title: Предложение за РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии Предложение за РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.

text:
Важна правна забележка

|

52007PC0508(01)

Предложение за решение на Европейския Парламент и на Съвета относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии  /* COM/2007/0508 окончателен - COD 2007/0185 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 11.9.2007COM(2007) 508 окончателен2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАотносно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територииПредложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. ВЪВЕДЕНИЕНа 14 юни 2006 г. Европейският парламент и Съветът приеха две решения за създаване на опростен режим за контрол на външните граници на Съюза за граждани на трети страни, за които е задължителна виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета[1]:-  Решение № 895/2006/ЕО[2] относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии и-  Решение № 896/2006/ЕО[3] за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхна територия.Това беше първият път, когато основни общи правила за едностранно признаване на визи и разрешения за пребиваване бяха въведени в достиженията на правото на Общността в областта на визите.Решение № 895/2006/ЕО отчита специфичните потребности в областта на визовата политика на държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 г., и по-специално изискването им за визи през преходния период до пълното им включване в Шенгенското пространство. Решението всъщност облекчава значителното допълнително административно натоварване за консулските служби на тези страни, които трябваше да издават национални визи за транзитно преминаване за лица, които не представляват риск за държавите-членки.Без да създава нови задължения в добавка на изброените в Акта за присъединяване от 2003 г., Решение № 895/2006/ЕО въвежда избирателен режим, който се основава на общи правила, позволяващи на тези държави-членки да опростят контрола на своите външни граници за граждани на трети страни, които притежават определени документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и подобни документи, издадени от други държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. Общите правила се прилагат до края на преходния период, т.е. до пълното включване на тези държави-членки в пространството без вътрешни граници, след която дата взаимното признаване на тези документи става задължително.Този режим на едностранно признаване е ограничен до транзитното преминаване, чиято продължителност не може да надвишава пет дни. Такова ограничение бе сметнато за необходимо, за да се избегне всякакъв риск от объркване или погрешно прилагане на действащите в момента визови правила на Шенген, според които се определя държавата, отговорна за обработка на заявлението за виза (това е или държавата, на чиято територия се намира главната цел на посещението, или държавата на първо влизане).Същият подход е следван при Решение № 896/2006/ЕО, което взема предвид административните трудности, пред които държавите-членки са изправени, когато трябва да издават визи за граждани на трети страни, пребиваващи законно в Швейцария и Лихтенщайн. Във връзка с голямата сезонна мобилност (през периода на летните отпуски) консулските служби на някои държави-членки в Швейцария и Лихтенщайн, които бяха особено засегнати от тези движения поради географското си местоположение, бяха подложени на тежко административно натоварване в резултат на необходимостта да издават навреме исканите визи през посочените периоди.Решение № 896/2006/ЕО въвежда общи правила за едностранно признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн като равностойни на техните визи за транзитно преминаване. Новите правила са задължителни за държавите-членки, които участват изцяло в общото пространство без вътрешни граници, и избирателни за държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. Това разграничаване бе сметнато за необходимо с цел да се избегне налагането на допълнителни задължения на новите държави-членки по време на преходния период до пълното им включване в Шенгенското пространство.Както е предвидено в член 5 от Решение № 895/2006/ЕО и в член 4 от Решение № 896/2006/ЕО[4], Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия уведомиха Комисията за своето решение да прилагат общия режим за двете решения. По-специално, що се отнася до Решение № 895/2006/ЕО, тези държави предпочетоха също едностранното признаване на всички документи, изброени в приложението, издавани от други държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.Комисията публикува информацията, за която бе уведомена, в Официален вестник[5]. Началната дата на прилагане на общите правила е различна за отделните държави-членки. При липсата на конкретни разпоредби в текста на решенията някои държави-членки предпочетоха незабавно прилагане на общите правила (Словения и Кипър), докато други решиха по административни причини да започнат прилагането от по-късна дата. От 1 декември 2006 г. общите правила се прилагат от Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия.С цел да се осигури ефективно прилагане на общите правила, държавите-членки поставиха въпроси (в рамката на съответната работна група на Съвета) относно конкретни проблеми, свързани с Решение № 895/2006/ЕО, и поискаха от службите на Комисията да предоставят съвети и тълкувания във връзка с приложното поле на някои разпоредби.В отговор на тези въпроси службите на Комисията напомниха каква е целта на въвеждането на общите правила, като подчертаха, че тяхното приложно поле се ограничава до транзитното преминаване. Този общ режим се прилага през преходния период до пълното включване на съответните държави-членки в Шенгенското пространство (първото решение) и до пълното прилагане на достиженията на правото от Шенген от Швейцария и Лихтенщайн (второто решение).Службите на Комисията подчертаха, че целта на въвеждането на общите правила бе да се опрости транзитното преминаване на определени категории лица и да се премахне неоправданото административно натоварване на консулските служби по отношение на подалите заявления за виза, които не представляват риск за държавите-членки.Въвеждането на тези нови правила не засяга прилагането от страна на държавите-членки на всички останали разпоредби на достиженията на правото на Общността. По-специално, тези общи правила не засягат разпоредбите на достиженията на правото на Общността, отнасящи се до визи с ограничена териториална валидност, визи за летищен транзит или проверки на лица на външните граници.Във връзка с последния въпрос Комисията подчерта, че проверките на лица на външните граници трябва да се извършват в съответствие с членове 5–13 и 18–19 от Регламент (ЕО) № 562/2006[6]. Граничната охрана трябва да извършва проверки на външните граници, като има предвид въведеното от общите правила опростяване и избягва всяка злоупотреба с разпоредбите на Решение № 895/2006/ЕО. Тези проверки трябва следователно да бъдат балансирани и пропорционални на преследваните цели. Граничната охрана трябва да преценява във всеки отделен случай дали гражданите на трети страни могат да се възползват от опростените правила и дали изпълняват условията за влизане и зачитат срока за транзитно преминаване съгласно Решение № 895/2006/ЕО. В зависимост от преценката, извършена от граничната охрана, ако дадено лице не спази разрешената продължителност на транзитното преминаване, на това лице може да бъде отказано влизане. Други административни мерки, по-подходящи за конкретния случай (напр. глоби), могат също да бъдат налагани.Като се основава на успешния опит с тези две решения, ЕС следва да разшири обхвата на опростения режим за България и Румъния, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 януари 2007 г. и все още не попадат в приложното поле на действащите понастоящем общи правила. Несъмнено основанията за споменатите по-горе две решения са също толкова валидни за България и Румъния.За тези две държави-членки, както и за предишното разширяване от 2004 г., бе следван така нареченият „процес на двустепенно прилагане на достиженията на правото от Шенген“ по въпроси, свързани с визовите разпоредби (член 4 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в Учредителните договори (наричан по-нататък „Акт за присъединяване от 2005 г.“). Това означава, че от датата на присъединяване (1.1.2007 г.) България и Румъния трябва да прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 539/2001 и следователно да наложат на гражданите на трети страни, изброени в приложение І, изискване за виза, като същевременно продължават да издават своите национални визи до датата, определена от Съвета, от която се разрешава пълното им включване в Шенгенското пространство. Тъй като правилата на Шенген за взаимно признаване на документи за транзитно преминаване и краткосрочно пребиваване не се прилагат за България и Румъния от датата на тяхното присъединяване, тези държави-членки имат задължението от 1 януари 2007 г. да издават национални входни визи и визи за транзитно преминаване през тяхната територия на граждани на трети страни, за които е задължителна виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001, дори ако въпросните лица притежават Шенгенска виза или разрешение за пребиваване или национална дългосрочна виза, издадена от държава от Шенген. Същото се отнася за подобни документи, издадени от други държави-членки, които са се присъединили към Съюза през 2004 г. и които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.Освен това Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които приложиха общия режим на Решение № 895/2006/ЕО от 1 декември 2006 г. и които все още не са изцяло включени в Шенгенското пространство, нямаха възможност да признават едностранно разрешения за пребиваване и визи, издавани от България и Румъния за транзитно преминаване през тяхната територия.Съществуващите правила не позволяват на България и Румъния да признават разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.2. ДВЕ ПРЕДЛОЖЕНИЯПри липсата на изрични разпоредби, даващи положителен отговор на административното натоварване, пред което са изправени българските и румънските консулства, и за да се посрещнат специфичните потребности на други държави-членки след присъединяването на България и Румъния към Европейския съюз, Комисията смята за необходимо да прегледа общите правила, установени с Решения № 895/2006/ЕО и 896/2006/ЕО.За тази цел Комисията взе предвид:-  специфичните потребности на България и Румъния в областта на визовата политика, новите проблеми за държавите-членки след последното разширяване и през периода до пълното включване в Шенгенското пространство на държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г., и-  строгият контрол и проверки, на които бяха подлагани въпросните граждани на трети страни от държавата-членка, издала виза за краткосрочно пребиваване или разрешение за пребиваване, както и ниската степен на риск, която тази категория лица представлява за други държави-членки.В резултат на това с настоящото се предлагат два инструмента:2.1. Решение на ЕП и на Съвета относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии.Предлаганото решение се основава на член 62, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност и негови адресати са България и Румъния, както и държавите-членки, решили да прилагат Решение № 895/2006/ЕО.При липсата на разпоредби в текста на Решение № 895/2006/ЕО, които да позволяват разширяване на обхвата, след последното разширяване на Европейския съюз, на опростения режим за контрол на външните граници на някои категории лица, които притежават определен вид документи, бе счетено за необходимо преразглеждане на общите правила, за да се отговори на специфичните потребности, създадени в резултат на присъединяването на България и Румъния на 1 януари 2007 г.Това разширяване на обхвата на режима на едностранно признаване чрез инструмент на Общността няма да наложи нови задължения на държавите-членки в допълнение на изброените в Акта за присъединяване от 2003 г. и в Акта за присъединяване от 2005 г. Поради това то няма да представлява дерогация от тези два договора за присъединяване.Предлаганият режим ще бъде прилаган на избирателна основа: съответните държави-членки имат възможността или да прилагат новия инструмент, или да продължат да издават национални визи съгласно изискванията на двата договора за присъединяване.Новото предложение ще позволи на България и Румъния, които се присъединиха към Европейския съюз през 2007 г., да признават едностранно като равностойни на националните им визи визите и разрешенията за пребиваване, издавани от Шенгенските държави, както и подобни документи, издавани от тези две страни и от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. и които все още не са изцяло включени в Шенгенското пространство.Освен това на държавите-членки, които решиха да прилагат Решение № 895/2006/ЕО и които все още не са изцяло включени в пространството без вътрешни граници, следва да се позволи да признават едностранно визите и разрешенията за пребиваване, издавани от България и Румъния. На държавите-членки, които не са решили да прилагат Решение № 895/2006/ЕО, не следва да се позволява да прилагат настоящото решение, тъй като според тях единствено разрешенията за пребиваване и визите, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, могат да бъдат смятани за равностойни на собствената им национална виза за транзитно преминаване.Опростеният режим се основава на съображението, че гражданите на трети страни, които биха се възползвали от системата, са преминали вече през процес на строга проверка от една държава-членка и не се смятат за заплаха за обществения ред, нито за риск от незаконна имиграция.Режимът ще се прилага до края на преходния период и пълното включване на въпросните държави-членки в пространството без вътрешни граници, след която дата взаимното признаване на тези документи става задължително.Както е посочено в Решение № 895/2006/ЕО, режимът на признаване ще бъде ограничен до транзитно преминаване през територията на въпросните държави-членки. Продължителността на транзитното преминаване не може да надвишава пет дни. Целта на този режим не е да замести издаването от въпросните държави-членки на национални визи за краткосрочно пребиваване. Освен това, в съответствие със съществуващите правила, тези държави-членки имат възможността да издават многократни входни национални визи за краткосрочно пребиваване, които могат да бъдат валидни една или повече години, с цел да се улесни мобилността на гражданите на трети страни, притежаващи Шенгенски документи, на които се налага да пътуват често до тяхната територия.За режима на признаване са избрани следните документи:-  виза по единен образец, издадена от Шенгенска държава в съответствие с общите правила, изложени в Общите консулски инструкции (за транзитно преминаване, за краткосрочно пребиваване или туристическа, групова виза);-  национални визи за дългосрочно пребиваване, издавани от Шенгенски държави в съответствие с тяхното национално законодателство;-  разрешения за пребиваване, издавани от Шенгенски държави и включени в приложение ІV към Общите консулски инструкции, в което са изброени документите, позволяващи на своите притежатели да влизат в Шенгенското пространство без виза;-  национални визи за краткосрочно и дългосрочно пребиваване, както и разрешения за пребиваване, издавани от държава-членка, която се е присъединила към Европейския съюз през 2004 г., изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО;-  национални визи за краткосрочно и дългосрочно пребиваване, както и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния.Ако предпочетат да прилагат общия режим, България и Румъния ще трябва да приемат всички документи, издавани от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, избягвайки по този начин всякакви различия по отношение на издаващите власти.Въпросните държави-членки трябва да уведомят Комисията за своето решение. Комисията ще публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз , гарантирайки по този начин прозрачността на цялата система. Въпреки това държавите-членки могат да откажат влизане на граждани от трети страни, чиито имена фигурират в техния национален списък на подадените сигнали.Този инструмент ще бъде приет по процедурата за съвместно вземане на решение.2.2 . Решение на ЕП и на Съвета за изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.Предлаганото решение се основава на член 62, параграф 2, буква а) от Договора за създаване на Европейската общност.Предлаганото решение взема предвид присъединяването на България и Румъния към Европейския съюз през януари 2007 г. и има за цел да измени Решение № 896/2006/ЕО, за да даде възможност на България и Румъния да прилагат опростен режим за контрол на лица на своите външни граници, който се основава на едностранното признаване от страна на тези две държави-членки на определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария или Лихтенщайн и изброени в приложението към Решение № 896/2006/ЕО. Предлаганото решение се основава на съображението, че гражданите на трети страни, които притежават разрешение за пребиваване от Швейцария или Лихтенщайн, няма да представляват заплаха за обществения ред на държавите-членки, нито риск от незаконна имиграция.Признаването е ограничено до транзитното преминаване. Ако България и Румъния решат да участват в решението на ЕП и на Съвета, даващо възможност за едностранно признаване от тяхна страна на документи, издавани от Шенгенските държави и от други държави-членки, за равностойни на националните им визи за транзитно преминаване, прилагането на настоящия инструмент е избирателно през преходния период до датата, определена от Съвета, на пълното им включване в Шенгенското пространство.България и Румъния имат възможност да решат дали да участват в режима на признаване, като трябва да уведомят Европейската комисия за своето решение. Комисията ще осигури публикуването на съответната информация.Предложената система не засяга по никакъв начин правилата на достиженията на правото от Шенген по отношение на процедурите и проверките, изисквани при пресичане на външните граници.Тъй като предлаганата система е ограничена до транзитното преминаване, тя не засяга възможността на България и Румъния да издават многократни входни визи за краткосрочно пребиваване, валидни една или повече години, за да улеснят мобилността на гражданите от трети страни, притежаващи разрешения за пребиваване, издадени от Швейцария и Лихтенщайн.Този инструмент ще бъде приет по процедурата за съвместно вземане на решение.3. СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТЧлен 5 от Договора за ЕО предвижда, че „действията на Общността не могат да надхвърлят необходимото за постигане на целите на настоящия договор“. Действията, предприети от Общността, трябва да бъдат възможно най-простите по форма действия, които позволяват на предложението да постигне своята цел и да бъде приложено възможно най-ефикасно. В този смисъл, за изменението на общите правила за режима на едностранно признаване, установен с Решения № 895/2006/ЕО и № 896/2006/ЕО, са избрани следните предлагани правни инструменти:-  решение, позволяващо на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия да признават едностранно определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии през преходния период до пълното включване на тези държави-членки в общото пространство без вътрешни граници. Участието в този режим е избирателно;-  изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия. Целта на предлаганото изменение е да се разшири за България и Румъния обхватът на опростения режим за транзитно преминаване през тяхна територия чрез отказ от изискването за визи за транзитно преминаване за притежатели на такива разрешения за пребиваване, издадени от тези две страни.Участието в режима на признаване е избирателно за държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г., през преходния период до датата на пълното им включване в общото пространство без вътрешни граници, след която дата режимът на взаимно признаване става задължителен между държавите-членки, участващи изцяло в пространството без вътрешни граници.Целта на гореспоменатите предложения, а именно временно въвеждане на общи правила за едностранно признаване на определени документи от България, Румъния и от държавите-членки, които вече прилагат Решение № 895/2006/ЕО, както и разширяването за България и Румъния на обхвата на общия режим за едностранното признаване на определени документи за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, може да бъде постигната само чрез действия на общностно равнище, тъй като никоя държава-членка няма възможност да приеме само национални мерки за постигане на желания резултат.Действието на Общността бе насочено към мерки, които ще позволят предложението да постигне целта си и да бъде приложено възможно най-ефикасно. В този дух, в съответствие с двете решения от 14 юни 2006 г., бяха избрани два различни правни инструмента, съобразени с предвидените цели. За първото предложение подходящият правен инструмент е решение на ЕП и на Съвета за избирателно прилагане от страна на съответните държави-членки на правила за общо едностранно признаване, което представлява временна дерогация от съществуващите правила за взаимно признаване. За второто предложение е избрано изменение на Решение № 896/2006/ЕО чрез ново решение на ЕП и Съвета с цел да се разшири обхватът на общите правила и да се даде възможност за едностранно признаване от България и Румъния на определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.4. ПОСЛЕДИЦИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА РАЗЛИЧНИТЕ ПРОТОКОЛИ, ПРИЛОЖЕНИ КЪМ ДОГОВОРААдресати на първото предложено решение на ЕП и Съвета са единствено България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия; то е за създаване на специален преходен режим, който им дава възможност да признават едностранно определени документи, издавани от държавите-членки, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване. Предложеното решение е избирателно и ще се прилага от въпросните държави-членки до датата, определена от Съвета в съответствие с член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. и член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.По своето естество установеният с настоящото предложение режим не може да включва променливото положение, установено в протоколите относно позицията на Обединеното кралство, Ирландия и Дания.Настоящото решение, чиито адресати са единствено държавите-членки, които са обвързани с достиженията на правото от Шенген, без все още да са изцяло включени в общото пространство без вътрешни граници, не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано на 18 май 1999 г. между Съвета, Норвегия и Исландия, относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген[7]. За съгласуваност и правилно функциониране на Шенгенската система обаче настоящото решение включва също визите и разрешенията за пребиваване, издавани от Норвегия и Исландия ― страни, асоциирани към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген и прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген.Настоящото решение, чиито адресати са единствено държавите-членки, които са обвързани с достиженията на правото от Шенген, без все още да са изцяло включени в общото пространство без вътрешни граници, не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано от Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария, относно присъединяването на последната към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген[8], които попадат в сферата, посочена в член 4, параграф 1 от решението на Съвета относно подписването, от името на Европейската общност, и относно временното прилагане.Адресати на предложеното решение на ЕП и на Съвета за изменение на Решение № 896/2006/ЕО са България и Румъния, за да се даде възможност на тези две държави-членки да признават едностранно определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, като равностойни на техните визи за транзитно преминаване. По своето естество установеният с настоящото предложение режим не може да включва променливото положение, установено в протоколите относно позицията на Обединеното кралство, Ирландия и Дания.Настоящото решение не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано на 18 май 1999 г. между Съвета, Норвегия и Исландия, относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, тъй като новият елемент, въведен с настоящото решение, се отнася до разширяването за България и Румъния на обхвата на опростения режим от Решение № 896/2006/ЕО, без се да изменят основните правила и принципи.2007/0185 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАотносно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територииЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията[9],като действат в съответствие с процедурата по член 251 от Договора,като имат предвид, че:(1) В съответствие с член 4, параграф 1 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в Учредителните договори (наричан по-нататък „Акт за присъединяване от 2005 г.“), от България и Румъния, които се присъединиха към Съюза на 1 януари 2007 г., се изисква от тази дата да наложат на гражданите на третите страни, които са изброени в приложение І към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 година относно определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани се освободени от това изискване[10], задължение за виза;(2) В съответствие с член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г. разпоредбите на достиженията на правото от Шенген относно условията и критериите за издаване на визи за краткосрочно пребиваване по единен образец, както и разпоредбите за взаимно признаване на визи и за равностойността между разрешения за пребиваване и визи, се прилагат за България и Румъния единствено след приемане на решение на Съвета за тази цел. Те обаче са задължителни за тези държави-членки от датата на присъединяване.(3) Поради това от България и Румъния се изисква да издават национални входни визи и визи за транзитно преминаване през тяхната територия на граждани от трети страни, притежаващи виза по единен образец, виза за дългосрочно пребиваване или разрешение за пребиваване, издадени от държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, или подобен документ, издаден от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.(4) Притежателите на документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, и подобни документи, издадени от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, не представляват риск за България и Румъния, тъй като те са били подложени на всички необходими проверки от други държави-членки. За да се избегне налагането на неоправдано допълнително административно натоварване на България и Румъния, обхватът на общите правила, въведени с Решение № 895/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на Чешката република, Кипър, Естония, Унгария, Латвия, Литва, Малта, Полша, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии[11], следва да бъде разширен за тези страни.(5) Новите общи правила следва да позволят на България и Румъния да признават едностранно определени документи, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, подобни документи, издавани от тях, и документите, изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО, издавани от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г., като равностойни на националните им визи и да въведат опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на тази едностранна равностойност.(6) Като се има предвид, че Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия уведомиха Комисията за своето решение да прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, новите общи правила следва също така да дадат на тези държави-членки възможност да признават визите и разрешенията за пребиваване, издавани от България и Румъния, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през тяхна територия.(7) Новият общ режим следва да се прилага през преходен период до датата, определена с решение на Съвета, както е посочено в член 3, параграф 2, алинея първа от Акта за присъединяване от 2003 г. и на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.(8) Признаването на даден документ следва да бъде ограничено до транзитното преминаване през територията на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия. Участието в общата система следва да бъде избирателно, без да се налагат допълнителни задължения на държавите-членки, както е определено в Акта за присъединяване от 2003 г. и в Акта за присъединяване от 2005 г.(9) Общите правила следва да се прилагат за визи за краткосрочно пребиваване по единен образец, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, подобни документи, издавани от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и за визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния.(10) Условията за влизане, установени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници)[12], трябва да бъдат изпълнени с изключение на условието, посочено в член 5, параграф 1, буква б) от него, доколкото настоящото решение за разширяване на обхвата на общите правила, предвидени в Решение № 895/2006/ЕО, установява режим на едностранно признаване от България и Румъния на определени документи, издавани от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и на визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния за транзитно преминаване, като освен това дава възможност на Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, да признават подобни документи, издавани от България и Румъния.(11) Тъй като целта на настоящото решение, а именно въвеждане на режим на едностранно признаване, който да се прилага от държавите-членки, присъединили се към Съюза през 2004 и 2007 г., не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може, поради обхвата и ефекта от това действие, да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, който е установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.(12) Настоящото решение не представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, тъй като негови адресати са единствено държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г. и които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. За съгласуваност и правилно функциониране на Шенгенската система обаче настоящото решение обхваща също визите и разрешенията за пребиваване, издавани от трети страни, асоциирани към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген и прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, като Исландия и Норвегия например.(13) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки не участват в приемането на настоящото решение.(14) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение.ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Настоящото решение въвежда опростен режим за контрол на лица на външните граници, по силата на който:-  България и Румъния могат да признават едностранно като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване документите, посочени в членове 2 и 3, както и тези, посочени в член 4, издавани от тези две държави на граждани на трети страни, задължени да притежават виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001.-  Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които уведомиха Комисията за своето решение да прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, могат да признават едностранно като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване документите, посочени в член 4, издавани от България и Румъния на граждани на трети страни, задължени да притежават виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001.Член 21. България и Румъния могат да разглеждат като равностойни на своята национална виза за транзитно преминаване следните документи, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от гражданството на техните притежатели:i) „виза, издадена по единен образец“, посочена в член 10 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген;ii) „виза за дългосрочно пребиваване“, посочена в член 18 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген;iii) „разрешение за пребиваване“, включено в приложение ІV към Общите консулски инструкции.2. Ако България и Румъния решат да прилагат настоящото решение, те признават всички документи, посочени в параграф 1, независимо коя държава е издала документа.Член 3Ако България и Румъния решат да прилагат член 2, те могат освен това да признават националните визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от една или повече от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. и все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, като равностойни на националната им виза за транзитно преминаване.Издаваните от държавите-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, документи, които могат да бъдат признати, са изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО.Член 4Освен това България и Румъния могат също така да признават националните визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от тях, като равностойни на тяхната национална виза за транзитно преминаване.Документите, издавани от България и Румъния, които могат да бъдат признати съгласно настоящото решение, са изброени в приложението.Член 5Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия могат също да признават българските и румънските документи, изброени в приложението към настоящото решение, за транзитно преминаване.Член 6България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия могат да признават документите като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване единствено ако срокът за транзитно преминаване на гражданин от трети страни през тяхна територия не надвишава пет дни.Срокът на валидност на документите, посочени в членове 2, 3 и 4, обхваща времетраенето на транзитното преминаване.Член 7България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия уведомяват Комисията в срок от 10 работни дни от влизането в сила на настоящото решение, ако решат да прилагат настоящото решение. Комисията публикува предоставената ѝ от тези държави-членки информация в Официален вестник на Европейския съюз .Член 8Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз .То се прилага до датата, определена с решение на Съвета, прието съгласно член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.Член 9Адресати на настоящото решение са България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател[…]  ПРИЛОЖЕНИЕСписък на документите, които са издавани от БЪЛГАРИЯ- Визи1. Виза за летищен транзит (виза вид „А“)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид „B“)-  Еднократна транзитна виза-  Двукратна транзитна виза-  Многократна транзитна виза3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид „C“)-  Еднократна входна виза-  Многократна входна виза4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид „D“)- Разрешения за пребиваване1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец3. Карта на бежанец4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статутСписък на документите, които са издавани от РУМЪНИЯ- Визи-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (transit visa, identified by B symbol)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (short-stay visa, identified by C symbol)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(визи за дългосрочно пребиваване, идентифицирани с един от следните символи в зависимост от дейността, която получаващият виза чужденец ще извършва в Румъния:i) икономическа дейност, идентифицирана със символа D/АЕii) професионална дейност, идентифицирана със символа D/АРiii) търговска дейност, идентифицирана със символа D/АСiv) трудова заетост, идентифицирана със символа D/АМv) учене, идентифицирана със символа D/SDvi) събиране на семейството, идентифицирана със символа D/VFvii) влизане на румънска територия на чужденци, сключили брак с румънски граждани, идентифицирана със символа D/CRviii) религиозна или хуманитарна дейност, идентифицирана със символа D/RUix) дипломатическа виза или служебна виза, идентифицирана със символа DSx) други цели, идентифицирана със символа D/AS)- Разрешения за пребиваване- Permis de şedere temporară (разрешение за временно пребиваване)- Permis de şedere permanentă (разрешение за постоянно пребиваване)- Carte de rezidenţă ― pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (карта за пребиваване ― за чужденци, които са членове на семейство на румънски граждани)- Carte de rezidenţă permanentă ― pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (карта за постоянно пребиваване ― за чужденци, които са членове на семейство на румънски граждани)2007/0186 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,като взеха предвид предложението на Комисията[13],като действат в съответствие с процедурата по член 251 от Договора,като имат предвид, че:(1) Решение № 896/2006/ЕО установява общи правила за едностранно признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн, което дава възможност за опростен контрол на външните граници на граждани на трети страни, притежаващи тези документи.(2) В резултат на двустепенното прилагане на достиженията на правото от Шенген държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 май 2004 г., трябва да издават национални визи на граждани на трети страни, които притежават разрешение за пребиваване, издадено от Швейцария и Лихтенщайн, и които имат задължение за виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета. Това задължение доведе до допълнително административно натоварване на консулствата на тези държави-членки в Швейцария и Лихтенщайн.(3) Не бе необходимо държавите-членки да изискват от тази категория лица да притежават виза, тъй като те представляват малък риск от незаконна имиграция за държавите-членки.(4) Тъй като се счита, че същите съображения се отнасят за България и Румъния, обхватът на опростения режим, въведен с Решение № 896/2006/ЕО[14], следва да бъде разширен за България и Румъния.(5) Това изменение на Решение № 896/2006/ЕО следва да позволи на България и Румъния, ако те решат да прилагат Решение № .../2007/ЕО, да признават едностранно разрешенията за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, които са изброени в приложението към Решение № 896/2006/ЕО, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване.(6) Признаването следва да бъде ограничено до транзитно преминаване през територията на България и Румъния и не следва да засяга възможността на тези две държави-членки да издават визи за краткосрочно пребиваване.(7) Възможността за България и Румъния да не прилагат настоящото решение следва да бъде ограничена до преходния период до датата, която ще бъде определена с решение на Съвета в съответствие с член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.(8) Условията за влизане, постановени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границата (Кодекс на шенгенските граници)[15], трябва да бъдат изпълнени с изключение на условието, постановено в член 5, параграф 1, буква б) от него, доколкото настоящото решение създава равностоен режим между визите за транзитно преминаване, издавани от България и Румъния, и определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.(9) Тъй като целта на действието, което трябва да се предприеме, засяга пряко достиженията на правото на Общността в областта на визите и не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може, поради обхвата и ефекта от това действие, да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, който е установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в посочения член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.(10) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки не участват в приемането на настоящото решение.(11) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е задължена с него, нито попада в обхвата на неговото приложение.ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Към член 2 от Решение № 896/2006/ЕО се прибавя следната алинея като трета алинея:„Ако България и Румъния решат да прилагат Решение № .../2007/ЕО, те могат едностранно да признават разрешенията за пребиваване, описани в приложението към настоящото решение, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване до датата, определена от Съвета в съответствие с член 4, параграф 2 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените на Учредителните договори.“Член 2Ако България и Румъния решат да прилагат настоящото решение, те уведомяват Комисията за това в срок от 10 работни дни от датата на влизане в сила на настоящото решение. Комисията публикува предоставената ѝ от тях информация в Официален вестник на Европейския съюз .Член 3Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз .Член 4Адресати на настоящото решение са България и Румъния.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател[…] [1] OВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1, последно изменен с Регламент (EО) № 1932/2006 (OВ L 405, 30.12.2006 г., стр. 23).[2] OВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 1.[3] ОВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 8.[4] Държавите-членки, присъединили се към Европейския съюз през 2004 г., трябваше да уведомят Комисията до 1 август 2006 г. за своето решение да прилагат общите правила.[5] OВ C 251, 17.10.2006 г., стр. 20.[6] Регламент (EО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.[7] ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 35.[8] Документ на Съвета 13054/04.[9] OВ C […], […] г., стр. […].[10] OВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1932/2006 (ОВ L 405, 30.12.2006 г., стр. 23).[11] OВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 1.[12] OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.[13] OВ C […], […] г., стр. […].[14] OВ L 167, 20.6.2006 г.[15] OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.


title: Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за подписване и временно прилагане на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за сключване на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз

text:
Важна правна забележка

|

52008PC0065(01)

Предложение за решение на Съвета за подписване и временно прилагане на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз  /* COM/2008/0065 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 11.2.2008COM(2008) 65 окончателен2008/0027 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюзПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза сключване на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМСъгласно посоченото в член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз присъединяването на новите държави-членки към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране с Република Ливан се извършва посредством протокол към Споразумението. В същия член се предвижда опростена процедура, при която протоколът се сключва между Съвета, който гласува единодушно от името на държавите-членки, и въпросната трета държава. Тази процедура не засяга собствените компетенции на Общността.На 23 октомври 2006 г. Съветът упълномощи Комисията да договори такъв протокол с Ливан, за да се вземе предвид присъединяването на България и Румъния към ЕС на 1 януари 2007 г. Преговорите бяха забавени поради ограниченията, наложени на ливанската администрация, и нейната молба за пояснения, излизащи извън рамките на протокола, преди постигането на принципно съгласие относно текста. По време на тези преговори бе договорено към съществуващото Споразумение за асоцииране да не се добавят допълнителни търговски отстъпки в секторите на земеделието, преработените селскостопански продукти и рибните продукти.Приложените предложения са за: (1) решение на Съвета за подписването и временното прилагане на протокола и (2) решение на Съвета за сключването на протокола.Приложен е и текстът на договорения с Ливан протокол. Най-важната разпоредба на протокола засяга присъединяването на новите държави-членки към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между ЕС и Ливан и включването на новите официални езици на ЕС.Комисията отправя искане към Съвета да приеме предложенията за решения на Съвета за подписване и сключване на протокола.Европейският парламент ще бъде призован да даде своето съгласие за сключването на този протокол.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюзСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 310 в съгласие с член 300, параграф 2, второ изречение от алинея първа от него,като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз, и по-специално член 6, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) На 23 октомври 2006 г. Съветът упълномощи Комисията да договори от името на Европейската общност и на нейните държави-членки протоколи за изменение на споразуменията между Европейската общност и на нейните държави-членки и трети държави, а именно Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна[?], за да се вземе предвид присъединяването на новите държави-членки към ЕС.(2) Впоследствие преговорите с Ливан приключиха.(3) Член 8, параграф 2 от протокола, договорен с Ливан, предвижда временно прилагане на протокола преди влизането му в сила.(4) В зависимост от евентуалното му сключване на по-късна дата протоколът следва да бъде подписан от името на Общността и прилаган временно,РЕШИ:Член 1Председателят на Съвета е упълномощен да посочи лицето (лицата), което е упълномощено да подпише от името на Европейската общност и на нейните държави-членки протокола към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз. Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.Член 2Настоящият протокол се прилага временно от 1 януари 2007 г., при условие че бъде сключен на по-късна дата.Съставено в Брюксел, […] г.За СъветаПредседател2008/0027 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза сключване на протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюзСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 310 във връзка с второто изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и втората алинея от член 300, параграф 3 от него,като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз, и по-специално член 6, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид съгласието на Европейския парламент,като има предвид, че:(1) Протоколът към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, бе подписан от Европейската общност и нейните държави-членки на […].(2) Протоколът следва да бъде одобрен,РЕШИ:Член единственПротоколът към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, се одобрява от името на Европейската общност и на нейните държави-членки, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз.Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.Съставено в Брюксел, […] г.За СъветаПредседателПРОТОКОЛкъм Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюзКРАЛСТВО БЕЛГИЯ,РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,КРАЛСТВО ДАНИЯ,ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,ИРЛАНДИЯ,ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,РЕПУБЛИКА КИПЪР,РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,РЕПУБЛИКА ЛИТВА,ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,РЕПУБЛИКА МАЛТА,КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,РЕПУБЛИКА ПОЛША,ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,РУМЪНИЯ,РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,наричани по-нататък „държави-членки на ЕО“, представлявани от Съвета на Европейския съюз, иЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,наричана по-долу „Общността“, представлявана от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия, от една страна,и РЕПУБЛИКА ЛИВАН,наричана по-долу „Ливан“,от друга страна,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна[?], наричано по-долу „Евро-средиземноморското споразумение“, бе подписано в Брюксел на 1 април 2002 г. и влезе в сила на 1 април 2006 г.;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Договорът за присъединяването на Република България и на Румъния към Европейския съюз и Актът към него бяха подписани в Люксембург на 25 април 2005 г. и влязоха в сила на 1 януари 2007 г.;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД временното споразумение за търговия и свързаните с търговия въпроси между Европейската общност и Република Ливан[?], влязло в сила на 1 март 2003 г.;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване, присъединяването на нови договарящи се страни към Евро-средиземноморското споразумение трябва да бъде одобрено със сключването на протокол към Евро-средиземноморското споразумение;КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че съгласно член 22 от Евро-средиземноморското споразумение се състояха консултации с цел да се гарантира, че са взети предвид взаимните интереси на Общността и на Република Ливан;СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1Република България и Румъния стават договарящи се страни по Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, и съответно приемат и вземат предвид, по същия начин като останалите държави-членки на ЕО, текстовете на споразумението, както и съвместните декларации, декларациите и размяната на писма.ПЪРВА ГЛАВА: ИЗМЕНЕНИЯ КЪМ ТЕКСТА НА ЕВРО-СРЕДИЗЕМНОМОРСКОТО СПОРАЗУМЕНИЕ, ВКЛЮЧИТЕЛНО НЕГОВИТЕ ПРИЛОЖЕНИЯ И ПРОТОКОЛИЧлен 2 (Правила за произход)Протокол 4 се изменя, както следва:1. Член 18, параграф 4 се заменя, както следва:Сертификати за движение EUR. 1, издадени впоследствие, трябва да бъдат заверени с един от следните изрази:BG „ИЗДАДЕН ВПОСЛЕДСТВИЕ“ES „EXPEDIDO A POSTERIORI“CS „VYSTAVENO DODATEČNĔ“DA „UDSTEDT EFTERFØLGENDE“DE „NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT“ET „VÄLJA ANTUD TAGASIULATUVALT“EL „ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ“EN „ISSUED RETROSPECTIVELY“FR „DÉLIVRÉ A POSTERIORI“IT „RILASCIATO A POSTERIORI“LV „IZSNIEGTS RETROSPEKTĪVI“LT „RETROSPEKTYVUSIS IŠDAVIMAS“HU „KIADVA VISSZAMENŐLEGES HATÁLLYAL“MT „MAĦRUĠ RETROSPETTIVAMENT“NL „AFGEGEVEN A POSTERIORI“PL „WYSTAWIONE RETROSPEKTYWNIE“PT „EMITIDO A POSTERIORI“RO „RILASCIATO A POSTERIORI“SL „IZDANO NAKNADNO“SK „VYDANÉ DODATOČNE“FI „ANNETTU JÄLKIKÄTEEN“SV „UTFÄRDAT I EFTERHAND“AR „[pic]“2. Член 19, параграф 2 се заменя, както следва:(…)Дубликатът, издаден по този начин, трябва да бъде заверен с една от следните думи:BG „ДУБЛИКАТ“ES „DUPLICADO“CS „DUPLIKÁT“DA „DUPLIKAT“DE „DUPLIKAT“ET „DUPLIKAAT“EL „ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“EN „DUPLICATE“FR „DUPLICATA“IT „DUPLICATO“LV „DUBLIKĀTS“LT „DUBLIKATAS“HU „MÁSODLAT“MT „DUPLIKAT“NL „DUPLICAAT“PL „DUPLIKAT“PT „SEGUNDA VIA“RO „DUPLICAT“SL „DVOJNIK“SK „DUPLIKÁT“FI „KAKSOISKAPPALE“SV „DUPLIKAT“AR „[pic]“3 Приложение V се заменя със следното:Версия на български езикИзносителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен където е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (2).Версия на испански езикEl exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n° .. …(1).) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . …(2).Версия на чешки езикVývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení …(1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v …(2).Версия на датски езикEksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. ...(1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ...(2).Версия на немски езикDer Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ...(1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ...(2) Ursprungswaren sind.Версия на естонски езикKäesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr. ...(1)) deklareerib, et need tooted on ...(2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul kui on selgelt näidatud teisiti.Версия на гръцки езикΟ εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ΄αριθ. ...(1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ...(2).Версия на английски езикThe exporter of the products covered by this document (customs authorization No ...(1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ...(2) preferential origin.Версия на френски езикL'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° ...(1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2)).Версия на италиански езикL'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n… (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale ...(2).Версия на латвийски езикEksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. …(1)), deklarē, ka, iznemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no …(2).Версия на литовски езикŠiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinès liudijimo Nr …(1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra(2) preferencinès kilmés prekés.Версия на унгарски езикA jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám:…(1)) kijelentem, hogy eltérő jelzés hianyában az áruk kedvezményes …(2) származásúak.Версия на малтийски езикL-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. …(1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali …(2).Версия на нидерландски езикDe exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ...(1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).Версия на полски езикEksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr …(1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają …(2) preferencyjne pochodzenie.Версия на португалски езикO exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira n°. ...(1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ...(2).Версия на румънски езикExportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizaţia vamală nr. ...(1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferenţială…(2).Версия на словенски езикIzvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št …(1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno …(2) poreklo.Версия на словашки езикVývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia …(1)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v …(2).Версия на фински езикTässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ...(1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (2).Версия на шведски езикExportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ...(1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).Версия на арабски език[pic]…………………………………………………………..(3)(Място и дата)…………………………………………………………..(4)(Подпис на износителя, освен това името на лицето, което подписва декларацията, трябва да бъде изписано четливо)(1) Когато декларацията върху фактура е съставена от одобрен износител, номерът на разрешението на одобрения износител трябва да бъде изписан на това място. Когато декларацията върху фактура не е съставена от одобрен износител, думите в скоби се пропускат или мястото се оставя празно.(2) Посочва се произходът на продуктите. Когато декларацията върху фактура се отнася изцяло или отчасти за продукти с произход от Сеута и Мелила по смисъла на член 37 от протокола, износителят трябва ясно да ги посочи в документа, на базата на който се съставя декларацията, посредством символа „CM“.(3) Тези указания могат да бъдат пропуснати, ако информацията се съдържа в самия документ.(4) В случаите когато износителят не е длъжен да се подпише, освобождаването от подпис означава също освобождаване от попълване на името на подписващия се.ВТОРА ГЛАВА: преходни разпоредбиЧлен 3 (Доказателства за произход и административно сътрудничество)1. Доказателствата за произход, надлежно издадени от Ливан или от нова държава-членка в рамките на преференциалните споразумения или на самостоятелните спогодби, прилагани между тях, се приемат в съответните държави съгласно настоящия протокол, при условие че:а) придобиването на такъв произход води до третиране по преференциална тарифа въз основа на мерките за преференциални тарифи, които се съдържат в настоящото споразумение или в Системата на Общността за общите преференции;б) доказателствата за произход и транспортните документи са издадени не по-късно от деня преди датата на присъединяване;в) доказателствата за произход са подадени до митническите органи в рамките на четири месеца след датата на присъединяване.Когато стоките са декларирани за внос в Ливан или нова държава-членка преди датата на присъединяването съгласно преференциални споразумения или самостоятелни спогодби, прилагани между Ливан и тази нова държава-членка по това време, доказателство за произход, което е издадено впоследствие съгласно тези споразумения или спогодби, може също да бъде прието, при условие, че е предадено на митническите власти в рамките на период от четири месеца от датата на присъединяването.2. Ливан и новите държави-членки имат право да запазят разрешенията, с които им е бил предоставен статут на „одобрени износители“ в рамките на преференциални споразумения или самостоятелни спогодби, прилагани между тях, при условие че:a) такава разпоредба се съдържа и в споразумението, сключено преди датата на присъединяване между Ливан и Общността; и чеб) одобрените износители прилагат правилата за произход, които са в сила съгласно това споразумение.Тези разрешения се подменят не по-късно от една година след датата на присъединяване с нови разрешения, издадени съгласно условията на Споразумението.3. Исканията за последващи проверки на доказателствата за произход, издадени съгласно преференциалните споразумения или самостоятелните спогодби, упоменати в параграфи 1 и 2 по-горе, могат да бъдат представени от компетентните митнически органи на Ливан или на новите държави-членки и се приемат от тези органи до три години след издаването на съответния документ, доказващ произхода.Член 4 (Стоки в транзитен режим)1. Разпоредбите на Споразумението могат да бъдат прилагани за стоки за износ от Ливан за някоя от новите държави-членки или от една от новите държави-членки за Ливан, които отговарят на разпоредбите на протокол 4 и които към датата на присъединяване преминават транзитно или са оставени за временно съхранение в митнически склад или в свободна зона в Ливан или в съответната нова държава-членка.2. В такива случаи може да бъде предоставено преференциално третиране при условие, че в рамките на четири месеца след датата на присъединяване, на митническите органи на страната вносител се представи доказателство за произход, издадено със задна дата от митническите органи на страната износител.Общи и заключителни разпоредбиЧлен 5Във връзка с настоящото разширяване на Общността Република Ливан се задължава да не подава оплакване, искане или сезиране, нито да променя или оттегля отстъпки по силата на членове XXIV.6 и XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (GATT) от 1994 г.Член 6Настоящият протокол е неразделна част от Евро-средиземноморското споразумение.Член 71. Настоящият протокол подлежи на одобрение от Общността, от Съвета на Европейския съюз от името на държавите-членки и от Република Ливан в съответствие с процедурите във всяка от договарящите се страни.2. Страните се уведомяват взаимно за приключване на съответните процедури, посочени в предишния параграф. Инструментите за одобрение се депозират в Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз.Член 81. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от първия месец след датата на депозиране на последния инструмент за одобрение.2. Настоящият протокол се прилага временно от 1 януари 2007 г.Член 9Настоящият протокол е съставен в два еднообразни екземпляра на всеки от официалните езици на договарящите се страни, като всеки един от тези текстове е автентичен.Член 10Текстът на Евро-средиземноморското споразумение, включително приложенията и протоколите, които са неразделна част от него, както и текстът на Заключителния акт и декларациите, приложени към него, се изготвят на български и на румънски език, и са също така автентични, както и оригиналните текстове. Съветът за асоцииране одобрява тези текстове.ЗА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ…ЗА ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ…ЗА РЕПУБЛИКА ЛИВАН[1] OВ L 143, 30.5.2006 г., стр. 2.[2] ОВ L 143, 30.5.2006 г., стр. 2.[3] ОВ L 262, 30.9.2002 г., стр. 2.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 13.10.2017
            COM(2017) 593 final
            2017/0258(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет, създаден по силата на Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки, във връзка с предложенията за изменения на същата конвенция

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.ПРЕДМЕТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет ЕС—ЕАСТ за опростяване на формалностите при търговията със стоки (наричан по-нататък „Съвместният комитет“) във връзка с предвиденото приемане от страна на Съвместния комитет на решение за изменение на приложенията към Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки (наричана по-нататък „Конвенцията“).

               2.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки

               Конвенцията има за цел да улеснява търговията между Европейския съюз и други държави, които са договарящи страни по нея, чрез въвеждане на единен документ, изготвен въз основа на формуляр за декларация, който да служи като декларация за износ, транзит или внос. Конвенцията влезе в сила на 1 януари 1988 г.

               Европейският съюз е договаряща страна по Конвенцията.

               2.2Съвместният комитет ЕС—ЕАСТ

               Съвместният комитет ЕС—ЕАСТ отговаря за прилагането и правилното изпълнение на Конвенцията. Комитетът приема изменения на приложенията към Конвенцията посредством решения.

               Решенията на Съвместния комитет се приемат с единодушие от договарящите страни.

               2.3Решението на Съвместния комитет ЕС—ЕАСТ

               Очаква се на 5 декември 2017 г. Съвместният комитет да приеме решение за изменение на приложенията към Конвенцията по време на своето 30-то заседание.

               Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки разширява използването на единния административен документ и данните, необходими за целите на различните митнически режими, като включва договарящите страни по Конвенцията, които не са държави — членки на Съюза.

               Разпоредбите на правния пакет за МКС, свързани с данните, ще започнат да се прилагат след 1 май 2016 г., като се има предвид необходимостта от модернизиране или въвеждане в експлоатация на съответните трансевропейски и национални електронни системи, за което се предвижда да бъде завършено в следващите няколко години, както и искането на икономическите оператори да разполагат с достатъчно време, за да се подготвят за новите правила и да пригодят съответно своите митнически системи.

               Поради това, с цел и на договарящите страни по Конвенцията, които не са държави — членки на Съюза, да бъде отпуснато достатъчно време, за да се подготвят за прилагането на изменените разпоредби и изисквания за данните, когато те станат напълно приложими по митническото законодателство на Съюза, Конвенцията трябва да бъде изменена, така че да стане напълно съвместима с правния пакет за МКС.

               Процесът по установяване на обща позиция на ЕС по проекта на решение относно измененията на Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки следва да бъде сравнително безпроблемен, тъй като те се основават на правилата на ЕС, по които държавите членки са постигнали съгласие и които са включени в МКС, който влезе в сила на 1 май 2016 г.

               Комисията се приканва да приеме проекта на решение и да го предаде на Съвета.

               Решението на Съвместния комитет за изменение на Конвенцията става обвързващо за договарящите страни в съответствие с член 2 от същото решение, в който се предвижда, че „настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му“.

               В съответствие с член 11, параграф 3 от Конвенцията този вид решения се привеждат в действие от договарящите страни в съответствие с тяхното законодателство.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Изменението на Конвенцията има за цел да я приведе в съответствие с някои разпоредби на Делегирания акт и на Акта за изпълнение на МКС във връзка с общите изисквания за данните за митническите декларации, които ще станат приложими от определени дати в бъдещето.

                  По този начин се цели да се подобри опростяването на формалностите при търговията със стоки между договарящите страни. Подобренията следва да доведат до съществени и осезаеми ползи за търговците и митническите администрации.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Предложеното решение е съвместимо с общата политика в областта на търговията.

               3.ПОЗИЦИЯ, КОЯТО ДА БЪДЕ ЗАЕТА ОТ ИМЕТО НА СЪЮЗА

               С предложението се изменят разпоредби от приложенията към Конвенцията. Измененията предлагат привеждането в съответствие на някои разпоредби на Конвенцията с разпоредби на Делегирания акт и на Акта за изпълнение на МКС във връзка с изискванията за данните, използвани за целите на митническите декларации за внос, износ и транзит, които ще станат приложими едва на определени дати в бъдещето.

               Целта е да се поддържат хармонизирани изискванията за данните, използвани за митническите декларации, в контекста на търговията между договарящите държави. Измененията следва да доведат до съществени и осезаеми ползи за търговците и митническите администрации чрез повишаване на яснотата и осигуряване на плавен преход към новите електронни процедури.

               Предлаган инструмент: решение на Съвместния комитет ЕС—ЕАСТ за опростяване на формалностите при търговията със стоки.

               Няма друг по-подходящ вид нормативен акт.

               Предложеното решение е съвместимо с общата политика в областта на търговията и транспорта.

               4.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.
                     Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

                  В член 11, параграф 3 от Конвенцията се посочва, че Съвместният комитет ЕС—ЕАСТ приема с решение изменения на приложенията към Конвенцията.

               4.2.1.
                     Приложение в конкретния случай

               Съвместният комитет е орган, създаден по силата на член 10 от Конвенцията.

               Решението, което Съвместният комитет има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Това решение ще бъде обвързващо съгласно международното право в съответствие с член 15 от Конвенцията.

               Решението не допълва, нито изменя институционалната рамка на Конвенцията.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               Опростяванията, постигнати благодарение на Конвенцията, и предвижданото изменение засягат ефикасните митнически формалности и съответно общата търговска политика на ЕС.

               4.3.Заключения

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2017/0258 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет, създаден по силата на Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки, във връзка с предложенията за изменения на същата конвенция

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията за опростяване на формалностите при търговия със стоки (наричана по-нататък „Конвенцията“) бе сключена от Европейския съюз с решение на Съвета
                  1
                и влезе в сила на 1 януари 1988 г.

               (2)Съгласно член 11, параграф 3 от Конвенцията Съвместният комитет ЕС—ЕАСТ за опростяване на формалностите при търговията със стоки, създаден по силата на същата конвенция (наричан по-нататък „Съвместният комитет“), може да приема с решение изменения на приложенията към Конвенцията.

               (3)Очаква се на 5 декември 2017 г. Съвместният комитет да приеме решение за изменение на приложенията към Конвенцията по време на своето 30-то заседание.

               (4)Тъй като неговото решение ще бъде обвързващо за Съюза, е целесъобразно да се определи позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет.

               (5)Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза
                  2
               , неговият делегиран акт и неговият акт за изпълнение установяват общи изисквания за данните за митническите декларации, както и форматите и кодовете към тези общи изисквания за данните. Посочените разпоредби ще станат напълно приложими, когато бъдат модернизирани или въведени в експлоатация съответните електронни системи, както е предвидено в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 на Комисията от 11 април 2016 г. за създаване на работна програма относно разработването и въвеждането на електронните системи, предвидени в Митническия кодекс на Съюза
                  3
               .

               (6)С цел осигуряване на безпроблемното и ефикасно функциониране на търговията между Съюза и договарящите страни по Конвенцията, следва разпоредбите относно изискванията за данните за митническите декларации, съдържащи се в приложенията към Конвенцията, да бъдат приведени в съответствие с разпоредбите в съответното законодателство на Съюза.

               (7)Всички държави — членки на Съюза, изразиха своето положително становище по предложените изменения в рамките на работната група ЕС—ЕАСТ за опростяване на формалностите при търговията със стоки.

               (8)Тъй като решението на Съвместния комитет ще измени Конвенцията, е целесъобразно след приемането му то да бъде публикувано в Официален вестник на Европейския съюз.

               (9)В рамките на Съвместния комитет Съюзът се представлява от Комисията в съответствие с член 17, параграф 1 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Поради това позицията на Съюза по отношение на предложените изменения следва да се основава на приложения проект на решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза по време на заседанието на Съвместния комитет относно измененията на Конвенцията, се определя в проекта на Решение № 1/2017 на Съвместния комитет, приложен към настоящото решение.

               Представителите на Съюза в Съвместния комитет могат да приемат незначителни промени в проекта на решение, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 2

               След като бъде прието, решението на Съвместния комитет се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 134, 22.5.1987 г., стр. 2.

                     (2)
                  ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1.

                     (3)
                  ОВ L 99, 15.4.2016 г., стр. 6.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 13.10.2017
            COM(2017) 593 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            Предложение за Решение № 1/2017 на Съвместния комитет ЕС—ЕАСТ заопростяване на формалностите при търговията със стоки отXX XXXX 2017 г.за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет, създаден по силата на Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки, във връзка с предложенията за изменения на същата конвенция

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Предложение за Решение № 1/2017 на Съвместния комитет ЕС—ЕАСТ за
                  опростяване на формалностите при търговията със стоки от
                  XX XXXX 2017 г.
                  за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ

               Като взе предвид Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки
                  1
               , и по-специално член 11, параграф 3 от нея,

               като има предвид, че:

               (1)По силата на член 11, параграф 3 от Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки (наричана по-нататък „Конвенцията“) Съвместният комитет, създаден по силата на същата конвенция (наричан по-нататък „Съвместният комитет“), се оправомощава да приема с решение изменения на приложенията към Конвенцията.

               (2)С Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза
                  2
               , с неговия делегиран акт и с неговия акт за изпълнение бяха въведени нови изисквания за данните в митническите декларации и бяха изменени кодовете във връзка с някои съществуващи елементи на данните. Посочените разпоредби ще станат напълно приложими в един по-късен момент, защото за тях се налага да бъдат модернизирани или въведени в експлоатация съответните електронни системи, което ще се случи съгласно предвиденото в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 на Комисията от 11 април 2016 г. за създаване на работна програма относно разработването и въвеждането на електронните системи, предвидени в Митническия кодекс на Съюза
                  3
               .

               (3)С цел осигуряване на безпроблемното и ефикасно функциониране на търговията между Съюза и договарящите страни по Конвенцията, следва разпоредбите в приложенията към Конвенцията относно попълването на единния административен документ, да бъдат приведени в съответствие със съответните разпоредби в Делегирания акт и в Акта за изпълнение на МКС, които ще станат приложими едва на по-късен етап. За тази цел е наложително приложенията към Конвенцията да бъдат изменени.

               (4)Поради това Конвенцията следва да бъде съответно изменена,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               (1)Текстът на допълнение 3 от приложение II към Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки („Конвенцията“) се изменя съгласно приложение А към настоящото решение.

               (2)Текстът на приложение ІІІ към Конвенцията се изменя съгласно приложение Б към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Осло на […] г.

               [За Съвместния комитет]

               Председател

               ПРИЛОЖЕНИЕ А

               Дял II от приложение II, допълнение 3 към Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки („Конвенцията“) се изменя, както следва:

               (1)Част I. „Формалности на държавата на износ“ се изменя, както следва:

               а)в бележките към „Клетка 44: Допълнителна информация, представени документи, сертификати и разрешителни“ първото изречение се заменя, както следва:

               „Въвеждат се данните, които се изискват по силата на всякакви специални разпоредби, приложими в държавата на износ, заедно със сведенията за документите, представени в подкрепа на декларацията, или всякакви други сведения, счетени за необходими във връзка с декларацията или със стоките, обхванати от декларацията. (Това може да включва номера на лицензията/разрешителното за износ; данни във връзка с ветеринарните и фитосанитарните разпоредби; номер на товарителницата или сведения за страни, митническо учреждение или отписване на лицензии и т.н.)“.

               б)в бележките към „Клетка 50: Отговорно лице и упълномощен представител, място, дата и подпис“ първата алинея се заменя, както следва:

               „Вписват се пълното име/фирма (за физическо лице или търговско дружество) и адрес на титуляря на режим транзит (отговорното лице), заедно с идентификационния номер, ако има такъв, определен от компетентните органи.  Когато е целесъобразно, се вписва пълното име/фирма (за физическо лице или търговско дружество) на упълномощения представител, който се подписва за сметка на титуляря на режим транзит (отговорното лице).“.

               (2)В част III. „Митнически формалности в държавата на получаване“ бележките към „Клетка 44: Допълнителна информация/представени документи/сертификати и разрешителни“ се заменят със следния текст:

               „Въвеждат се данните, които се изискват по силата на всякакви специални разпоредби, приложими в държавата на получаване, заедно със сведенията за документите, представени в подкрепа на декларацията, или всякакви други сведения, счетени за необходими във връзка с декларацията или със стоките, обхванати от декларацията. (Това може да включва номера на лицензията/разрешителното за износ; данни във връзка с ветеринарните и фитосанитарните разпоредби; номер на товарителницата или сведения за страни, митническо учреждение или отписване на лицензии и т.н.). Когато във връзка със съответния митнически режим се изисква предоставяне на обезпечение, данните за обезпечението се вписват в тази клетка. Подразделението „Допълнителна информация, код Д. И.“ не трябва да се попълва.“

               ПРИЛОЖЕНИЕ Б

               Приложение III „Кодове, които се използват в единния документ“ към Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговия със стоки се изменя, както следва:

               (1)в бележките към „Клетка 1: Декларация“ текстът към първото подразделение на клетката се заменя, както следва:

               „Първо подразделение:

               Символът EU може да се използва за:

               -
                     декларация за износ в друга договаряща страна,

               -
                     декларация за внос от друга договаряща страна.“.

               (2)в бележките към „Клетка 25: Вид транспорт на границата“ описанието на кодове „5“ и „9“ се заменя, както следва:

                        A

                        Б

                        Наименование

                        …

                        5

                        …

                        9

                        …

                        50

                        …

                        90

                        …

                        Поща (активното транспортно средство не е известно)

                        …

                        Неизвестен вид (напр. собствено задвижване)

                     (1)
                  ОВ L 134, 22.5.1987 г., стр. 2.

                     (2)
                  ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1.

                     (3)
                  ОВ L 99, 15.4.2016 г., стр. 6.