title: Препоръка на Съвета от 6 март 2018 година относно пътна карта за осъществяване на ПСС

text:
               8.3.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 88/1

         ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
   от 6 март 2018 година
   относно пътна карта за осъществяване на ПСС
   (2018/C 88/01)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 46, параграф 6 от него,
   като взе предвид Протокол № 10 относно постоянното структурирано сътрудничество, установено с член 42 от Договора за Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз,
   Като взе предвид Решение (ОВППС) 2017/2315 на Съвета от 11 декември 2017 г. за установяване на постоянно структурирано сътрудничество (ПСС) и определяне на списъка на участващите държави членки (1),
   като взе предвид предложението на Федерална република Германия, Кралство Испания, Френската република и Италианската република,
   като има предвид, че:

               (1)

               През юни 2017 г. Европейският съвет изрази съгласие, че е необходимо да се постави началото на приобщаващо и амбициозно постоянно структурирано сътрудничество (ПСС), да се укрепи сигурността и отбраната на Европа, така че да се допринесе за постигането на нивото на амбиция на Съюза, както следва от Глобалната стратегия на ЕС и както е определено в Заключения на Съвета от 14 ноември 2016 г. относно изпълнението на Глобалната стратегия на ЕС в областта на сигурността и отбраната. Съветът отбеляза, че тази дейност трябва да бъде съобразена с планирането и ангажиментите на държавите членки в национален план в областта на отбраната, договорени в рамките на НАТО и ООН от съответните държави членки.

               (2)

               На 13 ноември 2017 г. Съветът и върховният представител на Съюза по въпросите на външната политика и политиката на сигурност („върховният представител“) получиха съвместна нотификация в съответствие с член 46, параграф 1 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), подписана от 23 държави членки, и на 7 декември 2017 г. от още две държави членки.

               (3)

               С Решение (ОВППС) 2017/2315 беше установено ПСС и беше предвидено управлението на ПСС да бъде организирано на равнището на Съвета и в рамките на проектите, изпълнявани от групи участващи държави членки, които са се договорили да предприемат такива проекти.

               (4)

               На 11 декември 2017 г. държавите членки, които участват в ПСС, също приеха декларация, в която изразиха намерението си да подготвят, в различни групи, първите проекти за сътрудничество в рамките на ПСС, както е изложено в приложението към въпросната декларацията.

               (5)

               На 14 декември 2017 г. Европейският съвет приветства създаването на амбициозно и приобщаващо ПСС и изтъкна колко е важно първите проекти да бъдат изпълнени своевременно, както и призова участващите държави членки да постигнат резултати по своите национални планове за изпълнение.

               (6)

               На 6 март 2018 г. Съветът прие Решение (ОВППС) 2018/340 (2) за установяване на списъка на проектите, които да бъдат разработени в рамките на ПСС.

               (7)

               В член 4, параграф 2, буква а) от Решение (ОВППС) 2017/2315 се потвърждава, че Съветът, като действа в съответствие с член 46, параграф 6 от ДЕС, може да приема решения или препоръки, в които да задава стратегически указания и насоки за ПСС.

               (8)

               Във връзка с това Съветът следва да приеме препоръка, в която да зададе тези стратегически указания и насоки за осъществяване на ПСС,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.   ЦЕЛИ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

               1.

               Целта на настоящата препоръка е да зададе стратегически указания и насоки за осъществяването на ПСС, така че да бъде структурирана необходимата по-нататъшна работа по процесите и управлението, включително по отношение на проектите, с оглед на това участващите държави членки да изпълнят по-обвързващите ангажименти, които са поели едни към други, както е изложено в приложението към Решение (ОВППС) 2017/2315.

         II.   ОСЪЩЕСТВЯВАНЕ

      Последователност за изпълнение на ангажиментите и набелязване на по-конкретните цели

               2.

               В член 4, параграф 2, буква б) от Решение (ОВППС) 2017/2315 е предвидено Съветът да приеме решения и препоръки относно последователността за изпълнение на по-обвързващите ангажименти, посочени в приложението, в хода на двете последователни първоначални фази (за годините 2018—2020 г. и 2021—2025 г.) и в началото на всяка фаза да набелязва по-конкретни цели за изпълнението на по-обвързващите ангажименти.

               3.

               Поради това е целесъобразно Съветът да приеме до юни 2018 г. препоръка относно последователността на изпълнение на поетите ангажименти за фазите 2018—2020 г. и 2021—2025 г. и относно по-конкретните цели, включително ангажиментите, които да бъдат изпълнени преди 2020 г. В тази препоръка следва да бъдат зададени и съвместно определени показатели за подпомагане на участващите държави членки при изпълнението на ангажиментите и за оценка на напредъка в това отношение.

               4.

               Секретариатът на ПСС, осигурен съвместно от Европейската служба за външна дейност, включително Военния състав на Европейския съюз (ВСЕС) и Европейската агенция по отбрана, съгласно предвиденото в член 7 от Решение (ОВППС) 2017/2315, се приканва да представи първоначална обратна информация до края на март 2018 г. по отношение на вида, степента на подробност и структурата на информацията, представена в националните планове за изпълнение, предоставени от участващите държави членки през декември 2017 г. в рамките на изпълнението на техните ангажименти. Тази обратна информация следва да спомогне със сведения разработването на препоръката относно последователността, която да бъде приета от Съвета в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от Решение (ОВППС) 2017/2315. Освен това секретариатът на ПСС би могъл да подпомага индивидуално всяка участваща държава членка, при поискване, с цел подобряване на качеството на националния план за изпълнение на съответната държава.

               5.

               След приемането на препоръката относно последователността участващите държави членки следва съответно да преразгледат и актуализират по целесъобразност своите национални планове за изпълнение и да ги представят на секретариата на ПСС до 10 януари 2019 г. в съответствие с член 3, параграф 2 от Решение (ОВППС) 2017/2315. От 2020 г. тези планове следва да се представят на секретариата на ПСС ежегодно до 10 януари, като се вземат предвид прегледът на ПСС от Съвета - въз основа на предходния годишен доклад на върховния представител, посочен в член 6 от Решение (ОВППС) 2017/2315, планът за развиване на способностите и препоръките, отправени в представяния на всеки две години доклад относно координирания годишен преглед на отбраната.

               6.

               В края на първата фаза, в съответствие с член 4, параграф 2, буква в) от Решение (ОВППС) 2017/2315, Съветът ще актуализира и при необходимост ще засили посочените в това решение по-обвързващи ангажименти в контекста на направените чрез ПСС постижения, така че да се отразят способностите и оперативните потребности на Съюза и променящата се среда на сигурност в него. Подобно решение ще се основава на процес на стратегически преглед за оценка на изпълнението на ангажиментите по линия на ПСС.

               7.

               В началото на следващата фаза Съветът следва да приеме втори набор от по-конкретни цели за фаза 2021—2025 г., като се взема предвид член 4, параграф 2, буква в) от Решение (ОВППС) 2017/2315.

      Списък на проектите, които да бъдат разработени в рамките на ПСС

               8.

               След приемането от Съвета на 6 март 2018 г. на решение за установяване на списъка на проектите, които да бъдат разработени в рамките на ПСС, участващите държави членки следва да положат съществени усилия за определяне на целите и графика за всеки проект.

               9.

               Съветът следва да актуализира този списък до ноември 2018 г., за да се включи следващият набор от проекти по линия на ПСС, в съответствие с процедурата по член 5 от Решение (ОВППС) 2017/2315.

               10.

               Впоследствие, с оглед на устойчивото и ефективно прилагане на ПСС, следва тази процедура за оценяване на нови проекти, представени от държавите членки, да бъде по принцип приключена през ноември всяка година след покана за представяне на предложения за нови проекти до началото на май същата година. При оценяването на предложенията за проекти по линия на ПСС от страна на секретариата на ПСС следва да се спазват прозрачни критерии, обхващащи както измерението, свързано със способностите, така и оперативното измерение, и които следва да бъдат доразвити заедно с участващите държави. В съответствие с член 5 от Решение (ОВППС) 2017/2315 Военният комитет на Европейския съюз (EUMC) ще предостави военно становище относно препоръката на върховния представител във връзка с определянето и оценяването на проектите по линия на ПСС.

               11.

               Участващите държави членки, които възнамеряват да предложат отделен проект, следва да уведомят своевременно останалите участващи държави членки, преди да представят своите предложения, за да спечелят подкрепа и да им дадат възможност да се присъединят чрез съвместно представяне на предложението. Подробните предложения за проекти, включително графиците за изпълнението им, следва да бъдат представени достатъчно рано, за да се даде възможност на секретариата на ПСС да ги оцени с оглед на евентуална препоръка на върховния представител до Съвета в съответствие с член 5, параграф 1 от Решение (ОВППС) 2017/2315. Съветът приканва секретариата на ПСС да разработи образец за проектите, които ще се представят, и да подпомогне участващите държави членки при разпространяването на техните индивидуални предложения за проекти по линия на ПСС до другите държави членки.

      Общ набор от правила за управление на проекти

               12.

               Общият набор от правила за управление на проекти в съответствие с член 4, параграф 2, буква е) от Решение (ОВППС) 2017/2315, които участващите държави членки, които участват в отделен проект, могат да пригодят както е необходимо за този проект, следва да бъде приет от Съвета до юни 2018 г. Той следва да осигури рамка, която да гарантира съгласувано и последователно изпълнение на проектите по линия на ПСС и да включва реда и условията за редовно уведомяване на Съвета относно разработването на отделни проекти, в съответствие с член 5, параграф 2 от Решение (ОВППС) 2017/2315, както и да позволи необходимия надзор от страна на Съвета. В тази връзка ролите и отговорностите на участващите държави членки, включително inter alia ролята на наблюдатели, ако е уместно, както и на секретариата на ПСС, следва да бъдат допълнително конкретизирани. Освен това тази рамка следва да предостави общи насоки за участниците при разработването на подходящи договорености за управление на всеки проект, в съответствие с член 5, параграф 3 от Решение (ОВППС) 2017/2315. Във връзка с това, до юни 2018 г., Съветът ще разгледа въпроса с координиращите функции на участващите държави членки в рамките на проектите.

      Общи условия за участие по изключение на трети държави в отделни проекти

               13.

               В съответствие с член 4, параграф 2, буква ж) и член 9, параграф 1 от Решение (ОВППС) 2017/2315 Съветът ще приеме решение за своевременно установяване на общите условия, при които трети държави биха могли да бъдат поканени по изключение да участват в отделни проекти, и ще определи в съответствие с член 9, параграф 2 от Решение (ОВППС) 2017/2315 дали дадена трета държава отговаря на тези условия. Работата по разработването на тези общи условия следва да започне веднага след като общият набор от правила за управление на проектите и последователността за изпълнение на ангажиментите са налице до юни 2018 г., и, след допълнителна оценка от страна на Съвета, следва по принцип да бъде прието решение преди края на 2018 г.

      Годишен доклад на ВП до Съвета и механизъм за оценка

               14.

               В съответствие с член 6, параграф 3 от Решение (ОВППС) 2017/2315 и въз основа на актуализираните национални планове за изпълнение, представени от участващите държави членки, върховният представител ще представя на Съвета годишен доклад, описващ състоянието на изпълнението на ПСС, включително изпълнението от всяка участваща държава членка на поетите от нея ангажименти в съответствие с националния ѝ план за изпълнение. Докладът следва да акцентира върху конкретните действия и мерки, предприети от участващите държави членки за изпълнение на техните ангажименти, включително чрез проекти по линия на ПСС, и да се основава на по-конкретните цели и последователността, определени за двете последователни първоначални фази. Във връзка с това секретариатът на ПСС се приканва да представи актуализирания образец за националните планове за изпълнение.
               Участващите държави членки следва да включат в своите национални планове за изпълнение информация за конкретните действия и мерки, предприети за изпълнение на поетите от тях ангажименти, включително информация за приноса за проектите. Освен това неформални консултации могат да помогнат за изясняване на предоставената в плановете информация.

               15.

               Върховният представител следва да представи първия си годишен доклад през април 2019 г. или поне преди съответния Съвет по външни работи през първата половина на годината, с цел да се вземат предвид актуализираните национални планове за изпълнение, представени от участващите държави членки до 10 януари 2019 г. Считано от 2020 г. годишният доклад следва да бъде представен през март или април, като се вземат предвид преработените и актуализирани национални планове за изпълнение, представени през януари същата година.

               16.

               Въз основа на доклада, представен от върховния представител, Военният комитет на ЕС следва да представи на Комитета по политика и сигурност военно становище и препоръки, така че да може той да подготви до месец май всяка година прегледа на Съвета за това дали участващите държави членки продължават да изпълняват по-обвързващите ангажименти. Във връзка с това Съветът следва също да направи преглед на постигнатия напредък при реализиране на нивото на амбиция на Съюза, с което ще се повиши способността на Съюза да действа като гарант на сигурността, ще се подобри неговата стратегическа автономност и ще се утвърди способността му за сътрудничество с партньорите и за защита на неговите граждани.

      Съставено в Брюксел на 6 март 2018 година.

            За Съвета

            Председател

         F. MOGHERINI

      (1)  ОВ L 331, 14.12.2017 г., стр. 57.

      (2)  OВ L 65, 8.3.2018 г., стр. 24.


               4.10.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 356/130

      P8_TA(2017)0440
      Източното партньорство: срещата на високо равнище през ноември 2017 г.
      Препоръка на Европейския парламент от 15 ноември 2017 г. до Съвета, Комисията и ЕСВД относно Източното партньорство с оглед на срещата на високо равнище през ноември 2017 г. (2017/2130(INI))
      (2018/C 356/18)

         Европейският парламент,

                  —

                  като взе предвид членове 2, 3 и 8 и дял V, и по-специално членове 21, 22, 36 и 37 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), както и Част пета от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС),

                  —

                  като взе предвид стартирането на Източното партньорство в Прага на 7 май 2009 г. като съвместно усилие на ЕС и източните му партньори Азербайджан, Армения, Беларус, Грузия, Молдова и Украйна,

                  —

                  като взе предвид съвместните декларации от срещите на високо равнище на Източното партньорство през 2011 г. във Варшава, през 2013 г. във Вилнюс и през 2015 г. в Рига,

                  —

                  като взе предвид декларацията на ръководителите на 27-те държави членки и на Европейския съвет, Европейския парламент и Европейската комисия, приета на 25 март 2017 г. в Рим,

                  —

                  като взе предвид препоръките и дейностите на Парламентарната асамблея Евронест, Форума на гражданското общество към Източното партньорство, Комитета на регионите и Конференцията на регионалните и местните власти за Източното партньорство (CORLEAP),

                  —

                  като взе предвид съобщенията на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) относно европейската политика за съседство (ЕПС), и по-специално доклада от 2017 г. относно изпълнението на прегледа на ЕПС (JOIN(2017)0018) и преразгледания работен документ от 2017 г., озаглавен „Източното партньорство — 20 резултата за 2020 г.: Фокусиране върху основните приоритети и осезаеми резултати“ (SWD(2017)0300), както и съобщението от 2016 г. относно глобалната стратегия на Европейския съюз за външната политика и политиката на сигурност,

                  —

                  като взе предвид заключенията на Съвета по външни работи относно ЕПС и Източното партньорство,

                  —

                  като взе предвид своята препоръка от 5 юли 2017 г. до Съвета относно 72-ата сесия на Общото събрание на Организацията на обединените нации (1), както и своите резолюции, и по–специално резолюциите си от 15 юни 2017 г. относно случая с Афган Мухтарли и положението на медиите в Азербайджан (2) от 6 април 2017 г. (3) и 24 ноември 2016 г. (4) относно положението в Беларус, от 16 март 2017 г. относно приоритетите на ЕС с оглед на сесиите на Съвета на ООН по правата на човека през 2017 г. (5), от 13 декември 2016 г. относно правата на жените в държавите от Източното партньорство (6), от 21 януари 2016 г. относно споразуменията за асоцииране/задълбочените и всеобхватни зони за свободна търговия с Грузия, Молдова и Украйна (7) и от 9 юли 2015 г. относно прегледа на европейската политика за съседство (8),

                  —

                  като взе предвид съвместното изявление на парламентите на Грузия, Молдова и Украйна от 3 юли 2017 г.,

                  —

                  като взе предвид член 113 от своя Правилник за дейността,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по външни работи (A8-0308/2017),

                  A.

                  като има предвид, че Източното партньорство се основава на споделен ангажимент между Азербайджан, Армения, Беларус, Грузия, Молдова, Украйна и Европейския съюз по отношение на задълбочаването на техните отношения и придържането към международното право и основните ценности, включително демокрацията, принципите на правовата държава, зачитането на правата на човека, основните свободи и равенството между половете, както и по отношение на социалната пазарна икономика, устойчивото развитие и доброто управление;

                  Б.

                  като има предвид, че Източното партньорство се стреми към постигането на общите цели — насърчаване на стабилността, изграждане на доверие и сътрудничество, подкрепа за демократичните реформи, добросъседски отношения, мирно разрешаване на конфликти и регионално сътрудничество, засилване на междуличностните контакти и стимулиране на търговията, за да засили политическия диалог и асоцииране, както и икономическото сътрудничество и интеграция;

                  В.

                  като има предвид, че чрез глобалната си стратегия и преразгледаната ЕПС ЕС се стреми да установи по-тесни отношения с партньорите си чрез ускорено политическо асоцииране и икономическа интеграция с ЕС, като същевременно цели да насърчи политическата стабилизация, устойчивостта в обществен план и икономическия просперитет в съседните държави и предлага възможности за привилегировани политически и икономически отношения в съответствие със степента на амбициозност на всяка държава партньор;

                  Г.

                  като има предвид, че с оглед на факта, че ЕС счита сътрудничеството за ценност само по себе си и е твърдо убеден, че то води до взаимноизгодни ситуации за всички заинтересовани страни, ЕС има ангажимента да продължи да работи с всички държави от Източното партньорство, при условие че не се поставят под съмнение и не се подронват основните европейски ценности;

                  Д.

                  като има предвид, че ЕС и неговите партньори трябва да съчетаят ресурсите и инструментите с поетите ангажименти, както и че партньорите трябва да се фокусират в по-голяма степен върху изпълнението на съществуващите споразумения;

                  Е.

                  като има предвид, че участниците в срещата на високо равнище в Рига през 2015 г. призоваха да бъде постигнат напредък преди следващата среща на високо равнище в областта на (1) укрепването на институциите и доброто управление, (2) мобилността и междуличностните контакти, (3) икономическото развитие и пазарните възможности, както и (4) свързаността, енергийната ефективност, околната среда и изменението на климата;

                  Ж.

                  като има предвид, че е постигнат значителен напредък след последната среща на високо равнище, по-специално със сключването и влизането в сила на три споразумения за асоцииране (СА), включващи задълбочена и всеобхватна зона за свободна търговия (ЗВЗСТ) с Грузия, Молдова и Украйна, както и безвизовите режими с Грузия и Украйна от 2017 г. (и с Молдова от 2014 г.), приключването на преговорите за споразумение за всеобхватно и засилено партньорство с Армения (което служи като пример за това как членството в Евразийския икономически съюз и участието в стратегиите за съседство на ЕС могат да съществуват съвместно), започването на преговори за ново всеобхватно споразумение с Азербайджан, приемането на важни реформи в редица от тези държави с политическата, техническата и финансовата подкрепа на Европейския съюз и продължаването на политиката на критична ангажираност към Беларус;

                  З.

                  като има предвид, че след стартирането на Източното партньорство в Прага при някои от учредителите е налице общо влошаване на положението с правата на човека и връщане назад в развитието към демократизация; като има предвид, че едно от основните предизвикателства ще бъде подпомагането на протичащия понастоящем преход към приобщаващи, отговорни, стабилни и жизнеспособни демокрации;

                  И.

                  като има предвид, че увеличената мобилност и подобряването на междуличностните контакти между държавите партньори и ЕС остават незаменим инструмент за насърчаването на европейските ценности;

                  Й.

                  като има предвид, че един нов стратегически работен план, който е предложен от Комисията и ЕСВД и който съчетава едновременно двустранното и регионалното сътрудничество, цели да направлява бъдещата работа на ЕС и шестте държави партньори, като се фокусира върху 20 резултата до 2020 г.;

                  К.

                  като има предвид, че независимостта, суверенитетът и териториалната цялост на източните партньори на ЕС продължават да бъдат под заплаха от неразрешените регионални конфликти, включително някои, които са започнати и все още активно се поддържат от Руската федерация в противоречие с поетите от нея международни ангажименти за поддържане на международния правен ред; като има предвид, че ЕС следва да играе по-активна роля за мирното разрешаване на всички текущи конфликти в съседните държави; като има предвид, че руската агресия спрямо Украйна, анексирането на Кримския полуостров и продължаващата окупация на два грузински региона, както и хибридните заплахи от страна на Русия, включително дестабилизиращата дейност и пропагандата, застрашават европейската сигурност като цяло;

                  Л.

                  като има предвид, че политиката за Източното партньорство се основава на суверенното право на всеки партньор да избере степента на амбициозност, към която се стреми в отношенията си с ЕС; като има предвид, че партньорите, които се стремят към по-близки отношения с ЕС, следва да могат да разчитат на повече подкрепа и помощ за постигането на взаимно определените цели, ако изпълнят съществуващите ангажименти за реформи в съответствие с принципа „повече за повече“;

                  1.

                  отправя следните препоръки към Съвета, Комисията и Европейската служба за външна дейност:

            Относно бъдещето на Източното партньорство

                  а)

                  да гарантират, че срещата на високо равнище през ноември 2017 г. ще бъде ориентирана към бъдещето, ще влее нов динамизъм и ще определи ясна политическа визия за бъдещето на Източното партньорство като дългосрочна политика; да гарантират, че резултатите от тази среща на високо равнище като пръв приоритет ще осигурят основата за отстояването на основните ценности на Европейския съюз, и по-специално зачитането на демокрацията, правата на човека, основните свободи, принципите на правовата държава, доброто управление, гражданските права, недискриминацията и равенството между половете, върху които се основава Източното партньорство, като подчертава, че тези ценности са в основата на споразуменията за асоцииране, и като признава ангажимента на заинтересованите партньори да прилагат и насърчават тези ценности;

                  б)

                  да отговорят на високите очаквания на гражданите във всички държави партньори по отношение на премахването на корупцията, борбата с организираната престъпност и укрепването на принципите на правовата държава и доброто управление; следователно да се стремят към подновен ангажимент от страна на партньорите за приемане и пълно прилагане на реформите, свързани със съдебната власт, публичната администрация и борбата срещу корупцията и организираната престъпност, въз основа на подходящи пътни карти с ясно определени цели и срокове;

                  в)

                  да укрепват гражданското общество в държавите партньори и неговата жизненоважна роля в рамките на Източното партньорство както като задължителен участник в процеса на укрепване на демокрацията, така и като платформа за регионално сътрудничество, като се противопоставят безкомпромисно на всички законодателни актове и мерки, които целят да ограничат законната му дейност, и като насърчават по-голямото му участие в изготвянето, упражняването на контрол и мониторинга на изпълнението на реформите, свързани с партньорството, както и като насърчават прозрачността и отчетността на публичните институции;

                  г)

                  да насърчават изборните реформи, които гарантират, че правните рамки са в съответствие с международните стандарти, препоръките от ръководените от ОССЕ международни мисии за наблюдение и становищата на Венецианската комисия, и които се постигат чрез прозрачен процес и са предмет на обширни консултации и доколкото е възможно, на консенсус с опозицията и гражданското общество, за да се подобрят изборната уредба без пристрастия към управляващите партии; да гарантират стриктното прилагане от страна на ЕС на съществуващото обвързване с условия във връзка с изборните реформи;

                  д)

                  да гарантират, че резултатите от срещата на високо равнище през ноември 2017 г. ще отразят постигнатото, ще подчертаят необходимостта да се изпълнят всички вече поети ангажименти и ще дадат нов импулс за бъдещето на партньорството, включително постигането на осезаеми резултати за гражданите, по-специално от гледна точка на заетостта, намаляването на социално-икономическите различия, транспорта, свързаността, енергийната независимост, мобилността и образованието, като отбелязва, че новият Европейски план за външни инвестиции (ЕПВИ) е важен инструмент в това отношение;

                  е)

                  да продължат усилията за борба с безработицата, особено с младежката безработица, включително чрез пакет от мерки за подкрепа за младите хора, като например програмата EU4Youth, и развиване на адаптирани спрямо променящите се потребности на пазара на труда умения, включително чрез професионално образование и обучение, насърчаване на предприемачеството и местната промишленост, подкрепа за устойчивото селско стопанство, развитие на туризма и цифровата икономика, както и разширяване на социалната инфраструктура и публичния и частния сектор на услугите, наред с другото, в сферата на здравеопазването и предоставянето на грижи;

                  ж)

                  да насърчат и да окажат активна подкрепа на изпълнението на политиките за борба с дискриминацията във всички сектори на обществото; да осигурят равенство между половете в публичните политики и подкрепата за пригодността за заетост и предприемачеството сред жените, гарантирайки непрекъснатост на политиката след целевата дата 2020 г.;

                  з)

                  да се ангажират да работят съвместно за увеличаването на мобилността между ЕС и държавите партньори; да окажат подкрепа на Молдова, Грузия и Украйна при изпълнението на споразумението за либерализация на визовия режим и да осигурят положение, при което механизмите за суспендиране няма да бъдат задействани в бъдеще, по-специално чрез тясно сътрудничество в полицейската и митническата област с цел защита срещу заплахите за сигурността, престъпността и пресрочването на разрешения престой; да започнат диалог относно визовия режим с Армения, да насърчат постигането на напредък от страна на Азербайджан при прилагането на споразуменията за визови облекчения и реадмисия (СВО/РА) с оглед на започването на диалог по въпросите на визовия режим в бъдеще и да приключат преговорите по СВО/РА с Беларус в полза на гражданите му, ако тези страни постигнат значителен напредък в областта на основните ценности и отговорят на точните условия, определени в плановете за действие за либерализиране на визовия режим;

                  и)

                  да увеличат допълнително възможностите за по-тясно сътрудничество в областта на образованието, научните изследвания и иновациите, по-конкретно чрез улесняване на участието в програми като „Еразъм +“, „Разпространяване на високите научни постижения и разширяване на участието“ и EU4Innovation, както и предоставянето на гаранции за заеми от групата на Европейската инвестиционна банка в рамките на програмата InnovFin; да осигурят подкрепа за реформиране на образованието и преодоляване на различията по отношение на научните изследвания и иновациите;

                  й)

                  да гарантират, че резултатите от срещата на високо равнище през ноември 2017 г. също така ще дадат нов тласък за стимулирането на устойчивия икономически растеж, модернизацията на съществуващите сектори, търговията и възможностите за инвестиции, включително вътрешнорегионалните възможности за трансгранично сътрудничество, поставяйки специален акцент върху предприемачеството и малките и средните предприятия (МСП);

                  к)

                  да отправят призив за пренастройване на подкрепата на ЕС за програмите за асоцииране и свързаните с тях структурни реформи, и по-конкретно тези, които дават възможност за по-добра конкурентоспособност, по-благоприятна бизнес среда и адекватен достъп до източници на финансиране, включително чрез инициативата EU4business; да наблюдават отблизо изпълнението на ЗВЗСТ с цел да се избегне социален и екологичен дъмпинг; да разработят целенасочена помощ за МСП, за да им се помогне да усвояват в пълна степен потенциала на ЗВЗСТ; да насърчат и подкрепят провеждането на истинска реформа на икономическата система, насочена към постепенното премахване на монополите и ограничаването на ролята на олигарсите чрез въвеждането на адекватни закони, както и провеждането на основна реформа в банковия и финансовия сектор, насочена към борбата с изпирането на пари и отклонението от данъчно облагане;

                  л)

                  да подкрепят развитието на необходимата инфраструктура за транспорт и свързаност, включително чрез амбициозен инвестиционен план за основната мрежа TEN-T, и също така да насърчават вътрешнорегионалната търговия; да подкрепят инфраструктурни проекти, които ще осигурят нови възможности за търговия и ще позволят повече комуникация и обмен между ЕС и държавите партньори, както и между партньорите;

                  м)

                  да подобрят енергийната независимост и ефективност посредством конкретни инвестиции и диверсификация на енергийните източници, по-специално по отношение на енергията от възобновяеми източници и намаляването на зависимостта от изкопаеми горива, чрез засилено сътрудничество във всички приоритетни области в обхвата на енергийния съюз на ЕС и по-тясна интеграция на енергийните пазари на партньорите с европейския енергиен пазар, с особен акцент върху взаимосвързаността и инфраструктурата; да гарантират, че частите от новата инфраструктура от тръбопроводи в региона, както на сушата, така и в морето, включително газопровода „Северен поток 2“, са изцяло в съответствие със законодателството на ЕС и стратегията за енергийния съюз и не застрашават регионалната енергийна сигурност; да работят с източните партньори за подкрепа на домакинствата, които са най-силно засегнати от покачващите се цени на енергията;

                  н)

                  да гарантират пълното спазване на международните споразумения и задължения в областта на ядрената безопасност и опазването на околната среда; да увеличат усилията за изпълнението на ангажиментите във връзка с изменението на климата, включително чрез повишаване на обществената осведоменост и постепенно и устойчиво спиране на остарелите електроцентрали в Армения и Украйна; да следят отблизо развитието на нови проекти, като например атомната електроцентрала в Островец, Беларус;

                  о)

                  да гарантират, че резултатите от срещата на високо равнище през ноември 2017 г. също така ще отговорят на заплахите за сигурността и конфликтите, които засягат независимостта, суверенитета, териториалната цялост, основните права на човека и политическата, социалната и икономическата стабилност и развитие на държавите партньори и на региона като цяло;

                  п)

                  да поемат ангажимент за поддържане на единството на действията сред държавите — членки на ЕС, по отношение на оказването на продължаващ колективен натиск върху Русия, чието военно присъствие в региона въпреки това нарасна тревожно през последните години, по-конкретно чрез засилени целенасочени ограничителни мерки, за разрешаване на конфликта в Източна Украйна чрез пълно и ефективното прилагане на споразуменията от Минск и чрез запазване на мисията за наблюдение на ОССЕ, за уреждане на конфликта между Русия и Грузия чрез постигането на осезаеми резултати при Международните преговори в Женева и пълното прилагане от Русия на споразумението за прекратяване на огъня от 2008 г., за възстановяване на пълния суверенитет на Украйна в Крим, на Грузия в нейните окупирани територии Абхазия и Южна Осетия, както и на Молдова в Приднестровието, за обръщане на подходящо внимание на опасната екологична ситуация в Източна Украйна, за подкрепа на партньорите си в укрепването на устойчивостта им и за прекратяване на допълнителните заплахи, създавани от подпомаганите от държавата убийства, кибервойната, дезинформацията и другите видове дестабилизация;

                  р)

                  да подчертаят, че участието на източен партньор във военни учения, насочени към ЕС и/или някои от неговите партньори, като например ръководеното от Русия учение „Запад 2017“ в Беларус, е неприемливо; да гарантират, че партньори няма да участват отново в подобни учения в бъдеще;

                  с)

                  да отправят призив за незабавно прекратяване на военните действия между арменските и азербайджанските сили, които ненужно отнемат живота на цивилни граждани и военнослужещи, като същевременно възпрепятстват социално-икономическото развитие; да потвърдят отново подкрепата си за усилията на съпредседателите на Минската група на ОССЕ за разрешаване на конфликта в Нагорни Карабах и техните основни принципи от 2009 г., които включват териториалната цялост, самоопределянето и неизползването на сила; да призоват Армения и Азербайджан да стартират отново преговорите в дух на добра воля с оглед на прилагането на тези принципи за разрешаването на конфликта, който не може да бъде разрешен чрез използване на военна сила; да призоват правителствата на Армения и Азербайджан да проведат разговори на високо равнище и да поемат ангажимент за мерки за изграждане на истинско доверие и за диалог между арменското и азербайджанското гражданско общество; да обвържат ратификацията на нови споразумения между ЕС и всяка от страните с условието за поемане на конкретни ангажименти и за постигане на значителен напредък за разрешаване на конфликта, като например поддържане на примирието и подкрепа за прилагането на основните принципи от 2009 г.;

                  т)

                  да отправят призив за постоянна подкрепа за работата, извършвана от мисиите на ЕС и ОССЕ в Грузия, Молдова и Източна Украйна, които са основни операции за гарантирането на мира и сигурността преди всичко в полза на гражданите по места; да осигурят ефективното изпълнение на мандата на тези мисии и настоятелно да призоват Русия да гарантира техния безпрепятствен достъп; да обмислят възможността за разполагане на въоръжена полицейска мисия на ОССЕ в Източна Украйна; да обмислят, заедно с държавите партньори, възможността за засилване на ролята на ЕС в разрешаването на тези конфликти, включително чрез създаването на амбициозни и напълно функционални мисии по линия на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО), натоварени със задачата да засилят сигурността и стабилността;

                  у)

                  да призоват партньорите на ЕС да си сътрудничат изцяло с ЕС за справяне с такива предизвикателства като незаконната миграция, тероризма, киберпрестъпността, трафика на хора, контрабандата и незаконната търговия;

                  ф)

                  да обмислят в рамките на политиката на Източното партньорство възможността за по-дългосрочен модел „ИП+“, който да бъде привлекателен за асоциираните държави, постигнали значителен напредък при осъществяването на свързаните със СА/ЗВЗСТ реформи, които в крайна сметка биха могли да доведат до присъединяване към митническия съюз, енергийния съюз, цифровия съюз и Шенгенското пространство, по-добър достъп до вътрешния пазар на ЕС, интегриране в транспортните мрежи на ЕС, промишлени партньорства, засилено участие в други програми и агенции на ЕС, по-нататъшно сътрудничество в областта на ОПСО, както и по-непосредствени мерки, като например допълнителни едностранни тарифни преференции, конкретен график за премахването на тарифите за роуминг между партньорите и ЕС и развитието на високоскоростния широколентов достъп; да отворят модела „ИП+“ за други държави от Източното партньорство веднага след като те бъдат готови да поемат подобни нараснали ангажименти и са постигнали значителен напредък при осъществяването на взаимно договорените реформи;

                  х)

                  по отношение на неасоциираните държави, да обмислят възможността за нови средства за подкрепа на гражданското общество, предприятията, академичните общности, независимите медии и младите хора, включително чрез допълнително финансиране и партньорства за мобилност;

                  ц)

                  да гарантират, че и в двата случая общите цели са както средносрочни, така и дългосрочни при необходимост, като насърчават някои от държавите партньори да надхвърлят логиката на изборните цикли в полза на по-стратегическите визии;

            Относно прилагането на Източното партньорство

                  ч)

                  да изтъкнат отново принципа на диференциация и това, че обхватът и дълбочината на сътрудничеството с ЕС се определят от неговите амбиции и тези на партньорите, както и от темпа и качеството на реформите, които ще се оценяват въз основа на тяхното цялостно и ефективно осъществяване, по-специално по отношение на зачитането на демокрацията, правата на човека, основните свободи, принципите на правовата държава и доброто управление;

                  ш)

                  да подчертаят, че целта на Източното партньорство е да създаде необходимите условия за тясно политическо асоцииране и икономическа интеграция, включително участие в програми на ЕС; да заявят отново, че споразуменията за асоцииране с Грузия, Молдова и Украйна не представляват крайната цел в техните отношения с ЕС; да признаят отново европейските стремежи на тези държави; да посочат, че съгласно член 49 от ДЕС и в съответствие с Декларацията от Рим от 25 март 2017 г. всяка европейска държава може да кандидатства да стане член на ЕС, при условие че спазва критериите от Копенхаген и принципите на демокрацията, зачита основните свободи и правата на човека, включително правата на малцинствените групи, и спазва принципите на правовата държава; в тази връзка да призоват настоятелно държавите членки да договорят амбициозна декларация за срещата на високо равнище през 2017 г., която определя съответни дългосрочни цели;

                  щ)

                  да приканят Грузия, Молдова и Украйна да се фокусират върху пълното изпълнение на програмите за асоцииране, за да отключат всички налични чрез споразуменията за асоцииране възможности, като също така участват в съвместните разисквания относно напредъка, възможностите и предизвикателствата във връзка със свързаните със СА/ЗВССТ реформи; да изтъкнат отново значението на ефективното прилагане на горепосочените реформи за бъдещата стабилност и развитие на държавите и за благосъстоянието на техните общества; да потвърдят отново, че задълбочаването на отношенията в рамките на модела „ИП+“, както и всяка перспектива за членство в ЕС изискват значителен напредък при прилагането на тези реформи, особено по отношение на принципите на правовата държава, зачитането на правата на човека и доброто управление;

                  аа)

                  да гарантират, че настоящото и бъдещото равнище на сътрудничество и подкрепа за партньорите винаги са обвързани със строги условия, както и че тези условия се спазват; да подчертаят, че финансовата подкрепа от ЕС за неговите партньори ще бъде обвързана с условието за конкретни стъпки за реформа и тяхното ефективно прилагане и че основаният на стимули подход на ЕС ще продължи да облагодетелства онези партньори, които провеждат най-активно амбициозни реформи; да предвидят изплащането на безвъзмездни средства на по-малки вноски, за да се даде възможност на ЕС да реагира по-добре на неочаквани кризи или на липсата на реформи; да подчертаят по-конкретно, че няма да бъде ратифицирано всеобхватно споразумение с държава, която не зачита ценностите на ЕС, в частност чрез неизпълнението на решенията на Европейския съд по правата на човека и тормоза, сплашването и преследването на защитници на правата на човека, неправителствени организации и журналисти; също така да изтъкнат, че трябва да бъдат изпълнени ясни показатели преди да започне и приключи какъвто и да било нов диалог относно безвизовите режими; да изтъкнат отново, че отстъплението от вече постигнати резултати систематично ще доведе до прекратяването на действието на споразуменията, включително в областта на безвизовите режими и финансирането от ЕС;

                  аб)

                  да подкрепят многостранното измерение на Източното партньорство като средство за увеличаване на многостранните усилия за изграждане на доверие, особено в засегнати от конфликти райони, и създаване на възможности за регионално сътрудничество, включително посредством транснационални платформи на гражданското общество, сътрудничество между местните и регионалните органи и трансгранични проекти, като например програми за насърчаване на междуличностните контакти с междукултурен диалог и с участието на по-младото поколение като фактори за промяна;

                  ав)

                  да подчертаят значението на комуникацията относно политиките във връзка с Източното партньорство по един съгласуван и ефективен начин, както във вътрешен, така и във външен план, и на предлагането на комуникационни дейности, които са съобразени с конкретните региони, най-вече с цел преодоляване на недостига на знания по отношение на ЕС и неговите отношения с партньорите му; да признаят извършената до момента отлична работа от страна на Оперативната група на ЕС за стратегическа комуникация с Източното съседство и да подпомогнат дейността ѝ с допълнително финансиране; да се справят с предизвикателството, свързано с предоставянето на по-добра информация относно конкретните ползи и цели на Източното партньорство, да се борят с дезинформацията посредством основана на факти и достъпна качествена информация на всички езици на държавите партньори и да гарантират пълно спазване на свободата на изразяване;

                  аг)

                  да поддържат становището, че подкрепата на ЕС следва да бъде определена съобразно степента на споделената амбиция при сътрудничеството с всеки партньор съгласно принципите „повече за повече“ и „по-малко за по-малко“; да настояват по-специално ЕС да приведе бюджетните инструменти, като например Европейския инструмент за съседство и Европейския фонд за устойчиво развитие, в съответствие с политическите задачи и стратегии за изпълнение, по-конкретно в рамките на годишните и многогодишните си бюджетни процедури;

                  ад)

                  да приветстват предложенията на Комисията за предоставяне на макрофинансова помощ (МФП) на партньорите, като същевременно настояват за обвързване на предложенията със строги и ефективни условия, особено по отношение на спазването на принципите на правовата държава (включително наличието на независима съдебна система и многопартийна парламентарна система), гарантирането на доброто управление (включително ефективната борба с корупцията) и защитата на правата на човека и свободата на медиите; да предоставят на Парламента и Съвета подробен писмен доклад на всеки шест месеца относно постигнатия напредък в тези три области за партньорите, които вече се ползват от такава помощ; да призоват Комисията да изготви нови програми за МФП за държавите партньори, които са преминали успешно миналите програми, да включва систематично разпоредба за горепосочените условия в бъдещите предложения за такава помощ и да гарантират тяхното стриктно прилагане, по-конкретно в случая с Молдова;

                  ае)

                  да призоват Комисията, Европейската инвестиционна банка и други многостранни финансови институции да работят за успешното прилагане на Плана за инвестиции за Европа и на специален механизъм за подкрепа за държавите от Източното партньорство, които са поели ангажимент за изпълнение на споразуменията за асоцииране; да изискат създаването на доверителен фонд за Украйна, Грузия и Молдова въз основа на най-добрите практики с инструменти с множество донори, като същевременно подчертават, че този доверителен фонд следва да се фокусира върху частните и публичните инвестиции, по-специално в областта на социалната и икономическата инфраструктура, целящи стимулиране на капацитета за усвояване на инвестициите, както и върху координацията на подкрепата от международните финансови институции и международните донори по места; да обмислят възможността за провеждане на конференция на донорите за Украйна в подкрепа на хуманитарните нужди на страната, породени от конфликта в Източна Украйна и анексирането на Крим; да гарантират, че върху използването на всички тези средства също се упражнява строг контрол, за да се предотврати всяка злоупотреба;

                  аж)

                  да заявят отново силната си подкрепа за парламентарния принос и контрол на политиката на Източното партньорство, особено що се отнася до въздействието на политиката върху живота на гражданите; в тази връзка да засилят ролята на Парламентарната асамблея Евронест в рамките на новата многостранна структура на Източното партньорство, както и на парламентарните комитети за асоцииране или сътрудничество (ПКА/ПКС) в рамките на съветите за асоцииране или сътрудничество; да приветстват програмите по линия на всеобхватния подход в подкрепа на демокрацията (CDSA), които са в процес на изпълнение; да поканят парламентаристи от държавите партньори да работят заедно с цел да упражняват контрол над изпълнението и да обменят най-добри практики; да увеличат участието на Форума на гражданското общество към Източното партньорство в този процес;

                  аз)

                  да вземат под внимание решимостта на Парламента да засили мониторинга си над изпълнението на международните споразумения с източните партньори и да увеличи контрола си по отношение на предоставяната от ЕС подкрепа в това отношение; да отговорят на отправения от Парламента призив към партньорите и Комисията за повишаване на прозрачността на всички бенефициенти на финансиране от ЕС; да призоват Комисията и ЕСВД да представят на Парламента и Съвета подробен писмен доклад относно изпълнението на тези споразумения на всеки шест месеца;

                  aи)

                  да вземат под внимание решимостта на Парламента да увеличи контрола си над преговорите по бъдещи международни споразумения с източните партньори; да призоват Съвета да предостави на Парламента незабавно всички съответни указания за водене на преговори в съответствие с приложимото Междуинституционално споразумение (9); да приветстват ефективното сътрудничество на Комисията и ЕСВД с Парламента при предоставянето на информация за тези преговори, но да ги призоват също така да предоставят незабавно проектите на текстове за преговорите и парафираните споразумения в съответствие с приложимото рамково споразумение (10);

                  2.

                  възлага на своя председател да предаде настоящата препоръка на Съвета, на Европейската комисия и на Европейската служба за външна дейност, както и за сведение, на специалния представител на ЕС за Южен Кавказ и кризата в Грузия, Парламентарната асамблея на ОССЕ, Парламентарната асамблея на Съвета на Европа и на правителствата и парламентите на държавите партньори от Източното партньорство.

         (1)  Приети текстове, P8_TA(2017)0304.

         (2)  Приети текстове, P8_TA(2017)0267.

         (3)  Приети текстове, P8_TA(2017)0126.

         (4)  Приети текстове, P8_TA(2016)0456.

         (5)  Приети текстове, P8_TA(2017)0089.

         (6)  Приети текстове, P8_TA(2016)0487.

         (7)  Приети текстове, P8_TA(2016)0018.

         (8)  ОВ C 265, 11.8.2017 г., стр. 110.

         (9)  ОВ C 95, 1.4.2014 г., стр. 1.

         (10)  ОВ L 304, 20.11.2010 г., стр. 47.


title: Препоръка на Европейската централна банка от 28 декември 2017 година относно политиките за разпределяне на дивиденти (ЕЦБ/2017/44)

text:
               11.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 8/1

         ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 28 декември 2017 година
   относно политиките за разпределяне на дивиденти
   (ЕЦБ/2017/44)
   (2018/C 8/01)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (2),
   като имат предвид, че:
   Необходимо е кредитните институции да продължат да се подготвят за своевременното и пълно прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) в условията на макроикономически и финансови предизвикателства, които оказват натиск върху печалбите на кредитните институции и в резултат от това — върху способността им да изградят капиталовата си база. Освен това, макар че е необходимо кредитните институции да финансират икономиката, наличието на консервативна политика за разпределяне на дивидентите е част от адекватното управление на риска и от добре функциониращата банкова система. Следва да бъде прилаган същият метод, който беше установен с Препоръка ЕЦБ/2016/44 на Европейската централна банка (5),
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
   I.

               1.

               Кредитните институции следва да приемат политики по отношение на дивидентите, като използват консервативни и пруденциални предположения, за да могат, след разпределянето на дивидентите, да изпълнят приложимите капиталови изисквания и да се съобразят с резултатите от процеса по надзорен преглед и оценка (ПНПО).

                           а)

                           Кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват приложимите минимални капиталови изисквания (изискванията по първи стълб). Тук се включват съотношение на базовия собствен капитал от първи ред 4,5 %, съотношение на капитала от първи ред 6 % и съотношение на обща капиталова адекватност 8 %, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                           б)

                           Освен това кредитните институции са длъжни във всеки един момент да изпълняват капиталовите изисквания, които са им наложени с решението в резултат от ПНПО в изпълнение на член 16, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и които надхвърлят изискванията по първи стълб (изискванията по втори стълб).

                           в)

                           Кредитните институции са длъжни също така да изпълняват комбинираното изискване за буфер, определено в член 128, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС.

                           г)

                           До съответната дата за цялостно поетапно въвеждане на изискванията кредитните институции са длъжни да достигнат и максималното изискуемо равнище (6) на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на обща капиталова адекватност. Това се отнася до пълното прилагане на горепосочените съотношения след изпълнението на преходните разпоредби и комбинираното изискване за буфер, определено в член 128, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС. Преходните разпоредби се съдържат в дял XI от Директива 2013/36/ЕС и в десета част от Регламент (ЕС) № 575/2013.

                     Тези изисквания трябва да бъдат спазени на консолидирано равнище и на индивидуална основа, освен ако е налице освобождаване от прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална основа, както е предвидено в членове 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013.

               2.

               По отношение на кредитните институции, които ще изплатят през 2018 г. дивиденти (7) за финансовата 2017 година, ЕЦБ препоръчва:

                           а)

                           Категория 1: кредитните институции, които i) са изпълнили приложимите капиталови изисквания, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), и ii) към 31 декември 2017 г. вече са достигнали максималното равнище на съотношенията, посочени в параграф 1, буква г), следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания и да се съобразяват с резултатите от ПНПО дори в случай на влошени икономически и финансови условия;

                           б)

                           Категория 2: кредитните институции, които към 31 декември 2017 г. са изпълнили приложимите капиталови изисквания, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), но към 31 декември 2017 г. не са достигнали максималното равнище на съотношенията, посочени в параграф 1, буква г), следва да разпределят нетните си печалби под формата на дивиденти по консервативен начин, за да могат да продължат да изпълняват всички изисквания и да се съобразяват с резултатите от ПНПО дори в случай на влошени икономически и финансови условия. Освен това те по принцип следва да изплащат дивиденти единствено дотолкова, доколкото се поддържа линейна права (8) към изискуемото максимално равнище на капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква г), и към резултатите от ПНПО;

                           в)

                           Категория 3: кредитните институции, които нарушават изискванията, посочени в параграф 1, букви а), б) или в), следва по принцип да не разпределят дивиденти.

                     Кредитните институции, които не са в състояние да се съобразят с настоящата препоръка, тъй като считат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, следва да се свържат незабавно със съвместния си надзорен екип.
               От кредитните институции в категории 1, 2 и 3, посочени в параграф 2, букви а), б) и в), се очаква да изпълняват и насоките по втори стълб. При равни други условия може да се очаква капиталовите изисквания (9) да останат като цяло стабилни. Ако кредитна институция извършва дейност под насоките по втори стълб или очаква, че ще извършва дейност под тях, тя следва да се свърже незабавно със съвместния си надзорен екип. ЕЦБ ще разгледа причините, които са довели или се очаква да доведат до понижаването на капиталовото равнище на кредитната институция, и ще обмисли предприемането на подходящи, пропорционални и специфични за институцията мерки.

         II.
   Адресати на настоящата препоръка са значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 16 и 22 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
   III.
   Адресати на настоящата препоръка са и националните компетентни органи и определените на национално равнище органи по отношение на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи съгласно определенията в член 2, точки 7 и 23 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). От националните компетентни органи и от определените на национално равнище органи се очаква да прилагат по целесъобразност настоящата препоръка спрямо тези лица и групи (10).

      Съставено във Франкфурт на Майн на 28 декември 2017 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

      (2)  ОВ L 141, 14.5.2014 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).

      (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

      (5)  Препоръка ЕЦБ/2016/44 на Европейската централна банка от 13 декември 2016 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти (ОВ C 481, 23.12.2016 г., стр. 1).

      (6)  Всички буфери на максималното изискуемо равнище.

      (7)  Кредитните институции могат да имат различна правна форма, като например дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, и неакционерни дружества, като например взаимоспомагателни дружества, кооперации или спестовни институции. В настоящата препоръка терминът „дивидент“ означава всеки вид парично плащане, което подлежи на одобрение от общото събрание.

      (8)  На практика това означава, че за период от четири години, считано от 31 декември 2014 г., кредитните институции по принцип следва да задържат годишно поне 25 % от разликата до достигането на максималното равнище на съотношението на базовия собствен капитал от първи ред, съотношението на капитала от първи ред и съотношението на обща капиталова адекватност, посочени в параграф 1, буква г).

      (9)  Капиталовите изисквания обхващат изискванията по първи стълб, изискванията по втори стълб, предпазния капиталов буфер и насоките по втори стълб. Независимо от поетапното въвеждане на предпазния капиталов буфер кредитните институции следва да очакват в бъдеще да имат насоки по втори стълб, по-високи от нула.

      (10)  В случай че настоящата препоръка се прилага спрямо по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи, които считат, че не са в състояние да се съобразят с нея, тъй като смятат, че имат законово задължение да изплащат дивиденти, те следва да се свържат незабавно с националните си компетентни органи.


title: Препоръка на Съвета от 13 юли 2018 година относно националната програма за реформи на Румъния за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за 2018 г.

text:
               10.9.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 320/98

      ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА
      от 13 юли 2018 година
      относно националната програма за реформи на Румъния за 2018 г. и съдържаща становище на Съвета относно програмата за конвергенция на Румъния за 2018 г.
      (2018/C 320/22)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 2 и член 148, параграф 4 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
      като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
      като взе предвид резолюциите на Европейския парламент,
      като взе предвид заключенията на Европейския съвет,
      като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
      като взе предвид становището на Икономическия и финансов комитет,
      като взе предвид становището на Комитета за социална закрила,
      като взе предвид становището на Комитета за икономическа политика,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  На 22 ноември 2017 г. Комисията прие годишния обзор на растежа, с което постави началото на европейския семестър за координация на икономическите политики за 2018 г. В него надлежно беше отчетен Европейският стълб на социалните права, обявен от Европейския парламент, Съвета и Комисията на 17 ноември 2017 г. Приоритетите на годишния обзор на растежа бяха одобрени от Европейския съвет на 22 март 2018 г. Въз основа на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на 22 ноември 2017 г. Комисията прие Доклад за механизма за предупреждение, в който Румъния не е посочена като една от държавите членки, за които ще се извърши задълбочен преглед.

                  (2)

                  Докладът за Румъния за 2018 г. беше публикуван на 7 март 2018 г. В него бе оценен напредъкът на Румъния в изпълнението на специфичните за държавата препоръки, приети от Съвета на 11 юли 2017 г. (2), последващите действия във връзка със специфичните за държавата препоръки, отправени към Румъния през предходните години, както и напредъкът на страната по националните ѝ цели по стратегията „Европа 2020“.

                  (3)

                  На 10 май Румъния представи националната си програма за реформи за 2018 г. и на 14 май 2018 г. — програмата си за конвергенция за 2018 г. Двете програми бяха оценени едновременно, за да бъдат отчетени взаимовръзките между тях.

                  (4)

                  Съответните специфични за всяка държава препоръки бяха взети предвид при програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИ фондове) за периода 2014—2020 г. Както е предвидено в член 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи промени в тях. Комисията предостави допълнителни подробности за начина, по който ще използва тази разпоредба, в насоките относно прилагането на мерките, обвързващи ефективността на ЕСИ фондовете с доброто икономическо управление.

                  (5)

                  Спрямо Румъния понастоящем се прилагат предпазните мерки на Пакта за стабилност и растеж. В своята програма за конвергенция за 2018 г. правителството планира да постигне номинален дефицит от 2,95 % от БВП през 2018 г., както и неговото по-нататъшно постепенно намаляване до 1,45 % от БВП през 2021 г. Средносрочната бюджетна цел — структурен дефицит от 1 % от БВП — не се очаква да бъде постигната до края на времевия хоризонт на програмата, т.е. до 2021 г. Преизчисленото структурно салдо се очаква да достигне – 2,1 % през 2021 г. Според програмата за конвергенция съотношението на консолидирания държавен дълг към БВП се очаква да достигне 40 % до 2021 г. Макроикономическият сценарий в основата на тези бюджетни прогнози е благоприятен. Освен това необходимите мерки в подкрепа на планираните цели за дефицита все още не са достатъчно конкретни.

                  (6)

                  На 16 юни 2017 г. Съветът реши, в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), че през 2016 г. в Румъния се наблюдава значително отклонение от средносрочната бюджетна цел. С оглед на установеното значително отклонение, на 16 юни 2017 г. Съветът отправи препоръка на Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи (4) не надвишава 3,3 % през 2017 г., което съответства на годишна корекция на структурното салдо в размер на 0,5 % от БВП. На 5 декември 2017 г. Съветът констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 16 юни 2017 г. и издаде преработена препоръка. В новата препоръка Съветът поиска от Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи не превишава 3,3 % през 2018 г., което съответства на годишна структурна корекция в размер на 0,8 % от БВП. На 22 юни 2018 г. Съветът (5) констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 5 декември 2017 г. Освен това въз основа на данни за резултатите за 2017 г. в Румъния беше констатирано значително отклонение от препоръчаната корекция през 2017 г.
                  В съответствие с член 121, параграф 4 от ДФЕС и член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97, на 23 май 2018 г. Комисията отправи предупреждение към Румъния, че през 2017 г. се наблюдава значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. На 22 юни 2018 г. Съветът (6) прие последваща препоръка, с която се потвърждава необходимостта Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи не превишава 3,3 % през 2018 г., което съответства на годишна структурна корекция в размер на 0,8 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. съществува риск от отклонение от посочената препоръка през 2018 г.

                  (7)

                  За 2019 г. на 22 юни 2018 г. Съветът препоръча на Румъния да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че темпът на номинален растеж на нетните първични държавни разходи не превишава 5,1 %, което съответства на годишна структурна корекция в размер на 0,8 % от БВП. Според прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. съществува риск от отклонение от посоченото изискване през 2019 г. Освен това в прогнозата на Комисията от пролетта на 2018 г. се предвижда дефицит по консолидирания държавен бюджет в размер на 3,4 % и 3,8 % от БВП през 2018 г. и 2019 г., което е над заложената в Договора референтна стойност от 3 % от БВП. Като цяло Съветът е на мнение, че ще бъдат необходими съществени допълнителни мерки, считано от 2018 г., за съобразяване с разпоредбите на Пакта за стабилност и растеж, предвид силното влошаване на фискалните перспективи, в съответствие с препоръката, адресирана до Румъния на 22 юни 2018 г. с оглед коригиране на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел.

                  (8)

                  В бюджетното планиране на Румъния редовно не се отчитат предписанията на бюджетната ѝ рамка въпреки необходимостта от отговорни фискални политики. Законът за фискалната отговорност на Румъния транспонира правото на фискалния пакт в националното законодателство. Неговите правила са добре замислени, но често се пренебрегват на практика. През 2016 г. структурният дефицит се е увеличил над средносрочната цел, в нарушение на правилото за дефицита. В бюджетите за 2017 г., както и за 2018 г. се цели номинален дефицит от близо 3 % от БВП, което предполага влошаване на структурното салдо в разрез с правилото. Двете изменения на бюджета, предприети през 2017 г., не са в съответствие с правилата, които забраняват увеличения на таваните на номиналния и първичния дефицит и увеличения на персонала и на общите държавни разходи през съответната текуща фискална година. Освен това, както и през предишни години, през 2017 г. актуализацията на фискалната стратегия беше предоставена на Парламента дълго след законовия срок, като по този начин не беше осигурена дългосрочна перспектива за бюджетното планиране.

                  (9)

                  Спазването на данъчното законодателство продължава да бъде ниско, особено по отношение на данъка върху добавената стойност. През последната година Румъния постигна ограничен напредък по препоръката, включена многократно в специфичната за държавата препоръка — да подобри спазването на данъчното законодателство и събирането на данъци. Що се отнася до данъка върху добавената стойност, разликата между теоретично очакваните и действително събраните приходи остава много висока. За подобряване на спазването на разпоредбите органите въведоха разделяне на плащанията. Това не е задължително, с изключение на дружествата в несъстоятелност и данъкоплатците със значителни неуредени задължения по данъци върху добавената стойност. Въпреки това мярката все още предстои да доведе до значителни резултати. Въвеждането на електронни касови апарати, свързани с информационната технологична система на данъчната администрация, все още предстои да бъде изпълнено.

                  (10)

                  Състоянието на финансовия сектор продължи да се подобрява, но някои развития трябва да бъдат наблюдавани. Банковият сектор има добра капитализация и качеството на активите се е подобрило. Няколко текущи законодателни инициативи, които заплашват да се отразят неблагоприятно на необслужваните заеми, кредитите и инвестициите, налагат извършването на внимателен мониторинг. Неотдавнашното намаление на размера на вноските в пенсионните фондове от втория стълб с предварително финансиране облекчи краткосрочните фискални проблеми, но това би могло да има отрицателни последствия за развитието на капиталовите пазари.

                  (11)

                  Пазарът на труда се затяга поради ръста на заетостта, заедно с намаляване на работната сила поради застаряването на населението и емиграцията. Същевременно в Румъния има значителен неизползван потенциал от работна ръка, а някои групи, като младите хора, ромите, дългосрочно безработните лица и хората с увреждания, срещат трудности по отношение на достъпа до пазара на труда. През последната година Румъния отбеляза малък напредък по специфичната за държавата препоръка за укрепване на целенасочените политики за стимулиране на трудовата активност и предоставяне на интегрирани обществени услуги, съсредоточавайки се върху тези, които са най-отдалечени от пазара на труда. Въпреки увеличените финансови стимули за схеми за мобилност участието в активните политики на пазара на труда продължава да бъде много ниско, а административната тежест е висока. Публичните работни програми на местно равнище са постигнали малко, за да се предоставят необходимите умения и да се подкрепи преходът към стандартна заетост. Няма управление по случаите на дългосрочно безработните лица и лицата, получаващи социални помощи. Сътрудничеството между публичните служби по заетостта, доставчиците на социални и образователни услуги и външните доставчици съответно е било ограничено.

                  (12)

                  Рискът от бедност или социално изключване е много висок. Семействата с деца, лицата с увреждания, ромите и населението в селските райони са особено засегнати. Неравенството в доходите продължава да е високо, което се дължи и на слабото въздействие на данъчно-осигурителната система върху намаляването на неравенството в доходите. Социалният референтен индекс, който се използва като референтна стойност при изчисляване на най-важните социални обезщетения, не е актуализиран от 2008 г. Законът за минималния доход, който е планиран да влезе в сила през 2018 г., би увеличил обхвата и адекватността на социалното подпомагане. Въпреки това влизането му в сила е отложено с повече от една година. По-ниската пенсионна възраст на жените води до по-ниски пенсионни права, което утежнява бедността сред хората в напреднала възраст и разликата в заетостта между жените и мъжете.

                  (13)

                  Участието на социалните партньори в разработването и прилагането на икономическите и социалните реформи е било твърде ограничено. Становищата на социалните партньори често не се вземат предвид, дори когато са сходни. Рамката за колективно договаряне на Румъния не стимулира доброто функциониране на системата на колективните трудови правоотношения. Социалният диалог се характеризира с ниско равнище на колективно договаряне, особено на секторно равнище, и с ниска степен на членство в синдикални организации и организации на работодателите. Високите прагове на представителност и неясното определение на секторите са сред основните пречки пред по-ефективния социален диалог. По законодателните изменения с цел уредбата да бъде подобрена досега е постигнат много слаб напредък.

                  (14)

                  През последните няколко години минималната работна заплата е увеличена многократно по дискреционен начин. От 2015 г. насам нетната минимална работна заплата е нараснала с повече от 60 %. През 2017 г. около 30 % от работниците са получавали минимална заплата, което предполага силно сгъстено разпределение на възнагражденията. Предложение за обективен механизъм за увеличенията на минималната заплата е одобрено от социалните партньори, но то не е приложено от правителството.

                  (15)

                  Предлагането на умения не е в крак с потребностите на икономиката. Ниските постижения по основни умения и умения за работа с цифрови технологии оказват неблагоприятно въздействие върху конкурентоспособността, заетостта и сближаването. Участието в образованието за възрастни е много ниско. Механизъм за постигане на съответствие между активните политики на пазара на труда и търсенето на умения все още не функционира, а способността да се предвиждат бъдещи потребности от умения и да се извършва оценка на очакваното въздействие на новите технологии е слаба. Професионалното образование и обучение остава втори предпочитан вариант и то не е достатъчно съобразено с нуждите на пазара на труда и с регионалните или секторните стратегии за специализация.

                  (16)

                  Слабите резултати на образователната система допринасят за високото равнище на неравенство във възможностите и отслабват перспективите за дългосрочен растеж на Румъния. Осигуряването на качествено, приобщаващо и общо образование и на достъп до него, по-специално за ромите и децата в селските райони, е предизвикателство. Методологията за мониторинг за преодоляване на сегрегацията в училищата все още предстои да бъде разработена. Делът на преждевременно напусналите системата на образованието и обучението намалява, но все още е висок. Механизъм за ранно предупреждение за идентифициране на децата, изложени на риск от отпадане от образователната система, е в процес на разработване, но акцентът върху качественото образование е слаб. Въпреки някои предприети мерки осигуряването на качество в училищното и висшето образование среща предизвикателства. Процентът на завършилите висше образование е нисък. Инвестициите в образованието са относително ниски, а в училищата в неравностойно положение по-специално липсва подходяща подкрепа.

                  (17)

                  Здравният статус на населението се е подобрил, но все още е под стандартите на Съюза. Достъпът до здравни грижи продължава да бъде предизвикателство, което оказва отрицателно въздействие върху детското развитие, пригодността за заетост на работната сила и остаряването в добро здраве. Ниската степен на финансиране и неефективното използване на ресурсите ограничават ефективността на системата на здравеопазване на фона на значителния недостиг на лекари и медицински сестри. Достъпът до здравеопазване е ограничен от преобладаващите неофициални плащания и разстоянието до здравната инфраструктура. Румъния постигна известен напредък в изпълнението на специфичната за държавата препоръка за предотвратяване на неофициалните плащания, а механизъм за наблюдение е в процес на въвеждане, въпреки че действителното му отражение все още не е оценено. По отношение на изпълнението на специфичната за държавата препоръка за пренасочване към амбулаторно лечение, досега се наблюдава ограничен напредък. Текущото изпълнение на националната здравна стратегия е влошено от променящите се приоритети и лошото инвестиционно планиране.

                  (18)

                  Стратегическото планиране, процесът на обществените консултации и анализът на регулаторното въздействие продължават да бъдат слаби в изготвянето, прилагането и мониторинга на политиките. Това се отразява неблагоприятно на качеството и предвидимостта на уредбата. Освен това честите промени в законодателството, като например измененията на данъчните разпоредби, се отразяват върху стопанската среда. Участието на заинтересованите страни в изготвянето и прилагането на реформите е слабо и рядко се прилага истински диалог, макар съответните институционални структури да са налични. Механизмът за разглеждане на становищата на заинтересованите страни в публичните консултации не гарантира подходящите последващи действия. Конкретен скорошен пример за това е незачитането на предложение, одобрено от социалните партньори, за обективен механизъм за увеличаване на минималната работна заплата, което щеше да отговори на специфична за държавата препоръка. Не са постигнати осезаеми резултати във връзка с реформите на публичната администрация. Приемането на съответното законодателство относно управлението на човешките ресурси в публичната администрация бе забавено. Генералният секретариат на правителството има ограничена роля при контрола на качеството на разработването на политиката.

                  (19)

                  Лошото качество на инфраструктурата, включително в секторите на транспорта, отпадъците и отпадъчните води, ограничава перспективите за растеж на Румъния. Публичните инвестиции се характеризират с ниска ефективност особено при изготвянето на проектите и определянето на приоритети. Общото състояние и надеждността на пътната, железопътната инфраструктура и на инфраструктурата на водните пътища е лошо и реформата на сектора на транспорта напредва много бавно. Напредъкът в реформата на управлението на отпадъците също е бавен, а секторите на твърдите отпадъци и на отпадъчните води са изправени пред същите предизвикателства. Генералният план за транспорта и националният план за управление на отпадъците са предназначени за осигуряване на стабилна пътна карта за инвестициите и за укрепване на административния капацитет в сектора, но привеждането в съответствие на изготвянето на проектите със стратегическото планиране засега е ограничено. Румъния постигна ограничен напредък в отговор на специфичната за държавата препоръка да укрепи приоритизирането на проектите и подготовката на публичните инвестиции.

                  (20)

                  Ефективните и прозрачни обществени поръчки са от ключово значение за справяне с основните политически предизвикателства за Румъния, включително ефикасността на публичните разходи, борбата срещу корупцията и насърчаването на иновациите и на устойчивия и приобщаващ растеж. Румъния постигна известен напредък по отношение на специфичната за държавата препоръка да приложи стратегията за обществените поръчки, но планът все още не е изцяло изпълнен. Същевременно повишаването на ефективността и стратегическото използване на обществените поръчки, ефективният одит и контрол върху измамите все още остават предизвикателства. Устойчивостта на предприетите мерки и необратимостта на реформите е необходимо да продължат да бъдат наблюдавани. Предизвикателствата, свързани с ефикасността и прозрачността в областта на обществените поръчки, се отнасят по-специално за големите здравни инфраструктурни инвестиции в регионалните болници на Iași, Cluj and Craiova.

                  (21)

                  Държавните предприятия имат ключова роля в сектори с критична инфраструктура, като например енергетиката и железопътния транспорт. Въпреки това техните оперативни и финансови резултати са по-слаби в сравнение с подобни проекти в частния сектор. Корпоративното управление на държавните предприятия е отслабнало значително в последно време, което обърна отбелязания напредък по специфичните за държавата препоръки от 2015 г. и 2016 г. Прилагането на новото законодателство е не само нестабилно, но и продължават опитите редица дружества да бъдат изключени от неговия обхват. Освен това публикуването на финансовите данни на държавните предприятия е забавено. В резултат на това ключовите условия за насърчаване на ефективното използване на публичните ресурси са възпрепятствани и има възможност за деформиране на инвестиционните решения. През февруари 2018 г. Конституционният съд прикани Парламента да преразгледа горепосочените изключения.

                  (22)

                  Развитията през миналата година до голяма степен поставят под въпрос необратимостта и устойчивостта на значителния напредък на Румъния по отношение на реформата на съдебната система и борбата с корупцията на високо равнище. Независимостта на съдебната власт е изправена пред предизвикателства. Съдебните институции и правната рамка за борба с корупцията са подложени на натиск, а постигането на напредък по отношение на оставащите предизвикателства продължава да се забавя. Изпълнението на националната стратегия за борба с корупцията за периода 2016—2020 г., в която са разработени допълнителни мерки за предотвратяване и борба с корупцията напредва на техническо равнище, но е необходима по-осезаема политическа подкрепа, тъй като корупцията и въпроси, свързани с управлението в обществения сектор, продължават да съществуват на всички равнища и са сред основните предизвикателства за стопанската среда.

                  (23)

                  В рамките на механизма за сътрудничество и проверка Комисията продължава да наблюдава реформата на съдебната реформа и борбата с корупцията в Румъния. Ето защо тези области не са включени в специфичните за държавата препоръки за Румъния, но са важни за развитието на положителна социално-икономическа среда в страната.

                  (24)

                  В контекста на европейския семестър за 2018 г. Комисията направи цялостен анализ на икономическата политика на Румъния и го публикува в доклада за страната за 2018 г. Тя оцени също програмата за конвергенция за 2018 г., националната програма за реформи за 2018 г., както и предприетите последващи действия във връзка с препоръките към Румъния, отправени през предходните години. Комисията взе предвид не само тяхното значение за провеждането на устойчива бюджетна и социално-икономическа политика в Румъния, но и степента, до която те съответстват на правилата и насоките на Съюза предвид необходимостта от засилване на цялостното икономическо управление на Съюза чрез принос на равнище Съюз към бъдещите решения на държавите членки.

                  (25)

                  С оглед на тази оценка Съветът разгледа програмата за конвергенция за 2018 г., като становището му (7) е изразено по-специално в препоръка 1 по-долу,

            ПРЕПОРЪЧВА на Румъния да предприеме следните действия през 2018 г. и 2019 г.:

                  1.

                  Да гарантира спазването на препоръката на Съвета от 22 юни 2018 г. с оглед на коригирането на значителното отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел. Да гарантира пълното прилагане на фискалната рамка. Да засили спазването на данъчното законодателство и събирането на данъци.

                  2.

                  Да приключи реформата относно минималния доход за приобщаване. Да подобри функционирането на социалния диалог. Да гарантира определянето на минимална заплата въз основа на обективни критерии. Да подобри възможностите за повишаване на квалификацията и достъпа до качествено общо образование, по-специално за ромите и децата в селските райони. Да подобри достъпа до здравно обслужване, включително чрез преминаване към амбулаторно лечение.

                  3.

                  Да повиши предсказуемостта на процеса на вземане на решения чрез укрепване на систематичното и ефективно използване на анализа на регулаторното въздействие, провеждане на консултации със заинтересованите страни и участието им в изготвянето и изпълнението на реформите. Да подобри изготвянето и приоритизирането на големите инфраструктурни проекти и да ускори изпълнението им, особено в секторите на транспорта, отпадъците и отпадъчните води. Да подобри прозрачността и ефективността на обществените поръчки. Да укрепи корпоративното управление на държавните предприятия.

         Съставено в Брюксел на 13 юли 2018 година.

               За Съвета

               Председател

            H. LÖGER

         (1)  ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

         (2)  ОВ C 261, 9.8.2017 г., стр. 1.

         (3)  Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).

         (4)  Нетните първични държавни разходи се състоят от общите държавни разходи с изключение на разходите за лихви, разходите по програми на Съюза, които изцяло се покриват от приходи от фондове на Съюза, и недискреционните промени в разходите за обезщетения при безработица. Държавните разходи за бруто образуването на основен капитал се изглаждат за четиригодишен период. Дискреционните мерки по отношение на приходите или предвидено от закона увеличаване на приходите са взети под внимание. Еднократните мерки по отношение както на приходите, така и на разходите, се нетират.

         (5)  Решение (ЕС) 2018/923 на Съвета от 22 юни 2018 г., с което се констатира, че Румъния не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 5 декември 2017 г. (ОВ L 164, 29.6.2018 г., стр. 42).

         (6)  Препоръка на Съвета от 22 юни 2018 г. с цел коригиране на наблюдаваното значително отклонение от плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел в Румъния (ОВ C 223, 27.6.2018 г., стр. 3).

         (7)  Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1466/97.