизвеждането му е свързано с разход, който прави процеса нерентабилен за конкурентите.

               (13)

               Законовите или регулаторните бариери не се основават на икономически условия, а произтичат от законови, административни или други мерки, които имат пряко влияние върху условията за навлизане на нови участници и/или позиционирането им на съответния пазар. Пример за законова или регулаторна бариера, която пречи на навлизането на нови участници на пазара или го възпрепятства, е ограничаването на броя предприятия, които имат достъп до спектъра предоставяни допълнителни услуги. Друг пример за законови или регулаторни бариери са ценовите проверки или други свързани с цените мерки, наложени на предприятията, които влияят не само върху навлизането на нови участници на пазара, а и върху позиционирането на предприятията на него. Законови или регулаторни бариери, които е вероятно да бъдат премахнати в съответния период, при нормални обстоятелства не трябва да се смятат за бариера пред навлизането на нови участници на пазара, което означава удовлетворяване на първия критерий.

               (14)

               Значението на бариерите пред навлизането на нови участници на пазара намалява и при пазари, ориентирани към иновациите и характеризиращи се с непрекъснато технологично развитие. При такива пазари ограниченията пред конкуренцията често представляват заплаха от страна на потенциални конкуренти в областта на иновациите, неприсъстващи в този момент на пазара. При ориентираните към иновациите пазари може да се достигне до динамична или дългосрочна конкуренция сред дружества, които не са непременно конкуренти в условията на съществуващ „статичен“ пазар. В настоящата препоръка се вземат под внимание пазари, при които се очаква бариерите пред навлизането на нови участници на пазара да се задържат през прогнозния период. Когато се преценява дали е вероятно бариерите пред навлизането на нови участници на пазара да се задържат при отсъствие на регулиране, е необходимо да се определи дали в сектора са били наблюдавани чести случаи на успешно навлизане и дали е било възможно или е възможно в бъдеще навлизането да бъде в достатъчна степен неизбежно и продължително, за да ограничи дадено пазарно влияние. Значението на бариерите пред навлизането на нови участници на пазара ще зависи между другото и от минималния действителен обем продукция, както и от невъзстановимите разходи.

               (15)

               Дори ако даден пазар се характеризира с високи бариери пред навлизането на нови участници, други структурни фактори на този пазар могат да доведат до появата на тенденция към действителна конкуренция в рамките на разглеждания период от време. Тенденцията към действителна конкуренция предполага, че в рамките на разглеждания период пазарът ще достигне до състояние на действителна конкуренция, без да има регулиране ex ante, или че това ще се случи след този период, при условие че през него са налице ясни признаци за положителна динамика. Пазарната динамика може например да се дължи на технологичен прогрес или на конвергенцията на продукти и пазари, което може да доведе до конкурентен натиск между оператори с дейност на различни продуктови пазари. Такъв би могъл да бъде и случаят с пазари с ограничен, — но достатъчен — брой предприятия, различаващи се по структура на разходите и поставени в условията на еластично търсене по отношение на цените. Възможно е да се получи и надхвърляне на капацитета при пазар, който обичайно би позволил на съперничещи помежду си дружествата да увеличат производството си бързо в отговор на всяко ценово увеличение. При такива пазари с течение на времето може да се наблюдава изменение на пазарните дялове и/или ценови спадове.

               (16)

               Третият критерий служи за оценка на адекватността на коригиращите мерки, които могат да бъдат наложени по конкурентното право за борба с открити и продължаващи ситуации на неефективност на пазара, по-специално като се има предвид, че регулаторните задължения ex ante могат действено да предотвратяват нарушенията на конкурентното право, Интервенциите в областта на конкурентното право могат да не бъдат достатъчни, когато например изискванията за съответствие на интервенцията за поправяне на продължаваща ситуация на неефективност на пазара са твърде многобройни, или когато са необходими чести и/или своевременни интервенции. По такъв начин, регулирането ex ante следва да се разглежда като подходящо допълнение към конкурентното право, когато то не може да самостоятелно адекватно да се справи с установена трайна неефективност на пазара.

               (17)

               Прилагането на посочените три кумулативни критерия следва да ограничи броя пазари в сектора на електронните съобщения, където са наложени ex ante регулаторни задължения, и по този начин да съдейства за постигането на една от целите на регулаторната рамка, а именно, постепенно намаляване на специфичните за сектора правила ex ante успоредно с развитието на пазарната конкуренция. Неизпълнението на изискванията на един от трите критерия би означавало, че пазарът не трябва да се определя като подлежащ на регулиране ex ante.

               (18)

               Наложеното на равнището на пазарите на едро регулиране ex ante следва да се разглежда като достатъчно за справяне с потенциалните проблеми в областта на конкуренцията на свързаните надолу по веригата пазари. Даден пазар надолу по веригата може да бъде предмет на регулиране еx ante, ако състоянието на конкуренцията на този пазар показва значителна пазарна сила въпреки наличието на регулиране ex ante на свързаните пазари на едро нагоре по веригата. Като се има предвид напредъкът в състоянието на конкуренцията, постигнат с помощта на регулирането, с настоящата препоръка се определят само съответните пазари на равнището на пазарите на едро. Смята се, че тяхното регулиране може да помогне за разрешаването на проблема с липсата на действителна конкуренция на равнището на пазарите на едро, която на свой ред предизвиква установената неефективност на пазара. Ако даден национален регулаторен орган все пак докаже, че актовете на намеса на равнище пазари на едро са се оказали неуспешни, съответният пазар на дребно би могъл да подлежи на регламентация ex ante, при условие че националният регулаторен орган е преценил, че се удовлетворени изискванията на проверката, основана на три критерия, предлагана в настоящата препоръка.

               (19)

               Изброените в приложението пазари бяха идентифицирани въз основа на споменатите три кумулативни критерия. Националните регулаторни органи следва да изхождат от презумпцията, че на тези пазари изискванията на трите критерия са изпълнени. Ако обаче национален регулаторен орган сметне, че при липса на регулиране на равнището на пазарите на едро, идентифицираните пазари на дребно се характеризират с устойчива конкуренция, той може също да заключи, че не е необходимо повече да се прилага регулиране ex ante на равнището на пазарите на едро.

               (20)

               За пазарите обаче, включени в списъка в приложението, националният регулаторен орган може да прецени, че предвид специфични национални обстоятелства е подходящо да извърши своя собствена проверка, основана на трите критерия. Националният регулаторен орган може да заключи, че предвид националните обстоятелства изискванията на проверката по три критерия са удовлетворени, или че не са удовлетворени. Ако изискванията на проверката по три критерия не са удовлетворени за определен пазар, включен в списъка в Препоръката, националният регулаторен орган следва да не налага регулаторни задължения на този пазар.

               (21)

               Националните регулаторни органи могат да идентифицират други пазари, освен включените е настоящата препоръка, и да приложат проверката по три критерия. По-специално, ако националните регулаторни органи, след като са заключили, че даден пазар на дребно не се характеризира с действителна конкуренция при липсата на регулиране ex ante, възнамеряват да регулират съответните му пазари на едро, и тези пазари не са включени в Препоръката, те при всички случаи трябва да проведат проверката по три критерия. В такъв случай пазарът на едро, който трябва да се анализира на първо място, е онзи, който е най-високо във веригата на доставки по отношение на пазара на дребно. Националният регулаторен орган следва последователно да анализира пазарите, разположени надолу по веригата след регулирания пазар от по-високо равнище, за да определи дали при наличието на регулиране на по-високото равнище те ще бъдат действително конкурентни, докато достигне до равнището на пазара на дребно.

               (22)

               Националните регулаторни органи следва също да прилагат проверката по три критерия към пазарите, изброени в приложенията към Препоръка 2003/311/ЕО на Комисията (6) и Препоръка 2007/879/ЕО, които вече не се включват в приложението към настоящата препоръка, ако те понастоящем са регулирани с оглед на националните обстоятелства, с цел да се оцени дали предвид тези обстоятелства, подобни пазари все още подлежат на регулиране ex ante.

               (23)

               В съответствие с Директива 2002/21/ЕО, не следва да се налагат неподходящи регулаторни задължения ex ante на нововъзникващите пазари, дори и някои участници да разполагат със стартово предимство. За нововъзникващи пазари се смятат пазарите на продукти или услуги, където, поради тяхната новост, е много трудно да се предскажат условията на търсене и предлагане, както и възможностите за навлизане на нови участници на пазара, което води до трудности при прилагането на проверката по трите критерия. С отказа от налагане на неподходящи регулаторни задължения ex ante на нововъзникващите пазари се цели да се насърчат иновациите, както се изисква в член 8 от Директива 2002/21/ЕО; същевременно, трябва да се предотврати затварянето на тези пазари за останалите участници от страна на дадено доминиращо предприятие, както също е посочено в указанията на Комисията във връзка с пазарните анализи и оценката на степента на пазарно влияние в приложение на регулаторната рамка на Общността в сектора на електронните съобщения и услуги (7). Постепенното актуализиране на съществуващата мрежова инфраструктура рядко води до нов или нововъзникващ пазар. Преди да се заключи, че даден продукт не принадлежи към вече съществуващ пазар, е необходимо да бъде установена липсата на възможност за продуктово заместване както от страна на търсенето, така и от страна на предлагането. Възникването на нови услуги на дребно може да доведе до нов пазар на едро, доколкото такива услуги на дребно не могат да бъдат предоставени при използване на съществуващите продукти в продажба на едро.

               (24)

               Националните регулаторни органи осигуряват достъп на Комисията, ОЕРЕС и на други национални регулаторни органи до резултатите от прилагането на проверката по три критерия, извършена в съответствие с настоящата препоръка, които попадат в обхвата на действие на член 7, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО. Всеки пропуск за уведомяване за проект за мярка, която влияе върху търговията между държавите членки, както е посочено в съображение 38 от Директива 2002/21/ЕО, може да доведе до завеждане на процедура за нарушение срещу съответната държава членка.

               (25)

               Сред пазарите, изброени в приложението към Препоръката, вече не присъстват два пазара, които бяха включени в Препоръка 2007/879/ЕО (пазари 1 и 2), тъй като те вече не отговарят на условията на проверката по три критерия. Тъй като може да има различия между държавите членки по отношение на скоростта на очакваното или предвидимото развитие на пазарите, което потвърждава тази констатация на равнището на Съюза, специфичните национални обстоятелства могат да оправдаят факта, че даден национален регулаторен орган може да сметне, че пазар 1 от Препоръка 2007/879/ЕО или други пазари на дребно, свързани с пазар 2 от Препоръка 2007/879/ЕО, не са действително конкурентни от гледна точка на бъдещото развитие при отсъствие на подходящи и пропорционални мерки на пазара на едро. Националните регулаторни органи могат поради това да оправдаят продължаването на прилагането на регулаторна намеса ex ante на равнището на пазара на едро, при условие че изискванията на проверката по три критерия са удовлетворени при дадените национални обстоятелства за следващия период на преглед. По отношение на останалите пазари от Препоръка 2007/879/ЕО е все още оправдано регулирането ex ante, въпреки че границите на пазари 4, 5 и 6 от Препоръка 2007/879/ЕО са преразгледани. Националните регулаторни органи вземат предвид своите национални обстоятелства при определянето на посочените пазари.

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               1.

               При определянето на съответните пазари, съответстващи на националните условия съгласно член 15, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО, националните регулаторни органи следва да анализират пазарите на продукти и услуги, изброени в приложението.

               2.

               При определянето на пазари, различни от изброените в приложението, националните регулаторни органи следва да докажат, а Комисията следва да се увери, че са изпълнени едновременно посочените по-долу три критерия:

                           а)

                           наличие на сериозни и трайни структурни, правни или регулаторни бариери за навлизане на пазара;

                           б)

                           наличие на структура на пазара, която не предразполага към действителна конкуренция в съответния период от време, предвид състоянието на основаната на инфраструктура конкуренция и другите видове конкуренция, които стоят зад бариерата пред навлизането на даден пазар;

                           в)

                           конкурентното право само по себе си не е достатъчно, за да бъде неутрализирана констатираната пазарна неефективност.

               3.

               Когато се смята, че някой от пазарите, определени в приложението, не подлежи на регулиране ex ante при конкретните национални обстоятелства, националните регулаторни органи следва да докажат, а Комисията следва да се увери, че не е изпълнен поне един от трите критерия, посочени в точка 2.

               4.

               Националните регулаторни органи следва да разглеждат всички значими ограничения за конкуренцията, независимо дали се смята, че техен източник са електронните съобщителни мрежи, електронните съобщителни услуги или други видове съвместими от гледна точка на крайния потребител услуги или приложения.

               5.

               Настоящата препоръка не засяга определенията за пазари, резултатите от пазарни анализи и регулаторните задължения, приети от националните регулаторни органи в съответствие с член 15, параграф 3 и член 16 от Директива 2002/21/ЕО преди датата на приемане на настоящата препоръка.

               6.

               Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 9 октомври 2014 година.

            За Комисията

         Neelie KROES

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33.

      (2)  Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на директиви 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, 2002/19/ЕО относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях и 2002/20/ЕО относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 337, 18.12.2009 г., стр. 37).

      (3)  Препоръка 2007/879/ЕО на Комисията от 17 декември 2007 година относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 344, 28.12.2007 г., стр. 65).

      (4)  Точка 20 от Насоките на Комисията относно пазарния анализ и оценката на значителната пазарна сила съгласно регулаторната рамка на Комисията за електронните съобщителни мрежи и услуги (2002/С 165/03).

      (5)  Например, вероятно е в близко бъдеще технологичните нововъведения да доведат до непрекъснато развитие на услугите за предоставяне на онлайн съдържание независимо от доставчика на интернет (услуги „over-the-top“, „OTT“), въпреки че днес те не могат де се разглеждат като пряк заместител на услугите, предоставяни от доставчиците на електронни съобщителни услуги.

      (6)  ОВ L 114, 8.5.2003 г., стр. 45.

      (7)  Насоки на Комисията (ОВ C 165, 11.7.2002 г., стр. 6).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

                  Пазар 1

                  :

                  Пазар на едро на терминиране на повиквания в определено местоположение по индивидуални обществени телефонни мрежи.

                  Пазар 2

                  :

                  Пазар на едро на терминиране на гласово обаждане по индивидуални мобилни мрежи.

                  Пазар 3

                  :

                              а)

                              пазар на едро на предоставяне на местен достъп на определено местоположение

                              б)

                              пазар на едро на централен достъп, предоставен на определено местоположение за продукти за масовия пазар

                  Пазар 4

                  :

                  Пазар на едро на предоставяне на висококачествен достъп на определено местоположение


title: Препоръка на Съвета от 9 юли 2013 година относно националната програма за реформи на Дания за 2013 г. и съдържаща становище на Съвета относно конвергентната програма на Дания за 2013—2016 г.

text:
               30.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 217/18

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

   от 9 юли 2013 година
   относно националната програма за реформи на Дания за 2013 г. и съдържаща становище на Съвета относно конвергентната програма на Дания за 2013—2016 г.
   2013/C 217/05
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (2), и по-специално член 6, параграф 1 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
   като взе предвид становището на Комитета по социална защита,
   като взе предвид становището на Комитета по икономическа политика,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Комисията да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“ — въз основа на засилена координация на икономическите политики, която е съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала на Европа за устойчив растеж и конкурентоспособност.

               (2)

               На 13 юли 2010 г. Съветът прие препоръка относно общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (за периода 2010—2014 г.), а на 21 октомври 2010 г. прие решение относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (3), като заедно двата акта представляват т. нар. „интегрирани насоки“. Държавите членки бяха приканени да се съобразят с интегрираните насоки при провеждането на националната си икономическа политика и политика по заетостта.

               (3)

               На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите членки взеха решение относно Пакт за растеж и работни места, с който се предоставя съгласувана рамка за действие на равнището на отделните държави, ЕС и еврозоната, като се използват всички възможни лостове, инструменти и политики. Те взеха решение относно действията, които да бъдат предприети на равнището на държавите членки, като изразиха пълната си ангажираност с постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ и с изпълнението на специфичните за държавите препоръки.

               (4)

               На 10 юли 2012 г. Съветът прие препоръка (4) относно националната програма за реформи на Дания за 2012 г. и даде становището си относно актуализираната конвергентна програма на Дания за периода 2012—2015 г.

               (5)

               На 28 ноември 2012 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за 2013 г. за координация на икономическите политики. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 Комисията прие също на 28 ноември 2012 г. Доклад за механизма за предупреждение, в който беше посочено, че Дания е една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

               (6)

               Европейският парламент участва надлежно в Европейския семестър в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 и на 7 февруари 2013 г. прие Резолюция относно аспектите, свързани със заетостта и социалните въпроси, в Годишния обзор на растежа за 2013 г. и Резолюция относно приноса към Годишния обзор на растежа за 2013 г.

               (7)

               На 14 март 2013 г. Европейският съвет одобри приоритетите, насочени към осигуряване на финансова стабилност, фискална консолидация и действия за стимулиране на растежа. Той подчерта необходимостта от продължаване на диференцирана фискална консолидация, благоприятстваща растежа, възстановяване на нормалните условия за отпускане на заеми за икономиката, насърчаване на растежа и конкурентоспособността, справяне с безработицата и социалните последици от кризата и модернизиране на публичната администрация.

               (8)

               На 10 април 2013 г. Комисията публикува резултатите от задълбочения преглед за Дания, извършен съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. Анализът на Комисията дава основание да се заключи, че в Дания са налице макроикономически дисбаланси, въпреки че те не са прекомерни.

               (9)

               На 30 април 2013 г. Дания представи своята национална програма за реформи за 2013 г. и своята конвергентна програма за 2013 г. за периода 2013—2016 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

               (10)

               Съгласно извършената в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 оценка на конвергентната програма Съветът е на мнение, че макроикономическият сценарий, въз основа на който са изготвени бюджетните прогнози в програмата, е реалистичен. Сценарият, който предвижда ръст на БВП от 0,7 % и 1,6 % през 2013 г. и 2014 г., е до голяма степен в съответствие с прогнозата на службите на Комисията от пролетта за 0,7 % и 1,7 %. Конвергентната програма очертава бюджетна стратегия, която се стреми към коригиране на прекомерния дефицит и изпълнение на средносрочната бюджетна цел (СБЦ) за структурен дефицит, не по-голям от 0,5 % от БВП, през 2013 г., което отразява целите на пакта. В конвергентната програма се поставя за цел дефицитът по консолидирания държавен бюджет да бъде 1,7 % от БВП през 2013 г. и 1,8 % през 2014 г., което съответства на крайния срок по процедурата при прекомерен дефицит (ППД), предложен от Комисията. Средногодишната фискална корекция през периода 2011—2013 г., въз основа на изчисленията на структурното бюджетно салдо, съответства на препоръката на Съвета по процедурата при прекомерен дефицит. В конвергентната програма нетните дискреционни мерки се очаква да доведат да консолидация в съответствие с препоръката по ППД. Очакванията са реалните държавни разходи (с включени дискреционни мерки по отношение на приходите) да не растат през 2013 г., а през 2014 г. да бъдат с растеж от 0,4 %), като по този начин съответстват на целевия показател за разходите на Пакта за стабилност и растеж и през двете години. Публичните финанси на Дания са като цяло стабилни и държавата вече е достигнала своята СБЦ. Тъй като държавата обаче има застаряващо население и амбициозни социални политики, от основно значение за Дания е поддържането на стабилна и устойчива рамка на фискалните политики и запазването на дефицита под посочената в Договора референтна стойност от 3 % от БВП.

               (11)

               През 2012 г. Дания завърши реформата на схемите за пенсиониране по инвалидност и за субсидирана заетост (системата „flex-job“), като тя влезе в сила на 1 януари 2013 г. Тези реформи представляват важни мерки за подобряване на предлагането на работна ръка в Дания. Въпреки това подобряването на пригодността за заетост на тези, които са най-отдалечени от пазара на труда, включително хората с мигрантски произход, трайно безработните и нискоквалифицираните работници, продължава да бъде предизвикателство. Като се признава амбициозната програма за реформи на датското правителство, е важно да се гарантира, че известният датски модел на „гъвкава сигурност“ продължава да способства за плавния преход от безработица към работа, като в същото време ограничава маргинализирането и социалното изключване. В това отношение е важна ролята на образованието, обучението и повишаването на квалификацията.

               (12)

               Образованието е с основание ясен приоритет за Дания. Необходими са обаче постоянни усилия за подобряване на качеството и ефективността на разходите на нейните системи на образование и обучение, включително чрез осъществяване на започнатите реформи. Предложената реформа на системата на основното и средното образование е в правилната посока и може да се очаква нейното положително въздействие върху ефективността на разходите на училищната система и качеството на образованието, включително върху нивата на успеваемост на учениците. Що се отнася до професионалното обучение, през 2012 г. правителството предприе стъпки за подобряване на качеството на професионалното обучение за младите хора и осигуряване на необходимите места за чиракуване в частния сектор. Учреден е комитет с участието на правителството, общините, регионите и социалните партньори с цел да се намери постоянно решение за осигуряване на необходимите възможности за чиракуване и повишаване на качеството на професионалното образование и обучение. Намирането на трайни и амбициозни решения както за липсата на места за чиракуване, така и за високия дял на младежите, които преждевременно напускат системата за професионалното обучение, действително ще подготви Дания по-добре за бъдещото търсене на умения на пазара на труда и ще подобри показателите на производителността.

               (13)

               Дания би могла да генерира по-висок икономически растеж чрез премахване на пречките пред конкуренцията при местните услуги и услугите на дребно, като се има предвид значението на този сектор в датската икономика. През 2012 г. датското правителство представи новия Закон за конкуренцията, което представлява важна стъпка в правилната посока. Изменението на законодателството в областта на конкуренцията въведе по-ефективни механизми за прилагането на нормите на конкурентното право, което напълно отговаря на съответната част от препоръката за 2012 г. Независимо от това може да бъде направено повече, за да се гарантира ефективността на мерките, предприети в областта на секторните и публичните услуги, за насърчаване на конкуренцията и доброто функциониране на пазара. Различните политически инициативи в тази област са все още на ранен етап и са необходими непрекъснати усилия, за да се осигури ефективно изпълнение.

               (14)

               Стабилността на финансовата система продължава да буди безпокойство в Дания. През изминалата година беше направен основен анализ на задлъжнялостта на домакинствата на национално равнище и на равнището на ЕС с цел оценка на заплахите за финансовата и икономическата стабилност. За момента рисковете за финансовата стабилност изглеждат овладени, но се нуждаят от непрекъснато наблюдение. Датските органи предприеха редица мерки за подобряване на устойчивостта на ипотечната кредитна система. Те включват схема за етикетиране по отношение на риска на жилищните ипотечни заеми и ограничения на заемите с променлива лихва и/или заемите с разсрочено плащане. Институциите, предоставящи ипотечни кредити, предприеха по собствена инициатива мерки за намаляване на необходимостта от допълнително обезпечение. Всички тези мерки са в правилната посока, но ще бъде необходимо внимателното им следене, за да се установи дали имат желания ефект. Комисията ще проучи редовните доклади на Дания относно въздействието на мерките, предприети в тази връзка. С течение на времето системата на данъчното облагане на недвижимата собственост в Дания ще трябва да бъде изменена, за да се намалят изкривяванията и да се укрепят антицикличните ѝ характеристики.

               (15)

               В рамките на европейския семестър Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Дания. Тя извърши оценка на националната програма за реформи и на конвергентната програма и представи задълбочен преглед. Тя взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива фискална и социално-икономическа политика, но и тяхното съответствие с правилата и насоките на ЕС предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнището на ЕС към бъдещите решения на държавите членки. Препоръките ѝ в рамките на европейския семестър са изразени в препоръки 1—3 по-долу.

               (16)

               С оглед на тази оценка Съветът разгледа конвергентната програма, като становището (5) му е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу.

               (17)

               С оглед на задълбочения преглед, направен от Комисията, и тази оценка Съветът разгледа националната програма за реформи и конвергентната програма. Неговите препоръки по член 6 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 са изразени в препоръка 3 по-долу,

         ПРЕПОРЪЧВА на Дания да предприеме следните действия през периода 2013—2014 г.:

               1.

               Да прилага предвидената бюджетна стратегия през 2013 г., така че да гарантира коригирането на прекомерния дефицит до 2013 г. Освен това да прилага бюджетната стратегия за 2014 г. и след това, за да гарантира адекватна бюджетна корекция за придържане към СБЦ.

               2.

               Да предприеме по-нататъшни стъпки за подобряване на пригодността за заетост на хората, маргинализирани по отношение на пазара на труда, включително на хората с мигрантски произход, трайно безработните и нискоквалифицираните работници. Да подобри качеството на професионалното обучение с цел намаляване на броя на отпадналите и увеличаване на възможностите за чиракуване. Да осъществи реформата на началното и средното образование, за да повиши нивата на успеваемост и да подобри ефективността на разходите на образователната система.

               3.

               Да продължи усилията за премахване на пречките пред конкуренцията в сектора на услугите, включително в сектора на търговията на дребно и строителния сектор, както и за засилване на ефективността на предоставянето на публични услуги.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         R. ŠADŽIUS

      (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 306, 23.11.2011 г., стр. 25.

      (3)  Продължават да се прилагат и за 2013 г. с Решение 2013/208/ЕС на Съвета от 22 април 2013 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (ОВ L 118, 30.4.2013 г., стр. 21).

      (4)  ОВ C 219, 24.7.2012 г., стр. 21.

      (5)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.