               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.3.2022
            COM(2022) 88 final
            2022/0062(NLE)

            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в Международната морска организация по време на 105-ата сесия на Комитета по морска безопасност и на 46-ата сесия на Комитета за улесняване на корабоплаването за приемане на Резолюция за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, от една страна, и на изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL), от друга страна

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 105-ата сесия на Комитета по морска безопасност (MSC 105) към Международната морска организация, която ще се състои от 20 до 29 април 2022 г., както и на 46-ата сесия на Комитета за улесняване на корабоплаването (FAL 46) към Международната морска организация, която ще се проведе от 9 до 13 май 2022 г.

               По време на MSC 104 беше предвидено на MSC 105 да се приеме Резолюция за преразглеждане на Резолюция MSC.149 (77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               По време на FAL 45 беше предвидено на FAL 46 да се приемат изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL).

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция за Международната морска организация

               Международната морска организация (ММО) е създадена с Конвенцията за Международната морска организация. Целта на ММО е да предостави форум за сътрудничество в областта на регулирането и практиките, свързани с технически въпроси от всякакъв вид, засягащи международното търговско корабоплаване. Освен това тя има за цел да насърчава общото приемане на възможно най-високите стандарти по въпроси, свързани с морската безопасност, ефективността на корабоплаването, както и предотвратяването на замърсяването на морето от кораби и контрола върху него, като насърчава равните условия на конкуренция. ММО разглежда също някои административни и правни въпроси.

               Конвенцията е в сила от 17 март 1958 г.

               Всички държави — членки на ЕС, са страни по нея. Съюзът не е страна по Конвенцията.

               Всички държави — членки на ЕС, са страни по Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL), приета на 9 април 1965 г. и в сила от 5 март 1967 г. Съюзът не е страна по FAL.

               2.2.Международна морска организация

               Международната морска организация (ММО) е специализирана агенция на ООН, която отговаря за безопасността и сигурността на корабоплаването и за предотвратяване на замърсяването на морето от кораби. Тя е органът, който в световен мащаб определя стандартите за безопасността, сигурността и екологичните показатели на международното корабоплаване. Основната ѝ роля е да задава регулаторна рамка за сектора на корабоплаването, която е справедлива и ефективна, и чието приемане и прилагане е всеобщо.

               Членството в организацията е отворено за всички държави, като всички държави — членки на ЕС, са членки на ММО. Отношенията на ЕС с ММО са основани по-специално на Споразумението за сътрудничество и съдействие между Междуправителствената морска консултативна организация (IMCO) и Комисията на Европейските общности, подписано през 1974 г.

               В Комитета по морска безопасност към ММО влизат всички членки на ММО и той заседава поне веднъж годишно. В Комитета се разглеждат всички въпроси, които попадат в сферата на дейност на ММО и се отнасят до помощни средства за навигация, конструиране и оборудване на плавателните съдове, набиране на екипаж съобразно изискванията за безопасност, правила за предотвратяване на сблъсък, боравене с опасни товари, процедури и изисквания за морска безопасност, хидрографска информация, бордови дневници и навигационна документация, разследване на морски произшествия, спасителни операции, както и всякакви други въпроси, пряко засягащи морската безопасност.

               В Комитета за улесняване на корабоплаването към ММО влизат всички членки на ММО и той заседава поне веднъж годишно. Той се занимава с въпроси, свързани с улесняване на международното морско корабоплаване, включително пристигане, престой и заминаване на кораби, хора и товари от пристанища. Комитетът се занимава също така с електронен бизнес, включително концепцията за едно гише, и има за цел да гарантира, че е постигнат правилният баланс между регулирането и улесняването на международната морска търговия.

               Както Комитетът по морска безопасност към ММО, така и Комитетът за улесняване на корабоплаването, осигуряват механизми за изпълнението на всички задължения, възложени им от Конвенцията за ММО, Асамблеята на ММО или Съвета на ММО, както и всяко задължение в горепосочения обхват, което може да им бъде възложено по силата на друг международен инструмент, приет от ММО. Решенията на Комитета по морска безопасност и Комитета за улесняване на корабоплаването, както и на техните спомагателни органи, се вземат с мнозинство от техните членове.

               2.3.Предвиденият акт на Комитета по морска безопасност към ММО

               От 20 до 29 април 2022 г. MSC 105 трябва да приеме проект за Резолюция на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               Целта на предвидената резолюция е да се подобрят стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, приети по-рано с Резолюция MSC.149.(77).

               2.4.Предвиденият акт на Комитета за улесняване на корабоплаването към ММО

               От 9 до 13 май 2022 г. FAL 46 трябва да приеме изменения на Конвенцията FAL. Целта на предвидените изменения е да се преразгледа и актуализира приложението към Конвенцията FAL с оглед на това да се приведе в по-голямо съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) 2019/1239 и договорените оперативни правила за неговото прилагане, а именно като стане задължително електронното предаване посредством едно гише, се избегне повтарянето на елементи от данни, се предотврати използването на формуляри на хартиен носител за предаване на информация и се отмени изискването за ръчен подпис.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               3.1.Резолюция на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби

               По време на 8-ата сесия на подкомитета по навигация, комуникации и търсене и спасяване (NCSR 8), която се проведе дистанционно от 19 април до 23 април 2021 г., подкомитета постигна споразумение за проект на Резолюция на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби с цел нейното одобрение от MSC 104 и последващо приемане от MSC 105.

               На MSC 104 бяха одобрени предвидените изменения, като в точка 12.8.2.9 от доклада от MSC 104 (MSC 104/18) е посочено, че се предвижда измененията да бъдат приети на MSC 105.

               На NSCR 8 позицията на Съюза беше да подкрепи предложенията в CIRM (NCSR 8/6/2) и Япония (NCSR 8/6/4) за изменение на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, за да се вземе предвид единното тълкуване, договорено на NCSR 7, както и да се предложи документът NCSR 8/6/4 (Япония) да се използва като основа за изменение на Резолюцията.

               Съюзът следва да подкрепи тези изменения, тъй като те ще подобрят стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, приети по-рано с Резолюция MSC 149(77), за да се гарантира модернизирането на Световната морска система за бедствие и безопасност (GMDSS) и да се включи уеднаквеното тълкуване относно сроковете на годност на батериите за преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               3.2.Изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL)

               На своята 42-ра сесия FAL одобри нов документ на тема „Преглед и актуализиране на приложението към Конвенцията FAL“ с цел да се подсилят разпоредбите, свързани с електронното предаване на информация, да се включи ясно задължение за публичните органи да въведат едно гише и принципа на еднократно докладване, да наложат използването на Сборника на ММО за улесняване на корабоплаването и за електронен бизнес, за да се гарантира хармонизиране на определенията за данните, да се изяснят функциите на формулярите FAL в контекста на електронното предаване и да отпадне изискването за ръчен подпис. Новият документ беше включен в нейния двугодишен дневен ред за периода 2018—2019 г. и във временния дневен ред за FAL 43 с цел да бъде завършен през 2021 г. Във връзка с това на FAL 42 беше решено да се създаде работна група чрез кореспонденция за преглед и актуализиране на приложението към Конвенцията FAL, координирана от Франция, и тази държава членка беше инструктирана да започне преглед на приложението към Конвенцията FAL и да състави проект за изменения, който да се разгледа на FAL 43.

               На FAL 43 беше одобрена работата на работната група чрез кореспонденция и освен другото беше решено, че:

               ·препоръчителната практика за създаване на едно гише следва да бъде установена като стандарт;

               ·определението за едно гише следва да бъде общо определение;

               ·сборникът на ММО не следва да бъде част от приложението към Конвенцията FAL, а по-скоро да има само препратка към него;

               ·в списъка с екипажа не следва да се включва изискване за виза (ако е необходима) за отпуск на сушата;

               ·създаването на национални комитети за улесняване на корабоплаването следва да остане като препоръчителна практика;

               ·бяха необходими допълнителни дискусии относно това дали елементите на данните, посочени в приложението към Конвенцията FAL, следва да останат конкретно изброени или да се включи общ списък в допълнение.

               Комитетът одобри също така повторното създаване на работната група чрез кореспонденция за преглед и актуализиране на приложението към Конвенцията FAL, координирана от Франция.

               На FAL 44 беше одобрено използването на консолидиран основен списък с данни в допълнението към приложението към Конвенцията FAL и беше постигнато съгласие да се обединят в единен стандарт съществуващите стандарти, свързани с изискванията за удостоверяване на автентичността за всяка от декларациите в приложението към Конвенция FAL. Освен това Комитетът одобри повторното създаване на групата чрез кореспонденция за преглед и актуализиране на приложението към Конвенцията FAL, координирана от Франция, и постигна съгласие крайният срок за завършването да бъде удължен до 2023 г.

               На FAL 45 бяха одобрени предвидените изменения на приложението към Конвенцията FAL, като в точка 4.17 от доклада на FAL (FAL 45/22) се посочва, че се предвижда измененията да бъдат приети на FAL 46.

               На FAL 42 позицията на Съюза беше да подкрепи предложението на Турция (FAL 42/14) за създаването на нов документ относно „Преглед и актуализиране на приложението към Конвенцията FAL“. Освен това решенията, взети на FAL 43, FAL 44 и FAL 45, бяха в съответствие с позициите на Съюза.

               Ето защо Съюзът следва да подкрепи тези изменения, тъй като с тях приложението към Конвенцията FAL ще се приведе в по-голямо съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) 2019/1239 и ще се приемат договорените оперативни правила за неговото прилагане, а именно като стане задължително електронното предаване посредством едно гише, се избегне повтарянето на елементи от данни, се предотврати използването на формуляри на хартиен носител за предаване на информация и се отмени изискването за ръчен подпис.

               3.3.Съответно законодателство на ЕС и компетентност на ЕС

               3.3.1.Резолюция на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби

               Преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби е обхваната от Директива 2014/90/ЕС относно морското оборудване, тъй като е посочена като точка 5.17 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1158 на Комисията от 22 юни 2021 г. относно изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели и относно стандартите за изпитване на морско оборудване, както и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1170
                  1
               . Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1158 се позовава на Резолюция MSC.149(77) на ММО относно приемането на преразгледаните стандарти за експлоатационните показатели за преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               Следователно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, които трябва да бъдат приети на MSC 105, ще засегнат приложимите изисквания съгласно Директива 2014/90/ЕС.

               3.3.2.Изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL)

               Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
                  2
                („Директивата за даване на сведения“) има за цел да се опростят и хармонизират административните процедури, които се прилагат към морския транспорт, чрез превръщане на електронното предаване на данни в стандарт и рационализиране на формалностите за подаване на данни. В член 7 от Директивата се изисква държавите — членки на Съюза, да приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за подаване на данни. Директивата определя „формулярите FAL“ в член 2, буква в) като „стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL“. Освен това списъкът с формуляри FAL е предоставен в част Б от приложението към Директива 2010/65/ЕС.

               През 2019 г. ЕС прие Регламент (ЕС) 2019/1239 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за създаване на единна европейска среда за морско информационно обслужване и за отмяна на Директива 2010/65/ЕС
                  3
                („Регламента EMSWe“). Този регламент влезе в сила, но ще се прилага едва от 15 август 2025 г. В тази нова рамка се правят важни стъпки за по-нататъшно намаляване на административната тежест и повишаване на ефективността и привлекателността на морския транспорт. С нея се предвижда създаването на единна европейска среда за морско информационно обслужване (EMSWe) с общ набор от данни, хармонизирани интерфейси за подаване на данни и прилагане на принципа за еднократно подаване на данни. „Наборът от данни в EMSWe“ е определен в член 2, точка 8 от Регламента като „пълния списък с елементи от данни, произтичащ от задълженията за докладване на данни“; Задълженията за докладване на данни са включени в приложението към Регламента и включват всички формуляри FAL в част Б от него. Освен това в член 3, параграф 3, трета алинея от Регламента се посочва, че „Когато преценява дали елементите от данните да бъдат включени в набора от данни в EMSWe, Комисията взема предвид съображенията за безопасност, както и принципите на Конвенцията FAL, а именно принципа да се изисква само основната информация и да се свежда броят на елементите до минимум“.

               Следователно измененията на приложението към Конвенцията FAL, които следва да бъдат приети на FAL 46, ще засегнат прилагането на горепосочените правила на Директива 2010/65/ЕС, както и на Регламент (ЕС) 2019/1239 от датата, когато той стане приложим.

               3.3.3.Компетентност на ЕС

               Резолюцията на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби би засегнала правото на Съюза, по-специално прилагането на Директива 2014/90/ЕС.

               Измененията в приложението към Конвенцията FAL биха засегнали правото на Съюза, по-специално прилагането на Директива 2010/65/ЕС, както и на Регламент (ЕС) 2019/1239 от датата, когато той стане приложим.

               Следователно Съюзът има изключителна компетентност по силата на последната част от член 3, параграф 2 от ДФЕС, и поради това е необходимо да се установи позицията му по отношение на актовете за приемане на посочените по-горе изменения.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага независимо от това дали Съюзът е член на органа или страна по споразумението
                  4
               .

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба
                  5
               “.

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Комитетът по морска безопасност към ММО и Комитетът за улесняване на корабоплаването към ММО са органи, учредени по силата на споразумение — Конвенцията за Международната морска организация.

               Актовете, които тези два комитета към ММО имат задачата да приемат, представляват актове с правно действие. Предвидените актове са в състояние да окажат съществено въздействие върху съдържанието на следните законодателни актове на ЕС:

               –Директива 2014/90/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета. Това е така, защото преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби е обхваната от Директива 2014/90/ЕС относно морското оборудване, тъй като е посочена като точка 5.17 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/1158 на Комисията относно изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели и относно стандартите за изпитване на морско оборудване, както и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1170.

               –Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО, както и Регламент (ЕС) 2019/1239 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за създаване на единна европейска среда за морско информационно обслужване и за отмяна на Директива 2010/65/ЕС („Регламента EMSWe“). Това се дължи на обстоятелството, че член 7 от Директивата изисква държавите — членки на Съюза, да приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за подаване на данни, докато член 3 от Регламент (ЕС) 2019/1239 посочва, че „Когато преценява дали елементите от данните да бъдат включени в набора от данни в EMSWe, Комисията взема предвид съображенията за безопасност, както и принципите на Конвенцията FAL, а именно принципа да се изисква само основната информация и да се свежда броят на елементите до минимум“.

               Следователно приемането на

               –Резолюцията на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби

               и на измененията на

               –приложението към Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL)

               би засегнало правото на Съюза, по-специално Директива 2014/90/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета; Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО; и от датата, когато стане приложим, Регламент (ЕС) 2019/1239 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за създаване на единна европейска среда за морско информационно обслужване и за отмяна на Директива 2010/65/ЕС („Регламента EMSWe“).

               Предвидените актове не допълват, нито изменят институционалната рамка на Споразумението.

               Следователно процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с морския транспорт. Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 100, параграф 2 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 100, параграф 2 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2022/0062 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в Международната морска организация по време на 105-ата сесия на Комитета по морска безопасност и на 46-ата сесия на Комитета за улесняване на корабоплаването за приемане на Резолюция за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, от една страна, и на изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване (FAL), от друга страна

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията за Международната морска организация (ММО) влезе в сила на 17 март 1958 г.

               (2)Международната морска организация (ММО) е специализирана агенция на ООН, която отговаря за безопасността и сигурността на корабоплаването и за предотвратяване на замърсяването на морските води и въздуха от корабите. Всички държави — членки на Съюза, членуват в ММО. Съюзът не е член на ММО.

               (3)Съгласно член 28, буква б) от Конвенцията за ММО Комитетът по морска безопасност взема всички необходими мерки за изпълнение на задълженията, възложени му от Асамблеята на ММО или от Съвета на ММО в съответствие с посочената конвенция, или на задълженията в обхвата на посочения член, които може да бъдат възложени на Комитета по морска безопасност по силата на други международни инструменти и които са приети от ММО.

               (4)Съгласно член 48, буква a) от Конвенцията за ММО Комитетът за улесняване на корабоплаването може да приема изменения на Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенцията FAL“)
                  6
               . Всички държави членки са страни по нея. Съюзът не е страна по Конвенцията.

               (5)По време на своята 105-ата сесия от 20 до 29 април 2022 г. Комитетът по морска безопасност трябва да одобри Резолюция за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               (6)По време на своята 46-ата сесия от 9 до 13 май 2022 г. Комитетът за улесняване на корабоплаването трябва да приеме изменения на приложението към Конвенцията FAL.

               (7)Целесъобразно е да се установи позицията, която да се заеме от името на Съюза по време на 105-ата сесия на Комитета по морска безопасност, тъй като предвидената резолюция на MSC относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби, с която се преразглежда Резолюция MSC.149(77), ще бъде в състояние да окаже съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза, а именно Директива 2014/90/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО
                  7
               .

               (8)Приемането на Резолюцията на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби би подобрило по-рано приетите стандарти за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби. Съюзът следва да подкрепи Резолюцията, тъй като тя има за цел да гарантира модернизирането на Световната морска система за бедствие и безопасност (GMDSS) и да включи уеднаквеното тълкуване относно срока на годност на батериите за преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               (9)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по време на 46-ата сесия на Комитета за улесняване на корабоплаването, тъй като предвидените изменения на приложението към Конвенцията FAL ще бъдат в състояние да окажат съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза, а именно Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
                  8
               , и от датата, когато стане приложим, Регламент (ЕС) 2019/1239 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за създаване на единна европейска среда за морско информационно обслужване и за отмяна на Директива 2010/65/ЕС („Регламента EMSWe“)
                  9
               .

               (10)Измененията на приложението към Конвенцията FAL биха го привели в по-голямо съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) 2019/1239 и договорените оперативни правила за неговото прилагане, а именно като стане задължително електронното предаване посредством едно гише, се избегне повтарянето на елементи от данни, се предотврати използването на формуляри на хартиен носител за предаване на информация и се отмени изискването за ръчен подпис.

               (11)Позицията на Съюза трябва да бъде изразена съвместно от държавите — членки на Съюза, които са членки на Комитета по морска безопасност и на Комитета за улесняване на корабоплаването,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз по време на 105-ата сесия на Комитета по морска безопасност към Международната морска организация (ММО), е да се изрази съгласие с приемането на Резолюцията на MSC за преразглеждане на Резолюция MSC.149(77) относно стандартите за експлоатационните показатели на преносимата дуплексна радиотелефонна апаратура за метровия обхват за спасителни кораби.

               Член 2

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на 46-ата сесия на Комитета за улесняване на корабоплаването към ММО, е да се изрази съгласие с приемането на измененията на приложението към Конвенцията за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенцията FAL“).

               Член 3

               1.Позицията, посочена в член 1, се изразява съвместно от държавите — членки на Съюза, които са членки на Комитета по морска безопасност към ММО.

               2.Позицията, посочена в член 2, се изразява съвместно от държавите — членки на Съюза, които са членки на Комитета за улесняване на корабоплаването към ММО.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        OВ L 254, 16.7.2021 г., стр. 1.

                     (2)

                        OВ L 283, 29.10.2010 г., стр. 1.

                     (3)

                        OВ L 198, 25.7.2019 г., стр. 64.

                     (4)

                        Дело C-399/12 Германия/Съвет (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, т. 64.

                     (5)

                        Дело C-399/12, Германия/Съвет (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (6)

                        Конвенцията FAL е в сила от 5 март 1967 г.

                     (7)

                        OВ L 257, 28.8.2014 г., стр. 146.

                     (8)

                        OВ L 283, 29.10.2010 г., стр. 1.

                     (9)

                        OВ L 198, 25.7.2019 г., стр. 64.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            2021/0133(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменението на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП
            (текст от значение за ЕИП)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предвиденото приемане на решенията на Съвместния комитет относно измененията на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението за ЕИП

               Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“) гарантира равни права и задължения в рамките на вътрешния пазар за гражданите и икономическите оператори в ЕИП. В него се предвижда включването на законодателство на ЕС, обхващащо четирите свободи, в тридесетте държави от ЕИП, включващи държавите — членки на ЕС, Норвегия, Исландия и Лихтенщайн. Освен това Споразумението за ЕИП обхваща сътрудничеството в други важни области, като научноизследователската и развойната дейност, образованието, социалната политика, околната среда, защитата на потребителите, туризма и културата, наричани заедно „съпътстващи и хоризонтални“ политики. Споразумението влезе в сила на 1 януари 1994 г. Европейският съюз заедно със своите държави членки е страна по Споразумението.

               2.2.Съвместен комитет на ЕИП

               Съвместният комитет на ЕИП отговаря за управлението на Споразумението за ЕИП. Той е форум за обмен на мнения, свързани с функционирането на Споразумението за ЕИП. Той приема решенията си с консенсус.  В съответствие с Договора от Лисабон отговорност за координиране от страна на ЕС на въпросите, свързани с ЕИП, има Европейската служба за външна дейност.

               2.3.Предвиденият акт на Съвместния комитет на ЕИП

               Очаква се Съвместният комитет на ЕИП да приеме две решения на Съвместния комитет на ЕИП („предвидените актове“) във връзка с изменението на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП.

               Целта на предвидените два акта е включването на Регламент (ЕС) 2018/1971 за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС)
                  1
               , както и на Директива (ЕС) 2018/1972 за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (преработена) в Споразумението за ЕИП.

               Предвидените актове ще бъде задължителни за страните в съответствие с членове 103 и 104 от Споразумението за ЕИП.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               ЕСВД и службите на Комисията представят проектите на решение на Съвместния комитет на ЕИП пред Съвета, който следва да ги приеме като позиция на Съюза. ЕСВД се надява да има възможност да ги представи пред Съвместния комитет на ЕИП възможно най-скоро.

               Съдържанието и естеството на проекта на приложените решения на Съвместния комитет на ЕИП надхвърлят това, което може да се счита за чисто технически адаптации по смисъла на Регламент № 2894/94 на Съвета. Поради това позицията на Съюза следва да бъде определена от Съвета.

               Приложените решения на Съвместния комитет на ЕИП (РСК) съдържат inter alia следните адаптации.

               3.1.Адаптации към Регламент (ЕС) 2018/1971 за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) — РСК в приложение 1

               Въведение

               Съгласно институционалната структура на Споразумението за ЕИП Надзорният орган на ЕАСТ упражнява надзорните правомощия на Комисията в рамките на стълба на ЕАСТ и следователно ще поеме надзорните правомощия на Комисията, предвидени в Регламент (ЕС) 2018/1971 (Регламент за ОЕРЕС) и в Директива (ЕС) 2018/1972 (Директивата за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (Директива за ЕКЕС
                  2
               ), в стълба на ЕАСТ.

               Регламентът за ОЕРЕС и Директивата за ЕКЕС определят редица задачи за ОЕРЕС, които имат за цел да гарантират последователно прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения. Тъй като ОЕРЕС играе важна роля в прилагането на Регламента за ОЕРЕС и Директивата за ЕКЕС, регламентът и Директивата за ЕКЕС са неразривно свързани. Тази връзка намира израз и в двата проекта на решение на Съвместния комитет, които включват директивата и Регламента за ОЕРЕС в Споразумението за ЕИП. Важно е двата проекта на решение на Съвместния комитет да бъдат разгледани заедно, за да се разбере цялостната структура в контекста на ЕИП.

               Проектът на решение на Съвместния комитет (в приложение 1) съдържа три различни набора от адаптации, които ще бъдат представени по-долу: условията за участието на държавите от ЕАСТ в ОЕРЕС (раздел Б), адаптациите, отнасящи се до отношенията между Надзорния орган на ЕАСТ и ОЕРЕС (раздел В), други адаптации, отнасящи се до участието на държавите от ЕАСТ в ОЕРЕС (раздел Г), както и общите адаптации, обичайно използвани в контекста на ЕИП (раздел Д).

               Условия за участието на държавите от ЕАСТ в ОЕРЕС

               ОЕРЕС беше създаден с Регламент (EО) № 1211/2009 и с Регламент (EС) 2018/1971, за да спомага за развитието и по-доброто функциониране на вътрешния пазар на електронни съобщителни мрежи и услуги, като се стреми да гарантира последователното прилагане на регулаторната рамка на ЕС за електронни съобщения. В регламента се признава също така, че е желателно тези цели да бъдат постигнати в контекста на ЕИП, и се посочва, че Съветът на регулаторите на ОЕРЕС (Съветът на регулаторите), работните групи и Управителният съвет следва да бъдат отворени за участието на националните регулаторни органи (НРО) на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ, за да се разшири последователното прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения до Исландия, Лихтенщайн и Норвегия
                  3
               .

               Съгласно член 101 от Споразумението за ЕИП:

               „1. Експертите на държавите от ЕАСТ биват привлечени да участват в работата на комитетите, които не се уреждат нито от член 81 [т.е. програмни комитети], нито от член 100 [т.е. комитети по комитология], когато това се налага с цел доброто функциониране на настоящото споразумение.

               Списъкът на тези комитети се съдържа в Протокол 37. Условията и начините на това участие са определени в протоколите и приложенията, които се отнасят до съответните области.

               2. Ако договарящите се страни сметнат, че такова участие следва да бъде разширено с включването на други комитети със сходни характеристики, Съвместният комитет на ЕИП може да направи изменение на протокол 37“.
                  4

               ОЕРЕС не е комитет по комитология, нито е създаден по силата на програма. Като форум за сътрудничество между регулатори ОЕРЕС попада в категорията „други комитети“ по смисъла на член 101 от Споразумението за ЕИП, чийто списък се съдържа в Протокол 37. В съответствие с посочената разпоредба „условията и начините на това участие са определени в протоколите и приложенията, които се отнасят до съответните области“. Тези условия и начини се въвеждат в приложенията (към Споразумението за ЕИП) под съответната точка и се предхождат от уводно изречение, което гласи „Условия за асоциирането на държавите от ЕАСТ в съответствие с член 101 от Споразумението“ (вж. например решения на Съвместния комитет на ЕИП № 192/2014, № 18/2013, № 92/2010, № 10/2004). Тези условия не се считат за „текстове за адаптиране“, тъй като те нямат за цел да изменят правилата, съдържащи се в акта, включен в Споразумението за ЕИП, а по-скоро да ги допълнят, ако е необходимо, за да се гарантира доброто функциониране на асоциирането.

               Условията за асоцииране предвиждат, че НРО на ЕИП/ЕАСТ участват пълноценно в работата на Съвета на регулаторите на ОЕРЕС, работните групи на ОЕРЕС и Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС, че НРО на ЕИП/ЕАСТ имат същите права и задължения като другите НРО на ЕС, с изключение на правото на глас, но не могат да бъдат избирани за председател на Съвета на регулаторите на ОЕРЕС и Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС. НРО на ЕИП/ЕАСТ могат обаче да председателстват работни групи. Националните регулаторни органи на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ се представляват на подходящо равнище в съответствие с разпоредбите на регламентите за ОЕРЕС (вж. член 7 от Регламента за ОЕРЕС). Участието на НРО на ЕАСТ е от решаващо значение за насърчаване на регулаторното сближаване.

               Условията предвиждат също, че ОЕРЕС и Службата на ОЕРЕС ще подпомагат НРО на ЕИП/ЕАСТ и Надзорния орган на ЕАСТ.

               Адаптации, свързани с отношенията между Надзорния орган на ЕАСТ и ОЕРЕС

               В адаптациите в буква а), подточки i) и ii) се уточнява, че ОЕРЕС следва да подпомага и съветва Надзорния орган на ЕАСТ, съответно да издава насоки по искане на последния.

               Тъй като НРО на ЕИП/ЕАСТ нямат право на глас в ОЕРЕС, в адаптацията в буква а), подточка iii), с която се добавя нов параграф 1а към член 4, се предвижда, че позициите на националните регулаторни органи на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ се записват отделно от ОЕРЕС при издаването на становища в съответствие с член 4, параграф 1, буква в), подточки i) и ii) от регламента. Това се отнася по-специално до становища относно проекти на мерки на НРО на ЕИП/ЕАСТ в съответствие с членове 32 и 33 от Директивата за ЕКЕС и становища относно трансгранични спорове в съответствие с член 27 от Директивата за ЕКЕС.

               Съгласно адаптацията в буква а), подточка v) Надзорният орган на ЕАСТ трябва да отчита в максимална степен всички насоки, становища, препоръки, общи позиции и най-добри практики, приети от ОЕРЕС.

               Други адаптации, свързани с участието в ОЕРЕС на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ

               Службата на ОЕРЕС е орган на ЕС с юридическа правосубектност
                  5
                и е агенция, която подпомага ОЕРЕС. В съответствие с предварителното включване в Споразумението за ЕИП на учредителните документи за агенциите на ЕС
                  6
                участието на държавите от ЕАСТ в дейностите на Службата на ОЕРЕС е уредено в адаптациите към Регламента за ОЕРЕС. Тъй като Службата на ОЕРЕС не изпълнява никакви задачи в областта на политиките от свое име, това участие е по-скоро от административен характер.

               Съгласно адаптацията в буква д) към Регламента за ОЕРЕС членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ участват финансово в ресурсите на Службата на ОЕРЕС, като участват в субсидията от Съюза. В съответствие с досегашната практика това финансово участие се определя в съответствие с процедурите, съдържащи се в член 82, параграф 1, буква а) от Споразумението за ЕИП.

               Съгласно член 12, параграф 2, буква а) и член 82, параграф 3, буква а) от Условията за работа на другите служители на ЕС („УРДС“), срочно наетите служители или договорно наетите служители, съответно, се назначават обикновено, при условие че са граждани на държава — членка на ЕС, освен ако е решено друго от органа по назначаването. Ето защо с адаптацията в буква е) се предвижда широка дерогация за гражданите на ЕИП/ЕАСТ, които следва да се разглеждат като допустими при същите условия като гражданите на ЕС.

               Член 12, параграф 2, буква д), член 82, параграф 3, буква д) и член 85, параграф 3 от УРДС се позовават на член 55, параграф 1 от ДЕС относно езиците на Съюза. По отношение на персонала на службата в адаптацията в буква е) се предвижда освен това, че Службата на ОЕРЕС счита официалните езици, посочени в член 129, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, като езици на Съюза по отношение на своя персонал.

               Накрая, в адаптацията в буква ж) се предвижда, че членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ прилагат същите привилегии и имунитети като държавите — членки на ЕС, по отношение на Службата на ОЕРЕС и нейния персонал, както е описано в Протокол № 7, приложен към ДЕС и ДФЕС.

               Други адаптации

               В съответствие с член 7 от Споразумението за ЕИП само актовете, които са включени в Споразумението, са задължителни за държавите от ЕАСТ. Поради това позоваването на правото на Съюза в член 4, параграф 4 се адаптира, за да се отрази, че в контекста на ЕИП референтната правна рамка е Споразумението за ЕИП (адаптация в буква а), подточка iv).

               За да се улесни последователното прилагане на правилата на ЕИП, в адаптациите в букви б) и г) към регламента се предвижда, че редом с Комисията Надзорният орган на ЕАСТ също бива представен в Съвета на регулаторите на ОЕРЕС и в Управителния съвет. За разлика от Комисията, Надзорният орган на ЕАСТ няма право на гласуване в Управителния съвет.

               С адаптацията в буква в) се адаптира текстът на член 13, параграф 3, за да се даде възможност на Надзорния орган на ЕАСТ да участва в работните групи, създадени от Съвета на регулаторите на ОЕРЕС. Както в случая на Комисията, Надзорният орган на ЕАСТ не може да участва в работни групи, създадени за изпълнение на задачите, посочени в член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от регламента.

               Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията не е част от Споразумението за ЕИП. Адаптацията в буква з) към член 36 има за цел да гарантира, че всички документи, изготвяни от ОЕРЕС или Службата на ОЕРЕС, имащи отношение към членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ, ще бъдат третирани в съответствие с посочения регламент. Обикновено същата адаптация се предвижда по отношение на агенциите, в които участват членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ.

               С адаптацията в буква и) се адаптира текстът на член 40, параграф 2, за да се отрази ролята на Надзорния орган на ЕАСТ в съответната разпоредба и да се поясни, че в контекста на ЕИП позоваването на „правото на Съюза и националното право“ следва да се разбира като „Споразумението за ЕИП и националното право“.

               С адаптацията в буква й) се адаптира текстът на член 41, параграф 1, буква а), за да предостави на Надзорния орган на ЕАСТ същия достъп до информационната и комуникационната система като на Комисията, което е важно за гарантиране на доброто сътрудничество и последователното прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения.

               3.2.Адаптации към Директива (ЕС) 2018/1972 за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (преработенa) — РСК в приложение 2

               Директивата има за цел да създаде вътрешен пазар за електронни съобщения в рамките на ЕС и заменя директиви 2002/19/ЕО, 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/22/ЕО, които са включени в приложение XI към Споразумението за ЕИП. Успоредно с приемането на директивата ЕС прие нов Регламент (ЕС) 2018/1971 за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС).

               Директивата определя редица задачи за ОЕРЕС, които имат за цел да гарантират последователно прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения. Тъй като ОЕРЕС играе важна роля в прилагането на регламента и директивата, Регламентът за ОЕРЕС и Директивата за ЕКЕС са неразривно свързани. Тази връзка намира израз и в двата проекта на решение на Съвместния комитет, които включват директивата и Регламента за ОЕРЕС в Споразумението за ЕИП, приложени към настоящия проект на решение на Съвета. Важно е посочените два проекта на решение на Съвместния комитет да бъдат разгледани заедно, за да се разбере цялостната структура в контекста на ЕИП.

               Една от важните задачи, възложени на ОЕРЕС, е да издава, когато е целесъобразно, становища относно мерките на националните регулаторни органи (НРО) и относно трансграничните спорове (членове 27, 32 и 33 от директивата). За целите на Споразумението за ЕИП в проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП към регламента се определят условията за участието на НРО на ЕИП/ЕАСТ в ОЕРЕС. В него също така се предвижда, че позициите на НРО на ЕИП/ЕАСТ относно становищата на ОЕРЕС се записват отделно и че Надзорният орган на ЕАСТ отчита в максимална степен всички насоки, становища, препоръки, общи позиции и най-добри практики, приети от ОЕРЕС. Освен това в проекта на решение на Съвместния комитет се съдържат някои други необходими адаптации в контекста на ЕИП.

               На свой ред проектът на съвместно решение, включващ директивата, предвижда други адаптации към директивата, които са необходими с оглед на Споразумението за ЕИП.

               Право на Съюза/Споразумението за ЕИП (адаптация в буква а):

               В съответствие с член 7 от Споразумението за ЕИП само актовете, които са включени в Споразумението, са задължителни за държавите от ЕАСТ. Поради това позоваването на правото на Съюза трябва да се адаптира, за да се отрази, че в контекста на ЕИП референтната правна рамка е Споразумението за ЕИП.

               Становища на Групата за политиката в областта на радиочестотния спектър (адаптация в буква б):

               Съгласно адаптацията в буква б) на член 28 Надзорният орган на ЕАСТ е компетентен да взема решения, чиито адресати са държавите от ЕАСТ.

               Освен това в адаптацията се предвижда, че Надзорният орган на ЕАСТ следва да вземе предвид в максимална степен становището на Групата за политиката в областта на радиочестотния спектър. Целта е да се гарантира, че Надзорният орган на ЕАСТ използва същия експертен опит като Комисията при изпълнението на своите задачи по отношение на държавите от ЕАСТ в рамките на двустълбовата структура на Споразумението за ЕИП.

               Освен това в случаите, когато са засегнати както държавите от ЕАСТ, така и държавите — членки на ЕС, Надзорният орган на ЕАСТ и Комисията трябва да си сътрудничат с оглед постигане на съгласие по решения за разрешаване на трансграничните вредни смущения.

               Позоваване на член 267 от ДФЕС/член 34 от Споразумението за създаване на надзорен орган и съд (адаптация в буква в):

               Адаптацията в буква в) адаптира правната рамка по отношение на съдилищата в държавите от ЕАСТ, като заменя позоваването на член 267 от ДФЕС с позоваване на член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд.

               Идентифициране на транснационални пазари (адаптация в буква г):

               Текстът на адаптацията, предложен в проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, съответства на това, което понастоящем се предвижда в адаптацията в буква г) съгласно Директива 2002/21/ЕО (вж. точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП) относно условията за сътрудничество между Надзорния орган на ЕАСТ и Комисията.

               Адаптиране на позоваването на „Хартата“(адаптация в буква д):

               Хартата на основните права на Европейския съюз е инструмент на първичното право на ЕС, който няма задължителна сила за трети държави и не е от значение в контекста на ЕИП. Поради това адаптацията в буква ж) към директивата адаптира позоваването на Хартата, съдържащо се в член 100, параграф 1, така че то да се отнася до „основните права и общите принципи на Споразумението за ЕИП, а позоваванията в член 100, параграф 2 да се отнасят до „основните права“.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат задължителен характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  7
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Съвместният комитет на ЕИП е орган, създаден със споразумение, а именно Споразумението за ЕИП. Актът, който Съвместният комитет на ЕИП има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде задължителен по силата на международното право в съответствие с членове 103 и 104 от Споразумението за ЕИП.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на Споразумението. Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС във връзка с член 1, параграф 3 от Регламент № 2894/94 на Съвета относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за решение съгласно член 218, параграф 9 ДФЕС във връзка с член 1, параграф 2 от Регламент № 2894/94 на Съвета зависи преди всичко от материалноправното основание на правните актове на ЕС, които следва да бъдат включени в Споразумението за ЕИП.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидените актове са свързани със сближаването на законодателствата, поради което материалноправното основание за предложеното решение е член 114 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 114 във връзка с член 218, параграф 9 ДФЕС и член 1, параграф 3 от Регламент № 2894/94 на Съвета относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство.

               5.Публикуване на предвидения акт

               Тъй като актовете на Съвместния комитет на ЕИП ще изменят приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП, е целесъобразно те да бъдат публикувани в Официален вестник на Европейския съюз след приемането им.

               2021/0133 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменението на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП

               (текст от значение за ЕИП)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  8
               , и по-специално член 1, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  9
                („Споразумението за ЕИП“) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)Съгласно член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени inter alia приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП.

               (3)Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета
                  10
                следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (4)За да функционира добре Споразумението за ЕИП, Протокол 37 към Споразумението за ЕИП следва да бъде разширен, за да включи Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕС) 2018/1971.

               (5)С цел да се гарантира последователно прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения в обхвата на Споразумението за ЕИП, националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Съвета на регулаторите на ОЕРЕС, работните групи на ОЕРЕС и Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС, с изключение на правото на глас. Позициите на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ се записват отделно, когато ОЕРЕС издава становище. Надзорният орган на ЕАСТ отчита в максимална степен становищата, приети от ОЕРЕС.

               (6)Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета
                  11
                следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

               (7)Директива (ЕС) 2018/1972 г. отменя, считано от 21 декември 2020 г., директиви 2002/19/ЕО, 2002/20/ЕО, 2002/21/EО и 2002/22/ЕО на Комисията, които са включени в Споразумението за ЕИП и следователно трябва да отпаднат от него, считано от 21 декември 2020 г.

               (8)Поради това приложение XI и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП следва да бъдат съответно изменени.

               (9)Следователно позицията на Съюза в Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, посочен в приложението към настоящото решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101 към Споразумението за ЕИП) се основава на проектите на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложени към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                        За Съвета

                        Председател

                     (1)

                        Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009 (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 1).

                     (2)

                        OВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36.

                     (3)

                        Вж. съображение 34 от Регламент (ЕС) 2018/1971.

                     (4)

                        През последните двадесет и пет години членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ бяха асоциирани към различни органи на ЕС съгласно тази разпоредба. Пълният списък на тези органи може да бъде намерен в актуализираната версия на Протокол 37. Вж.
                  тук
                  .

                     (5)

                        Член 2, параграф 1 от Регламента за ОЕРЕС.

                     (6)

                        Списъкът на агенциите на ЕС с участието на ЕАСТ, както и решенията на Съвместния комитет, които включват техните учредителни регламенти в Споразумението за ЕИП, могат да бъдат намерени на адрес
                  http://www.efta.int/eea/eu-agencies
                  .

                     (7)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (8)

                        OВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

                     (9)

                        ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

                     (10)

                        Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009 (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 1).

                     (11)

                        Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (преработена), поправена с ОВ L 334, 27.12.2019 г., стр. 164 (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменението на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП

               ПРИЛОЖЕНИЕ 1

               РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП

               № […]

               от […] година

               за изменение на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) и Протокол 37 (съдържащ списъка, предвиден в член 101) към Споразумението за ЕИП

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009
                  1
                следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (2)За да функционира добре Споразумението за ЕИП, Протокол 37 към Споразумението за ЕИП следва да бъде разширен, за да включи Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕС) 2018/1971.

               (3)С цел да се гарантира последователно прилагане на регулаторната рамка за електронните съобщения в обхвата на Споразумението за ЕИП, националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Съвета на регулаторите на ОЕРЕС, работните групи на ОЕРЕС и Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС, с изключение на правото на глас. Позициите на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ се записват отделно, когато ОЕРЕС издава становище. Надзорният орган на ЕАСТ отчита в максимална степен становищата, приети от ОЕРЕС.

               (4)Поради това приложение XI и Протокол 37 към Споразумението за ЕИП следва да бъдат съответно изменени,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Приложение XI към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:

               1.
                     След точка 5вщп (Решение за изпълнение (ЕС) 2019/784 на Комисията) се вмъква следното:

               „5вщр. 32018 R 1971: Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за създаване на Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) и на Агенция за подкрепа на ОЕРЕС (Службата на ОЕРЕС), за изменение на Регламент (ЕС) 2015/2120 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1211/2009 (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 1).

               Условия за асоциирането на държавите от ЕАСТ в съответствие с член 101 от Споразумението:

               Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ, чиято основна отговорност е надзорът върху ежедневното функциониране на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги, участват пълноценно в работата на Съвета на регулаторите на ОЕРЕС, работните групи на ОЕРЕС и Управителния съвет на Службата на ОЕРЕС.

               Те се представляват на подходящо равнище в съответствие с разпоредбите на Регламента за ОЕРЕС.

               За тази цел националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ имат същите права и задължения като националните регулаторни органи на държавите — членки на ЕС, с изключение на правото на глас. Членове от държавите от ЕАСТ не могат да бъдат избирани за председател на Съвета на регулаторите и на Управителния съвет.

               ОЕРЕС и Службата на ОЕРЕС, както и когато е целесъобразно, подпомагат Надзорния орган на ЕАСТ и националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ, според случая, при изпълнението на съответните им задачи.

               За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:

               а) в член 4:

               i) в параграф 1, буква а) преди думите „и Комисията“ се вмъкват думите „Надзорния орган на ЕАСТ“;

               ii) в параграф 1, буква д) преди думите „или Комисията“ се вмъкват думите „Надзорния орган на ЕАСТ“;

               iii) вмъква се следният параграф:

               „1а. Позициите на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ се записват отделно от ОЕРЕС при издаването на становища в съответствие с параграф 1, буква в), подточки i) и ii).“;

               iv) в параграф 4 по отношение на държавите от ЕАСТ думите „съответното право на Съюза“ се четат „Споразумението за ЕИП“;

               v) в параграф 4 след думите „и Комисията“ се вмъкват думите „или, според случая, Надзорния орган на ЕАСТ“.

               б)в член 7, параграф 4 след думата „Комисията“ се вмъкват думите „,и Надзорният орган на ЕАСТ“;

               в)в член 13, параграф 3:

               i)след думата „ОЕРЕС“ се вмъкват думите „Надзорния орган на ЕАСТ“;

               ii)след думите „от Комисията“ се вмъкват думите „и Надзорния орган на ЕАСТ“;

               г)в член 15:

               i)в параграф 1, първа алинея, в края се добавя следното изречение: „Представител на Надзорния орган на ЕАСТ участва в Управителния съвет без правото на глас.“;

               ii)в параграф 2 след думите „на Комисията“ се вмъкват думите „и на Надзорния орган на ЕАСТ“;

               д)в член 25 се добавя следният параграф:

               „5.
                     Държавите от ЕАСТ участват във вноската на Съюза, посочена в параграф 3, буква а). За тази цел процедурите, установени в член 82, параграф 1, буква а) от Споразумението за ЕИП и Протокол 32 към него се прилагат mutatis mutandis.“;

               е)в член 30 се добавя следната алинея:

               „Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква а) и член 82, параграф 3, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, граждани на държавите от ЕАСТ, ползващи се с пълни права като граждани, могат да бъдат наемани на работа по договор от директора на Агенцията.

               Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква д), член 82, параграф 3, буква д) и член 85, параграф 3 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз езиците, посочени в член 129, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, се считат от Службата по отношение на нейния персонал за езици на Съюза, посочени в член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз.“;

               ж)в член 34 се добавя следното:

               „Държавите от ЕАСТ предоставят на Службата на ОЕРЕС привилегии и имунитети, които съответстват на съдържащите се в Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.“;

               з)в член 36 се добавя следният параграф:

               „4.
                     За целите на прилагането на настоящия регламент Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията се прилага за националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ по отношение на документите, изготвени от ОЕРЕС или от Службата на ОЕРЕС.“;

               и)в член 40, параграф 2:

               i) след думата „Комисията“ се вмъкват думите „ Надзорния орган на ЕАСТ“;

               ii) по отношение на държавите от ЕАСТ думите „правото на Съюза и националното право“ се четат „Споразумението за ЕИП и националното право“;

               й)в член 41, параграф 1, букви а) и б) след думата „Комисията“ се вмъкват думите „,Надзорния орган на ЕАСТ“.

               2.
                     В точка 5об (Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:

               „, изменен с:

               -32018 R 1971: Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съветаот 11 декември 2018 г. (OВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 1)“.

               Член 2

               В Протокол 37 към Споразумението за ЕИП се добавя следната точка:

               „41.Орган на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) (Регламент (ЕС) 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета).“.

               Член 3

               Текстът на Регламент (ЕС) 2018/1971 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.

               Член 4

               Настоящото решение влиза в сила на […] г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП
                  2*.

               Член 5

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Съвместния комитет на ЕИП

                  Председател

                  […]

                  Секретари

                  на Съвместния комитет на ЕИП

                  […]

                     (1)

                        OВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 1.

                     (2)
                  *
                        [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменението на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) към Споразумението за ЕИП

               ПРИЛОЖЕНИЕ 2

               РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП

               № […]

               от […] година

               за изменение на приложение XI (Електронни комуникации, аудио-визуални услуги и информационно общество) към Споразумението за ЕИП

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (преработена)
                  1
               , поправена с ОВ L 334, 27.12.2019 г., стр. 164 и ОВ L 419, 11.12.2020 г., стр. 36, следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

               (2)С Директива (ЕС) 2018/1972 се отменят, считано от 21 декември 2020 г., директиви 2002/19/EО
                  2
               , 2002/20/EC
                  3
               , 2002/21/EC
                  4
                и 2002/22/EC
                  5
                на Европейския парламент и на Съвета, които са включени в Споразумението за ЕИП и следователно трябва да отпаднат от него, считано от 21 декември 2020 г.

               (3)Поради това приложение XI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Приложение XI към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:

               1.
                     След точка 5вщр (Регламент (ЕС) № 2018/1971 на Европейския парламент и на Съвета) се вмъква следното:

               „5вщс.32018 L 1972: Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. за установяване на Европейски кодекс за електронни съобщения (преработена) (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36), поправена с ОВ L 334, 27.12.2019 г., стр. 164 и ОВ L 419, 11.12.2020 г., стр. 36.

               За целите на настоящото споразумение разпоредбите на посочената директива се четат със следните адаптации:

               а)
                     позоваванията на правото на Съюза, включително позоваванията на ДФЕС и неговите разпоредби, се разбират като позовавания на Споразумението за ЕИП;

               б)
                     в член 28 след параграф 4 се добавя следната алинея:

               „След консултация с националните регулаторни органи Надзорният орган на ЕАСТ може, като отчита в максимална степен становището на RSPG, да приема решения, чиито адресати са съответните държави от ЕАСТ.

               Ако Надзорният орган на ЕАСТ или Комисията възнамерява да вземе решение по проблем или спор, който засяга както държава от ЕАСТ, така и държава — членка на ЕС, те си сътрудничат с оглед постигане на съгласие по решения за разрешаване на трансграничните вредни смущения. Надзорният орган на ЕАСТ и Комисията отчитат в максимална степен становището на RSPG. Член 109 от Споразумението за EИП се прилага mutatis mutandis.“;

               в)
                     в член 31, параграф 2 по отношение на държавите от ЕАСТ думите „член 267 от ДФЕС“ се четат „член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и съд“;

               г)
                     в член 65, параграф 1 се добавят следните алинеи:

                „След консултации с националните регулаторни органи Надзорният орган на ЕАСТ може да приеме решения, с които да определи транснационални пазари между две или няколко държави от ЕАСТ.

               Ако Надзорният орган на ЕАСТ или Комисията възнамерява да определи транснационален пазар, който засяга както държава от ЕАСТ, така и държава — членка на ЕС, те си сътрудничат с оглед постигане на съгласие относно еднакви решения за определяне на транснационален пазар. Член 109 от Споразумението за EИП се прилага mutatis mutandis.“;

               д)що се отнася до държавите от ЕАСТ,

               i) в член 100, параграф 1 думите „Хартата на основните права на Съюза („Хартата“) и общите принципи на правото на Съюза“ се четат „основните права и общите принципи на Споразумението за ЕИП“;

               ii)в член 100, параграф 2 думите „правата или свободите, признати от Хартата“, думите „член 52, параграф 1 от Хартата“ и думата „Хартата“ се четат „основните права“.

               2.
                     Считано от 21 декември 2020 г., в точка 5вла (Решение № 243/2012/ЕС на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното:

               „, изменено с:

               -32018 L 1972: Директива (ЕС) 2018/1972 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. (ОВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36).“.

               3.
                     Текстовете на точки 5вй, 5вк, 5вл и 5вм се заличават, считано от 21 декември 2020 г.

               Член 2

               Текстът на Директива (ЕС) 2018/1972, поправена с ОВ L 334, 27.12.2019 г., стр. 164 и ОВ L 419, 11.12.2020 г., стр. 36, на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на […] г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП
                  6*.

               Член 4

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Съвместния комитет на ЕИП

                  Председател

                  […]

                  Секретари

                  на Съвместния комитет на ЕИП

                  […]

                     (1)

                        OВ L 321, 17.12.2018 г., стр. 36.

                     (2)

                        OВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7.

                     (3)

                        OВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 21.

                     (4)

                        OВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33.

                     (5)

                        OВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51.

                     (6)
                  *
                        [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            2021/0235(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с преразглеждането на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, съдържаща се в приложение VI

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз от Комисията в контекста на прегледа на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, наричана още отраслова договореност в областта на въглищната промишленост („ОДВП“), която се съдържа в приложение VI към Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“).

               След предложение на Европейския съюз, представено на 21 април 2021 г. („предложението“), участниците в споразумението обсъждат актуализация на ОДВП . В предложението участниците се призовават да приведат споразумението в съответствие с общите си цели в областта на климата – тъй като всички участници подписаха Парижкото споразумение – чрез изменение на правилата на ОДВП, за да се прекрати всякаква възможност за подкрепа под формата на официално подкрепяни експортни кредити и обвързана помощ съгласно правилата на споразумението за износа на въглищни електроцентрали и свързаните с тях проекти.

               Тъй като въпросите, свързани с климата, и по-специално въпросът за постепенното премахване на въглищата за производство на електроенергия, са в центъра на вниманието, участниците могат да постигнат съгласие по този въпрос преди 26-ата конференция на страните (COP26) през ноември 2021 г. По-специално председателят на COP26 настоятелно призовава държавите да се откажат от производството на електроенергия от въглища, а на 21 май 2021 г. държавите от Г-7 поеха ангажимент да прекратят до края на 2021 г. всякаква нова пряка държавна подкрепа за международното производство на електроенергия с използване на въглища, които горят без улавяне и съхранение на въглерод, включително чрез официална помощ за развитие, експортно финансиране, инвестиции и финансова подкрепа и подкрепа за насърчаване на търговията. За да може Европейският съюз да продължи да демонстрира своите силни амбиции, от решаващо значение е Съюзът да е готов да заеме позиция по евентуално споразумение по този въпрос много преди COP26, която ще се проведе от 1 до 12 ноември 2021 г.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити

               Споразумението е джентълменско споразумение (с незадължителен характер) между ЕС, САЩ, Канада, Япония, Корея, Норвегия, Швейцария, Австралия, Нова Зеландия, Турция и Обединеното кралство, което осигурява рамка за установяване на ред за ползване на официално подкрепяните експортни кредити. На практика това означава, че с него се цели създаване на еднакви условия на конкуренция (при които конкуренцията се основава на цената и качеството на изнасяните стоки и услуги, а не на осигурените финансови условия) и премахване на субсидиите и изкривяванията на търговията във връзка с официално подкрепяните експортни кредити. Споразумението влезе в сила през април 1978 г. То е с неограничен срок на действие и въпреки че се ползва с административна подкрепа от секретариата на ОИСР, то не е акт на ОИСР
                  1
               .

               Споразумението подлежи на редовно актуализиране, като се взема предвид развитието в областта на финансовите пазари и политиката, засягащо предоставянето на официално подкрепяните експортни кредити. Споразумението бе транспонирано и поради това придоби правно задължителен характер в ЕС с Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета
                  2

                  3
               . Прегледите на условията на споразумението са включени в правото на ЕС чрез делегирани актове в съответствие с член 2 от посочения регламент.

               2.2.Участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити

               Европейската комисия представлява Съюза на срещите на участниците в споразумението, както и при писмените процедури за вземане на решения от участниците в споразумението. Решенията по всички изменения на споразумението се вземат с консенсус. Позицията на Съюза се приема от Съвета и се обсъжда от държавите членки в рамките на Работната група за експортните кредити към Съвета
                  4
               .

               2.3.Предвиденият акт на участниците в ОДВП

               Участниците се договориха за първи път относно ОДВП през 2016 г., за да насърчат износителите и купувачите да се откажат от нискоефективните въглищни електроцентрали. ОДВП се състои от специфични за сектора правила в допълнение към хоризонталните условия на споразумението. Тя позволява финансирането само на големи централи (над 500 MW) със „свръхкритична технология“ или с ниска интензивност на емисиите (под 750 g CO2/kWh произведена електроенергия) и ограничава финансирането на по-малки централи, които не отговарят на стандартите за висока ефективност, до държавите, които отговарят на условията за финансиране от Международната асоциация за развитие.

               ОДВП включва клауза за преразглеждане с цел по-нататъшно укрепване на нейните условия. Член 6, буква а) предвижда, че „[н]астоящата отраслова договореност ще се преразгледа не по-късно от 30 юни 2020 г., за да се усъвършенстват условията ѝ във втора фаза, започваща не по-късно от 1 януари 2021 г., с цел да се допринесе за общата цел за борба с изменението на климата и да се продължи постепенното преустановяване на официалната подкрепа за въглищни електроцентрали, включително с оглед на намаляване на използването на по-малко ефективните въглищни електроцентрали“. По-специално член 6, буква б) предвижда, че „[п]ри преразглеждането ще се вземат предвид: 1) най-актуалните доклади в областта на климатологията и последиците за инфраструктурните инвестиции на световно ниво вследствие на ограничаването на глобалното затопляне до под 2°C спрямо прединдустриалната епоха“.

               След приемането на ОДВП през 2016 г. сериозен анализ показа необходимостта от бърз темп и значим мащаб на поетапното спиране на производството на топлинна енергия от въглища, за да се задържи затоплянето под 2 °C: сценариите като цяло са последователни по отношение на необходимостта от затваряне на почти всички въглищни електроцентрали преди 2040 г. Въпреки това, съгласно правилата на ОДВП, приети през 2016 г., все още е възможна пряка и непряка подкрепа за въглищни електроцентрали. В това отношение възниква въпросът за съгласуваността. От 2020 г. насам работната група на Съвета по въпросите на експортните кредити работи по предложение за преразглеждане на ОДВП, за да се справи с този проблем.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               На 21 април 2021 г. Европейската комисия, от името на Съюза, представи на участниците в Споразумението предложение за преразглеждане на ОДВП, което първоначално беше обсъдено и прието от работната група на Съвета по експортните кредити. В предложението се предвижда постепенно прекратяване на експортното финансиране в световен мащаб за сектора на електроенергията, захранвана с въглища. По-конкретно, в него се призовава за незабавно прекратяване на официално подкрепяните експортни кредити и обвързаната помощ за:

               –износа на нови електроцентрали с използване на въглища, които горят без улавяне и съхранение на въглерод, и части от тези електроцентрали;

               –доставката на оборудване за съществуващи въглищни електроцентрали, освен ако целта на доставяното оборудване е намаляване на замърсяването и не води нито до удължаване на полезния жизнен цикъл на централата, нито до увеличаване на капацитета; както и

               –износа на стоки и услуги, свързани с разработването, изграждането или разширяването на добива на термични въглища и с всякакъв вид транспорт, който се използва предимно за превоз на термични въглища.

               Целта на настоящото предложение е да се преодолее разминаването между ангажимента на участниците за постигане на дългосрочните цели на Парижкото споразумение и разпоредбите на ОДВП, които все още позволяват да се подкрепя износът на въглищни електроцентрали и световната верига за създаване на стойност при производството на топлинна енергия от въглища. Предложението е в пълно съответствие с приоритетите на политиката на Европейския съюз. По-специално на 25 януари 2021 г. Съветът на Европейския съюз в заключенията си относно дипломацията в областта на климата и енергетиката призова за постепенно премахване в световен мащаб на вредните за околната среда субсидии за изкопаеми горива в съответствие с ясен график и за решителна и справедлива промяна в световен мащаб към неутралност по отношение на климата, включително постепенно премахване на въглищата, които горят без улавяне и съхранение на въглерод, в производството на енергия и – като първа стъпка – незабавно прекратяване на всякакво финансиране на нови въгледобивни инфраструктури в трети държави.

               Тъй като е от решаващо значение общността на ОИСР за експортни кредити да превърне по подходящ начин целите на политиката в областта на климата в правила на споразумението и в практически мерки, Европейският съюз ще настоява за постигането на съгласие по този етап на предстоящите заседания. Няколко други участници със сигурност също ще дадат тласък в същата посока (главно Обединеното кралство, Канада и Съединените щати), а други (Корея и Япония) обявиха тази година, че ще сложат край на подкрепата за международно производство на топлинна енергия от въглища, които горят без улавяне и съхранение на въглерод. Ако преговорите са плодотворни, участниците могат да бъдат призовани да приемат изменения на ОДВП – и евентуално на някои членове от споразумението, за да отразят преразглеждането на ОДВП – по време на една от следващите си сесии, евентуално по време на извънредно заседание на участниците преди COP26, през септември или октомври 2021 г. При този сценарий Европейският съюз следва да може своевременно да заеме позиция относно преразглеждането на ОДВП.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  5
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Предвиденият акт може да окаже съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на ЕС, а именно Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета. Причината за това е член 2 от посочения регламент, който гласи, че „Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 3 за изменение на приложение II в резултат на измененията на насоките, договорени от участниците в споразумението“. Това включва изменения на приложенията към споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с експортните кредити, които попадат в обхвата на общата търговска политика. Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207, параграф 4, първа алинея от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2021/0235 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с преразглеждането на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, съдържаща се в приложение VI

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Насоките, съдържащи се в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“), включително Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища (ОДВП), съдържаща се в приложение VI към него, са транспонирани и следователно са правно обвързващи в Съюза по силата на Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета
                  6
               .

               (2)В съответствие с член 6 от ОДВП участниците в споразумението („участниците“) следва да преразгледат отрасловата договореност с цел по-нататъшно укрепване на нейните условия, за да допринесат за общата цел за справяне с изменението на климата и да продължат постепенното намаляване на официалната подкрепа за въглищните електроцентрали.

               (3)Предвиденото решение за преразглеждане на ОДВП следва да бъде в съответствие с международните ангажименти на Европейския съюз по силата на Парижкото споразумение и политиката на Съюза в областта на климата.

               (4)В заключенията си относно дипломацията в областта на климата и енергетиката от 25 януари 2021 г. Съветът на Европейския съюз призова за постепенно премахване в световен мащаб на вредните за околната среда субсидии за изкопаеми горива в съответствие с ясен график и за решителна и справедлива промяна в световен мащаб към неутралност по отношение на климата, включително постепенно премахване на въглищата, които горят без улавяне и съхранение на въглерод, в производството на енергия и – като първа стъпка – незабавно прекратяване на всякакво финансиране на нови въгледобивни инфраструктури в трети държави.

               (5)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по отношение на преразглеждането на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, тъй като предвиденото решение на участниците в споразумението ще бъде обвързващо за Съюза и може да окаже съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза по силата на член 2 от Регламент (ЕС) № 1233/2011,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В приложението се определя позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по отношение на преразглеждането на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, съдържаща се в приложение VI към Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити.

               Член 2

               Измененията на приложение IV към Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити, които са в съответствие с насоките в приложението, могат да бъдат одобрени от представителите на Съюза, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 3

               Когато по време на среща на участниците или преди такава среща се правят нови предложения във връзка с предмета на приложението, по които предложения все още няма позиция на Съюза, позицията на Съюза се определя чрез координация на равнището на Съюза, преди участниците да бъдат призовани да приемат изменение на споразумението. В такива случаи позицията на Съюза е в съответствие със съществуващите политики и законодателство.

               Член 4

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Както е определено в член 5 от Конвенцията на ОИСР.

                     (2)

                        Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета (ОВ L 326, 8.12.2011 г., стр. 45).

                     (3)

                        В миналото предишните редакции на Споразумението на ОИСР бяха транспонирани в правото на ЕС с решения на Съвета.

                     (4)

                        Решение на Съвета относно създаване на Група за координиране на политиките за кредитно застраховане, кредитни гаранции и финансови кредити (OВ 66, 27.10.1960 г., стр. 1339).

                     (5)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия срещу Съвета на Европейския съюз, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (6)

                        Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета (ОВ L 326, 8.12.2011 г., стр. 45) („Регламент (ЕС) № 1233/2011“).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с преразглеждането на Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, съдържаща се в приложение VI

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               ПРЕДЛОЖЕНИЕ

               Позицията на Европейския съюз е да подкрепи:

               (1)Незабавното прекратяване на предоставянето на официално подкрепяни експортни кредити и обвързана помощ за:

               а)Износ на нови проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища или на части от тях.

               Проектите за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища са завършени електроцентрали или части от тях, захранвани с въглища; те включват всички компоненти, съоръжения, материали и услуги (включително обучението на персонала), които са пряко необходими за строителството и пускането в експлоатация на тези електроцентрали.

               б)Доставката на оборудване за съществуващи въглищни електроцентрали, освен ако не са изпълнени всички посочени по-долу условия:

               i)Целта на доставяното оборудване е намаляване на замърсяването.

               ii)Доставеното оборудване не води нито до удължаване на полезния жизнен цикъл на инсталацията, нито до увеличаване на капацитета.

               (2)Незабавното прекратяване на предоставянето на официално подкрепяни експортни кредити и обвързана помощ за износ на стоки или услуги, свързани със:

               а)Разработване, изграждане или разширяване на въглища за топлоелектрически централи. Това включва проучването, добива и производството на въглища за топлоелектрически централи и свързаната с тях инфраструктура.

               б)Всякакъв вид транспорт (включително видове транспорт и свързана с тях инфраструктура), който се използва предимно за превоз на въглища за топлоелектрически централи.

               Букви а) и б) от параграф 1 не се прилагат за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, които попадат в обхвата и отговарят на условията на допълнение II към Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти, свързани с енергията от възобновяеми източници, с намаляване и приспособяване към изменението на климата и с водите (приложение IV). Финансовите условия, приложими за такива проекти, са определени в приложение IV.

               Букви а) и б) от параграф 2 се прилагат за целия износ на стоки и услуги, обхванати от споразумението, включително когато са обхванати от отраслови договорености.

               Прилагането на настоящото предложение може да доведе до промени в Отрасловата договореност относно експортните кредити за проекти за производство на електроенергия чрез изгаряне на въглища, съдържаща се в приложение VI, както и евентуално в разпоредбите на Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити, и по-специално член 6 от него.