               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 1.3.2019
            COM(2019) 46 final/2
            2019/0020(NLE)
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по държавните поръчки относно присъединяването на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия към Споразумението за държавните поръчки с оглед на неговото оттегляне от Европейския съюз

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1. Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Комитета по държавните поръчки („Комитета по държавните поръчки“ или „Комитета“) във връзка с предвижданото приемане на решение относно присъединяването на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия („Обединеното кралство“) към Споразумението за държавните поръчки с оглед на неговото оттегляне от Европейския съюз.

               2. Контекст на предложението

               2.1Споразумението за държавните поръчки и оттеглянето на Обединеното кралство от Европейския съюз

               Споразумението за държавните поръчки (наричано по-нататък „Споразумението
                  1
               “) е многостранно споразумение в рамките на Световната търговска организация (СТО), чиято цел е взаимното отваряне на пазарите на държавни поръчки на подписалите го страни. Преразгледаното споразумение влезе в сила на 6 април 2014 г.

               Европейският съюз е страна по Споразумението, защото неговият предмет попада в обхвата на общата търговска политика, в областта на която Съюзът разполага с изключителна компетентност. Споразумението се прилага по отношение на държавите членки по силата на правото на Съюза.

               На 29 март 2017 г. Обединеното кралство нотифицира Европейския съвет за намерението си да се оттегли от Съюза по силата на член 50 от Договора за Европейския съюз. Вследствие на това от 30 март 2019 г. Обединеното кралство ще стане трета държава и правото на Съюза ще престане да се прилага спрямо него, освен ако не бъде определена друга дата в споразумение за оттегляне, подписано между Съюза и Обединеното кралство, или от Европейския съвет с единодушие и в съгласие с Обединеното кралство. Европейският съюз и Обединеното кралство договориха споразумение за оттегляне в съответствие с член 50 от Договора за Европейския съюз. Споразумението за оттегляне бе одобрено от Европейския съвет на 25 ноември 2018 г. В четвърта част на споразумението за оттегляне се предвижда преходен период, през който правото на Съюза ще се прилага във и по отношение на Обединеното кралство („преходният период“).

               Споразумението за оттегляне бе договорено между Съюза и Обединеното кралство и одобрено от Европейския съвет (член 50) на 25 ноември 2018 г. Не е сигурно, обаче, че то ще бъде ратифицирано от Обединеното кралство.

               Считано от датата, на която правото на Съюза престане да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство, Споразумението автоматично ще престане да се прилага по отношение на Обединеното кралство.

               В интерес на Съюза е да гарантира, че правата и задълженията съгласно Споразумението ще продължат да се прилагат по отношение на Обединеното кралство, считано от датата, на която правото на Съюза няма вече да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство. До оттеглянето си от Съюза Обединеното кралство продължава да бъде държава членка, която се ползва с всички права и е обвързана с всички задължения, които произтичат от учредителните договори, а в това число и със спазването на принципа на лоялно сътрудничество. В ръководните насоки от 29 април 2017 г. Европейският съвет призна необходимостта, в международния контекст, да бъдат отчитани особеностите на Обединеното кралство като оттегляща се държава членка, при условие че то спазва своите задължения и продължава да бъде лоялно към интересите на Съюза, докато е все още негов член.

               Обединеното кралство изрази желанието си да се присъедини към Споразумението след оттеглянето си от Съюза.

               Със съвместното си писмо от 11 октомври 2017 г. Обединеното кралство и Европейският съюз уведомиха членовете на СТО за намерението си „да работят заедно за изпълнението на целта на Обединеното кралство да продължи и след оттеглянето си от ЕС да се ползва с правата и да е обвързано със задълженията, които има и понастоящем по силата на Споразумението за държавните поръчки като държава — членка на ЕС, въз основа на задълженията, които понастоящем се съдържат в списъка със задължения на ЕС“
                  2
               .

               На 1 юни 2018 г. Европейският съюз предаде на генералния директор на СТО писмо от Обединеното кралство, с което то съобщава за желанието си да се присъедини към Споразумението, и приложена към него съответна подкрепяща документация, включително първоначално предложение за достъп до пазара и отговор на т. нар. „Контролен списък с въпроси“
                  3
               .

               Заявлението на Обединеното кралство, неговото първоначално предложение и отговорът на контролния списък с въпроси бяха разпространени до страните по Споразумението на 5 юни 2018 г.
                  4
               .

               След проведените консултации със страните по Споразумението, на 1 октомври 2018 г. Обединеното кралство подаде окончателно предложение до Комитета по държавните поръчки. Окончателното предложение бе разпространено до страните по Споразумението на 2 октомври 2018 г.
                  5
               . По-долу е представено обобщение на окончателното предложение на Обединеното кралство и оценка на предложението, изготвена от Комисията.

               Решението на Съвета следва да даде възможност на Комисията да одобри, от името на Съюза, присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението, при условие че бъдат спазени конкретните условия, установени в предвижданото решение на Комитета по държавните поръчки.

               2.2Комитетът по държавните поръчки

               Комитетът по държавните поръчки е създаден с цел да управлява изпълнението на Споразумението. В него участват представители на всяка от страните, както и членове на СТО и междуправителствени организации със статут на наблюдатели.

               Съюзът, както и всички други страни по Споразумението, е член на Комитета по държавните поръчки и е представляван в него от Комисията. Решенията на Комитета по държавните поръчки се вземат с консенсус.

               2.3Предвижданото решение на Комитета по държавните поръчки

               На заседанието на Комитета по държавните поръчки на 17 октомври 2018 г. Европейската комисия изрази от името на Съюза принципното си съгласие за присъединяване на Обединеното кралство към Споразумението.

               Съюзът даде принципното си съгласие, при условие че конкретните условия във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението за държавните поръчки не бъдат изменени в ущърб на интересите на Съюза или интересите на Съюза не бъдат накърнени от позицията на други страни по Споразумението.

               Това принципно съгласие беше дадено, без да се засягат преговорите между Съюза и Обединеното кралство по споразумение за оттегляне, което би могло да включва преходен период, през който Обединеното кралство ще продължи да е обвързано със задълженията на Съюза съгласно Споразумението, а присъединяването на Обединеното кралство ще поражда действие едва след края на преходния период.

               На заседанието на Комитета по държавните поръчки на 28 ноември 2018 г. всички страни изразиха принципното си съгласие за присъединяване на Обединеното кралство към Споразумението, като продължиха дискусиите по точния текст на решението, което следва да бъде официално прието на по-късен етап.

               Комитетът по държавните поръчки трябва да приеме решение относно присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението, като в това решение бъдат посочени конкретните условия във връзка с присъединяването.

               Съгласно член XXII, параграф 2 от преразгледаното споразумение „Всеки член на СТО може да се присъедини към настоящото споразумение при условията, които ще се приемат между този член и страните, и ще се посочат в решение на комитета. Присъединяването се осъществява чрез депозиране при генералния директор на СТО на инструмент за присъединяване, в който се посочват така договорените условия.  Настоящото споразумение влиза в сила за всеки член на СТО, присъединяващ се към него, на тридесетия ден след депозирането на инструмента за присъединяване“
                  6
               .

               2.4. Условия във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението

               Присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението следва да се извърши при спазване на условия, които ще бъдат определени в предвиждания акт на Комитета по държавните поръчки.

               При липсата на споразумение за оттегляне между Съюза и Обединеното кралство, в което да се предвижда преходен период, на Обединеното кралство следва да се разреши да депозира своя инструмент за присъединяване, в случай че то направи това:

               а)не по-рано от тридесет дни преди датата, на която Обединеното кралство престава да бъде държава — членка на Съюза; и

               б)в срок от шест месеца от датата на решението на Комитета по държавните поръчки, освен ако същият комитет не удължи срока за подаване на инструмента.

               Въпреки това депозирането на инструмента за присъединяване на Обединеното кралство при генералния директор на СТО следва да се счита за несъстояло се по смисъла на член XXIV, параграф 2 от споразумението от 1994 г. и член XXII, параграф 2 от преразгледаното споразумение, ако през следващите тридесет дни Съюзът нотифицира Комитета по държавните поръчки, че Споразумението продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство по силата на правото на Съюза.

               В случай че в споразумение за оттегляне между Съюза и Обединеното кралство се предвиди преходен период, Съюзът следва да уведоми останалите страни по Споразумението, че през този преходен период Обединеното кралство следва да бъде третирано като държава членка за целите на Споразумението. По този начин Споразумението ще се прилага по отношение на Обединеното кралство до датата на изтичане на договорения преходен период.

               В този случай Обединеното кралство следва да представи актуализиран отговор на контролния списък с въпроси най-късно до три месеца преди изтичането на преходния период. Тогава Комитетът по държавните поръчки ще преразгледа актуализирания отговор на контролния списък с въпроси и ще обсъди съответно решение.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

                3.1.Окончателно предложение на Обединеното кралство

               Окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда конкретните условия на актуалния списък със задължения на Съюза съгласно Споразумението, доколкото той се прилага по отношение на Обединеното кралство. Целта на Обединеното кралство е да гарантира, че тези конкретни условия ще продължат да осигуряват същата степен на достъп до пазара за другите договарящи страни след присъединяването му към Споразумението. При възпроизвеждането на конкретните условия от списъка със задължения на Съюза, Обединеното кралство трябва да внесе някои технически корекции с цел да отчете факта, че правото на Съюза вече не се прилага във и по отношение на Обединеното кралство.

               Задължения във връзка с достъпа до пазара (прагове, попадащи в обхвата субекти, стоки, услуги, строителни услуги и общи бележки)

               Прагове

               Праговете за Обединеното кралство в приложение 1, приложение 2 и приложение 3 съответстват на праговете, прилагани от Съюза за стоките, услугите и строителните услуги.

               Субекти

               В приложение 1 („Субекти на централното държавно управление“), списъкът на субектите на Обединеното кралство е идентичен с този за Обединеното кралство в списъка на Съюза и, следователно, обхватът е същият като посочения понастоящем в списъка на Съюза.

               За случаите, в които функциите на даден субект, включен в посоченото приложение, са прехвърлени или се прехвърлят на друг субект, който също е възлагащ орган, Обединеното кралство, с цел да гарантира че това няма да доведе до загуба на достъп до пазара, изяснява допълнително в бележка под линия 1, че субектът наследник следва да се счита за включен в същото приложение. Освен това, когато е целесъобразно, Обединеното кралство е включило позовавания на вътрешното законодателство на Обединеното кралство, а не на правото на Съюза.

               За целите на сравнението, в точки 1—4 от приложение 1 към списъка на Съюза, което обхваща субектите на централното държавно управление, се съдържат четири категории, които осигуряват различна степен на достъп до възлагане на държавни поръчки. В своето окончателното предложение Обединеното кралство предостави на Съюза възможно най-широк обхват, който включва всички субекти на централното държавно управление на Обединеното кралство (точка 1).

               Точка 2 от окончателното предложение на Обединеното кралство обхваща всички страни, които не са изброени в точка 1.

               Приложение 1 съдържа четири бележки. Окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда резервите, които Съюзът прилага по отношение на някои страни.

               В приложение 2 („Субекти на регионалното и местното управление“) към окончателното предложение на Обединеното кралство е определен обхватът по отношение на субектите на регионалното и местното управление, който съвпада с определения понастоящем обхват за Съюза съгласно Споразумението.

               Позоваванията на региони на Съюза по NUTS, определени съгласно правото на Съюза, обаче, са заменени с териториални единици на Обединеното кралство, определени в бележка 3 от приложение 7 (вж. по-долу в Общите бележки).

               Съгласно точка 2 от приложение 2, що се отнася до обхвата по отношение на „публичноправните организации“, Обединеното кралство продължава да следва подхода, основан на дефиниции, следван понастоящем съгласно списъка на Съюза. В окончателното предложение на Обединеното кралство публичноправните организации за Англия, Уелс, Шотландия и Северна Ирландия са определени въз основа на вътрешното законодателство на Обединеното кралство, а не на правото на Съюза. При всички случаи Обединеното кралство предоставя индикативен списък на възлагащите органи, които са публичноправни организации, като този списък е идентичен с посочения за Обединеното кралство съгласно списъка със задължения на Съюза. Следователно обхватът за Обединеното кралство остава идентичен с прилагания съгласно списъка със задължения на Съюза.

               Приложение 2 съдържа четири бележки. Окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда резервите, които Европейският съюз прилага по отношение на някои страни. В бележка 2 е необходима техническа корекция на резервата, прилагана от Обединеното кралство спрямо Япония, Корея и САЩ по отношение на малките или средните предприятия (МСП). Определението за МСП съответства на предвиденото във вътрешното законодателство на Обединеното кралство, а не на предвиденото в разпоредбите на правото на Съюза. Законодателството на Обединеното кралство (член 112, параграф 4 от Правилника за обществените поръчки от 2015 г. (Public Contracts Regulations 2015) се позовава пряко на Препоръката на Комисията от 6 май 2003 г. относно определението за микро-, малки и средни предприятия.

               Списъкът на Обединеното кралство възпроизвежда резервите, които Съюзът прилага по отношение на някои страни.

               В приложение 3 („Други субекти“) към окончателното предложение на Обединеното кралство е определен обхватът по отношение на възложителите, които извършват дейност в сектора на комуналните услуги, като отново е възпроизведен списъкът на Съюза.

               По това приложение обаче е необходимо да бъдат внесени дребни технически корекции. Окончателното предложение на Обединеното кралство не съдържа позовавания на правото на Съюза, а на вътрешното законодателство на Обединеното кралство: напр. по отношение на понятията „публично предприятие“ и „доминиращо влияние“.

               Индикативните списъци на субектите остават идентични със списъците на субектите за Обединеното кралство съгласно списъка със задължения на Съюза. Следователно обхватът за Обединеното кралство остава идентичен с прилагания съгласно списъка със задължения на Съюза.

               Приложение 3 съдържа осем бележки. Окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда резервите, които Съюзът прилага по отношение на някои страни.

               Стоки

               Приложение 4 към окончателното предложение на Обединеното кралство обхваща същите стоки като обхванатите съгласно актуалния списък на Съюза.

               Услуги

               В приложение 5 към окончателното предложение на Обединеното кралство са обхванати услугите по начина, по който са обхванати понастоящем съгласно списъка на Съюза.

               Строителни услуги и концесии за строителство

               В точка 2 от приложение 6 към окончателното си предложение Обединеното кралство предоставя на доставчиците на строителни услуги от Съюза достъп до пазара за възлаганите от негови органи договори за концесии за строителство на стойност, по-голяма или равна на прага от 5 000 000 СПТ (специални права на тираж).

               В допълнение към това, Обединеното кралство възпроизвежда резервите, които Съюзът е предвидил в бележката към приложение 6.

               Общи бележки

               В приложение 7 Обединеното кралство е посочило списъка на своите вътрешни териториални единици за целите на параграф 1 от приложение 2, бележка 1 в приложение 2 и бележка 6 в приложение 3. Те възпроизвеждат регионите на Обединеното кралство по NUTS, понастоящем определени с Регламент 1059/2003
                  7
               .

               3.2.Оценка на предложението на Обединеното кралство, извършена от Комисията

               Окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда, с дребни технически корекции, съществуващия списък със задължения на Съюза, доколкото той се прилага по отношение на Обединеното кралство. Списъкът на Съюза е с много широк обхват по отношение на субектите, стоките и услугите и предоставя значителна степен на отвореност на пазарите на държавни поръчки; следователно след присъединяването си към Споразумението Обединеното кралство ще продължи, както и понастоящем, да предоставя значителна степен на отвореност на своя пазар на държавни поръчки за страните по Споразумението.

               Що се отнася до достъпа до пазара за стоки, услуги и стопански субекти от Съюза, окончателното предложение на Обединеното кралство е уместно, тъй като Обединеното кралство предоставя на Съюза възможно най-широкия обхват, предоставян на страни по Споразумението (вж. по-специално приложение 1 за възлагащи органи на централното държавно управление и приложение 6 за концесии за строителство).

               С оглед на факта че окончателното предложение на Обединеното кралство възпроизвежда обхвата на списъка със задължения на Съюза и предвид готовността на Обединеното кралство да предостави на Съюза най-високата степен на достъп до пазара, предлагана на договарящите страни, Съюзът ще предостави реципрочно третиране и ще адаптира своя списък там, където това е необходимо, с цел да предостави на стоките и услугите и на доставчиците на стоки и услуги от Обединеното кралство достъп до възлагането на държавните поръчки, обхванати от списъка със задължения на Съюза.

               Произтичащите от това изменения в списъка на Съюза, които съставляват конкретните условия на Съюза във връзка с присъединяването на Обединеното кралство (изложени в приложението към настоящото решение), ще бъдат приложени към решението, което трябва да приеме Комитетът по държавните поръчки, и следователно ще станат част от конкретните условия във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението. Произтичащите изменения ще бъдат отразени в списъка на Съюза в допълнение I към Споразумението, както следва:

               ·Приложение 1, раздел 2 (Възлагащи органи на централното държавно управление на държавите — членки на ЕС), точка 1:

               Обединеното кралство ще бъде включено в списъка на страните по Споразумението, които имат достъп до възлагането на поръчки от всички възлагащи органи на централното държавно управление на държавите—членки на Съюза.

               ·Приложение 6, раздел 2 (Договори за концесии за строителство, възлагани от субекти от приложения 1 и 2):

               ·Обединеното кралство ще бъде включено в списъка на страните по Споразумението, които се ползват с достъп до договори за концесии за строителство на стойност, по-голяма или равна на 5 000 000 СПТ.

               ·Бележка под линия към заглавието на допълнение І — Задължения на Европейския съюз:

               В списъка си със задължения в допълнение I Съюзът ще поясни, че всички позовавания на възлагащи органи и възложители на Обединеното кралство, съдържащи се понастоящем в списъка на Съюза, стават безпредметни.

               Резерви на други страни

               В случай че която и да е друга страна по Споразумението включи специални ограничения или изключения от своя обхват по отношение на Обединеното кралство, това ще трябва да бъде отразено в решението на Комитета по държавните поръчки като конкретни условия на съответната страна във връзка с присъединяването на Обединеното кралство. Такива специфични за Обединеното кралство ограничения или изключения от обхвата на Споразумението, наложени от дадена страна по него, обаче, няма да засегнат изложеното по-горе окончателно предложение на Обединеното кралство, нито взаимно договорения обхват между настоящите страни по Споразумението.

               Препоръка

               Очаква се присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението да доведе до запазване на настоящата степен на отвореност в международен план на пазарите на обществени поръчки. След присъединяването си към Споразумението Обединеното кралство ще продължи да се ползва с правата и да е обвързано със задълженията, които има понастоящем съгласно Споразумението като държава — членка на ЕС, въз основа на задълженията, които понастоящем се съдържат в списъка със задължения на Съюза. Комисията препоръчва окончателното предложение на Обединеното кралство да бъде прието, при условие че бъдат изпълнени конкретните условия на Съюза във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението.

               Предлага се съответно Комисията да бъде упълномощена да изрази в рамките на Комитета по държавните поръчки позицията на Съюза в подкрепа на присъединяването на Обединеното кралство, при условие че бъдат спазени следните конкретни условия, които да бъдат отразени в решението на Комитета по държавните поръчки:

               При липсата на споразумение за оттегляне между Съюза и Обединеното кралство, в което да се предвижда преходен период, на Обединеното кралство следва да се разреши да депозира своя инструмент за присъединяване, в случай че то направи това:

               а)не по-рано от тридесет дни преди датата, на която Обединеното кралство престава да бъде държава — членка на Съюза; и

               б)в срок от шест месеца от датата на решението на Комитета по държавните поръчки, освен ако срокът за подаване на инструмента не бъде удължен от същия комитет.

               Депозирането на инструмента за присъединяване на Обединеното кралство следва да се счита за несъстояло се по смисъла на член XXIV, параграф 2 от споразумението от 1994 г. и член XXII, параграф 2 от преразгледаното споразумение, ако в срок от тридесет дни след депозирането Европейският съюз нотифицира Комитета по държавните поръчки, че Споразумението продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство по силата на правото на Съюза.

               Комисията следва да бъде упълномощена да отправи такава нотификация от името на Съюза, ако условията бъдат изпълнени.

               В случай че в споразумение за оттегляне между Съюза и Обединеното кралство се предвиди преходен период, Съюзът следва да уведоми останалите страни по Споразумението, че през този преходен период Обединеното кралство следва да бъде третирано като държава членка за целите на Споразумението. По този начин Споразумението ще се прилага по отношение на Обединеното кралство до датата на изтичане на договорения преходен период.

               В този случай Обединеното кралство следва да представи актуализиран отговор на контролния списък с въпроси най-късно до три месеца преди изтичането на преходния период. Тогава Комитетът по държавните поръчки ще преразгледа актуализирания отговор на Обединеното кралство на контролния списък с въпроси и ще обсъди съответно решение.

               4.Правно основание

               4.1Процесуалноправно основание

               4.1.1. Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат дейността на съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  8
               .

               4.2.1. Приложение в конкретния случай

               Комитетът по държавните поръчки е орган, създаден по силата на споразумение, а именно Споразумението за държавните поръчки.

               Актът, който Комитетът по държавните поръчки има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвижданият акт ще бъде обвързващ съгласно международното право.

               Предвижданият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2. Материалноправно основание

               4.2.1. Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвиждания акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвижданият акт преследва няколко цели или се състои от няколко части и ако една от тези цели или части може да се определи като основна, докато другите са само акцесорни, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2. Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвиждания акт са свързани с общата търговска политика.

               Поради това материалноправното основание на предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               4.3. Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2019/0020 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по държавните поръчки относно присъединяването на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия към Споразумението за държавните поръчки с оглед на неговото оттегляне от Европейския съюз

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът е страна по Споразумението за държавните поръчки („Споразумението“) и то се прилага по отношение на неговите държави членки по силата на правото на Съюза.

               (2)На 29 март 2017 г. Обединеното кралство подаде нотификация за намерението си да се оттегли от Съюза по силата на член 50 от Договора за Европейския съюз. Учредителните договори на Европейския съюз ще престанат да се прилагат по отношение на Обединеното кралство от датата на влизане в сила на споразумение за оттегляне или, при липсата на такова споразумение — две години след посочената нотификация, т.е. от 30 март 2019 г., освен ако Европейският съвет в съгласие с Обединеното кралство не реши с единодушие да продължи този срок. От тази дата Споразумението автоматично ще спре да се прилага по отношение на Обединеното кралство.

               (3)На 1 юни 2018 г. Обединеното кралство, с подкрепата на Съюза, подаде заявление за присъединяване към Споразумението.

               (4)Съгласно член XXII, параграф 2 от преразгледаното споразумение всеки член на СТО може да се присъедини към това споразумение при условията, които ще се приемат между този член и страните, и ще се посочат в решение на комитета. Присъединяването се осъществява чрез депозиране при генералния директор на СТО на инструмент за присъединяване, в който се посочват така договорените условия. Споразумението влиза в сила за всеки член на СТО, присъединяващ се към него, на тридесетия ден след депозирането на инструмента за присъединяване.

               (5)Задълженията на Обединеното кралство по отношение на обхвата на достъпа до пазара на държавни поръчки са определени в неговото окончателно предложение, разпространено до страните по Споразумението на 2 октомври 2018 г.

               (6)Окончателното предложение на Обединеното кралство е уместно, тъй като Обединеното кралство предоставя на Съюза възможно най-широкия обхват, който то предоставя понастоящем съгласно списъка на Съюза по Споразумението за държавните поръчки, съответстващ на обхвата, с който понастоящем Обединеното кралство като държава членка се ползва съгласно списъка на Съюза. Съюзът следва да предостави реципрочно третиране и да приспособи своя списък с цел да предостави съответна степен на достъп за стопанските субекти от Обединеното кралство съгласно Споразумението. Освен това е необходимо да бъдат внесени пояснения в списъка на Съюза в допълнение I към преразгледаното споразумение, тъй като този списък вече няма да се прилага по отношение на Обединеното кралство съгласно Споразумението. Тези конкретни условия, установени в приложението към настоящото решение, ще бъдат част от конкретните условия във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението и ще бъдат отразени в решението, което следва да приеме Комитетът по държавните поръчки относно присъединяването на Обединеното кралство.

               (7)Поради това е необходимо да се установи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Комитета по държавните поръчки във връзка с присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението.

               (8)В случай че в споразумение за оттегляне между Обединеното кралство и Съюза се предвиди преходен период, през който правото на Съюза да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство, Съюзът следва да уведоми останалите страни по Споразумението, че през този преходен период Обединеното кралство следва да бъде третирано като държава членка за целите на Споразумението. По този начин Споразумението ще се прилага по отношение на Обединеното кралство до датата на изтичане на договорения преходен период. В този случай Обединеното кралство следва да подаде актуализиран отговор на контролния списък с въпроси най-късно три месеца преди края на преходния период. Тогава Комитетът по държавните поръчки ще преразгледа актуализирания отговор на Обединеното кралство на контролния списък с въпроси и ще обсъди съответно решение.

               (9)Въпреки че Обединеното кралство няма да е трета държава, когато Комитетът по държавните поръчки вземе решение относно присъединяването му към Споразумението, в интерес на Съюза е да гарантира, че Споразумението ще влезе в сила за Обединеното кралство, считано от деня след датата, на която правото на Съюза престане да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство. До оттеглянето си от Съюза Обединеното кралство продължава да бъде държава членка, която се ползва с всички права и е обвързана с всички задължения, които произтичат от учредителните договори, а в това число и със спазването на принципа на лоялно сътрудничество.

               (10)Ако правото на Съюза продължи да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство, Комисията следва да бъде упълномощена в срок от 30 дни след депозирането на инструмента за присъединяване на Обединеното кралство да нотифицира Комитета по държавните поръчки от името на Съюза, че Споразумението продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство по силата на правото на Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Комитета по държавните поръчки, е за одобряване на присъединяването на Обединеното кралство към Споразумението за държавните поръчки („Споразумението“), при условие че бъдат спазени условията, установени в член 2 от настоящото решение, и конкретните условия във връзка с присъединяването, установени в приложението към настоящото решение, доколкото интересите на Съюза не са накърнени от позицията на други страни по Споразумението.

               Член 2

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза съгласно член 1, е обвързана с изпълнението на условието в решението на Комитета по държавните поръчки да се съдържат разпоредби, гарантиращи следното:

               1)при липсата на споразумение за оттегляне между Обединеното кралство и Съюза, в което да се предвижда преходен период, на Обединеното кралство се разрешава да депозира при генералния директор на СТО своя инструмент за присъединяване, при условие че направи това:

               а)не по-рано от тридесет дни преди датата, на която Обединеното кралство престава да бъде държава членка; и

               б)в срок от шест месеца от датата на решението на Комитета по държавните поръчки, освен ако същият комитет не удължи срока за подаване на инструмента;

               2)депозирането на инструмента за присъединяване на Обединеното кралство се счита за несъстояло се за целите на член XXIV, параграф 2 от споразумението от 1994 г. и член XXII, параграф 2 от преразгледаното споразумение, ако в срок от 30 дни след това депозиране Съюзът нотифицира Комитета по държавните поръчки, че Споразумението продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство по силата на правото на Съюза.

               Член 3

               В случай че правото на Съюза продължи да се прилага във и по отношение на Обединеното кралство, Комисията е упълномощена в срок от 30 дни след депозирането на инструмента за присъединяване на Обединеното кралство да нотифицира Комитета по държавните поръчки от името на Съюза, че Споразумението продължава да се прилага по отношение на Обединеното кралство по силата на правото на Съюза.

               Член 4

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        За целите на настоящото предложение споразумението от 1994 г. и преразгледаното споразумение по-нататък ще бъдат наричани заедно „Споразумението“.

                     (2)

                  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/letter_from_eu_and_uk_permanent_representatives.pdf

                     (3)

                        Контролният списък с въпроси съдържа информация относно съвместимостта на административната система и законодателната рамка на Обединеното кралство в областта на възлагането на държавни поръчки с изискванията на Споразумението за държавните поръчки.

                     (4)

                        Заявление на Обединеното кралство, съдържащо се в документ GPA/146; първоначално предложение на Обединеното кралство за достъп до пазара, съдържащо се в документ GPA/ACC/GBR/1; отговор на Обединеното кралство на контролния списък с въпроси, съдържащ се в документ GPA/ACC/GBR/2

                     (5)

                        Окончателно предложение на Обединеното кралство за достъп до пазара, съдържащо се в документ GPA/ACC/GBR/16

                     (6)

                        Съответната разпоредба от Споразумението от 1994 г. е член XXIV, параграф 2.

                     (7)

                        Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. за установяване на обща класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS)

                     (8)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 1.3.2019
            COM(2019) 46 final/2
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по държавните поръчки относно присъединяването на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия към Споразумението за държавните поръчки с оглед на неговото оттегляне от Европейския съюз

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               КОНКРЕТНИ УСЛОВИЯ НА ЕС ВЪВ ВРЪЗКА С ПРИСЪЕДИНЯВАНЕТО НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО КЪМ СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ДЪРЖАВНИТЕ ПОРЪЧКИ КАТО САМОСТОЯТЕЛНА ДОГОВАРЯЩА СТРАНА

               След като Споразумението за държавните поръчки влезе в сила за Обединеното кралство като самостоятелна договаряща страна:

               -  точка 1 от раздел 2 („Възлагащи органи на централното държавно управление на държавите — членки на ЕС“) на приложение 1 към допълнение І — Задължения на Европейския съюз — съгласно преразгледаното споразумение да се чете, както следва:

               „1.
                     За стоките и услугите и за доставчиците на стоки и услуги от Лихтенщайн, Швейцария, Исландия, Норвегия, Нидерландия от името на Аруба и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия — възлагане на поръчки от всички възлагащи органи на централното държавно управление на държавите — членки на ЕС. Списъкът по-долу е примерен.“.

               - Раздел 2 от приложение 6 към допълнение І — Задължения на Европейския съюз — съгласно преразгледаното споразумение да се чете, както следва:

               „По отношение на договорите за концесии за строителство, когато те бива възлагани от субекти по приложения 1 и 2, се прилага принципът на националното третиране за доставчиците на строителни услуги от Исландия, Лихтенщайн, Норвегия, Нидерландия от името на Аруба, Швейцария, Черна гора и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, при условие че стойността им е по-голяма или равна на 5 000 000 СПТ, и за доставчиците на строителни услуги от Корея, при условие че стойността им е по-голяма или равна на 15 000 000 СПТ.“.

               - В бележката под линия към заглавието на допълнение І — Задължения на Европейския съюз — съгласно преразгледаното споразумение се включва следния текст:

               „Всички позовавания на възлагащи органи и на възложители на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, които понастоящем са включени в списъка със задължения на ЕС, стават безпредметни.“.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 6.3.2019
            COM(2019) 96 final
            2019/0047(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан, и за отмяна на Решение 9767/17

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на заседанията на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFA) за периода 2019—2023 г. във връзка с предвиденото приемане на мерки за опазване и управление.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумение за риболов в Южния Индийски океан

               Целта на SIOFA е с учредяването на Срещата на страните да се осигури дългосрочното опазване на рибните ресурси в зоната на споразумението и да се насърчи устойчивото развитие на рибарството. Споразумението влезе в сила на 21 юни 2012 г.

               След ратифицирането на SIOFA в съответствие с Решение 2008/780/ЕО на Съвета
                  1
                Съюзът стана страна по споразумението.

               2.2.Среща на страните по SIOFA

               Срещата на страните е органът, учреден със SIOFA, който отговаря за управлението и опазването на рибните ресурси в зоната на споразумението. Този орган приема мерки за опазване и изпълнение, чиято цел е да се постигне оптималното използване на рибните ресурси, попадащи в неговата област на компетентност.

               Като член на Срещата на страните Съюзът има право на участие и право на глас. Решенията на Срещата на страните се вземат с консенсус.

               2.3.Решения, приемани от Срещата на страните по SIOFA

               Срещата на страните има правомощието да приема мерки за опазване и управление на рибарството в своята област на компетентност, като тези мерки са обвързващи за договарящите страни.

               В съответствие с член 8, параграф 3 от SIOFA във връзка с правило 12, точка 4 от Правилника за дейността на SIOFA мерките влизат в сила 90 дни след датата, на която договарящите страни са били уведомени за тях от SIOFA.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на годишните заседания на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР), понастоящем се определя съобразно двустепенен подход. С решение на Съвета се определят ръководните принципи и насоки на позицията на Съюза на многогодишна основа, която позиция впоследствие се коригира за всяко годишно заседание посредством неофициални документи на Комисията, предназначени за обсъждане в работната група на Съвета.

               По отношение на SIOFA този подход се прилага с Решение 9767/17 на Съвета от 30 май 2017 г., в което се определя позицията на Съюза в SIOFA за периода 2017—2021 г. В решението се съдържат общите принципи и насоки, като същевременно се вземат предвид, доколкото е възможно, специфичните особености на SIOFA. Наред с това, в съответствие с искането на държавите членки, в него е предвидена стандартната процедура за ежегодното определяне на позицията на Съюза.

               В Решение 9767/17 не се предвижда преразглеждане на позицията на Съюза в рамките на SIOFA преди годишното заседание през 2022 г. Независимо от това преразглеждането на повечето решения на Съвета за определяне на позицията на Съюза в различните РОУР, по които той е договаряща страна, е предвидено да се извърши преди годишните заседания на тези РОУР през 2019 г. Поради това, с цел да се насърчи съгласуваността между позициите на Съюза във всички РОУР и да се синхронизира графикът на процедурите за преразглеждане, е целесъобразно да се ускори преразглеждането на позицията на Съюза в SIOFA за периода 2019—2023 г. и съответно да се замени Решение 9767/17.

               Решение 9767/17 включва принципите и насоките на новата обща политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
               , като се вземат предвид и целите, формулирани в Съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството
                  3
               . Наред с това то привежда позицията на Съюза в съответствие с Договора от Лисабон.

               В настоящото преразглеждане се вземат предвид — във връзка с въздействието на риболова — съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Европейска стратегия за пластмасите в кръговата икономика“
                  4
               , съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия на тема „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“
                  5
                и заключенията на Съвета във връзка с това съвместно съобщение
                  6
               .

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат дейността на съответния орган, и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  7
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Срещата на страните по SIOFA е орган, учреден по силата на споразумение — по-конкретно SIOFA.

               Актовете, които Срещата на страните има за задача да приеме, представляват актове с правно действие. В съответствие с член 8 от SIOFA тези актове ще бъдат обвързващи съгласно международното право и могат да окажат съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на ЕС, в това число:

               ·Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
                  8
               ;

               ·Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството
                  9
               ; и

               ·Регламент (ЕС) 2017/2403 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2017 г. относно устойчивото управление на външните риболовни флотове
                  10
               .

               Предвидените актове не допълват, нито изменят институционалната рамка на SIOFA.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако актът преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с рибарството. Правното основание при определяне на принципите, които трябва да бъдат отразени в настоящата позиция, е Регламент (ЕС) № 1380/2013.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 43, параграф 2 от ДФЕС. Решението трябва да замени Решение 9767/17.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 43, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 218, параграф 9 от него.

               2019/0047 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан, и за отмяна на Решение 9767/17

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение 2008/780/ЕО на Съвета от 29 септември 2008 г.
                  11
                Съюзът сключи Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFА), с което беше учредена Срещата на страните по SIOFA.

               (2)Срещата на страните по SIOFA отговаря за управлението и опазването на рибните ресурси в зоната на споразумението. Мерките могат да придобият обвързващ характер по отношение на Съюза.

               (3)В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  12
                се предвижда задължение за Съюза да гарантира, че дейностите, свързани с риболова и аквакултурите, са екологично устойчиви в дългосрочен план и се управляват по начин, който съответства на целите за постигане на икономически и социални ползи и ползи за заетостта, както и за осигуряване на продоволственото снабдяване. В него също така се посочва, че Съюзът трябва да прилага подхода на предпазливост към управлението на рибарството, като целта е да се гарантира, че експлоатацията на живите морски биологични ресурси осигурява възстановяването и поддържането на популациите на улавяните видове над нивата, позволяващи максимален устойчив улов. Наред с това в регламента се предвижда задължение за Съюза да предприема мерки за опазване и управление въз основа на най-добрите налични научни становища, да оказва подкрепа при развитието на научните познания и становища, постепенно да премахне изхвърлянето на улов и да насърчава методи за риболов, които допринасят за по-селективен риболов, за избягване и, доколкото е възможно, за намаляване на нежелания улов, както и за риболов, който има слабо въздействие върху морските екосистеми и рибните ресурси. В Регламент (ЕС) № 1380/2013 също така изрично се предвижда, че Съюзът трябва да прилага тези цели и принципи при осъществяването на своите външни отношения в областта на рибарството.

               (4)Както се посочва в съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия, озаглавено „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“
                  13
               , и в заключенията на Съвета във връзка с това съвместно съобщение
                  14
               , насърчаването на мерките за подкрепа и повишаване на ефективността на РОУР и, когато е уместно, за подобряване на тяхното управление са в центъра на действието на ЕС в рамките на тези форуми.

               (5)В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Европейска стратегия за пластмасите в кръговата икономика“
                  15
               , се посочват конкретни мерки за намаляване на отпадъците от пластмаси и замърсяването на морската среда, както и за ограничаване на случаите на загуба или изоставяне на риболовни уреди в морето.

               (6)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на Срещата на страните по SIOFA за периода 2019—2023 г., тъй като мерките за опазване и изпълнение, приети от годишната Среща на страните, ще бъдат обвързващи за Съюза и могат да окажат съществено въздействие върху съдържанието на неговото законодателство, а именно: Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета
                  16
               , Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета
                  17
                и Регламент (ЕС) 2017/2403 на Европейския парламент и на Съвета
                  18
               .

               (7)В Решение 9767/17
                  19
                не се предвижда преразглеждане на позицията на Съюза в рамките на Срещата на страните преди годишното заседание през 2022 г. Независимо от това преразглеждането на повечето решения на Съвета за определяне на позицията на Съюза в различните РОУР, по които той е договаряща страна, е предвидено да се извърши преди годишните заседания на тези РОУР през 2019 г. Поради това, с цел да се насърчи по-добрата съгласуваност между позициите на Съюза във всички РОУР и да се рационализира процесът на преразглеждане, е целесъобразно да се ускори преразглеждането на Решение 9767/17 на Съвета и то да бъде заменено с ново решение за периода 2019—2023 г.

               (8)Предвид изменящия се характер на рибните ресурси в зоната на SIOFA и произтичащата от това необходимост в позицията на Съюза да бъдат взети под внимание някои нови обстоятелства, включително новата научна и друга важна информация, представена преди или по време на заседанията на Срещата на страните по SIOFA, следва да бъдат установени процедури във връзка с ежегодното уточняване на позицията на Съюза за периода 2019—2023 г., които са съобразени с принципа на лоялно сътрудничество между институциите на Съюза, залегнал в член 13, параграф 2 от Договора за Европейския съюз,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на заседанията на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFA), е определена в приложение I.

               Член 2

               Ежегодното уточняване на позицията на Съюза, която трябва да се заеме на заседанията на Срещата на страните по SIOFA, се извършва в съответствие с приложение II.

               Член 3

               Позицията на Съюза, определена в приложение I, се оценява и при необходимост се преразглежда от Съвета по предложение на Комисията най-късно за годишното заседание на Среща на страните по SIOFA през 2024 г.

               Член 4

               Решение 9767/17 от 30 май 2017 г. се отменя.

               Член 5

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2008/780/ЕО на Съвета от 29 септември 2008 г. за сключване от името на Европейската общност на Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (ОВ L 268, 9.10.2008 г., стр. 27).

                     (2)

                        Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011 г.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018 г.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016 г.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017 г.

                     (7)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (8)

                        ОВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 1.

                     (9)

                        ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 1.

                     (10)

                        ОВ L 347, 28.12.2017 г., стр. 81.

                     (11)

                        ОВ L 268, 9.10.2008 г., стр. 27.

                     (12)

                        Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016 г.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017 г.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018 г.

                     (16)

                        Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (ОВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 1).

                     (17)

                        Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Съюза за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 1).

                     (18)

                        Регламент (ЕС) 2017/2403 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2017 г. относно устойчивото управление на външните риболовни флотове и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (ОВ L 347, 28.12.2017 г., стр. 81).

                     (19)

                        Решение на Съвета от 30 май 2017 г. за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFA) и за отмяна на решението на Съвета от 25 октомври 2012 г. за определяне на позицията на Съюза, която да бъде заета в рамките на Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFA).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 6.3.2019
            COM(2019) 96 final
            ПРИЛОЖЕНИЯ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан, и за отмяна на Решение 9767/17

               ПРИЛОЖЕНИЕ I

               Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (SIOFA)

               1.ПРИНЦИПИ

               В рамките на SIOFA Съюзът:

               а) действа в съответствие с целите и принципите, които си е поставил в рамките на общата политика в областта на рибарството, по-специално чрез подхода на предпазливост и целите, свързани с постигането на максимален устойчив улов, както е посочено в член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, така че да се насърчи прилагането на екосистемен подход към управлението на рибарството, да се предотврати и намали, доколкото е възможно, нежеланият улов и постепенно да се премахне изхвърлянето на улов, да се сведе до минимум въздействието на риболовните дейности върху морските екосистеми и техните местообитания, както и да се осигури — посредством насърчаване на икономически жизнеспособен и конкурентоспособен сектор на рибарството в Съюза — справедлив жизнен стандарт за хората, чийто поминък зависи от риболовните дейности, при отчитане на интересите на потребителите;

               б) се стреми да осигури подходящо участие на заинтересованите страни в подготвителния етап на мерките на SIOFA и да гарантира, че мерките, приети в рамките на SIOFA, са в съответствие с това споразумение;

               в) гарантира, че мерките, приети в рамките на SIOFA, са в съответствие с международното право, и по-специално с разпоредбите на Конвенцията на ООН от 1982 г. по морско право, Споразумението на ООН от 1995 г., отнасящо се до опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси, Споразумението от 1993 г. за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море и Споразумението на Организацията за прехрана и земеделие от 2009 г. за мерките на пристанищната държава;

               г) насърчава позициите, съответстващи на най-добрите практики на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР) в съответната зона;

               д) се стреми към съгласуваност и полезно взаимодействие с провежданата от него политика в рамките на двустранните му отношения в областта на рибарството с трети държави и гарантира съгласуваност с другите си политики — по-специално в областта на външните отношения, заетостта, околната среда, търговията, развитието, научните изследвания и иновациите;

               е)гарантира спазването на своите международни ангажименти;

               ж) се придържа към заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. във връзка със Съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството
                  1
               ;

               з) се стреми да създава равноправни условия за флота на Съюза в зоната на SIOFA въз основа на същите принципи и стандарти като тези, приложими съгласно правото на Съюза, и да насърчава еднаквото прилагане на тези принципи и стандарти;

               и) се придържа към съвместното съобщение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия, озаглавено „Международно управление на океаните: приносът на ЕС за отговорното управление на океаните“
                  2
               , и към заключенията на Съвета във връзка с това съвместно съобщение
                  3
               , и насърчава мерките за подпомагане и повишаване на ефективността на SIOFA и, когато е уместно, за подобряване на нейното управление и постиганите от нея резултати (по-специално по отношение на науката, спазването на приложимите разпоредби, прозрачността и вземането на решения);

               й) насърчава координацията между РОУР и регионалните морски конвенции, както и — когато е целесъобразно — сътрудничеството със световни организации в рамките на техните мандати;

               к)насърчава механизмите за сътрудничество между РОУР, отговарящи за улова на видове, различни от риба тон, които механизми са подобни на т.нар. „процес от Кобе“ по отношение на РОУР за рибата тон.

               2.НАСОКИ

               При необходимост Съюзът се стреми да подкрепя предприемането на следните действия от страна на SIOFA:

               а) мерки за опазване и управление на рибните ресурси в зоната на споразумението въз основа на най-добрите налични научни становища, включително общ допустим улов и квоти, регулиране на риболовното усилие или на капацитета за риболов по отношение на живите морски биологични ресурси в областта на компетентност на SIOFA, които мерки ще доведат до постигането или до запазването на устойчива експлоатация на нивата, на които се получава максималният устойчив улов, най-късно до 2020 г. При необходимост трябва да бъдат разгледани специални мерки за запасите, които са подложени на прекомерен улов, за да се гарантира, че риболовният натиск отговаря на наличните възможности за риболов;

               б) мерки за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов в зоната на SIOFA, включително списък на корабите, извършващи такъв риболов;

               в) мерки за наблюдение, контрол и надзор в зоната на SIOFA с цел да се осигури ефективност на контрола и спазване на мерките, приети в рамките на SIOFA;

               г) мерки за максимално ограничаване на отрицателното въздействие на риболовните дейности върху морското биологично разнообразие и морските екосистеми и техните местообитания, включително мерки за намаляване на замърсяването на морската среда и предотвратяване на изхвърлянето на пластмаси в морето, както и за намаляване на въздействието на намиращите се в морето пластмаси върху морското биологично разнообразие и екосистемите, мерки за защита на уязвимите морски екосистеми в зоната на SIOFA в съответствие със същото споразумение и с Международните насоки на ФАО за управление на дълбоководния риболов в открито море, мерки за избягване и намаляване, доколкото е възможно, на нежелания улов, включително и по-специално на уязвимите морски видове, и мерки за постепенно премахване на изхвърлянето на улов;

               д)мерки за намаляване на въздействието на изоставените, изгубени или изхвърлени по друг начин риболовни уреди в океаните и за улесняване на идентифицирането и прибирането на тези уреди;

               е) мерки, с които се забранява риболовът, извършван единствено с цел добиване на перки от акули, и с които се изисква всички акули да бъдат разтоварвани с всичките си естествено прикрепени към трупа перки;

               ж)разработване, когато е целесъобразно, на съвместни подходи с други РОУР — по-специално с тези от тях, които участват в управлението на рибарството в същата зона;

               з) препоръки — когато е целесъобразно и дотолкова, доколкото е разрешено по силата на съответните учредителни документи — които насърчават прилагането на Конвенцията относно условията на труд в сектора на риболова на Международната организация на труда;

               и) допълнителни технически мерки, основани на становища на спомагателните органи и работните групи на SIOFA.

               ПРИЛОЖЕНИЕ II

               Ежегодно уточняване на позицията на Съюза, която трябва да се заеме

               на заседанията на Срещата на страните по Споразумението за риболов в Южния Индийски океан

               Преди всяко заседание на Срещата на страните, когато този орган има за задача да приема решения с правно действие за Съюза, трябва да бъдат предприети необходимите действия, така че в позицията, която ще бъде изразена от името на Съюза, да бъде взета под внимание най-актуалната научна и друга важна информация, предадена на Европейската комисия, в съответствие с принципите и насоките, определени в приложение I.

               За тази цел и въз основа на посочената информация Европейската комисия представя на Съвета или на подготвителните му органи достатъчно рано преди всяко заседание на Срещата на страните по SIOFA писмен документ, съдържащ елементите във връзка с предложеното уточняване на позицията, която трябва да бъде изразена от името на Съюза, за обсъждане и одобряване на детайлите по нея.

               Ако по време на заседание на Срещата на страните не е възможно да се постигне споразумение — включително на място — позволяващо отразяването на нови елементи в позицията на Съюза, въпросът трябва да бъде отнесен до Съвета или до подготвителните му органи.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016 г.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017 г.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.5.2019
            COM(2019) 229 final
            2019/0110(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) по отношение на удължаването на срока на действие на Мандата на IPEEC за периода от 24 май до 31 декември 2019 г.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на политическия комитет на Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) във връзка с предвиденото приемане на разширяване на съществуващия мандат на Международното партньорство за енергийната ефективност за периода от 24 май до 31 декември 2019 г.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност

               По инициатива на Европейската комисия, през юни 2008 г. страните от Г-8, Китай, Индия, Южна Корея, както и Европейската комисия решиха да бъде създадено Международно партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC), което да подпомогне дейностите, водещи до големи подобрения на енергийната ефективност. IPEEC осигурява форум за обсъждане, консултации и обмен на информация. В последните години то играеше важна роля за осигуряване на цялостната координация и подпомагане на сътрудничеството в рамките на програмата на Г-20 за енергийна ефективност. IPEEC е отворено за участие на други страни и междуправителствени организации.

               На 24 май 2009 г. Мандатът за Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност („Мандатът“) бе подписан в Рим от 12 държави, включително четири държави членки на Европейския съюз, за период от 10 години (до 24 май 2019 г.).

               В член 4.2 от Мандата е постановено, че IPEEC е отворено за междуправителствени организации и че членството в него е обвързано с подписването на Мандата. Съюзът съответно го подписа и сключи съгласно Решение 2009/954/ЕО на Съвета
                  1
               .

               В Мандата са описани дейностите на IPEEC, установена е неговата организация, определени са критериите за потенциални нови членове и се съдържат общи разпоредби, включително относно финансирането на партньорството и правата за интелектуална собственост.

               Както Съюзът, така и неговите държави членки имат компетенции в областите, обхванати от Споразумението. Вследствие на това е необходимо да се заемат съгласувани позиции, които отговарят на съответните им компетенции, по-специално в областта на околната среда и енергетиката.

               IPEEC се управлява от секретариат, който организира срещите на Политическия комитет и Изпълнителния комитет. Секретариатът също така оказва подкрепа на съществуващите работни групи и поддържа комуникация между членовете на IPEEC и по-широката общност в областта на енергийната политика.

               Съгласно точка 7.1 от Мандата, той е валиден за период от 10 години, до 24 май 2019 г., освен ако не бъде удължен или прекратен от членовете.

               Седалището на секретариата се помещава в

                  Международната агенция по енергетика

                (МАЕ) в Париж, Франция. На 24 май и на 22 юни 2009 г. съответно, 12 държави, включително четири държави членки на Европейския съюз, подписаха в Рим Меморандум за помещаване в Международната енергийна агенция (МАЕ) на Секретариата на IPEEC („Меморандумът“). МАЕ подписа меморандума на 18 юни 2009 г., а Съюзът подписа и сключи меморандума съгласно Решение 2009/954/ЕО на Съвета
                  2
               .

               В Меморандума са описани общите принципи на организация на Секретариата и се съдържат разпоредби относно персонала на Секретариата и неговото набиране, както и относно въпросите по финансирането и бюджетните процедури. Европейският съюз плаща вноска в IPEEC за неговите административни разходи.

               Съгласно точка 17 от Меморандума, „Настоящият Меморандум може да бъде по всяко време приключен от IEA или от Изпълнителния комитет [на IPEEC]. В такъв случай те следва да се постараят да се уведомят взаимно писмено за това решение не по-малко от дванадесет месеца предварително.“ От тази точка следва, че меморандумът е бил сключен за неопределено време.

               2.2.Политическият комитет на IPEEC

               Политическият комитет (понастоящем председателстван от Европейската комисия) урежда общата рамка и политическите инициативи на IPEEC и оценява напредъка в неговата работа в контекста на общите стратегически приоритети. Политическият комитет се състои от високопоставен представител на всяка държава.

               Освен Политическия комитет има и Изпълнителен комитет (понастоящем председателстван от Канада), съставен от представители на средно равнище на всяка държава, който приема предложенията на страните членки и разглежда молбите за членство. Той също така разработва предложения за работни групи, наблюдава техния напредък, одобрява годишната работна програма и бюджета и предоставя насоки на Секретариата на IPEEC.

               Съгласно точка 3.4 от Мандата Политическият комитет и Изпълнителният комитет следва да вземат решения с единодушие освен в случаите, когато е предвидено друго.

               Позицията на секретариата на IPEEC е, че Политическият комитет има правомощия да удължи Мандата на IPEEC в ролята си на пленарен орган, съставен от високопоставени представители на всички членове на IPEEC.

               2.3.Предвиденият акт на Политическия комитет

               На 21 февруари 2019 г. по време на 16-ото заседание на Политическия комитет членовете на IPEEC приеха решение за удължаване на срока на Мандата на IPEEC до 31 декември 2019 г. без да се засяга позицията на Съюза, която предстои да бъде изразена в съответствие с процедурата по член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               Краткосрочното удължаване на Мандата на IPEEC беше предложено от секретариата на IPEEC, за да се избегне внезапно прекратяване на дейностите на IPEEC на 24 май 2019 г., когато 10-годишният срок, предвиден в Мандата, изтича.

               През 2017 г., с цел да „засили международното сътрудничество в областта на енергийната ефективност, да избегне дублирането на работни направления сред международните организации, работещи в областта на енергийната ефективност, и да създаде възможности за по-ефективно използване на ресурсите с по-голямо въздействие на сътрудничеството“, немското председателство на Г-20 предложи да се проучи създаването на център за енергийна ефективност („центърът“). След интензивни преговори беше внесено предложение за създаване на такъв център в рамките на МАЕ, с което ще се постигнат синергии между IPEEC и МАЕ и ще се осигури  продължаването на работата на IPEEC след изтичането на неговия мандат на 24 май 2019 г.

               На 20 февруари 2019 г. управителният съвет на МАЕ одобри създаването на центъра за енергийна ефективност като специална дейност съгласно член 65 от Споразумението за Международната енергийна програма за първоначален период от пет години. Управителният съвет прие също, че ако членовете на IPEEC решат да удължат срока на Мандата на IPEEC, МАЕ ще продължи да помещава секретариата на IPEEC до 31 декември 2019 г., ако преди 23 май 2019 г. бъдат получени достатъчни средства и ангажименти за покриването на разходите през срока на удължаване.

               При тези обстоятелства удължаването на срока на Мандата на IPEEC ще осигури допълнително време за обсъждане и вземане на решение за прехода от IPEEC към новия център за енергийна ефективност.

               От оперативна гледна точка, удължаването на срока до 31 декември 2019 г. взема предвид непрекъснатостта на изпълнението на работната програма на IPEEC и основните услуги за членовете на IPEEC. Това включва, например, работа по енергийната ефективност в рамките на Г-20, която тази година ще включва мероприятия, насрочени след края на настоящия мандат на IPEEC на 24 май. Наличието на средства за покриване на дейности по време на удължения срок също е взето под внимание, тъй като към момента секретариатът на IPEEC получава вноски за цялата календарна 2019 година.

               Ще бъде извършено плащането за 2019 г. и средствата ще се използват за функционирането на секретариата на IPEEC до края на 2019 г., а ако останат средства, те ще подпомогнат продължаването на дейностите от правоприемника. Ако не се постигне международно сътрудничество във връзка с IPEEC или неговия правоприемник преди края на 2019 г., средствата ще бъдат върнати както обикновено съгласно процедурите на МАЕ.

               Предвиденото решение ще стане правно обвързващо за страните съгласно точка 7.1 от споразумението.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               С оглед на изложените в предходния раздел причини, на 16-тото заседание на Политическия комитет на 21 февруари членовете на IPEEC решиха следното, в зависимост от и без да се засяга позицията на Съюза, която предстои да се изрази съгласно процедурата по член 218, параграф 9 от ДФЕС:

               ·одобриха удължаването на Мандата на Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност за периода от 24 май до 31 декември 2019 г.;

               ·приветстваха решението на управителния съвет на Международната агенция по енергетика да продължи да помещава секретариата на IPEEC в Агенцията до 31 декември 2019 г. въз основа на Меморандума;

               ·възложиха на Секретариата на IPEEC да осигури непрекъснатост на административната работа на IPEEC за периода на удължаване, включително сътрудничеството с МАЕ за продължаване на договорите на служителите и подготвянето на преразгледаните работна програма и бюджет за 2019 г. за одобрение на следващото заседание на Изпълнителния комитет на 28—29 март 2019 г.;

               ·призоваха членовете да положат максимални усилия за осигуряване на доброволната вноска за 2019 г. и да предадат писмата за нея най-късно до 22 май 2019 г. Намерението за внасяне на такива доброволни вноски следва да бъде съобщено на секретариата по време на заседанието на Изпълнителния комитет на 28—29 март;

               ·приветстваха решението на управителния съвет на МАЕ да помещава секретариата на центъра за енергийна ефективност в МАЕ и взеха под внимание свързаната с това информационна бележка, изпратена до членовете на Политическия комитет;

               ·имайки предвид, че центърът за енергийна ефективност няма да представлява нов субект или институция, а ще преобразува работата на IPEEC в нов и по-силен инструмент за глобално сътрудничество в областта на енергийната ефективност, възложиха на секретариата на IPEEC да работи с МАЕ и заинтересовани членове за създаване и привеждане в действие на центъра;

               ·призоваха председателя и заместник-председателите на Политическия комитет заедно с другите заинтересовани държави да работят заедно със секретариатите на IPEEC и МАЕ за приключване на процеса на създаване на центъра за енергийна ефективност през тази година; както и

               ·одобриха продължаването на плавния административен преход от IPEEC към центъра за енергийна ефективност, по-специално във връзка с прехвърлянето на работните групи, средствата и персонала на секретариата на IPEEC.

               Предлага се Съюзът да изрази съгласието си с това решение.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  3
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               IPEEC е орган, създаден по силата на споразумение, а именно на „Мандат за Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност“ („Мандатът“).

               Актът, който IPEEC има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде правно обвързващ съгласно международното право в съответствие с точка 7.1 от Мандата, тъй като той удължава във времето ангажиментите, поети от членовете на IPEEC при сключването на първоначалния Мандат.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението; институционалната рамка, създадена с Мандата, остава непроменена.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с насърчаването на енергийната ефективност в областта на енергетиката.

               Следователно материалноправното основание за предложеното решение е член 194, параграф 2 от ДФЕС. [Моля използвайте последователно съкращения в целия текст]

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 194, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2019/0110 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) по отношение на удължаването на срока на действие на Мандата на IPEEC за периода от 24 май до 31 декември 2019 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, параграф 2, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Мандатът за Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) („Споразумението“) започна на 24 май 2009 г. и беше сключен от Съюза с Решение 2009/954/ЕО на Съвета
                  4
               .

               (2)Съгласно точка 7.1 от Споразумението, членовете на IPEEC могат да решат да удължат неговия срок. Политическият комитет на IPEEC, като негов пленарен орган, съставен от високопоставени представители на всичките му членове, е натоварен с управлението на общата рамка и политиките на IPEEC и е подходящият орган, чрез който членовете на IPEEC могат да вземат решение за удължаване на срока на споразумението.

               (3)Членовете на IPEEC, освен Съюза, одобриха удължаването на Мандата на IPEEC за периода от 24 май до 31 декември 2019 г. на заседанието на Политическия комитет на 21 февруари 2019 г.

               (4)Целесъобразно е да се определи позицията относно удължаването на Мандата на IPEEC, която да бъде заета от името на Съюза, тъй като удължаването на срока на Мандата ще бъде обвързващо за Съюза.

               (5)Членовете на IPEEC обмислят възможността за комбиниране на настоящите дейности на IPEEC и дейностите на Международната агенция по енергетика (МАЕ) в областта на енергийната ефективност в център за енергийна ефективност, за да постигнат синергии в тази област. Краткосрочното удължаване на Мандата на IPEEC има за цел да осигури необходимото време, като временна мярка, за създаването на центъра за енергийна ефективност, като същевременно гарантира, че дейностите на IPEEC продължават и се прехвърлят без прекъсване към новия център за енергийна ефективност.

               (6)От оперативна гледна точка, удължаването на срока до 31 декември 2019 г. взема предвид непрекъснатостта на изпълнението на работната програма на IPEEC и основните услуги за членовете на IPEEC. Това включва работата по енергийната ефективност в рамките на Г-20, която тази година ще включва мероприятия, насрочени след края на настоящия мандат на IPEEC на 24 май 2019 г. Наличието на средства за покриване на дейности по време на удължения срок също е взето под внимание, тъй като към момента секретариатът на IPEEC получава вноски за цялата календарна 2019 година, а дейностите, оставащият персонал и евентуални ресурси може да се прехвърлят към новия център за енергийна ефективност.

               (7)Поради това краткосрочното удължаване на Мандата на IPEEC е важно, за да се избегне внезапно прекратяване на дейностите на IPEEC на 24 май 2019 г. Съгласно точка 3.4 от Мандата на IPEEC, окончателното решение за удължаване трябва да се приеме единодушно от членовете на IPEEC, и след заседанието на Политическия комитет на 21 февруари 2019 г. остава висящо решението на Съвета относно позицията,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза, е следната:

               1)одобрява се удължаването на Мандата на IPEEC за периода от 24 май до 31 декември 2019 г.;

               2)договаря се с управителния съвет на Международната агенция по енергетика (МАЕ) решение секретариатът на IPEEC да продължи да се помещава в МАЕ до 31 декември 2019 г. въз основа на Меморандума за помещаването на секретариата на IPEEC в МАЕ;

               3)одобрява се административният преход на IPEEC в нов център за енергийна ефективност, по-специално във връзка с прехвърлянето на работните групи, средствата и персонала на секретариата на IPEEC.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение на Съвета 2009/954/ЕО от 30 ноември 2009 г. относно подписването и сключването от страна на Европейската общност на Мандат за Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) и на Меморандум относно помещаването в Международната енергийна агенция на Секретариата на Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (ОВ L 330, 16.12.2009 г., стр. 37).

                     (2)

                        Решение 2009/954/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г., (ОВ L 330, 16.12.2009 г., стр. 37-47)

                     (3)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (4)

                        Решение на Съвета 2009/954/ЕО от 30 ноември 2009 г. относно подписването и сключването от страна на Европейската общност на Мандат за Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (IPEEC) и на Меморандум относно помещаването в Международната енергийна агенция на Секретариата на Международното партньорство за сътрудничество в областта на енергийната ефективност (ОВ L 330, 16.12.2009 г., стр. 37).