               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.11.2019
            COM(2019) 585 final
            2019/0258(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно сключването от името на Европейския съюз и неговите държави членки на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.,  подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване, Хърватия се задължава да се присъедини към споразуменията, сключени или подписани от Съюза и държавите членки с трети държави. Сред тези споразумения е Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки („СВТ между ЕС и САЩ“).

                  В тази разпоредба освен това се предвижда, че присъединяването на Хърватия към тези споразумения се договаря чрез сключване на протокол към споразуменията между Съвета, действащ с единодушие от името на държавите членки, и съответната трета държава. Освен това Комисията договаря тези протоколи от името на държавите членки.

                  Комисията съответно договори Протокол за изменение на СВТ между ЕС и САЩ, за да се осигури присъединяването на Хърватия към него.

                  Целта на настоящото предложение е Съветът да вземе решение въз основа на член 218, параграф 6, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване, за сключването на Протокола от името на Съюза и на държавите членки след неговото подписване.

               •Общ контекст

               Задължението на Хърватия съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване се отнася също така до Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, Европейския съюз и неговите държави членки, Исландия и Норвегия, с което се разширява обхватът на СВТ между ЕС и САЩ към последните две държави, както и Допълнителното споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, Исландия и Норвегия, с което се уреждат отношенията между тези страни по гореспоменатото споразумение.

               Комисията съответно договори протоколи също и за изменение на тези споразумения, за да се осигури присъединяването на Хърватия към тях. Предложенията за решения на Съвета относно подписването и временното прилагане, както и за сключването на тези протоколи, са представени едновременно с настоящото предложение, а също и предложението за решение на Съвета относно подписването и временното прилагане на Протокола за изменение на СВП между ЕС и САЩ.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

               СВП между ЕС и САЩ беше първото всеобхватно споразумение за въздушен транспорт с ключов партньор на Съюза. То е най-важното споразумение за въздушен транспорт в света, осигуряващо над 80 милиона места годишно, и съответно представлява крайъгълен камък на външната политика на Съюза в областта на въздухоплаването. Протоколът ще даде възможност на Хърватия да се възползва от СВТ между ЕС и САЩ.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в областта на предложението

               Протоколът дава възможност на Хърватия да изпълни задължението си по член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване да се присъедини към СВТ между ЕС и САЩ.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Член 100, параграф 2 във връзка с член 2018, параграф 6, буква а) от ДФЕС и член 6, параграф 2, втора алинея от Акта за присъединяване.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Протоколът дава възможност на Хърватия да се възползва от СВП между ЕС и САЩ, създава равноправни и еднакви условия за достъп до пазара и служи като основа за нови договорености за регулаторно сътрудничество и сближаване в области от съществено значение за безопасното, сигурно и ефективно осъществяване на въздухоплавателни услуги. Тези договорености могат да бъдат постигнати само на равнището на Съюза.

               •Пропорционалност

                  Протоколът е ограничен до разглеждания въпрос, а именно присъединяване на Хърватия към СВП между ЕС и САЩ, и не засяга други въпроси.

               •Избор на инструмент

                  Международно споразумение.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не се прилага.

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Не се прилага.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не се прилага.

               •Оценка на въздействието

                  Не се прилага.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не се прилага.

               •Основни права

                  Не се прилага.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложението няма отражение върху бюджета на Съюза.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Обобщение на предложеното споразумение

                  Протоколът се състои от основна част, в която се предвижда присъединяването на Хърватия към СВТ между ЕС и САЩ и последващите му изменения, както и съвместна декларация за заверяване на допълнителните езикови версии.

               2019/0258 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно сключването от името на Европейския съюз и неговите държави членки на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.,  подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,

               като взе предвид Акта за присъединяване на Хърватия, и по-специално член 6, параграф 2, втора алинея от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент,

               като има предвид, че:

               (1)1) съгласно Решение [   ] на Съвета Протоколът за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.,  подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия („Протоколът“) беше подписан на [   ], при условие че бъде сключен на по-късна дата. Протоколът следва да бъде одобрен от името на Съюза и неговите държави членки,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Протоколът за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.,  подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия („Протоколът“) се одобрява от името на Европейския съюз и неговите държави членки.

               Член 2

               Председателят на Съвета посочва лицето, упълномощено да осъществи от името на Съюза и неговите държави членки размяната на дипломатически ноти, предвидена в член 3 от Протокола, за да бъде изразено съгласието на Съюза и неговите държави членки за обвързването им с Протокола.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.11.2019
            COM(2019) 585 final
            ПРИЛОЖЕНИЯ
            към

               предложение за Решение на Съвета
            относно сключването от името на Европейския съюз и неговите държави членки на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.,  подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия

               Приложение 1

               ПРОТОКОЛ

               за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия

               СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ (наричани по-долу „Съединените щати“), от една страна,

               и

               РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,

               КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,

               РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,

               РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,

               РЕПУБЛИКА КИПЪР,

               ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,

               КРАЛСТВО ДАНИЯ,

               РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,

               РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,

               ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,

               ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,

               РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,

               УНГАРИЯ,

               ИРЛАНДИЯ,

               ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,

               РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,

               РЕПУБЛИКА ЛИТВА,

               ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,

               МАЛТА,

               КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,

               РЕПУБЛИКА ПОЛША,

               ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,

               РУМЪНИЯ,

               СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,

               РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,

               КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,

               КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,

               ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,

               като страни по Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз и като държави — членки на Европейския съюз (наричани по-нататък „държавите членки“),

               И Европейският съюз, от друга страна,

               като взеха предвид присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз на 1 юли 2013 г.,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г. (наричано по-нататък „Споразумението за въздушен транспорт“), изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г. (наричан по-нататък „Протоколът от 2010 г.“), се прилага за Република Хърватия като държава членка на Европейския съюз.

               Член 2

               1. Следната разпоредба се добавя в раздел 1 от приложение 1 към Споразумението за въздушен транспорт, изменено с Протокола от 2010 г., след параграф в) по отношение на Република България::

               „в bis) Република Хърватия: Споразумението за въздушен транспорт между правителството на Съединените американски щати и правителството на Република Хърватия, подписано във Вашингтон на 3 февруари 2011 г.“

               2. Текстът на раздел 3 от приложение 1 към Споразумението за въздушен транспорт, изменено с Протокола от 2010 г., се заличава изцяло и се заменя със следното:

               „Независимо от член 3 от настоящото споразумение, американски авиокомпании нямат правото да извършват изцяло товарни услуги, които не са част от услуга, обслужваща Съединените щати, до или от пунктове в държавите членки, с изключение на услуги до или от пунктове в Република Хърватия, Чешката република, Френската република, Федерална република Германия, Великото херцогство Люксембург, Малта, Република Полша, Португалската република и Словашката република.“

               Член 3

               Настоящият протокол влиза в сила на по-късната от следните дати:

               1. датата на влизане в сила на Протокола от 2010 г., и

               2. един месец след датата на последната нота при размяната на дипломатически ноти между страните, потвърждаващи приключването на всички необходими процедури за влизане в сила на настоящия протокол.

               Член 4

               Страните се споразумяват, че от датата на подписване на настоящия протокол до момента на влизането му в сила той ще се прилага временно и доколкото позволява приложимото национално право.

               Съставено в..., в два еднообразни екземпляра, на… 2019 г.

               За Съединените американски щати:

               За Република Австрия,

               Кралство Белгия,

               Република България,

               Република Хърватия,

               Република Кипър,

               Чешката република,

               Кралство Дания,

               Република Естония,

               Република Финландия,

               Френската република,

               Федерална република Германия,

               Република Гърция,

               Унгария,

               Ирландия,

               Италианската република,

               Република Латвия,

               Република Литва,

               Великото херцогство Люксембург,

               Малта,

               Кралство Нидерландия,

               Република Полша,

               Португалската република,

               Румъния,

               Словашката република,

               Република Словения,

               Кралство Испания,

               Кралство Швеция,

               Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, и

               Европейският съюз

               Приложение 2

               Съвместна декларация

               Представителите на Съединените американски щати и на Европейския съюз и неговите държави членки потвърдиха, че текстът на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., за да се вземе предвид присъединяването към Европейския съюз на Република Хърватия, подписан на ______ 2019 г. (наричан по-долу „Протоколът“) трябва да бъде заверен на други езици съгласно предвиденото чрез размяна на писма преди подписването на Протокола, или с решение на Съвместния комитет след подписването на Протокола.

               Представителите също така потвърдиха, че понятието „други езици“ в съвместните декларации, съставляващи част от Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., изменено с Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г., подписан от Съединените американски щати и Европейския съюз и неговите държави членки на 24 юни 2010 г., включва езиците на държавите членки, които се присъединяват към Европейския съюз.

               Настоящата съвместна декларация представлява неразделна част от Протокола.“

               За Съединените американски щати:

                     За Европейския съюз

               и неговите държави членки:


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.2.2020
            COM(2020) 53 final
            2020/0025(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество, създаден съгласно Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, по отношение на приемането на вътрешния процедурен правилник на Съвместния комитет за митническо сътрудничество

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество Европейски съюз — Нова Зеландия във връзка с предвиденото решение за приемане на неговия процедурен правилник

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област

               Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област („споразумението“) има за цел да допринесе за развитието на законната търговия между двете страни чрез създаване на по-сигурна и по-благоприятна за търговията среда, тъй като съответните митнически органи ще обменят повече информация, за да гарантират правилното прилагане на митническото законодателство съгласно споразумението. Споразумението влезе в сила на 1 май 2018 г.

               2.2.Съвместен комитет за митническо сътрудничество

               Съвместният комитет за митническо сътрудничество (СКМС), създаден съгласно член 20, параграф 1 от споразумението, трябва да следи за правилното функциониране и прилагане на споразумението. За тази цел СКМС може да предприема действия и да приема решения по въпросите, определени в член 20 от споразумението. С член 20, параграф 2, буква д) от споразумението на СКМС се предоставя правомощието да приема свой процедурен правилник.

               2.3.Предвиденият акт на Съвместния комитет за митническо сътрудничество

               По време на второто си заседание, планирано за първата седмица на март 2020 г., и при спазване на процеса на вземане на решения на ЕС, СКМС трябва да приеме решение относно своя процедурен правилник („предвидения акт“).

               Целта на предвидения акт е да се определят работните механизми на СКМС по отношение на неговата дейност за прилагане на споразумението в съответствие с член 20 от споразумението. По своята същност процедурният правилник на Съвместния комитет, поместен в приложението към настоящото решение, е много сходен с приеманите от съвместните комитети, създадени по силата на други споразумения за митническо сътрудничество и търговия. Приемането на настоящия документ е от съществено значение за гладкото функциониране и прилагане на споразумението.

               Между 17 декември 2019 г. и 8 януари 2020 г. Комисията проведе неофициални консултации относно предвидения акт с Експертната група по митнически въпроси — отдел по международни митнически въпроси. Комисията взе предвид получените коментари.

               3.Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза

               С настоящото предложение за решение на Съвета се установява позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на СКМС, създаден със споразумението, по отношение на приемането на процедурния правилник на СКМС.

               Страните по споразумението се съгласиха да приемат проекта за документ, съдържащ се в приложението към настоящото решение.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат дейността на съответния орган. То включва и инструментите, които нямат задължителен характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  1
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               СКМС е орган, създаден със споразумение, а именно Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област.

               Актът, който Съвместният комитет има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде обвързващ съгласно международното право в съответствие с член 20, параграф 2, буква д) от споразумението, тъй като процедурният правилник ще повлияе на начина, по който се вземат решенията в СКМС.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с общата търговска политика.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2020/0025 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество, създаден съгласно Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, по отношение на приемането на вътрешния процедурен правилник на Съвместния комитет за митническо сътрудничество

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област („споразумението“) бе сключено от Съюза с решение на Съвета
                  2
                и влезе в сила на 1 май 2018 г.

               (2)Съгласно член 20, параграф 2, буква д) от споразумението Съвместният комитет за митническо сътрудничество, създаден по силата на член 20, параграф 1 от споразумението, приема свой вътрешен процедурен правилник.

               (3)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество, тъй като решението ще бъде обвързващо за Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество, създаден съгласно Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, по отношение на приемането на вътрешния процедурен правилник на Съвместния комитет за митническо сътрудничество се основава на проекторешението на последния, приложено към настоящото решение.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (2)

                        ОВ L 101, 20.4.2018 г., стр. 5.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.2.2020
            COM(2020) 53 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за митническо сътрудничество, създаден съгласно Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, по отношение на приемането на вътрешния процедурен правилник на Съвместния комитет за митническо сътрудничество

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ № [.../2019] НА  СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА МИТНИЧЕСКО СЪТРУДНИЧЕСТВО ЕВРОПЕЙСКИ СЪЮЗ — НОВА ЗЕЛАНДИЯ

               от... г.

               за приемане на неговия процедурен правилник

               КОМИТЕТЪТ ЗА МИТНИЧЕСКО СЪТРУДНИЧЕСТВО,

               Като взе предвид Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, сключено в Брюксел на 3 юли 2017 г., и по-специално член 20, параграф 2, буква г) от него,

               Като има предвид, че в член 20, параграф 2, буква д) от споразумението се предвижда, че Съвместният комитет за митническо сътрудничество приема свой вътрешен процедурен правилник,

               РЕШИ:

               Член 1

               Приема се процедурният правилник на Съвместния комитет за митническо сътрудничество Европейски съюз — Нова Зеландия, съдържащ се в приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение се прилага от датата на неговото приемане.

               Член 3

               Текстът на настоящото решение е съставен в два екземпляра на английски език, всеки от които е еднакво автентичен. Всяка от страните може да предвиди превод на останалите си официални езици.

               Съставено в …. на … година.

               За Съвместния комитет за митническо сътрудничество Европейски съюз — Нова Зеландия

               Съпредседатели

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА МИТНИЧЕСКО СЪТРУДНИЧЕСТВО ЕВРОПЕЙСКИ СЪЮЗ — НОВА ЗЕЛАНДИЯ

               Член 1

               Председателство

               Съвместният комитет за митническо сътрудничество Европейски съюз — Нова Зеландия (наричан по-долу „Съвместният комитет“), създаден в съответствие с член 20, параграф 1 от Споразумението между Европейския съюз и Нова Зеландия за сътрудничество и административна взаимопомощ в митническата област, сключено в Брюксел на 3 юли 2017 г. (наричано по-долу „споразумението“), се съпредседателства от представител на Европейския съюз и от представител на Нова Зеландия и изпълнява задълженията си по член 20 от споразумението.

               Член 2

               Представителство

               1.
                     Всяка от договарящите страни по споразумението уведомява другата договаряща страна по споразумението за списъка на нейните членове в Съвместния комитет. Списъкът се поддържа и актуализира от секретариата на Съвместния комитет.

               2.
                     Ако даден съпредседател на Съвместния комитет е възпрепятстван да присъства на някое от заседанията, той може да бъде представляван от определено от него лице. Съпредседателят или определеното като негов представител лице уведомяват писмено другия съпредседател и секретариата на Съвместния комитет за представителството възможно най-рано преди заседанието.

               3. Определеното като представител на съпредседателя на Съвместния комитет лице упражнява правата на посочения съпредседател в рамките на обхвата на представителството. За целите на настоящия процедурен правилник последващите позовавания на членовете и съпредседателите на Съвместния комитет се разбират като включващи определеното като представител лице.

               Член 3

               Секретариат на Съвместния комитет

               Длъжностно лице на Европейския съюз и длъжностно лице на Нова Зеландия действат съвместно като секретариат на Съвместния комитет.

               Член 4

               Заседания

               1.
                     Съвместният комитет заседава по искане на всяка една от договарящите страни. Заседанията се провеждат в Брюксел и Уелингтън на ротационен принцип, освен ако съпредседателите се договорят за друго.

               2.
                     Заседанията на Съвместния комитет могат да бъдат провеждани чрез видео- или телеконферентна връзка.

               3.
                     Всяко заседание на Съвместния комитет се свиква от секретариата на Съвместния комитет на съгласувани между съпредседателите дата и място.

               Член 5

               Делегиране

               Членовете на Съвместния комитет могат да бъдат придружавани от правителствени служители от съответните договарящи страни. Преди всяко заседание всеки съпредседател на Съвместния комитет информира другия съпредседател за предвидения състав на делегацията на всяка договаряща се страна.

               Член 6

               Документи

               Когато разискванията в Съвместния комитет се основават на придружаващи документи в писмен вид, тези документи се номерират и разпращат от секретариата на Съвместния комитет като документи на Съвместния комитет.

               Член 7

               Кореспонденция

               1.
                     Кореспонденцията, адресирана до съпредседателите на Съвместния комитет, се препраща до секретариата на Съвместния комитет за разпращане, когато е целесъобразно, на членовете на Съвместния комитет.

               2.
                     Кореспонденцията от съпредседателите на Съвместния комитет се изпраща на получателите от секретариата на Съвместния комитет и се номерира и разпространява, когато е целесъобразно, до другите членове на Съвместния комитет.

               Член 8

               Дневен ред на заседанията

               1.
                     Секретариатът на Съвместния комитет изготвя предварителен дневен ред за всяко заседание. Той се препраща, заедно със съответните документи, на членовете на Съвместния комитет, включително на съпредседателите, не по-късно от 15 календарни дни преди началото на заседанието.

               2.
                     Предварителният дневен ред съдържа онези точки, за чието включване в дневния ред в секретариата на Съвместния комитет е постъпило, заедно с необходимите документи, искане на договаряща страна поне 21 календарни дни преди началото на заседанието.

               3.
                     Съпредседателите на Съвместния комитет публикуват съвместно одобрена версия на предварителния дневен ред на Съвместния комитет.

               4.
                     Дневният ред се приема от Съвместния комитет в началото на всяко заседание. Въпроси, които не са включени в предварителния дневен ред, могат да бъдат добавени към дневния ред със съгласието на съпредседателите.

               5.
                     Съпредседателите на Съвместния комитет могат по взаимно съгласие да канят наблюдатели, включително представители на други органи на договарящите страни, или независими експерти да присъстват на заседанията, за да предоставят информация по конкретни теми.

               6.
                     По взаимно съгласие съпредседателите на Съвместния комитет могат да съкратят или удължат сроковете, посочени в параграфи 1 и 2, за да се вземат предвид изискванията, свързани с конкретен случай.

               Член 9

               Протокол от заседанията

               1.
                     За всяко заседание секретариатът на Съвместния комитет изготвя проект на протокол в срок от 21 дни след края на заседанието, освен ако по взаимно съгласие на съпредседателите бъде решено друго.

               2.
                     По правило в протокола се обобщава всеки въпрос от дневния ред, като, когато е приложимо, се посочва следното: а) документите, предадени на Съвместния комитет; б) всяко изявление, чието вписване в протокола е било поискано от член на Съвместния комитет; в) приетите решения; и г) всички мерки, препоръки, съвместни изявления и оперативни заключения, договорени по конкретни въпроси.

               3.
                     Протоколът включва окончателния дневен ред и списък с имената, длъжностите и принадлежността към даден орган на всички физически лица, които са присъствали на заседанието в каквото и да било качество.

               4.
                     Протоколът се одобрява писмено от съпредседателите в срок от 60 дни от датата на заседанието или до друга дата, определена по взаимно съгласие.

               5.
                     Секретариатът на Съвместния комитет изготвя също проект на резюме на протокола. След като съпредседателите на Съвместния комитет одобрят текста на резюмето, те оповестяват публично това резюме.

               Член 10

               Решения

               1.
                     Съвместният комитет приема решения съгласно член 20, параграф 2 от споразумението по взаимно съгласие. Решенията могат да бъдат приемани, включително в периодите между заседанията на Съвместния комитет, чрез писмена процедура чрез размяна на ноти между съпредседателите на комитета.

               2.
                     Всяко решение на Съвместния комитет съдържа пореден номер, дата на приемане и заглавие, посочващо неговия предмет. Във всяко решение се предвижда датата, от която влиза в сила и която може да бъде поставена в зависимост от изпълнението на евентуални необходими изисквания и процедури от всяка договаряща страна.

               3.
                     Всяко решение се съставя в два екземпляра и се подписва с цел удостоверяване на автентичността от съпредседателите на Съвместния комитет.

               4.
                     Договарящите страни гарантират, че решенията, приети от Съвместния комитет, се оповестяват публично.

               Член 11

               Публичност и поверителност

               1.
                     Работата на Съвместния комитет се счита за поверителна. Ако двете договарящи страни не решат друго, заседанията на Съвместния комитет не са отворени за обществен достъп.

               2.
                     Когато договаряща страна представи на Съвместния комитет информация, считана за поверителна или защитена от разгласяване съгласно нейните законови и подзаконови актове, другата договаряща страна третира тази информация като поверителна в съответствие с член 17 от споразумението.

               Член 12

               Работен език

               Освен ако договарящите страни се договорят за друго, цялата кореспонденция и комуникация между тях във връзка с работата на Съвместния комитет, както и подготовката на решенията и препоръките и разискванията по тях, се осъществяват на английски език.

               Член 13

               Разноски

               1.
                     Всяка от договарящите страни поема всички разходи, които е направила в резултат на участието си в заседанията на Съвместния комитет.

               2.
                     Разходите по организирането на заседанията и размножаването на документите се поемат от договарящата страна, която е домакин на заседанието.

               Член 14

               Работни групи и други органи

               1.
                     Съгласно член 20, параграф 3 от споразумението Съвместният комитет създава подходящи работни механизми, включително работни групи, за да подпомага работата си по изпълнение на споразумението.

               2.
                     Съвместният комитет упражнява надзор върху работата на всички работни групи и други органи, създадени по силата на споразумението.

               3.
                     Работните групи и другите органи, създадени по силата на споразумението, докладват на Съвместния комитет относно резултатите и заключенията от всяко свое заседание.

               4.
                     Освен ако е решено друго, настоящият процедурен правилник се прилага mutatis mutandis по отношение на работните групи и другите органи, създадени по силата на споразумението.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.2.2020
            COM(2020) 61 final
            2020/0028(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Регионалния управителен комитет на Транспортната общност по отношение на някои бюджетни въпроси във връзка с изпълнението на Договора за създаване на Транспортната общност

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.ПРЕДМЕТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася до решение за определяне на позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в Регионалния управителен комитет, създаден съгласно Договора за създаване на Транспортната общност („ДТО“), по отношение на предвиденото приемане от Регионалния управителен комитет на решение за бюджета на Транспортната общност за 2020 г.

               2.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1Договор за създаване на Транспортната общност

               Европейският съюз е страна по ДТО, който влезе в сила на 1 май 2019 г. С Решение 2019/1 на Регионалния управителен комитет Комисията получи мандат да изпълнява бюджета на Транспортната общност до влизането в сила на назначението на директора на Постоянния секретариат на Транспортната общност.

               2.2Регионален управителен комитет

                  Регионалният управителен комитет е създаден по силата на член 24 от ДТО, като предназначението му е да отговаря за администрирането на ДТО и да осигурява правилното му прилагане. За тази цел той дава препоръки и взема решения в случаите, предвидени в ДТО. По-конкретно, Регионалният управителен комитет:

               а) подготвя работата на Съвета на министрите;

               б) взема решения относно създаването на технически комитети;

               в) дава препоръки и взема решения в съответствие с ДТО;

               г) предприема съответните действия по отношение на новоприети актове на ЕС, по-специално посредством преразглеждане на приложение I към ДТО;

               д) назначава директора на Постоянния секретариат след консултация със Съвета на министрите;

               е) може да назначи един или повече заместник-директори на Постоянния секретариат;

               ж) определя правилата на Постоянния секретариат;

               з) може да преразгледа, посредством решение, размера на бюджетните вноски;

               и) приема годишния бюджет на ДТО;

               й) приема решение, с което се определят процедурите за изпълнение на бюджета, за представяне и одит на сметките и за извършване на инспекция;

               к) взема решения по спорове, представени от договарящите се страни;

               л) приема общи принципи в областта на достъпа до документи, по отношение на документи, намиращи се в разположение на органи, които са създадени от, или съгласно ДТО;

               м) приема годишни доклади на вниманието на Съвета на министрите относно изграждането на широкообхватната мрежа;

               н) по отношение на някои актове на Съюза — установява сроковете и начините за транспониране от договарящите се страни от Югоизточна Европа.

               2.3Предвидените актове от Регионалния управителен комитет

                  Регионалният управителен комитет трябва да приеме решение относно бюджета на Транспортната общност за 2020 г. Предвиденото решение ще стане правно обвързващо за страните по силата на член 25, параграф 1 от ДТО.

                  Бюджет

                  Вноската към бюджета на Транспортната общност е определена в приложение V към ДТО. Делът на Съюза възлиза на 80 % от бюджета, а останалите 20 % се предоставят от договарящите страни от Югоизточна Европа.

                  За 2019 г. общият бюджет възлиза на 1,630 млн. EUR. Приносът на ЕС възлизаше общо на 1,304 млн. EUR, което съответства на 80 % от общия бюджет на Постоянния секретариат за покриване на текущите разходи за 2019 г.

                  В съответствие с член 28, буква а) от ДТО Постоянният секретариат е изготвил проектобюджета за 2020 г., като е взел предвид постепенното назначаване на персонала на Постоянния секретариат, което би му позволило да функционира пълноценно и самостоятелно. Бюджетът възлиза общо на 3,000 млн. EUR, от които 2,400 млн. EUR (80 %) са от ЕС
                     1
                  , а 0,6 млн. EUR са от страните от Югоизточна Европа.

                  Тази сума следва да покрие останалите разходи, свързани със създаването на Постоянния секретариат, както и текущите разходи. Съгласно приложение I към Споразумението за седалището между Транспортната общност и Сърбия, приемащата държава — Сърбия, предоставя безплатно офиси на Постоянния секретариат, както и някое от оборудването и услугите, свързани с тези офиси (мебели, сигурност, електроенергия, вода и почистване).

               3.ПОЗИЦИЯ, КОЯТО ТРЯБВА ДА СЕ ЗАЕМЕ ОТ ИМЕТО НА СЪЮЗА

               Приемането на настоящото решение от Регионалния управителен комитет е необходимо за прилагането на ДТО и за функционирането на Постоянния секретариат. Тъй като Съюзът е страна по ДТО, е необходимо да се установи позиция на Съюза по отношение на бюджета на организацията.

               4.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               4.1Процесуалноправно основание

               4.1.1 Принципи

                  В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) се предвижда приемането на решения на Съвета за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

                  Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат дейността на въпросния орган. То включва също така инструментите, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                     2
                  .

               4.1.2 Прилагане в конкретния случай

               Регионалният управителен комитет е орган, създаден по силата на споразумение, а именно ДТО.

               Актът, който Регионалният управителен комитет има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Съгласно член 35 от ДТО Регионалният управителен комитет е оправомощен да приема бюджета на Транспортната общност. По своята същност и по силата на международното право, уреждащо дейността на Регионалния управителен комитет, този акт съдържа елементи, които засягат правната позиция на страните по ДТО, поради това и на Съюза. В следствие на това, за него трябва да се приеме, че има правно действие.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на ДТО.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, по отношение на който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Предвиденият акт е необходим за правилното функциониране на Транспортната общност. От своя страна ДТО преследва цели и съдържа части, засягащи областите на автомобилния и железопътния транспорт, както и транспорта по вътрешните водни пътища, които са видове транспорт, обхванати от член 91 от ДФЕС, както и в областта на морския транспорт — вид транспорт, обхванат от член 100, параграф 2 от ДФЕС. Поради хоризонталния си характер, предвиденият акт се отнася до всички тези елементи.

                  Поради това материалноправното основание за предложеното решение включва следните разпоредби: член 91 и член 100, параграф 2 от ДФЕС.

               4.3Заключение

                  Правното основание за предложеното решение следва да бъдат член 91 и член 100, параграф 2 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5. ПУБЛИКУВАНЕ НА ПРЕДВИДЕНИЯ АКТ

               В съответствие с член 25, параграф 2 от ДТО, решенията на Регионалния управителен комитет се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.

               2020/0028 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Регионалния управителен комитет на Транспортната общност по отношение на някои бюджетни въпроси във връзка с изпълнението на Договора за създаване на Транспортната общност

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 и член 100, параграф 2, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Договорът за създаване на Транспортната общност („ДТО“) беше подписан от Съюза в съответствие с Решение (ЕС) 2017/1937 на Съвета
                  3
               . Одобрен е от името на Европейския съюз на 4 март 2019 г.
                  4
                и влезе в сила на 1 май 2019 г.

               (2)Съгласно член 35 от ДТО Регионалният управителен комитет („Управителният комитет“) ежегодно приема бюджета на Транспортната общност.

               (3)Регионалният управителен комитет на Транспортната общност трябва да приеме решение относно бюджета на Транспортната общност за 2020 г., за да се осигури, че ДТО се изпълнява.

               (4)Целесъобразно е да се установи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Управителния комитет, тъй като такова решение е необходимо за функционирането на Постоянния секретариат на Транспортната общност и ще има правно действие по отношение на Съюза.

               (5)Оправомощаването на Комисията да изпълнява временно бюджета на Транспортната общност не променя съществения характер на правомощията, възложени на тази институция от Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Регионалния управителен комитет на Транспортната общност по отношение на бюджета на Транспортната общност за 2020 г., се основава на проекторешението на Регионалния управителен комитет, приложено към настоящото решение.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение за изпълнение на Комисията от 19.7.2019 г., C(2019) 5515.

                     (2)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (3)

                        Решение (ЕС) 2017/1937 на Съвета от 11 юли 2017 г. за подписване, от името на Европейския съюз, и временно прилагане на Договора за създаване на Транспортната общност (ОВ L 278, 27.10.2017 г., стр. 1).

                     (4)

                        Решение (ЕС) 2019/392 на Съвета от 4 март 2019 г. за сключване, от името на Европейския съюз, на Договора за създаване на Транспортната общност.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.2.2020
            COM(2020) 61 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Регионалния управителен комитет на Транспортната общност по отношение на някои бюджетни въпроси във връзка с изпълнението на Договора за създаване на Транспортната общност

               ПРИЛОЖЕНИЕ 1

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ № 2020/
                  НА РЕГИОНАЛНИЯ УПРАВИТЕЛЕН КОМИТЕТ НА ТРАНСПОРТНАТА ОБЩНОСТ

               от ... година

               за приемането на бюджета на Транспортната общност за 2020 година

               РЕГИОНАЛНИЯТ УПРАВИТЕЛЕН КОМИТЕТ НА ТРАНСПОРТНАТА ОБЩНОСТ,

               като взе предвид Договора за създаване на Транспортната общност, и по-специално член 24, параграф 1 и член 35 от него,

               РЕШИ СЛЕДНОТО:

               Член 1

               С настоящото се приема бюджетът на Транспортната общност за 2020 г., приложен към настоящото решение като приложение I.

               Член 2

               Без да се засягат членове 2 и 3 от Решение 2019/1 на Регионалния управителен комитет, в съответствие с член 3 за изпълнението на бюджета на Транспортната общност отговаря Европейската комисия.

               Член 3

               Член 2 престава да се прилага от деня преди датата, на която влиза в сила назначението на постоянния директор на Постоянния секретариат.

               Съставено в … на … 2020 година.

               за Регионалния управителен комитет

               Председател

               ПРИЛОЖЕНИЕ I Бюджет на транспортната общност за 2020 година

                        ТЕКУЩИ РАЗХОДИ НА ПОСТОЯННИЯ СЕКРЕТАРИАТ

                        (включително постоянни разходи/счетоводство/комуникационни дейности/организация на заседанията)

                        396 900

                        ОФИСНО ОБОРУДВАНЕ И ОБЗАВЕЖДАНЕ НА ПОСТОЯННИЯ СЕКРЕТАРИАТ

                        60 000

                        ПЕРСОНАЛ

                        (включително заплати, надбавки, наемане на работа, пътни разходи, здравно/пенсионно осигуряване)

                        1 461 500

                        ПРОУЧВАНИЯ, ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ, които ще бъдат управлявани от Постоянния секретариат

                        800 000

                        ОБЩО

                        2 718 400

                        РЕЗЕРВ (приблизително 9,4 %)

                        281 600

                        ВСИЧКО

                        3 000 000

                        От които: Финансово участие на ЕС (80 %)

                        2 400 000

                        Вноска на страните от Югоизточна Европа (20 %: в приложение V от ДТО е посочено разпределението по държави).

                        600 000


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.8.2020
            COM(2020) 384 final
            2020/0179(COD)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за изменение на Решение № 445/2014/ЕС за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 — 2033
            (текст от значение за ЕИП)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Действието „Европейски столици на културата“ (ЕСК) е уредено с Решение № 445/2014/ЕС
                  1
                за званията, присъдени за годините 2020—2033. В приложението към решението е включен хронологичен списък, в който се посочва кога всяка държава членка (по две годишно) или страна кандидатка/потенциален кандидат, участваща в програмата „Творческа Европа“ или в последващите програми на Съюза в подкрепа на културата, има право да бъде домакин на действието. Съревнованието за присъждане на званието „Европейска столица на културата“ (ЕСК) стартира шест години преди годината на проявата с публикуването на покани за подаване на заявления от съответния орган.

               С Решение (ЕС) 2017/1545
                  2
                действието беше разширено така, че да обхваща и градове от държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство и участват в програмата „Творческа Европа“ или в последващите програми на Съюза в подкрепа на културата. Графикът, приложен към Решение № 445/2014/ЕС, беше съответно заменен от графика, приложен към Решение (ЕС) 2017/1545.

               Общите и специфичните цели на действието ЕСК са описани в член 2 от Решение № 445/2014/ЕС. Това са: запазване и насърчаване на многообразието на културите в Европа, стимулиране на приноса на културата в дългосрочното развитие на градовете, увеличаване на обхвата, многообразието и европейското измерение на предлаганите културни прояви в градовете, в т.ч. и чрез транснационално сътрудничество, разширяване на достъпа до култура и улесняване на участието в културни дейности, укрепване на капацитета на културния сектор и на връзките му с други сектори, изтъкване на международния образ на градовете чрез културата.

               Постигането на тези цели, което е свързано с мобилността, пътуванията, организирането на прояви и участието на обществеността, е сериозно застрашено от пандемията от COVID-19, която оказа сериозно отражение върху провеждането и подготовката на текущите и предстоящите ЕСК.

               Решение № 445/2014/ЕС не предвижда необходимата гъвкавост за отчитане на подобни извънредни обстоятелства.

               Следователно при тези обстоятелства ще са необходими изменения в Решение № 445/2014/ЕС, за да се гарантира постигането на целите на действието ЕСК. Тези промени не следва да се отклоняват от първоначалните принципи, правила и процедури на Решението, а да бъдат ограничени до строго необходимото за справяне с тази безпрецедентна ситуация.

               Най-силно засегнатите ЕСК очевидно са тези, които следва сега да представят годината си (двете ЕСК за 2020 г.), както и тези, които следва да ускорят своята подготвителна работа, за да бъдат готови навреме през следващата година (трите ЕСК за 2021 г.). Двете ЕСК за 2022 г. и едната ЕСК за 2023 г. са много по-слабо засегнати, тъй като те все още разполагат с достатъчно време за задълбочено обмисляне на начина, по който да приспособят програмите си, за да отчитат различни ограничаващи сценарии в бъдеще.

               И двете ЕСК за 2020 г. трябваше да отложат или отменят всички събития от март 2020 г. насам, без каквато и да било яснота кога ситуацията ще се нормализира. На практика те са възпрепятствани да изпълняват своята година като ЕСК и да извлекат ползи от добрата си подготвителна работа. Евентуално удължаване на културните програми на ЕСК за 2020 г. през 2021 г. — макар и да не компенсира огромните загуби, понесени от двата града — би дало нов маркетинг тласък и на двете ЕСК за 2020 г. в първите месеци на 2021 г. По-дългият период, през който „марката“ ЕСК ще насочва вниманието към тях, също ще им бъде от полза.

               Освен това COVID-19 доведе до голяма степен на несигурност в почти всички свързани с ЕСК за 2021 година области по отношение на несигурни финансови перспективи от страна на публичните и частните партньори, неизвестни бъдещи разпоредби относно безопасността, засягащи практиките на участие и видовете прояви, за които трябва да се получи разрешение, както и ограничения за пътуванията, които свиват потоците от туристи и възможностите за европейски/международни партньорства. Превантивните мерки забавиха подготвителната работа на трите ЕСК за 2021 г. до критична точка, когато при нормални обстоятелства те следваше да удвоят усилията си. В продължение на няколко месеца екипите за провеждане на събитията бяха обект на ограничения на свободата на движение и икономическото оцеляване на потенциалните контрагенти е несигурно. Поради това се препоръчва трите ЕСК за 2021 г. да бъдат отложени за 2022 или 2023 г.

               След оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза се предвижда само един град да носи званието „Европейска столица на културата“ през 2023 г. Би било по-балансирано, ако две от трите ЕСК за 2021 г. бъдат отложени за 2023 г.: ще има по три ЕСК както през 2022 г., така и през 2023 г. Подобен балансиран подход би увеличил максимално видимостта на действието ЕСК.

               С цел приспособяване към описаните по-горе обстоятелства, а именно да се даде възможност на двете ЕСК за 2020 г. да удължат културните си програми през 2021 г. и да се отложат годините, през които страните на ЕСК за 2021 г. да имат възможност да бъдат домакини на званието, е необходимо да се измени Решение № 445/2014/ЕС.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Настоящото предложение изменя Решение № 445/2014/ЕС за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 — 2033 и поради това се основава на същото правно основание, а именно член 167, параграф 5 от ДФЕС.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Тъй като Решение № 445/2014/ЕС е правен акт на Съюза, то може да бъде изменено само чрез равностоен правен акт. Държавите членки не могат да действат самостоятелно.

               •Пропорционалност

                  Предложените изменения са подходящи за справяне със създадената извънредна ситуация в определените за 2020 г. и 2021 г. ЕСК , като се създадат по-благоприятни за тях условия за осъществяване на културните им програми и дейности по начин, който да гарантира постигането на целите на действието.

                  Предложените изменения не надхвърлят необходимото за постигането на горепосочената цел, тъй като са ограничени до промени в периода 2020—2021 г., когато се очаква въздействието на пандемията да бъде най-силно.

               •Избор на инструмент

                  Решение № 445/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета е правен акт на Съюза и може да бъде изменено само чрез правен акт от същия вид.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

                  След избухването на пандемията от COVID-19 Комисията поддържа тесни контакти и диалог с екипите за провеждане на събитията от всички ЕСК за периода 2020—2023 г. в различни индивидуални, двустранни и колективни формати с оглед по-доброто разбиране на въздействието на пандемията върху изпълнението и подготовката на настоящите и предстоящите европейски столици на културата. Екипите за провеждане на събитията поддържат връзка и със съответните си съвети, както и със своите местни, регионални и национални органи, за да проучат заедно с тях най-добрите начини за постигане на напредък. С Комисията пряко се свързаха и някои национални органи (Ирландия, Румъния, Гърция, Литва, Люксембург, Унгария и Сърбия).

               През периода по-специално бяха организирани четири съвместни онлайн заседания: на 2 април, съвместна телеконференция с двете ЕСК за 2020 г. и с представители от министерствата на културата на Ирландия и на Хърватия; на 29 април, съвместно онлайн заседание с двете ЕСК за 2022 г.; на 30 април, съвместно онлайн заседание с трите ЕСК за 2021 г.; и на 5 май, съвместно онлайн заседание с осемте ЕСК за периода 2020—2023 г.

                  По покана на Комисията всяка ЕСК за 2020 г., 2021 г., 2022 г. и 2023 г. изпрати на Комисията писмо (в преобладаващата част от случаите подписано и от съответното министерство/съответния министър на културата), за да изрази евентуалната си готовност за удължаване/отлагане на културната програма за годината, в която е титуляр на званието, и да представи солидна обосновка за позицията си.

                  В следващите параграфи е представен преглед на резултатите от този процес на консултации.

                  Двете ЕСК за 2020 г. са най-тежко и пряко засегнати. И двете трябваше да отложат или отменят всички събития от март 2020 г. насам, без каквато и да било яснота кога (и дали) ситуацията ще се нормализира. На практика те са възпрепятствани да изпълняват своята година като ЕСК и да извлекат ползи от направените огромни инвестиции. И при двете ЕСК се е наложило екипите за провеждане на събитията да съкратят персонал и да преминат в режим на полузастой.

                  В трите ЕСК за 2021 г. пандемията води до много висока степен на несигурност в почти всички области, свързани с подготовката им: несигурни финансови перспективи от страна на публичните и частните партньори, неизвестни бъдещи разпоредби относно безопасността, засягащи практиките на участие и видовете прояви, за които трябва да се получи разрешение, както и ограничения за пътуванията, които свиват потоците от туристи и възможностите за европейски/международни партньорства. Превантивните мерки забавиха подготвителната работа на трите ЕСК за 2021 г. до критична точка, когато при нормални обстоятелства те би следвало да удвоят усилията си, поради факта, че екипите за провеждане на събитията бяха обект на ограничения на свободата на движение, а икономическото оцеляване на потенциалните контрагенти е несигурно.

                  Двете ЕСК за 2022 г. и едната ЕСК за 2023 г. са много по-слабо засегнати, тъй като те все още разполагат с достатъчно време за задълбочено обмисляне на начина, по който да приспособят програмите си, за да отчитат различни ограничаващи сценарии в бъдеще.

                  В заключение може да се каже, че ЕСК за периода 2020—2023 г. не са засегнати по еднакъв начин от пандемията.

                  Най-силно засегнатите очевидно са тези ЕСК, които следва сега да представят годината си (двете ЕСК за 2020 г.), както и тези, които следва да ускорят своята подготвителна работа, за да бъдат готови навреме през следващата година (трите ЕСК за 2021 г.).

                  Важно е да се отбележи също, че ЕСК за една и съща година може да бъдат засегнати в различна степен, тъй като ограничителните мерки не бяха еднакви в цяла Европа, устойчивостта на културния сектор и финансовите възможности на техните местни, регионални и национални органи не са идентични и/или защото не са достигнали еднакво ниво на напредък в подготовката си, когато пандемията ги е застигнала, в резултат на което някои са били засегнати в момент, в който е трябвало да се подготвят много активно.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението на Комисията няма пряко отражение върху бюджета. Паричната награда „Мелина Меркури“, която се изплаща на всеки определен град до края на март на годината на проявата при условията, посочени в член 14 от Решението, и разходите, свързани с работата на членовете на експертната група, определена от институциите и органите на Съюза, се покриват от наличните ресурси на програмата „Творческа Европа“ за финансовата рамка за 2014—2020 г. или от последващи програми на Съюза в подкрепа на културата за годините след 2020 г. Освен това предложението няма да доведе до по-голям брой европейски столици на културата за периода 2020—2033 г.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

                  В своето предложение Комисията предлага:

               –да допусне държавите членки в графика, посочен в приложението, да бъдат повече от две за 2023 г.;

               –да даде възможност на ЕСК, определени от Хърватия и Ирландия за 2020 г., да изпълняват своите програми до 30 април 2021 г., без да се променя годината на званието;

               –да се отложи годината, през която Румъния и Гърция имат право да бъдат домакини на званието ЕСК, от 2021 г. за 2023 г.;

               –да се отложи годината, през която страна кандидатка или потенциален кандидат има право да бъде домакин на званието ЕСК, от 2021 г. за 2022 г.;

               –да потвърди валидността на посочените в членове 7—11 и в член 13 от Решение № 445/2014/ЕС процеси, които вече са приключени за годината на проявата 2021 (променя се само годината на проявата, както е указано по-горе);

               –да актуализира съответно датите за представяне на окончателните оценки за двете ЕСК за 2020 г.

               2020/0179 (COD)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за изменение на Решение № 445/2014/ЕС за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 — 2033

               (текст от значение за ЕИП)

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  3
               ,

               в съответствие с обикновената законодателна процедура,

               като имат предвид, че:

               (1)Целите на действието „Европейски столици на културата“ съгласно член 2 от Решение № 445/2014/ЕС са да се запази и насърчи многообразието на културите в Европа, да се стимулира приносът на културата в дългосрочното развитие на градовете, да се увеличат обхватът, многообразието и европейското измерение на предлаганите културни прояви в градовете, в т.ч. и чрез транснационално сътрудничество, да се разшири достъпът до култура и да се улесни участието в културни дейности, да се укрепи капацитетът на културния сектор и връзките му с други сектори и да се изтъкне международният образ на градовете чрез културата.

               (2)Постигането на тези цели предполага мобилност, пътуване, организиране на прояви и участие на обществеността, които са изключително затруднени, ако не и практически невъзможни, в периода на пандемия от COVID-19.

               (3)Като пряка последица от предприетото в цяла Европа ограничаване на движението на гражданите културните обекти бяха затворени, а културните прояви бяха отменени или отложени за неопределен период от време. Европейските и международните проекти за културно сътрудничество претърпяха радикално забавяне, тъй като физическото преминаване на границите беше ограничено. На последно място, поради бързо намаляващите приходи и възникващите потребности, свързани с общественото здравеопазването, местните, регионалните и националните органи на управление са подложени на засилен бюджетен натиск. Частното спонсориране за културата в настоящия момент също се превръща във все по-голямо предизвикателство, тъй като няма публични прояви за спонсориране или дружествата отдават приоритет на дейности по спонсориране, свързани с общественото здравеопазване.

               (4)Настоящите и бъдещите европейски столици на културата са засегнати в различна степен, основно в зависимост от годината, за която са носители на званието. Изглежда, че най-силно е отражението върху изпълнението на двете Европейски столици на културата за 2020 г. и подготовката на трите Европейски столици на културата за 2021 г.

               (5)Двете Европейски столици на културата за 2020 г. трябваше да отложат или отменят всички събития от март 2020 г. насам, без каквато и да било яснота кога (и дали) ситуацията ще се нормализира. На практика те са възпрепятствани да изпълняват своята година като носител на званието Европейска столица на културата и да извлекат ползи от направените огромни инвестиции.

               (6)В трите Европейски столици на културата за 2021 г. пандемията води до много висока степен на несигурност в почти всички области, свързани с подготовката им: несигурни финансови перспективи от страна на публичните и частните партньори, неизвестни бъдещи разпоредби относно безопасността, засягащи практиките на участие и видовете прояви, за които трябва да се получи разрешение, както и ограничения за пътуванията, които свиват потоците от туристи и възможностите за европейски партньорства. Превантивните мерки забавиха подготвителната работа на трите Европейски столици на културата за 2021 г. до критична точка, когато при нормални обстоятелства те би следвало да удвоят усилията си, поради факта, че екипите за провеждане на събитията бяха обект на ограничения на свободата на движение, а икономическото оцеляване на потенциалните контрагенти е несигурно.

               (7)Решение № 445/2014/ЕС не предвижда необходимата гъвкавост, за да се отчетат тези извънредни обстоятелства, по-специално не включва разпоредба за удължаване или отлагане на годината, през която определен град е носител на званието „Европейска столица на културата“.

               (8)Поради това Решение № 445/2014/ЕС следва да бъде изменено така, че да е строго съобразено с нуждата от справяне с тази извънредна ситуация, за да се даде възможност на най-силно засегнатите от пандемията градове, носители на званието „Европейска столица на културата“, да изпълняват своите програми по начин, който позволява постигането на целите на действието.

               (9)След процес на консултации, в който участваха градовете и съответните държави членки, се стигна до заключението, че е целесъобразно да се предостави възможност на градовете ЕСК, определени от Хърватия и Ирландия за 2020 г., да продължат да изпълняват своите програми до 30 април 2021 г., без да се променя годината на званието. Поради това членове 3, 4 и 16 от Решение № 445/2014/ЕС следва да бъдат съответно изменени.

               (10)След процес на консултации, в който участваха градовете и съответните държави членки, се стигна до заключението, че годината, през която Румъния и Гърция имат право да бъдат домакини на званието „Европейска столица на културата“, следва да бъде отложена от 2021 г. за 2023 г., а годината, през която страна кандидатка или потенциален кандидат има право да бъде домакин на званието ЕСК, следва да бъде отложена от 2021 г. за 2022 г. Поради това член 3 от Решение № 445/2014/ЕС и графикът, съдържащ се в приложението към посоченото решение, следва да бъдат съответно изменени. Настоящото решение не следва да засяга валидността на процедурите, посочени в членове 7—11 и 13, които вече са приключени по отношение на годината на проявата 2021,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Решение № 445/2014/ЕС се изменя, както следва:

               (1)Член 3 се изменя, както следва:

               а)
                     параграф 2, втора алинея се заменя със следното:

               „Званието се присъжда най-много на един град във всяка от двете държави членки, посочени в графика, поместен в приложението („графикът“), и през съответните години — на един град от държава от Европейската асоциация за свободна търговия, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство („държава от ЕАСТ/ЕИП“), страна кандидатка или потенциален кандидат или на един град от страна, присъединяваща се към Съюза при посочените в параграф 5 обстоятелства.“ През 2023 г. званието се присъжда най-много на един град във всяка от трите държави членки, посочени в графика, поместен в приложението.“;

               б)
                     параграф 3 се заменя със следното:

               „Градовете в държавите членки могат да бъдат определени да носят званието за една година в съответствие с последователността на държавите членки, посочена в графика. Градовете, които носят званието за 2020 г., имат възможността да продължат да изпълняват културната си програма до 30 април 2021 г., без да се променя годината на званието.“

               (2)В член 4, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:

               „Културната програма обхваща годината на проявата и е създадена конкретно с оглед на званието в съответствие с критериите, установени в член 5. Градовете, които са носители на званието за 2020 г., имат възможност да продължат да изпълняват културната си програма до 30 април 2021 г.“

               (3)В член 16, параграф 1 се добавя следната пета алинея:

               „Градовете, които са носители на званието за 2020 г., изготвят своите доклади за оценка и ги предават на Комисията до 30 април 2022 г.“

               (4)Приложението се заменя с текста на приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Процедурите, посочени в членове 7—11 и член 13, параграф 2, буква а) от Решение № 445/2014/ЕС, които вече са приключени за годината на проявата 2021, остават валидни. Годината на проявата се променя съгласно приложението към настоящото решение.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)

                        Решение № 445/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020—2033 и за отмяна на Решение № 1622/2006/ЕО (ОВ L 132, 3.5.2014 г., стр. 1).

                     (2)

                        Решение (ЕС) 2017/1545 на Европейския парламент и на Съвета от 13 септември 2017 година за изменение на Решение № 445/2014/ЕС за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 — 2033 (OB L 237, 15.9.2017 г., стр. 1).

                     (3)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.8.2020
            COM(2020) 384 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за изменение на Решение № 445/2014/ЕС за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 — 2033

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               ГРАФИК

                        2020 г.

                        Хърватия

                        Ирландия

                        2021 г.

                        2022 г.

                        Литва

                        Люксембург

                        Страна кандидатка или потенциален кандидат

                        2023 г.

                        Унгария

                        Румъния

                        Гърция

                        2024 г.

                        Естония

                        Австрия

                        Държава от ЕАСТ/ЕИП, страна кандидатка или потенциален кандидат

                        2025 г.

                        Словения

                        Германия

                        2026 г.

                        Словакия

                        Финландия

                        2027 г.

                        Латвия

                        Португалия

                        2028 г.

                        Чешка република

                        Франция

                        Държава от ЕАСТ/ЕИП, страна кандидатка или потенциален кандидат

                        2029 г.

                        Полша

                        Швеция

                        2030 г.

                        Кипър

                        Белгия

                        Държава от ЕАСТ/ЕИП, страна кандидатка или потенциален кандидат

                        2031 г.

                        Малта

                        Испания

                        2032 г.

                        България

                        Дания

                        2033 г.

                        Нидерландия

                        Италия

                        Държава от ЕАСТ/ЕИП, страна кандидатка или потенциален кандидат