               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.4.2016
            COM(2016) 189 final
            2016/0096(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               В Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  1
                са посочени третите държави, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване. Регламент (ЕО) № 539/2001 се прилага от всички държави членки, с изключение на Ирландия и Обединеното кралство.

               Регламент (ЕО) № 539/2001 беше изменен с Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
                с прехвърлянето на 19 държави в приложение II, в което се посочват третите държави, чиито граждани са освободени от изискването за притежаване на виза. Тези 19 държави са: Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Колумбия, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Перу, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тонга, Тринидад и Тобаго и Тувалу. Вписването на всяка от тези държави в приложение II се придружава от бележка под линия, в която се уточнява, че „освобождаването от изискването за притежаване на виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за притежаване на виза, което се сключва с Европейския съюз“.

               Регламент (ЕС) № 509/2014 бе приет на 20 май 2014 г. и влезе в сила на 9 юни 2014 г. През юли 2014 г. Комисията представи препоръка до Съвета, който да я упълномощи да започне преговори за сключване на споразумения за премахване на визите с всяка от следните държави: Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тонга, Тринидад и Тобаго и Тувалу
                  3
               . На 9 октомври 2014 г. Съветът изпрати на Комисията указания за водене на преговорите.

               Първите споразумения за премахване на визите бяха подписани на 6 май 2015 г. (Обединени арабски емирства), 26 май 2015 г. (Източен Тимор) и 28 май 2015 г. (Вануату, Гренада, Доминика, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Тринидад и Тобаго) и се прилагат временно от датата на подписването им до влизането им в сила. Съветът разреши подписването на последващи споразумения за премахване на визите с Тонга (подписано на 20 ноември 2015 г.), Колумбия (подписано на 2 декември 2015 г.), Кирибати (датата на подписване все още не е определена) и Палау (подписано на 7 декември 2015 г.). Тези четири споразумения се прилагат временно от деня след подписването им до влизането им в сила.

               На 19 ноември 2014 г. започнаха преговорите със Соломоновите острови. По време на заседанието беше преразгледан целият проект на текста на споразумението и впоследствие беше постигнато съгласие по всичките му аспекти. Споразумението беше парафирано от главните преговарящи на 13 ноември 2015 г. в Брюксел. Държавите членки бяха уведомени по време на проведеното на 7 декември 2015 г. заседание на работна група „Визи“ на Съвета.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               От страна на Съюза правното основание за споразумението е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Приложеното предложение представлява правният инструмент за сключване на споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство след подписването на споразумението, от името на Съюза, от назначено от председателството на Съвета лице и след като получи одобрението на Европейския парламент в съответствие с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) от ДФЕС.

               3.РЕЗУЛТАТ ОТ ПРЕГОВОРИТЕ

               Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението за премахване на визите е приемлив за Съюза.

               Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

               Цел

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Соломоновите острови, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               С цел защита на еднаквото третиране на всички граждани на ЕС в споразумението бе включена разпоредба, постановяваща, че Соломоновите острови могат да спрат или да прекратят прилагането на споразумението само по отношение на всички държави — членки на Европейския съюз, и съответно, Съюзът също може да спре или да прекрати прилагането на споразумението само по отношение на всички свои държави членки.

               Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла.

               Приложно поле

               Премахването на визите обхваща всички категории лица (притежателите на обикновен, дипломатически, служебен/официален и специален паспорт), пътуващи с всякаква цел, с изключение на упражняването на доходоносна дейност. За тази категория всяка държава членка, а също и Соломоновите острови имат свободата да налагат изискването за притежаване на виза на гражданите на другата страна в съответствие с приложимото право на Съюза или национално право. За да се гарантира хармонизираното изпълнение, към споразумението е приложена съвместна декларация за тълкуването на категорията лица, които пътуват с цел упражняване на доходоносна дейност.

               Продължителност на престоя

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Соломоновите острови, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Към споразумението е приложена съвместна декларация относно тълкуването на този срок до 90 дни за всеки период от 180 дни.

               В споразумението се отчита положението на държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. Докато тези държави членки не са част от Шенгенското пространство без вътрешни граници, с премахването на визите се предоставя право на гражданите на Соломоновите острови да престояват за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни на територията на всяка от тях (понастоящем това са България, Кипър, Румъния и Хърватия), независимо от срока, изчислен за цялото Шенгенско пространство.

               Териториално приложение

               В споразумението се съдържат разпоредби, отнасящи се до неговото териториално приложение: в случая на Франция и Нидерландия премахването на визите ще даде право на гражданите на Соломоновите острови да престояват само на европейската територия на тези държави членки.

               Декларации

               В допълнение към гореспоменатите съвместни декларации към споразумението са приложени други две съвместни декларации:

               –за асоциирането на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген;

               –за пълното разпространение на информацията за съдържанието на споразумението за премахване на визите, за последствията от това споразумение и за свързаните с него въпроси, като условията за влизане.

               4.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът, след като получи одобрението на Европейския парламент, да одобри Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване.

               2016/0096 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а), подточка v) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент
                  4
               ,

               като има предвид, че:

               (1)Комисията участва в преговори от името на Европейския съюз за сключването на споразумение със Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване („Споразумението“).

               (2)В съответствие с Решение (EС) 2015/[…] на Съвета Споразумението беше подписано и се прилага временно, считано от […].

               (3)Със Споразумението се създава Съвместен комитет от експерти за управление на Споразумението. Съюзът се представлява в Съвместния комитет от Комисията, която се подпомага от представителите на държавите членки.

               (4)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  5
               ; следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (5)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  6
               ; следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (6)Споразумението следва да бъде одобрено,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване се одобрява от името на Съюза.

               Член 2

               Председателят на Съвета извършва нотификацията, предвидена в член 8, параграф 1 от Споразумението, от името на Съюза
                  7
               .

               Член 3

               Комисията, подпомагана от представители на държавите членки, представлява Съюза в Съвместния комитет от експерти, създаден съгласно член 6 от Споразумението.

               Член 4

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).

                     (2)
                  Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 149, 20.5.2014 г., стр. 67).

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014 г.

                     (4)
                  Одобрение, дадено на […].

                     (5)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (6)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

                     (7)
                  Датата на влизане в сила на Споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.4.2016
            COM(2016) 189 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               към

               Предложението за решение на Съвета

               за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Соломоновите острови за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“ или „ЕС“, и

               СОЛОМОНОВИТЕ ОСТРОВИ,

               заедно наричани по-долу „договарящите страни“,

               С ЦЕЛ по-нататъшно развиване на приятелските отношения между договарящите страни и като желаят да улеснят пътуванията чрез осигуряване на безвизово влизане и кратък престой за своите граждани,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Регламент (ЕC) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване
                  1
               , чрез — inter alia — прехвърляне на 19 трети държави, включително Соломоновите острови, в списъка с трети държави, чиито граждани са освободени от изискването за виза за краткосрочно пребиваване в държавите членки,

               КАТО ОТЧИТАТ, че в член 1 от Регламент (ЕС) № 509/2014 се предвижда, че за тези 19 държави освобождаването от изискването за виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за виза, което се сключва със Съюза,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да защитят принципа на еднакво третиране на всички граждани на ЕС,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност по време на своя кратък престой, не попадат в приложното поле на настоящото споразумение и следователно за тази категория продължават да се прилагат съответните правила на правото на Съюза и националното право на държавите членки, както и на националното право на Соломоновите острови във връзка със задължението за виза или освобождаването от изискването за виза и във връзка с достъпа до трудова заетост,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               ЧЛЕН 1

               Цел

               Настоящото споразумение предвижда безвизово пътуване за гражданите на Съюза и за гражданите на Соломоновите острови, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               ЧЛЕН 2

               Определения

               За целите на настоящото споразумение:

               а)
                     „държава членка“ означава всяка държава — членка на Съюза, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия;

               б)
                     „гражданин на Съюза“ означава гражданин на държава членка съгласно определението в буква а);

               в)
                     „гражданин на Соломоновите острови“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Соломоновите острови;

               г)
                     „Шенгенско пространство“ означава пространството без вътрешни граници, обхващащо териториите на държавите членки съгласно определението в буква а), които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.

               ЧЛЕН 3

               Приложно поле

               1.
                     Гражданите на Съюза, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от държава членка, могат да влизат и престояват без виза на територията на Соломоновите острови за срока на престой, определен в член 4, параграф 1.

               Гражданите на Соломоновите острови, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от Соломоновите острови, могат да влизат и престояват без виза на територията на държавите членки за срока на престой, определен в член 4, параграф 2.

               2.
                     Параграф 1 от настоящия член не се прилага за лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност.

               За тази категория лица всяка държава членка може самостоятелно да реши да наложи изискването за виза за гражданите на Соломоновите острови или да го отмени в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  2
               .

               За тази категория лица Соломоновите острови могат да решат да наложат изискването за виза или да премахнат визите за гражданите на всяка държава членка поотделно в съответствие със своето национално право.

               3.
                     Премахването на визите, предвидено с настоящото споразумение, се прилага, без да се засяга правото на договарящите страни във връзка с условията за влизане и кратък престой. Държавите членки и Соломоновите острови си запазват правото да откажат влизане и кратък престой на своята територия, ако едно или повече от тези условия не са изпълнени.

               4.
                     Премахването на визите се прилага независимо от вида транспорт, използван за преминаване на границите на договарящите страни.

               5.
                     Необхванатите от настоящото споразумение въпроси се уреждат от правото на Съюза, националното право на държавите членки и националното право на Соломоновите острови.

               ЧЛЕН 4

               Продължителност на престоя

               1.
                     Гражданите на Съюза могат да престояват на територията на Соломоновите острови за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               2.
                     Гражданите на Соломоновите острови могат да престояват на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Този срок се изчислява независимо от всякакъв престой в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Соломоновите острови могат да престояват за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на престоя, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.

               3.
                     Настоящото споразумение не засяга възможността Соломоновите острови и държавите членки да удължат срока на престой над 90 дни в съответствие със своето съответно национално право и с правото на Съюза.

               ЧЛЕН 5

               Териториално приложение

               1.
                     По отношение на Френската република настоящото споразумение се прилага само за европейската територия на Френската република.

               2.
                     По отношение на Кралство Нидерландия настоящото споразумение се прилага само за европейската територия на Кралство Нидерландия.

               ЧЛЕН 6

               Съвместен комитет за управление на Споразумението

               1.
                     Договарящите страни създават Съвместен комитет от експерти (наричан по-долу „Комитетът“), съставен от представители на Съюза и представители на Соломоновите острови. Съюзът се представлява от Европейската комисия.

               2.
                     Комитетът има, inter alia, следните задачи:

               а)
                     наблюдение на прилагането на настоящото споразумение;

               б)
                     представяне на предложения за изменения или допълнения на настоящото споразумение;

               в)
                     уреждане на спорове, възникнали при тълкуването или прилагането на настоящото споразумение.

               3.
                     Комитетът се свиква при необходимост по искане на една от договарящите страни.

               4.
                     Комитетът приема свой процедурен правилник.

               ЧЛЕН 7

               Връзка на настоящото споразумение със съществуващи двустранни споразумения за премахване на визите между държавите членки и Соломоновите острови

               Настоящото споразумение има предимство пред всички двустранни споразумения или договорености, сключени между отделните държави членки и Соломоновите острови, доколкото те уреждат въпроси, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение.

               ЧЛЕН 8

               Заключителни разпоредби

               1.
                     Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от втория месец след датата на по-късната от двете нотификации, чрез които договарящите страни се уведомяват една друга относно приключването на тези процедури.

               Настоящото споразумение се прилага временно от деня след неговото подписване.

               2.
                     Настоящото споразумение се сключва за неопределен срок, освен ако действието му бъде прекратено в съответствие с параграф 5.

               3.
                     Настоящото споразумение може да бъде изменяно с писменото съгласие на договарящите страни. Измененията влизат в сила, след като договарящите страни се уведомят една друга за приключването на своите вътрешни процедури, необходими за тази цел.

               4.
                     Всяка договаряща страна може да спре изцяло или частично прилагането на настоящото споразумение, по-специално по причини, свързани с обществения ред, защитата на националната сигурност или защитата на общественото здраве и незаконната имиграция, или при повторното въвеждане на изискването за виза от някоя от договарящите страни. Другата договаряща страна се уведомява за решението за спиране на прилагането не по-късно от два месеца преди планираната дата на неговото влизане в сила. Договарящата страна, която е спряла прилагането на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща страна, ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява прилагането.

               5.
                     Всяка договаряща страна може да прекрати настоящото споразумение с писмено уведомление на другата страна. Настоящото споразумение престава да бъде в сила 90 дни след това.

               6.
                     Соломоновите острови могат да спрат прилагането на настоящото споразумение или да го прекратят само по отношение на всички държави членки.

               7.
                     Съюзът може да спре прилагането на настоящото споразумение или да го прекрати само по отношение на всички свои държави членки.

               Съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Договарящите страни отбелязват съществуващите тесни връзки между Европейския съюз и Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, по-специално въз основа на споразуменията от 18 май 1999 г. и 26 октомври 2004 г. относно асоциирането на тези държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген.

               При тези обстоятелства е желателно властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Соломоновите острови, от друга страна, незабавно да сключат двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване при условия, подобни на тези на настоящото споразумение.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА КАТЕГОРИЯТА ЛИЦА, ПЪТУВАЩИ С ЦЕЛ УПРАЖНЯВАНЕ НА ДОХОДОНОСНА ДЕЙНОСТ, СЪГЛАСНО ПРЕДВИДЕНОТО В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 2 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               В желанието си да осигурят общо тълкуване договарящите страни се съгласяват, че за целите на настоящото споразумение категорията лица, упражняващи доходоносна дейност, обхваща лицата, които влизат на територията на другата договаряща страна с цел упражняване на доходоносно занятие или платена дейност като наето лице или като доставчик на услуги.

               Тази категория следва да не обхваща:

               –
                     представителите на деловите среди, т.е. лицата, пътуващи с делова цел (без да са наети в държавата на другата договаряща страна),

               –
                     спортистите и хората на изкуството, извършващи дейност по конкретен повод,

               –
                     журналистите, изпратени от медиите на своята държава по пребиваване, и

               –
                     стажантите в рамките на едно и също предприятие.

               Прилагането на настоящата декларация се наблюдава от Съвместния комитет в рамките на отговорностите му съгласно член 6 от настоящото споразумение, като той може да предложи изменения, когато въз основа на опита на договарящите страни счита това за необходимо.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА СРОКА ДО 90 ДНИ В РАМКИТЕ НА ВСЕКИ ПЕРИОД ОТ 180 ДНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               Договарящите страни приемат, че срокът до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни, предвиден в член 4 от настоящото споразумение, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято обща продължителност не надвишава 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИНФОРМИРАНЕТО НА ГРАЖДАНИТЕ ЗА СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ПРЕМАХВАНЕ НА ВИЗИТЕ

               Като признават значението на прозрачността за гражданите на Европейския съюз и гражданите на Соломоновите острови, договарящите страни се съгласяват да гарантират пълно разпространение на информацията за съдържанието на Споразумението за премахване на визите, за последиците от това споразумение и за свързаните с него въпроси, като условията за влизане.

               _________________

                     (1)
                  OВ на ЕС, L 149, 20.5.2014 г., стр. 67.

                     (2)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 399 final
            2017/0177(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, създаден със Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка със съставянето на списък с арбитри

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позиция, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, създаден със Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с предвиденото приемане на решение относно съставянето на списък с арбитри.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна

               Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна („споразумението“), цели да допринесе за намаляването и постепенното премахване на бедността посредством установяването на търговско партньорство, съобразено с целта за устойчиво развитие, с Целите на хилядолетието за развитие и със Споразумението от Котону.

               Споразумението бе подписано на 15 октомври 2008 г. и се прилага временно от 29 декември 2008 г.

               2.2.Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС

               Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС като цяло отговаря за функционирането и изпълнението на посоченото споразумение и наблюдава постигането на неговите цели. Той провежда заседания на министерско равнище редовно, най-малко веднъж на две години. С оглед постигане на целите на посоченото споразумение Съвместният съвет разполага с правомощието да взема решения по всички въпроси, попадащи в обхвата на споразумението. Тези решения са задължителни за страните и държавите от КАРИФОРУМ, подписали посоченото споразумение, които предприемат всички необходими мерки за изпълнението им в съответствие с вътрешните правила на всяка страна и държава от КАРИФОРУМ, подписала посоченото споразумение.

               2.3.Предвиденият акт на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС

               На 17 ноември 2017 г. по време на четвъртото си заседание Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС трябва да приеме решение относно съставянето на списъка с арбитри, предвиден в член 221, параграф 1 от споразумението („предвидения акт“).

               Целта на предвидения акт е да се състави списък с петнадесет лица със специализирани познания или опит в областта на правото и международната търговия, които желаят да изпълняват функцията на арбитри, както е предвидено в член 221, параграф 1 от споразумението. Тази стъпка е необходима, за да бъдат приложени предвидените в споразумението разпоредби за уреждане на спорове.

               Предвиденият акт е задължителен за страните по споразумението в съответствие с член 221 от споразумението, в който се предвижда следното: „До три месеца след временното прилагане на настоящото споразумение Комитетът по търговия и развитие КАРИФОРУМ—ЕС съставя списък с петнадесет (15) лица, които желаят и са способни да изпълняват функцията на арбитри. Всяка страна избира пет лица, които да изпълняват функцията на арбитри. Двете страни се споразумяват също така за пет лица, които не са граждани на никоя от страните и които да изпълняват функцията на председатели на арбитражния комитет. Комитетът по търговия и развитие КАРИФОРУМ—ЕС следи за това списъкът да се поддържа винаги на това равнище“.

               3.Позиция, която да се заеме от името на Съюза

               В член 221, параграф 1 от споразумението се предвижда съставянето на списък с петнадесет лица със специализирани познания или опит в областта на правото и международната търговия, които желаят да изпълняват функцията на арбитри. Всяка от страните избира пет лица, като страните също така се споразумяват за пет лица, които не са граждани на никоя от тях и които трябва да изпълняват функцията на председател на арбитражния комитет.

               За приложението към приложения проект за решение на Съвета и списъка с арбитри бе постигнато споразумение с държавите от КАРИФОРУМ по време на шестото заседание на Комитета по търговия и развитие, състояло се на 25 ноември 2016 г. в Ямайка.

               Предложената позиция, която да се заеме от името на Съюза, има за цел предвиденият акт да придобие задължителен характер.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за „установяване на позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС е орган, създаден със споразумението.

               Актът, който Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде задължителен съгласно международното право в съответствие с член 221 от споразумението.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, въз основа на който се заема позиция от името на Съюза.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с общата търговска политика.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2017/0177 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, създаден със Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка със съставянето на списък с арбитри

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна
                  1
                („споразумението“), бе подписано на 15 октомври 2008 г. и се прилага временно от 29 декември 2008 г.

               (2)На 17 ноември 2017 г. по време на четвъртото си заседание Съвместният съвет КАРИФОРУМ—ЕС трябва да приеме решение за съставяне на списък с арбитри.

               (3)Целесъобразно е да се определи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, тъй като решението ще бъде задължително за Съюза.

               (4)Приложеното предложение за решение на Съвета представлява правният инструмент за съставянето на списък с петнадесет лица със специализирани познания или опит в областта на правото и международната търговия, които желаят да изпълняват функцията на арбитри, както е предвидено в член 221, параграф 1 от споразумението. Необходимо е да бъдат приложени предвидените в споразумението разпоредби за уреждане на спорове.

               (5)В рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС Съюзът се представлява от Комисията в съответствие с член 17, параграф 1 от ДЕС. Държавите членки трябва да подкрепят позицията на Съюза в съответствие с член 4, параграф 3 от ДЕС,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да се заеме от името на Съюза на четвъртото заседание на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС на 17 ноември 2017 г., се определя в проекта на решение на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Адресати на настоящото решение са Комисията и държавите членки.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 289, 30.10.2008 г., стр. 3.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 399 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния съвет КАРИФОРУМ—ЕС, създаден със Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка със съставянето на списък с арбитри

               ПРИТУРКА

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ № …/2017 НА СЪВМЕСТНИЯ СЪВЕТ КАРИФОРУМ—ЕС

               от […] година

               създаден със Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, относно съставянето на списък с арбитри

               СЪВМЕСТНИЯТ СЪВЕТ КАРИФОРУМ—ЕС,

               като взе предвид Споразумението за икономическо партньорство между държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна („споразумението“), и по-специално член 221, параграф 1 от него,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Страните приемат списъка с петнадесет арбитри, предвиден в член 221, параграф 1 и приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Комитетът по търговия и развитие КАРИФОРУМ—ЕС може да изменя списъка с арбитри, приложен към настоящото решение.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на […] г.

               Съставено в ... на ... година.

                        За държавите от КАРИФОРУМ

                        За Европейския съюз като страна по споразумението

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Списък на арбитрите (член 221, параграф 1)

               Арбитри, избрани от държавите от КАРИФОРУМ:

               Г-жа Tracy BENN-ROBERTS — Антигуа и Барбуда

               Г-жа Nicole FOSTER — Барбадос

               Г-жа Bertha COOPER – ROSSEAU — Бахамски острови

               Г-жа Michelle A. BROWN — Ямайка

               Г-жа Fabiola MEDINA GARNES — Доминиканска република

               Арбитри, избрани от държавите от ЕС:

               Г-н Jacques BOURGEOIS — Белгия

               Г-н Claus – Dieter EHLERMANN — Германия

               Г-н Pieter Jan KUIJPER — Нидерландия

               Г-н Giorgio SACERDOTI — Италия

               Г-н Ramon TORRENT — Испания

               Арбитри, избрани съвместно от страните:

               Г-н Frederick ABBOTT — Съединени американски щати

               Г-н James BACCHUS — Съединени американски щати

               Г-н Armand DE MESTRAL — Канада

               Г-жа Claudia OROZCO — Колумбия

               Г-н Helge SELAND — Норвегия


title: Предложение за решение на Съвета относно приемането на еврото от Естония от 1 януари 2011 г.

text:
|

52010PC0239

	[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |Брюксел, 12.5.2010COM(2010) 239 окончателен2010/0135 (NLE)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно приемането на еврото от Естония от 1 януари 2011 г.ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМКОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТОНа 3 май 1998 г. Съветът прие решение, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Португалия, Австрия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 1999 г. Дания и Обединеното кралство се възползваха от своето право на неучастие и затова не бяха подложени на оценка от страна на Съвета. Гърция и Швеция бяха разглеждани от Съвета като държави-членки с дерогация. На 19 юни 2000 г. Съветът реши, че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2001 г. Държавите, които се присъединиха към Европейския Съюз на 1 май 2004 г. (Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия) станаха държави-членки с дерогация в съответствие с член 4 от съответния акт за присъединяване. На 11 юли 2006 г. Съветът реши, че Словения е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2007 г. България и Румъния, които се присъединиха към Европейския Съюз на 1 януари 2007 г., станаха държави-членки с дерогация в съответствие с член 5 от съответния акт за присъединяване. На 10 юли 2007 г. Съветът реши, че Кипър и Малта са изпълнили необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2008 г. На 8 юли 2008 г. Съветът реши, че Словакия е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2009 г.В член 140, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“) се предвижда, че най-малко веднъж на всеки две години или при поискване от държава-членка с дерогация Комисията и Европейската централна банка (ЕЦБ) трябва да докладват на Съвета относно напредъка на държавите-членки с дерогация в изпълнението на техните задължения във връзка с постигането на икономически и паричен съюз. На основание на своя доклад и на доклада на ЕЦБ Комисията може да представи на Съвета предложение за решение на Съвета за отмяна на дерогацията за държавите-членки, които изпълняват необходимите условия, в съответствие с процедурата по член 140, параграф 2.Последните редовни доклади на Комисията и ЕЦБ за конвергенцията бяха приети през май 2008 г. Дания и Обединеното кралство не са изявили желание да приемат еврото. Ето защо докладът за конвергенцията за 2010 г. се отнася за следните девет държави-членки с дерогация: България, Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария, Полша, Румъния и Швеция.Докладът на Комисията за конвергенцията за 2010 г. бе приет от колегиума на 12 май 2010 г. ЕЦБ прие своя доклад на 12 май. Докладите включват преглед на съвместимостта на националните законодателства, включително на устройствените закони на националните централни банки, с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ. В докладите се проучва и дали е постигната висока степен на устойчива конвергенция чрез изпълнението на критериите за конвергенция и се отчитат редица други фактори, посочени в член 140, параграф 1, последната алинея от Договора.В своя доклад за конвергенцията Комисията прави заключението, че измежду оценените държави-членки само Естония изпълнява условията за приемане на еврото.На основание на своя доклад и на доклада на ЕЦБ Комисията прие приложеното предложение за решение на Съвета за отмяна на дерогацията за Естония от 1 януари 2011 г.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТОВ Икономическия и финансов комитет (ИФК) и в Съвета по икономическите и финансовите въпроси/Еврогрупата под различна форма редовно се провеждат обсъждания с държавите-членки относно предизвикателствата пред икономическата политика. Тук се включват неофициални обсъждания по въпроси, които са от особено значение за подготовката за евентуално влизане в еврозоната (вкл. по въпроси, свързани с политиката на обменните курсове). В рамките на конференции и семинари или по конкретни поводи се провеждат разговори с представители на академичните среди и други заинтересовани групи.Икономическите промени в еврозоната и държавите-членки се оценяват в рамката на различни процедури за координиране и надзор на икономическата политика (по-конкретно съгласно член 121 от Договора), както и в контекста на редовното наблюдение и редовния анализ, извършвани от Комисията по отношение на промените в отделните държави и в цялата еврозона (в т.ч. прогнози, редовни публикации, материали, предоставяни на ИФК и Съвета по икономическите и финансовите въпроси/Еврогрупата). Съгласно принципа на пропорционалност и в съответствие с установената практика Комисията предлага да не изготвя официална оценка на въздействието.П РАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТОПравно основаниеПравното основание на настоящото предложение е член 140, параграф 2 от Договора, с който се установява процедурата за решение на Съвета относно приемането на еврото и за отмяна на дерогацията в съответните държави-членки.Съветът гласува по предложението на Комисията след консултация с Европейския парламент, след обсъждания в Европейския съвет и след получаването на препоръка, приета с квалифицирано мнозинство от онези от членовете на Съвета, които представляват приелите еврото държави-членки.Субсидиарност и пропорционалностПредложението е от изключителната компетентност на Съюза. Следователно принципът на субсидиарност не се прилага.Настоящата инициатива не надхвърля необходимото за постигането на своята цел и следователно отговаря на принципа на пропорционалност.Избор на правен инструментРешението е единственият подходящ правен инструмент съгласно член 140, параграф 2 от Договора.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТАПредложението няма отражение върху бюджета на Съюза.2010/0135 (NLE)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно приемането на еврото от Естония от 1 януари 2011 г.СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 140, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Европейската комисия,като взе предвид доклада на Европейската комисия[1],като взе предвид доклада на Европейската централна банка[2],като взе предвид становището на Европейския парламент,като взе предвид обсъжданията в Европейския съвет,като взе предвид препоръката на членовете на Съвета, представляващи приелите еврото държави-членки,като има предвид, че:(1) Третият етап от икономическия и паричен съюз (ИПС) започна на 1 януари 1999 г. На своето заседание в Брюксел на 3 май 1998 г. Съветът в състав държавни и правителствени ръководители реши, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 1999 г.[3](2) С Решение 2000/427/EО[4] Съветът реши, че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2001 г. С Решение 2006/495/EО[5] Съветът реши, че Словения е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2007 г. С решения 2007/503/EО[6] и 2007/504/EО[7] Съветът реши, че Кипър и Малта са изпълнили необходимите условия за приемане на еврото от 1 януари 2008 г. С Решение 2008/608/EО[8] Съветът реши, че Словакия е изпълнила необходимите условия за приемане на еврото.(3) Съгласно параграф 1 от Протокола за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (наричан по-долу „Договорът за ЕО“), Обединеното кралство уведоми Съвета, че не възнамерява да премине към третия етап на ИПС на 1 януари 1999 г. Това уведомление не е променяно. В съответствие с параграф 1 от Протокола за някои разпоредби относно Дания, приложен към Договора за ЕО, и в съответствие с решението, взето от държавните и правителствените ръководители в Единбург през декември 1992 г., Дания е уведомила Съвета, че няма да участва в третия етап на ИПС. Дания не е поискала започване на процедурата по член 140, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“).(4) В съответствие с Решение 98/317/ЕО на Швеция e предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора. Съгласно член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г.[9] на Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия е предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора. Съгласно член 5 от Акта за присъединяване от 2005 г.[10] на България и Румъния е предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора.(5) Европейската централна банка (ЕЦБ) бе основана на 1 юли 1998 г. Европейската парична система беше заменена с механизъм на обменните курсове, чието създаване бе одобрено с резолюция на Европейския съвет от 16 юни 1997 г. за установяването на механизъм на обменните курсове на третия етап на икономическия и паричен съюз[11]. Процедурите за механизма на обменните курсове на третия етап на икономическия и паричен съюз (МОК II) бяха определени в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурите за работа на механизма на обменните курсове в третия етап на Икономическия и паричен съюз[12].(6) В член 140, параграф 2 от Договора се предвиждат процедурите за отмяна на дерогацията за съответните държави-членки. Най-малко веднъж на всеки две години или по искане на държава-членка с дерогация Комисията и ЕЦБ докладват на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 140, параграф 1 от Договора. Последните редовни доклади на Комисията и ЕЦБ за конвергенцията бяха приети през май 2010 г.(7) При необходимост националните законодателства на държавите-членки, включително устройствените закони на националните централни банки, се адаптират с цел да се гарантира съвместимост с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Уставът на ЕСЦБ и ЕЦБ“). В докладите на Комисията и ЕЦБ се дава подробна оценка на съвместимостта на законодателството на Естония с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ.(8) Съгласно член 1 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция, посочени в член 140 от Договора, критерият за ценова стабилност по член 140, параграф 1, първо тире от Договора означава, че в съответната държава-членка е налице устойчивост на цените и средният темп на инфлацията за период от една година преди осъществяването на прегледа на резултатите не превишава с повече от 1,5 процентни пункта темпа на инфлация, която съществува най-много в трите държави-членки с най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. За целите на критерия за ценова стабилност инфлацията се измерва с помощта на хармонизираните индекси на потребителските цени (ХИПЦ), определени в Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета от 23 октомври 1995 г. относно хармонизираните индекси на потребителските цени[13]. За да се оцени изпълнението на критерия за ценова стабилност, инфлацията в дадена държава-членка се измерва чрез процентното изменение в средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса спрямо средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса от предходния период. В докладите на Комисията и ЕЦБ референтната стойност бе изчислена като непретеглена средноаритметична стойност на темповете на инфлация на трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност плюс 1,5 процентни пункта. За едногодишния период до края на март 2010 г. изчислената референтна стойност за инфлацията е 1,0 %, като трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност са Португалия, Естония и Белгия с темп на инфлация съответно -0,8 %,-0,7 % и -0,1 %. При сегашните икономически условия на голям общ спад, при които в голям брой държави се наблюдават отрицателни темпове на инфлация, изглежда целесъобразно от списъка на държавите с най-добри резултати да се изключат държавите, чиято средна инфлация се различава много от средната инфлация в еврозоната (0,3 % през март 2010 г.) — в съответствие с практиката, наложена с доклада за конвергенцията за 2004 г., — тъй като резултатите им са нетипични и отчитането им би се отразило значително върху референтната стойност и следователно върху справедливостта на критерия. За март 2010 г. това означава изключване на Ирландия от списъка — единствената държава, чийто среден темп на инфлация за 12 месеца (-2,3 % през март 2010 г.) се отклонява много от средния темп в еврозоната и другите държави-членки, главно поради тежкия икономически спад[14].(9) Съгласно член 2 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция, приложен към Договора, критерият за състоянието на държавния бюджет съгласно член 140, параграф 1, второ тире от Договора означава, че към момента на прегледа на резултатите по отношение на държавата-членка няма действащо решение на Съвета по член 126, параграф 6 от Договора за наличие на прекомерен бюджетен дефицит.(10) Съгласно член 3 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция, приложен към Договора, критерият за участие във валутния механизъм (механизма на обменните курсове) на Европейската парична система, посочен в член 140, параграф 1, трето тире от Договора, означава, че държавата-членка е спазвала нормалните граници на отклонение, предвидени в механизма на обменните курсове (МОК) на Европейската парична система, без голямо напрежение най-малко през последните две години преди прегледа на резултатите. По-конкретно, държавата-членка не трябва да е извършвала девалвация на двустранния централен курс на своята валута към еврото по своя инициатива за същия период. От 1 януари 1999 г. МОК II установява рамката за оценяване на изпълнението на критерия за обменния курс. При оценяването на изпълнението на този критерий в своите доклади Комисията и ЕЦБ са проучили двегодишния период до 23 април 2010 г.(11) Съгласно член 4 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция, приложен към Договора, критерият за конвергенция на лихвените проценти съгласно член 140, параграф 1, четвърто тире от Договора означава, че за период от една година преди прегледа на резултатите дадена държава-членка трябва да има среден номинален дългосрочен лихвен процент, който не надвишава с повече от два процентни пункта лихвения процент най-много на трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност. За целите на критерия за конвергенция на лихвените проценти са използвани сравними лихвени проценти за 10-годишни референтни държавни облигации. Естония, която е една от трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност през март 2010 г., няма референтна дългосрочна държавна облигация, нито сходна ценна книга, която може да бъде използвана за изчисляване на референтната стойност. Следователно за да се оцени изпълнението на критерия за лихвените проценти съгласно текста на Протокола (в който се говори за „най-много три държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност“), в докладите на Комисията и ЕЦБ е използвана референтна стойност, изчислена като непретеглена средноаритметична стойност на номиналните дългосрочни лихвени проценти на двете държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност плюс два процентни пункта. Така референтната стойност за едногодишния период до края на март 2010 г. бе 6,0 %, изчислена въз основа на средноаритметичната стойност на лихвените проценти в Португалия (4,2 %) и Белгия (3,8 %).(12) Съгласно член 5 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция, приложен към Договора, използваните при сегашната оценка на изпълнението на критериите за конвергенция данни се осигуряват от Комисията. Комисията осигури данните, необходими за изготвянето на настоящото предложение. Бюджетните данни бяха осигурени от Комисията въз основа на данните от докладите на държавите-членки, представени до 1 април 2010 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност.(13) Въз основа на докладите на Комисията и ЕЦБ относно напредъка на Естония при изпълнението на нейните задължения за постигането на икономически и паричен съюз Комисията направи следните заключения:a) законодателството на Естония, включително устройственият закон за националната централна банка, е съвместимо с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ.б) по отношение на изпълнението от страна на Естония на критериите за конвергенция, посочени в четирите тирета на член 140, параграф 1 от Договора:-  средният темп на инфлация в Естония през годината до края на март 2010 г. е бил -0,7 %, което е много под референтната стойност и вероятно ще остане под тази стойност през следващите месеци;-  по отношение на Естония няма действащо решение на Съвета за наличието на прекомерен дефицит, като бюджетният дефицит за 2009 г. е 1,7 % от БВП;-  Естония участва в МОК II от 28 юни 2004 г.; през двегодишния период до 23 април 2010 г. естонската крона не е изпитвала силен натиск и не се е отклонявала от централния курс по МОК ІІ, откакто участва в механизма;-  поради много ниското равнище на брутния държавен дълг на Естония няма референтни дългосрочни държавни облигации или подходящи сходни ценни книжа, с чиято помощ да се оцени трайността на конвергенцията при дългосрочните лихвени проценти; макар че във върховия момент на кризата участниците на финансовите пазари повишиха усещането си за риск по отношение на Естония, благодарение на промяната му през разглеждания период и при една по-обща оценка на трайността на конвергенцията, включително на продължаващата предпазлива политика на страната, оценката за изпълнението на критерия за дългосрочния лихвен процент от страна на Естония би била положителна;в) предвид на оценката на съвместимостта на законодателството и изпълнението на критериите за конвергенция и с оглед на допълнителните фактори Естония изпълнява необходимите условия за приемане на еврото.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Естония изпълнява необходимите условия за приемане на еврото. Дерогацията за Естония, посочена в член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г., се отменя от 1 януари 2011 г.Член 2Адресати на настоящото решение са държавите-членки.Член 3Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел,За СъветаПредседател [1][2][3] Решение 1998/317/EО (ОВ L 139, 11.5.1998 г., стр. 30).[4] ОВ L 167, 7.7.2000 г., стр. 19.[5] ОВ L 195, 15.7.2006 г., стр. 25.[6] ОВ L 186, 18.7.2007 г., стр. 29.[7] OВ L 186, 18.7.2007 г., стр. 32.[8] ОВ L 195, 24.7.2008 г., стр. 24.[9] ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33.[10] ОВ L 157, 21.6.2005 г., стр. 203.[11] ОВ С 236, 2.8.1997 г. , стр. 5.[12] ОВ С 73, 25.3.2006 г., стр. 21. Споразумение, изменено със споразумението от 14 декември 2007 г. (ОВ С 319, 29.12.2007 г., стр. 7).[13] ОВ L 257, 27.10.1995 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1) и с Регламент (ЕО) № 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета.[14] По резултата си този подход съответства и на случая с Литва през 2004 г., когато нейният среден темп на инфлация за 12 месеца бе с 2,3 процентни пункта под средния темп за 12 месеца в еврозоната и Литва бе изключена от списъка на държавите с най-добри резултати.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.10.2017
            COM(2017) 602 final
            2017/0262(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации по отношение на предложенията за изменения на правила №№ 12, 14, 16, 17, 43, 44, 46, 48, 49, 110, 121, 129 и 134 на ООН, на глобални технически правила №№ 6 и 15 на ООН, на процедурния правилник на Работна група 29 и на Общите насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН, както и по отношение на предложенията за три нови правила на ООН и едно ново глобално техническо правило на ООН и на предложението за нова обща резолюция

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) разработва на международно равнище хармонизирани изисквания, чиято цел е да се отстранят техническите пречки пред търговията с моторни превозни средства между договарящите се страни по Ревизираното споразумение от 1958 г. и да се гарантира, че тези превозни средства осигуряват висока степен на безопасност и опазване на околната среда.

               В съответствие с Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. Съюзът се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации („ИКЕ на ООН“) за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизирано споразумение от 1958 г.“), а в съответствие с Решение 2000/125/ЕО на Съвета от 31 януари 2000 г. относно сключването на споразумение относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелно споразумение“) Съюзът се присъедини към Паралелното споразумение.

               Заседанията на Работна група 29 (WP.29) на ИКЕ на ООН — Световния форум за хармонизация на правилата за превозните средства — се провеждат три пъти всяка календарна година: през март, юни и ноември. На всяко заседание се приемат нови правила на ООН, нови глобални технически правила на ООН (ГТП на ООН) и/или изменения на съществуващи правила на ООН или глобални технически правила на ООН (ГТП на ООН), за да се отчете техническият прогрес. Преди всяко заседание на Работна група 29 една от шестте работни комисии към нея приема тези изменения.

               След това по време на заседанието на Работна група 29 се гласува за окончателното приемане на измененията, допълненията и поправките, стига да е налице кворум и квалифицирано мнозинство от договарящите се страни. ЕС е договаряща се страна по две споразумения (съответно от 1958 г. и 1998 г.) в обхвата на дейност на Работна група 29. Всеки път се изготвя решение на Съвета, известно като „мегарешение“, което съдържа списък на правилата, измененията, допълненията и поправките и с което Комисията се упълномощава да гласува от името на Съюза на съответното заседание на Работна група 29.

               С настоящото решение на Съвета се определя позицията на Съюза при гласуване на правилата, измененията, допълненията и поправките по време на заседанието на Работна група 29 през ноември 2017 г., предвидено да се проведе от 13 до 17 ноември 2017 г.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Настоящото предложение допълва и е в пълно съответствие с политиката на Съюза в областта на вътрешния пазар по отношение на автомобилната промишленост.

               Системата на Работна група 29 допринася за постигането на по-висока степен на хармонизиране в международен план на стандартите за превозните средства. Споразумението от 1958 г. има основна роля за постигането на тази цел, тъй като производителите от ЕС могат да използват общ набор от правила за одобрение на типа със съзнанието, че договарящите се страни ще признаят съответствието на продуктите им с тяхното национално законодателство. Тази схема направи възможно например чрез Регламент (ЕО) № 661/2009 относно общата безопасност на моторните превозни средства да се отменят повече от 50 директиви на ЕС и същите да се заменят със съответните правила, разработени съгласно Споразумението от 1958 г.

               Подобен подход бе приложен и при Директива 2007/46/ЕО, с която системите за одобрение в отделните държави членки бяха заменени с процедура на Съюза за одобрение и беше създадена хармонизирана рамка, съдържаща административните разпоредби и общите технически изисквания по отношение на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли. С посочената директива правилата на ООН бяха инкорпорирани в системата на ЕС за одобрение на типа като изисквания за одобрение на типа или като алтернативи на законодателството на Съюза. След приемането на посочената директива правилата на ООН във все по-голяма степен биват инкорпорирани в законодателството на Съюза в рамките на системата на ЕС за одобрение на типа.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

               Системата на Работна група 29 е свързана с политиката на Съюза в областта на конкурентоспособността, върху която тази инициатива има положително въздействие. Настоящото предложение е в съответствие и с политиката на Съюза в областта на транспорта и енергетиката, която е надлежно взета предвид в процеса на изготвяне и приемане на правилата на ООН, попадащи в обхвата на Споразумението от 1958 г.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Правното основание на настоящото предложение е член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               •Субсидиарност

               Гласуването в подкрепа на такива международни инструменти, като предложения за правила на ООН, изменения на правила на ООН и проекти на глобални технически правила, и инкорпорирането им в системата на Съюза за одобрение на типа на моторните превозни средства, може да бъде направено единствено от Съюза. По този начин не само се предотвратява раздробяването на вътрешния пазар, но също така се гарантират еднакви стандарти за опазване на околната среда и за безопасност в Съюза. Налице са и предимства, свързани с икономии от мащаба: продуктите може да се произвеждат за целия пазар на Съюза и дори за международния пазар, вместо да се адаптират, за да получат национално одобрение на типа за всяка отделна държава членка.

               Поради това настоящото предложение е в съответствие с принципа на субсидиарност.

               •Пропорционалност

                  С настоящото решение на Съвета Комисията се упълномощава да гласува от името на Съюза, като това решение е пропорционален инструмент в съответствие с член 5, параграф 1 от Решение 97/836/ЕО на Съвета за целите на определянето на единна позиция на ЕС в ИКЕ на ООН по отношение на гласуването по работните документи, предложени в дневния ред на заседанието на Работна група 29. Следователно настоящото предложение е в съответствие с принципа на пропорционалност, тъй като не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели — да се осигури доброто функциониране на вътрешния пазар, като същевременно се гарантира висока степен на обществена безопасност и защита.

               •Избор на инструмент

               В член 218, параграф 9 от ДФЕС е предвидено, че за да бъдат определени позициите, които да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден с международно споразумение, е необходимо решение на Съвета.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

               Не е приложимо.

               •Консултации със заинтересованите страни

               Не е приложимо.

               •Събиране и използване на експертни становища

               Външни експертни становища не са приложими в случая с настоящото предложение. То обаче беше разгледано от Техническия комитет по моторните превозни средства.

               •Оценка на въздействието

               Настоящото предложение не може да бъде предмет на оценка на въздействието, тъй като няма законодателен характер и не съществуват или не са възможни алтернативни варианти на политиката.

               •Регулаторна пригодност и опростяване

               Настоящата инициатива няма отражение върху административната тежест, тъй като с приложените към мегарешението позовавания на въпросните изменения не се въвеждат нови задължения за докладване или други административни задължения за предприятията, включително за МСП. Напротив, цели се намаляване на административната тежест, тъй като прилагането на хармонизирани в световен мащаб изисквания дава възможност на производителите да представят документация за одобрение на системи и компоненти не само в ЕС, но и на експортните пазари на договарящите се страни по Споразумението от 1958 г. извън ЕС.

               Предложението има много положително въздействие върху конкурентоспособността на автомобилната промишленост в ЕС и върху международната търговия. Приемането на международно хармонизирани правила за превозните средства от страна на търговските партньори на ЕС се признава като най-добрият начин за премахване на нетарифните пречки пред търговията и за отваряне или разширяване на достъпа до съответните пазари за автомобилни предприятия от ЕС.

               •Основни права

               Предложението не оказва въздействие върху защитата на основните права.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Настоящата инициатива няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване

               Не е приложимо.

               •Обяснителни документи (за директивите)

               Не е приложимо.

               •Подробно разяснение на отделните разпоредби на предложението

               С предложението се определя позицията на Съюза при гласуване на:

               –предложенията за изменения на правила №№ 12, 14, 16, 17, 43, 44, 46, 48, 49, 110, 121, 129 и 134 на ООН;

               –предложенията за изменения на глобални технически правила №№ 6 и 15 на ООН;

               –предложенията за три нови правила на ООН съответно относно международното одобрение на типа на цяло превозно средство, относно системите за спешни повиквания при пътнотранспортни произшествия и относно системите за закрепване на седалки за деца;

               –предложението за ново глобално техническо правило на ООН относно безопасността на електрическите превозни средства;

               –предложението за нова обща резолюция (M.R.3) в рамките на Споразуменията от 1958 г. и 1998 г. във връзка с качеството на въздуха в превозните средства;

               –предложението за изменение на Общите насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН; и

               –предложението за изменение на процедурния правилник на Работна група 29.

               2017/0262 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации по отношение на предложенията за изменения на правила №№ 12, 14, 16, 17, 43, 44, 46, 48, 49, 110, 121, 129 и 134 на ООН, на глобални технически правила №№ 6 и 15 на ООН, на процедурния правилник на Работна група 29 и на Общите насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН, както и по отношение на предложенията за три нови правила на ООН и едно ново глобално техническо правило на ООН и на предложението за нова обща резолюция

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение 97/836/ЕО на Съвета
                  1
                Съюзът се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизираното споразумение от 1958 г.“).

               (2)С Решение 2000/125/ЕО на Съвета
                  2
                Съюзът се присъедини към Споразумението относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелното споразумение“).

               (3)С Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
                  3
                системите за одобрение в отделните държави членки бяха заменени с процедура на Съюза за одобрение и беше създадена хармонизирана рамка, съдържаща административните разпоредби и общите технически изисквания по отношение на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли. С посочената директива правилата, приети съгласно Ревизираното споразумение от 1958 г. („правилата на ООН“), бяха инкорпорирани в системата на ЕС за одобрение на типа като изисквания за одобрение на типа или като алтернативи на законодателството на Съюза. След приемането на Директива 2007/46/ЕО правилата на ООН във все по-голяма степен биват инкорпорирани в законодателството на Съюза.

               (4)С оглед на натрупания опит и на постигнатия техническия напредък изискванията по отношение на някои елементи или характеристики, попадащи в обхвата на правила №№ 12, 14, 16, 17, 43, 44, 46, 48, 49, 110, 121, 129 и 134 на ООН, както и на глобални технически правила №№ 6 и 15 на ООН, е необходимо да бъдат адаптирани.

               (5)За да бъдат формулирани единни разпоредби относно международното одобрение на типа на цяло превозно средство, системите за спешни повиквания при пътнотранспортни произшествия и системите за закрепване на седалки за деца, е необходимо да бъде прието предложението за нови правила на ООН във връзка с тези въпроси.

               (6)За да бъдат формулирани единни разпоредби относно безопасността на електрическите превозни средства, е необходимо да бъде прието предложението за глобално техническо правило (ГТП) на ООН.

               (7)За да бъдат формулирани разпоредби и да бъде определена хармонизирана процедура за изпитване за измерване на емисиите в превозните средства, като при това се вземат предвид съществуващите стандарти, е необходимо да бъде прието предложението за нова обща резолюция (M.R.3) относно качеството на въздуха в превозните средства в рамките на Ревизираното споразумение от 1958 г. и Паралелното споразумение.

               (8)За да се уточнят регулаторните процедури след Ревизия 3 на Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания
                  4
               , да се рационализира бъдещата работа на спомагателните органи на Световния форум за хармонизация на правилата за превозните средства (WP.29), да се избегнат различия в разбирането и да се гарантира добра нормативна практика, е необходимо да бъдат заменени Общите насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН.

               (9)За да се даде възможност на неправителствените организации, които нямат съвещателен статут в рамките на Икономическия и социален съвет на ООН, да участват в заседанията на Работна група 29 със съвещателен глас, е необходимо да се направят промени в нейния процедурен правилник.

               (10)Целесъобразно е да се определи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Административния комитет по Ревизираното споразумение от 1958 г. и на Изпълнителния комитет по Паралелното споразумение, относно приемането на посочените предложения,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Административния комитет по Ревизираното споразумение от 1958 г. и на Изпълнителния комитет по Паралелното споразумение по време на заседанието, което ще се проведе в периода 13—17 ноември 2017 г., е да се гласува в подкрепа на предложенията, изброени в приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. с оглед на присъединяването на Европейската общност към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизирано споразумение от 1958 година“) (ОВ L 346, 17.12.1997 г., стр. 78).

                     (2)
                  Решение 2000/125/ЕО на Съвета от 31 януари 2000 г. относно сключването на споразумение относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелно споразумение“) (ОВ L 35, 10.2.2000 г., стр. 12).

                     (3)
                  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, 9.10.2007 г., стр. 1).

                     (4)
                  Одобрена от името на Съюза с Решение (ЕС) 2016/1790 на Съвета от 12 февруари 2016 г. (ОВ L 274, стр. 2, 11.10.2016 г.).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.10.2017
            COM(2017) 602 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации по отношение на предложенията за изменения на правила №№ 12, 14, 16, 17, 43, 44, 46, 48, 49, 110, 121, 129 и 134 на ООН, на глобални технически правила №№ 6 и 15 на ООН, на процедурния правилник на Работна група 29 и на Общите насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН, както и по отношение на предложенията за три нови правила на ООН и едно ново глобално техническо правило на ООН и на предложението за нова обща резолюция

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Забележка: Всички документи, посочени в таблицата по-долу, са обществено достъпни на следния уебсайт:

               http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2017.html

                        Правило №

                        Наименование на точката

                        Референтен номер на документа

                        12

                        Предложение за допълнение 5 към серия от изменения 04 на Правило № 12 на ООН (кормилен механизъм)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/118

                        14

                        Предложение за серия от изменения 08 на Правило № 14 на ООН (устройства за закрепване на обезопасителните колани)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/119

                        14

                        Предложение за серия от изменения 08 на Правило № 14 на ООН (устройства за закрепване на обезопасителните колани)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/128

                        16

                        Предложение за допълнение 10 към серия от изменения 06 и допълнение 2 към серия от изменения 07 на Правило № 16 на ООН (обезопасителни колани)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/120

                        17

                        Предложение за поправка 1 към ревизия 5 на Правило № 17 на ООН (здравина на седалките)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/121

                        17

                        Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 08 на Правило № 17 на ООН (здравина на седалките)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/122

                        43

                        Предложение за допълнение 6 към серия от изменения 01 на Правило № 43 на ООН (безопасно остъкляване)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/111

                        43

                        Предложение за поправка 6 към ревизия 3 на Правило № 43 на ООН (безопасно остъкляване)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/112

                        43

                        Предложение за поправка 1 към ревизия 4 на Правило № 43 на ООН (безопасно остъкляване)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/117

                        44

                        Предложение за допълнение 13 към серия от изменения 04 на Правило № 44 на ООН (системи за обезопасяване на деца)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/123

                        46

                        Предложение за допълнение 5 към серия от изменения 04 на Правило № 46 на ООН (устройства за непряко виждане)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/113

                        48

                        Предложение за допълнение 10 към серия от изменения 06 на Правило № 48 на ООН (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/110

                        49

                        Предложение за допълнение 9 към серия от изменения 05 на Правило № 49 на ООН (двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване и двигатели с принудително запалване (работещи със сгъстен природен газ (СПГ) и с втечнен нефтен газ (ВНГ)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/129

                        49

                        Предложение за допълнение 5 към серия от изменения 06 на Правило № 49 на ООН (двигатели със самовъзпламеняване чрез сгъстяване и двигатели с принудително запалване (работещи със сгъстен природен газ (СПГ) и с втечнен нефтен газ (ВНГ)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/130

                        110

                        Предложение за допълнение 7 към серия от изменения 01 на Правило № 110 на ООН (превозни средства, работещи със сгъстен природен газ/втечнен природен газ)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/114

                        110

                        Предложение за допълнение 1 към серия от изменения 02 на Правило № 110 на ООН (превозни средства, работещи със сгъстен природен газ/втечнен природен газ)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/115

                        121

                        Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 01 на Правило № 121 на ООН (обозначение на органите за управление, сигналните устройства и показващите уреди)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/116

                        129

                        Предложение за допълнение 6 към Правило № 129 на ООН (усъвършенствани системи за обезопасяване на деца)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/124

                        129

                        Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 01 на правило № 129 на ООН (усъвършенствани системи за обезопасяване на деца)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/125

                        129

                        Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 02 на правило № 129 на ООН (усъвършенствани системи за обезопасяване на деца)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/126

                        134

                        Предложение за допълнение 3 към Правило № 134 на ООН (превозни средства, задвижвани с водород, и превозни средства с горивни елементи)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/127

                        Ново Правило № 0 на ООН

                        Предложение за ново Правило № 0 на ООН относно международно одобрение на типа на цяло превозно средство

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/108

                        Ново Правило на ООН

                        Предложение за ново Правило № XXX на ООН относно системите за спешни повиквания при пътнотранспортни произшествия

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/132

                        Ново Правило на ООН

                        Предложение за ново Правило № XXX на ООН относно системите за закрепване ISOFIX, горните лентови устройства за закрепване ISOFIX и местата за сядане със система i-Size

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/133

                        ГТП №

                        Заглавие на точката от дневния ред

                        Референтен номер на документа

                        ГТП на ООН (ново)

                        Предложение за ново ГТП на ООН относно безопасността на електрическите превозни средства

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/138

                        ГТП № 15 на ООН

                        Предложение за изменение 3 на ГТП № 15 на ООН (Хармонизирани в световен мащаб процедури за изпитване на лекотоварни превозни средства)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/140

                        ГТП № 6 на ООН

                        Предложение за поправка 2 на ГТП № 6 на ООН (безопасно остъкляване)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/142

                        Позиция

                        Заглавие на точката от дневния ред

                        Референтен номер на документа

                        UN M.R.3

                        Предложение за нова обща резолюция (M.R.3) в рамките на Споразуменията от 1958 г. и 1998 г. във връзка с качеството на въздуха в превозните средства

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/136

                        Общи насоки на ООН

                        Проект на Общи насоки за регулаторните процедури на ООН и преходните разпоредби в правилата на ООН

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/107 & /107/Corr.1 & /107/Add.1

                        Процедурен правилник на Работна група 29

                        Предложение за изменения на процедурния правилник на Работна група 29

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/137