               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.9.2019
            COM(2019) 620 final
            2019/0188(COD)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за изменение на Решение № 573/2014/ЕС за укрепване на сътрудничеството между публичните служби по заетостта (ПСЗ)
            (текст от значение за ЕИП)
            {SWD(2019) 319 final} - {SWD(2019) 1350 final}

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Публичните служби по заетостта (ПСЗ) са основните агенции, които изпълняват политиките в областта на заетостта, улесняващи интегрирането на лицата, търсещи работа, на пазара на труда. Въпреки че структурата на ПСЗ е различна в отделните държави, всички те спомагат за постигането на съответствие между предлагането и търсенето на работна ръка на пазара на труда, като предоставят услуги за информиране, намиране на работа и активна подкрепа на местно, национално и европейско равнище. ПСЗ са и основните структури, които прилагат политиките за активизиране в държавите членки; също така те играят важна роля за улесняване на успешния преход и интегриране на пазара на труда. Качеството на техните услуги се отразява пряко на политиките по заетостта по места. Така ПСЗ имат ключова роля в борбата с безработицата в Европа и за гарантиране на успешното прилагане на съответните политически инициативи на ЕС.

               Съвместната работа на ПСЗ на европейско равнище започна през 1997 г., когато Комисията учреди неформална консултативна група, съставена от ръководителите на ПСЗ (Европейската мрежа на ръководителите на ПСЗ). Целта беше да се насърчат сътрудничеството, обменът и взаимното обучение между членуващите организации и да се получи обратна информация за инициативите в областта на политиката по заетостта.

               Въз основа на този опит през 2013 г. Комисията предложи да придаде официална форма на това сътрудничество, което да е в подкрепа на иновациите, сравнителния анализ и взаимното обучение на европейско равнище. През 2014 г. с Решение № 573/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за укрепване на сътрудничеството между публичните служби по заетостта беше създадена Европейската мрежа на публичните служби по заетостта („Мрежата“) до 31 декември 2020 г.

               Целта на настоящото предложение е да продължат да се увеличават капацитетът на ПСЗ и тяхната ефективност и ефикасност чрез осигуряването на платформа за сравнение на резултатите от работата им на европейско равнище, за установяване на добри практики и за развиване на система за взаимно обучение. Освен това се цели да се дадат повече възможности на ПСЗ да подпомогнат разработването на новаторски и основани на факти политики.

               Следва да се гарантира, че Мрежата допълва, а не замества, нито дублира действията, предприети като част от Европейската стратегия по заетостта по смисъла на дял IX от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално тези на Комитета по заетостта и неговите инструменти, като например Рамката за съвместна оценка, както и програмата за взаимно обучение. Освен това с цел да се стимулират синергии, Комисията следва да осигури тясното сътрудничество между секретариата на Мрежата и секретариата на Комитета по заетостта.

               Беше извършена оценка на изпълнението на предишното решение, както и на свързаните с това предизвикателства и възможностите за по-нататъшно продължаване на действието на Мрежата след 31 декември 2020 г. Оценката показа, че решението е приложено успешно, по-специално инициативата за възприемане на добрия опит
                  1
               , която е добър пример за общ инструмент на ЕС, насърчаващ сравнимостта, ученето и съзряването на ПСЗ в ЕС. В нея е посочено също така заключението, че Мрежата е била ефективна при изпълнението на целите, определени в решението.

                  Следователно целта на предложението за изменение на Решение № 573/2014/ЕС е да се доразвият постиженията на Мрежата, видни от констатациите на тази оценка
                     2
                  , и същевременно да се отговори на нуждите и да се окаже силна подкрепа на заинтересованите страни в Мрежата, за да продължат това ценно сътрудничество и след 2020 г. Ето защо предложението има за цел срокът на функциониране на Мрежата да се удължи до 31 декември 2027 г.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

               Мрежата, чието правно основание е член 149 от ДФЕС, е създадена, за да допринася за сътрудничеството между държавите членки и да подкрепя техните действия в областта на заетостта. Тя е част от рамката на политиката на ЕС в областта на заетостта, разработена в отговор на новите приоритети и промените на пазара на труда. В съответствие с член 148, параграф 4 от Договора, с Решение 2010/707/ЕС Съветът прие насоки за политиките по заетостта на държавите членки, които бяха актуализирани (Решение (ЕС) 2018/1215 на Съвета от 16 юли 2018 г.) и запазени за 2019 г.

               Заедно с насоките за икономическата политика насоките за заетостта са ориентир за държавите членки при определянето на техните национални програми за реформи и при осъществяването на реформите. В насока № 7 се подчертава, че „държавите членки следва да се стремят към по-ефективни и ефикасни публични служби по заетостта, като гарантират, че те предоставят навременно и съобразено с конкретните нужди подпомагане на търсещите работа, подкрепа за търсенето в рамките на пазара на труда и прилагат управление въз основа на постигнатите резултати“. Интегрираните насоки са в основата на специфичните за отделните държави препоръки, които Съветът отправя към държавите членки в рамките на европейския семестър. През последните години те съдържаха специфични препоръки за функционирането и капацитета на ПСЗ и ефективността на активните политики на пазара на труда в държавите членки. Това включва необходимостта от по-персонализирани услуги за безработните, по-всеобхватна система за измерване на изпълнението, по-добро насочване и определяне на приоритети, както и по-добра координация между централните и регионалните администрации.

               Активната подкрепа за заетостта е и един от приоритетите на Европейския стълб на социалните права
                  3
                (принцип 4). Утвърден е приоритетът, свързан с целенасочена подкрепа за онези, които се нуждаят от помощ, за да получат достъп до пазара на труда, например чрез ПСЗ. Пример за това е повишеното внимание, което се отдава на ролята на ПСЗ за достигане до неактивното население.

               Една от целите на Мрежата е да допринася за изпълнението на политическите инициативи на ЕС в областта на заетостта, като например Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта и Препоръката на Съвета от 15 февруари 2016 г. относно интеграцията на дълготрайно безработните лица на пазара на труда, за което ПСЗ играят ключова роля. Освен това Мрежата следва да подпомага изпълнението на инициативите на ЕС, насочени към постигането на по-добро съответствие между търсенето и предлагането на умения, достойна и устойчива работа, по-голяма доброволна мобилност на работната сила и улесняване на прехода от образование и обучение към работа.

               Дейностите на Мрежата попадат в областите на отговорност на ПСЗ, допълват инициативи, предприети от други заинтересовани страни, и допринасят за укрепването на общите усилия в тази област на политиката. Оценката на Мрежата показа това взаимно допълване, както и че инициативите на Мрежата не са заменили други инициативи.

               Европейският портал за работни места EURES
                  4
                и Мрежата имат някои допълващи се цели за постигането на по-добро функциониране на пазара на труда. Мрежата е насочена към сътрудничеството между ПСЗ, за да се подобри тяхната работа, и допринася за изпълнението на политическите инициативи в областта на заетостта, докато EURES се съсредоточава върху събирането на едно място на предложенията и заявленията за работа и предоставянето на услуги за мобилност с цел да се улесни свободното движение на работници и по-нататъшното интегриране на пазарите на труда.

                  И накрая, Европейският орган по труда (ЕОТ) — новият орган на ЕС за подкрепа на държавите членки при прилагането на правилата в областта на трудовата мобилност
                     5
                  , ще улесни достъпа на физическите лица и работодателите до информация за техните права и задължения, както и до съответните услуги, включително чрез единната цифрова платформа. Освен това ЕОТ ще посредничи в случаи на трансгранични спорове между националните органи. По този начин Мрежата и ЕОТ имат различни цели, които се допълват взаимно в усилията за постигането на по-добро функциониране на европейския пазар на труда.

               •Съгласуваност с други политики на Съюза

               Стратегията „Европа 2020“ е програмата на ЕС за растеж и работни места за настоящото десетилетие. Като цяло оценката на Решение № 573/2014/ЕС показа висока степен на съгласуваност между това решение и рамката на политиката на ЕС. Синергиите биха могли да се увеличат, например чрез сътрудничество с други заинтересовани страни на пазара на труда, включително други доставчици на услуги в областта на заетостта и когато е целесъобразно — агенции на ЕС в областта на заетостта, социалната политика и образованието и обучението, социалните партньори, организации, представляващи безработните лица или уязвими групи, НПО в областта на заетостта, регионалните и местните органи. Нито една от заинтересованите страни обаче не установи дублиране на действията.

                  ЕС играе важна роля в изготвянето и изпълнението на Програмата на ООН до 2030 г. за устойчиво развитие и нейните цели за устойчиво развитие (ЦУР)
                     6
                  . Мрежата допринася за насърчаването на устойчив и приобщаващ икономически растеж, пълна и продуктивна заетост и достоен труд за всички (ЦУР 8)
                     7
                  .

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Правното основание на предложението остава същото като това на Решение № 573/2014/ЕС.

               Правото да се предприемат действия произтича от член 149 от ДФЕС, който гласи, че „Европейският парламент и Съветът […] могат да приемат насърчителни мерки, насочени към стимулиране сътрудничеството между държавите членки и към подкрепа на тяхната дейност в областта на заетостта посредством инициативи за развитие на обмена на информация и най-добри практики чрез предоставяне на сравнителни анализи и консултантски съвети, както и като се развиват новаторски подходи и се оценява опитът, по-специално чрез пилотни проекти[…]“.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност, тъй като има за цел да се предостави подкрепа на държавите членки за модернизиране на техните ПСЗ с оглед на постигането на общите европейски цели в областта на заетостта.

                  На този етап няма информация за това как може да се организира сътрудничеството между ПСЗ, ако не бъде удължен срокът на действие на Решение № 573/2014/ЕС. Въпреки че е вероятно да продължи да се осъществява известно сътрудничество и без Мрежата, заинтересованите страни отдават ключово значение на официалната роля, подкрепяна с Решението, и на техническата и финансовата подкрепа, предоставяна от Комисията. Поради това е вероятно сътрудничеството между ПСЗ да бъде по-малко ефективно и систематично, ако не бъде удължен срокът на действие на Решението.

               •Пропорционалност

               Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност, тъй като се предлага под формата на насърчителна мярка по отношение на ПСЗ и неговата продължителност се ограничава до 2027 г.

                  Докато държавите членки продължават да носят отговорност за начина, по който са организирани техните ПСЗ, за кадровото обезпечение и управлението на тези служби, с настоящото предложение се удължава срокът на функциониране на Мрежата, която служи за платформа за сравнение на резултатите от работата им на европейско равнище, за установяване на добри практики и за насърчаване на взаимното обучение с цел подобряване на капацитета и ефективността на обслужване. Опитът сочи, че ПСЗ не си взаимодействат достатъчно по собствена инициатива за изпълнението на дейности за взаимно обучение и сравнителен анализ, като по този начин възпрепятстват възможностите за ранно установяване на недобро функциониране на ПСЗ на национално равнище и потенциалните структурни проблеми на пазара на труда, произтичащи от това.

               •Избор на инструмент

                  Избраният инструмент е решение съгласно първоначалния инструмент, който се изменя.
                     Решение № 573/2014/ЕС за укрепване на сътрудничеството между ПСЗ представлява насърчителна мярка по смисъла на член 149. С оглед на естеството на тази насърчителна мярка изборът на решение като правен инструмент продължава да бъде най-подходящият.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

               Направена беше оценка
                  8
                на изпълнението на Решение № 573/2014/ЕС, която имаше за цел да се определят актуалното състояние и степента на изпълнение и да се откроят евентуални възможности за бъдещо сътрудничество между европейските ПСЗ след 2020 г. Самото решение не налагаше извършването на такава оценка, но тя беше предприета, за да се гарантира добро административно управление в съответствие с принципа „първо оцени“
                  9
               , за да се вземат под внимание поуките от предишните действия на ЕС. В оценката се прави преглед на това как Мрежата е изпълнила своите правни задължения и е постигнала целите си. Тя обхваща петте критерия, определени от изискванията за по-добро регулиране, а именно значение, ефективност, ефикасност, съгласуваност и добавена стойност на действията на равнище ЕС.

               Решението продължава да бъде от голямо значение за ПСЗ. Целите и инициативите на Мрежата, посочени в членове 3 и 4 от Решението, обхващат ключовите области на отговорност на ПСЗ и предоставят стабилна рамка за политиката и конкретните дейности на Мрежата. Като очертават широка рамка за дейностите на Мрежата, целите позволяват гъвкав подход към приоритетите за действие в зависимост от развитието на пазара на труда.

               Според оценката Мрежата е била ефективна при изпълнението на нейните цели и инициативи. Мрежата доказа, че е ефективно средство за подкрепа на националните ПСЗ при посрещане на индивидуалните им предизвикателства и за насърчаване на европейското сътрудничество. По-специално инициативата за възприемане на добрия опит (съчетаване на сравнителен анализ и взаимно обучение) е добър пример за общ инструмент на ЕС, насърчаващ сравнимостта, ученето и съзряването на ПСЗ. Като се поучиха от резултатите от оценките за възприемане на добрия опит, ПСЗ станаха по-зрели в организационно отношение. Ефективността може да се отдаде преди всичко на инициативата за възприемане на добрия опит, както и на споделянето на знания чрез мероприятия за взаимно обучение, доклади и най-добри практики на ПСЗ.

               Резултатите от някои дейности на Мрежата трудно могат да бъдат измерени количествено, а четири години са кратък период, през който да бъдат реализирани известни ползи, като например промени в организационната култура, и те да станат видими. Въпреки това готовността на ПСЗ да участват в мероприятия за възприемане на добрия опит и за взаимно обучение, както и положителната обратна връзка от ПСЗ показват, че резултатите от Мрежата са много ефикасни и се ценят от всички нейни членове. Като цяло по-слабо развитите ПСЗ се възползваха в по-голяма степен от участието си в Мрежата с оглед на постигнатия от тях напредък в работата, но развитите ПСЗ също отбелязаха напредък. В оценката бяха набелязани някои възможности за допълнително увеличаване на ефикасността, като например съсредоточаването върху по-малки и по-целенасочени учебни мероприятия и потенциала за по-широко използване на цифрови решения.

               Тя показа висока степен на съгласуваност между Решение № 573/2014/ЕС и рамката на политиката на ЕС. Приносът на Мрежата към политическите инициативи на ЕС беше най-обширен при прилагането на гаранцията за младежта и интегрирането на дългосрочно безработните лица на пазара на труда. Мрежата демонстрира гъвкавост за работа по нови теми, като интеграцията на мигрантите и бежанците, предотвратяването на безработицата и справянето с недостига на умения. Работата на Мрежата имаше ясен принос и за изготвянето на по-добър анализ на резултатите на държавите членки в областта на икономиката/заетостта в контекста на европейския семестър.

                  Освен това Мрежата подпомага националните ПСЗ при изпълнението на специфичните за всяка държава препоръки, отправени към държавите членки, относно активните политики по заетостта и във връзка с въпроси, свързани с ПСЗ, в контекста на европейския семестър. В качеството си на ключови участници в усвояването на Европейския социален фонд ПСЗ играят също активна роля в разработването на всеобхватна рамка на политиката за активни политики по заетостта в своите държави членки, като по този начин допринасят за ефективното и ефикасно изразходване на средствата на ЕС.

               Добавената стойност на Мрежата на ПСЗ се изразява в наличието на структурирана рамка за оценяване на работата и капацитета на ПСЗ и за улесняване на сравнението, взаимното обучение и подобренията. В оценката бяха откроени редица други резултати от Решението, които не съществуваха преди създаването на Мрежата през 2014 г. и нямаше да бъдат постигнати чрез доброволно сътрудничество на националните ПСЗ. Сред важните постижения са постигането на по-голяма ангажираност, предоставянето на индивидуално обучение за ПСЗ и колективно взаимно обучение, постигането на обща позиция и официална платформа при изготвянето на политики на равнище ЕС, както и приносът за целите на стратегията „ЕС 2020“. Оценката показа също така, че финансовата, организационната и експертната подкрепа от ЕС са от съществено значение, за да се гарантира непрекъснатото участие на всички ПСЗ.

               •Консултации със заинтересованите страни

               За да се гарантира, че мненията на заинтересованите страни са добре отразени в оценката, в процеса на консултации участваха широк кръг от заинтересовани страни. Сред целевите заинтересовани страни бяха представители на 32-те ПСЗ, които участват в Мрежата
                  10
               , имащи отношение организации и органи на равнище ЕС (например Комитета по заетостта, организирани на равнище ЕС частни служби по заетостта и агенции за временна заетост, Европейската мрежа за разработване на политики за професионално ориентиране през целия живот), имащи отношение международни организации (например МОТ, ОИСР, Световната банка, WAPES), както и секретариата на ПСЗ, изпълнители, бивши членове на Мрежата на ПСЗ или физически лица, участващи във форми на сътрудничество на ПСЗ преди 2014 г. Беше проведен семинар, посветен на оценката, с участието на съветниците на ПСЗ по европейски въпроси. Освен това беше открита обществена консултация в интернет, в която можеха да участват всички заинтересовани страни и обществеността.

                  Констатациите на различните видове заинтересовани страни са сходни. Има някои разлики по отношение на оценката на ефективността на различните дейности на Мрежата или на това доколко те са допринесли за постигането на всяка цел. Например повечето заинтересовани страни докладваха, че Мрежата си сътрудничи до известна степен с други заинтересовани страни на пазара на труда (както е посочено в член 5 от Решение № 573/2014/ЕС), но че в бъдеще могат да се развият по-тесни отношения с партньори на равнище ЕС и на национално равнище. Мненията на заинтересованите страни са от важно значение за бъдещите приоритети на Мрежата в съответствие с целите на Решение № 573/2014/ЕС.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  За да подкрепят събирането на факти, гледните точки и становищата на заинтересованите страни, както и изготвянето на аналитичната част от оценката беше възложено проучване на външен изпълнител
                     11
                  .

               •Оценка на въздействието

                  Удължаването на срока на действие на Решение № 573/2014/ЕС предполага продължаване на съществуващата рамка и инициативи. Настоящото предложение се ограничава до удължаване на срока на функциониране на Мрежата в член 1 и някои технически актуализации. Предложението се придружава от посочената по-горе оценка. Настоящото рутинно предложение се определя като неключова инициатива съгласно правилата за по-добро регулиране.

                  Не беше извършена отделна оценка на въздействието, тъй като:

               –оценката показа, че Решението за ПСЗ функционира добре и не са необходими съществени изменения на съществуващата политика;

               –констатациите от оценката подкрепят удължаването на срока на действие на Решението за ПСЗ;

               –оценката (заедно с призива от националните ПСЗ и управителния съвет на Мрежата) вече предоставя достатъчно доказателства, че ако срокът не бъде удължен, това ще доведе до отрицателни последици;

               –предложената инициатива следва логически и е в съответствие с констатациите от оценката.

               •Основни права

                  Решение № 573/2014/ЕС зачита основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. Решението има по-специално за цел да осигури пълно зачитане на правото на достъп до безплатни услуги за намиране на работа и да насърчава прилагането на член 29 от Хартата. Настоящото предложение не предполага промени.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не изисква допълнителни ресурси, включително за персонал, от бюджета на ЕС.

                  Финансовата подкрепа за Мрежата на публичните служби по заетостта на равнището на Съюза вече е предвидена в предложението за Регламент за ЕСФ+ за периода 2021—2027 г. в рамките на предложения бюджет по направлението „EaSI“
                     12
                  . Съответните разходи са просто продължение на подкрепата за Мрежата, която вече е предоставена в рамките на текущия програмен период 2014—2020 г.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за наблюдение, оценка и докладване

               Мрежата изработва годишни доклади, които се изпращат на Европейския парламент и на Съвета и се публикуват.

                  До септември 2026 г. на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите се представя оценка относно изпълнението на предложението.

               2019/0188 (COD)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за изменение на Решение № 573/2014/ЕС за укрепване на сътрудничеството между публичните служби по заетостта (ПСЗ)

               (текст от значение за ЕИП)

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 149 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

               като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  13
               ,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  14
               ,

               в съответствие с обикновената законодателна процедура,

               като имат предвид, че:

               (1)С Решение № 573/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
                  15
                се създава Европейската мрежа на публичните служби по заетостта („Мрежата“) от 17 юни 2014 г. до 31 декември 2020 г.

               (2)Целта на Мрежата е да се укрепят капацитетът на публичните служби по заетостта (ПСЗ) и тяхната ефективност и ефикасност чрез осигуряването на платформа за сравнение на резултатите от работата им на европейско равнище, за установяване на добри практики и за развиване на система за взаимно обучение. Освен това се цели да се дадат повече възможности на ПСЗ да подпомогнат разработването на новаторски и основани на факти политики в съответствие с политическите инициативи на Съюза в тази област.

               (3)Мрежата изигра ключова роля за насърчаване на по-нататъшното сътрудничество между държавите членки в областите на отговорност на ПСЗ и допринася за модернизирането и укрепването на ПСЗ. Беше извършена оценка на изпълнението на Решение № 573/2014/ЕС
                  16
               , която показа, че Мрежата е оказала положително въздействие, и идентифицира извлечените поуки въз основа на различните дейности и опит.

               (4)За да се извлече полза от постигнатите до момента резултати и допълнително да се насърчи сътрудничеството между ПСЗ, срокът на функциониране на Мрежата следва да бъде удължен до 31 декември 2027 г.

               (5)Запазването на Мрежата ще съдейства за изпълнението на Европейския стълб на социалните права, сред чиито принципи е предоставянето на активна подкрепа за заетостта. Освен това то ще способства за постигането на цел № 8 за устойчиво развитие на Програмата на ООН до 2030 г. за устойчиво развитие, като допринесе за приобщаващ и устойчив икономически растеж, заетост и достойни условия на труд за всички.

               (6)Мрежата следва да продължи да организира сътрудничеството и контактите с други заинтересовани страни на пазара на труда с цел да стимулира изграждането на синергии между тях, включително по-специално сътрудничество с агенциите на Съюза в областта на заетостта, социалната политика, образованието и обучението, за да се гарантира съгласувана политическа рамка.

               (7)Съюзът следва да предостави финансова подкрепа за Мрежата в съответствие с многогодишната финансова рамка за периода 2021—2027 г.

               (8)Поради това Решение № 573/2014/ЕС следва да бъде съответно изменено.

               (9)С цел да се гарантира безпроблемното продължаване на дейността на Мрежата, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2021 г.

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Решение № 573/2014/ЕС се изменя, както следва:

               (1)В член 1 първата алинея се заменя със следното:

               „Създава се Мрежа на публичните служби по заетостта (ПСЗ) на равнището на Съюза (наричана по-долу „Мрежата“) за периода до 31 декември 2027 г.“

               (2)В член 3 уводната част се заменя със следното:

               „Целта на настоящото решение е да се насърчи сътрудничеството между държавите членки в областта на заетостта посредством Мрежата в областите, за които ПСЗ отговарят, за да се допринесе за осъществяването на политиките на Съюза в областта на заетостта. Това ще спомогне също така за изпълнението на Европейския стълб на социалните права и целите на ООН за устойчиво развитие, като по този начин се оказва подкрепа за:“

               (3)Член 4, параграф 1, буква в) се заменя със следното:

               „в) принос за модернизирането и укрепването на ПСЗ в ключови области в съответствие с политиките на Съюза в областта на заетостта, Европейския стълб на социалните права и целите за устойчиво развитие;“

               (4)Член 5 се заменя със следния текст:

                     „Сътрудничество

               Мрежата развива сътрудничество със съответните заинтересовани страни на пазара на труда, включително с останалите доставчици на услуги в областта на заетостта, и когато е целесъобразно — с агенциите на ЕС в областта на заетостта, социалната политика и образованието и обучението, социалните партньори, организациите, представляващи безработни лица или уязвими групи, неправителствените организации, работещи в областта на заетостта, и регионалните и местните органи, като ги включва в съответните дейности и заседания на Мрежата и обменя с тях информация и данни.“

               (5)Член 7 се заменя със следния текст:

               „Финансова подкрепа

               Общият размер на ресурсите, отделени за изпълнението на настоящото решение, се определя в съответствие със следващата многогодишна финансова рамка за периода 2021—2027 г. по целесъобразност, като годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на финансовата рамка.“

               (6)В член 9 параграф 2 се заменя със следното:

               „Делегирането на правомощия, посочено в член 8, се предоставя на Комисията до 31 декември 2027 г.“

               (7)Член 10 се заменя със следния текст:

               „Преглед

               До септември 2026 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите оценка за прилагането на настоящото решение.“

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               То се прилага от 1 януари 2021 г.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=20613&langId=en
                  , вж. стр. 1.

                     (2)

                        Работен документ на службите на Комисията SWD (2019)1350

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/social-summit-european-pillar-social-rights-booklet_bg.pdf

                     (4)

                     https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/2016/589/oj?locale=bg

                     (5)

                  https://ela.europa.eu/

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/europeaid/sites/devco/files/european-consensus-on-development-final-20170626_en.pdf

                     (7)

                     https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

                     (8)

                  https://publications.europa.eu/bg/home

                     (9)

                  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/better-regulation-why-and-how_bg

                     (10)

                        Мрежата на ПСЗ включва ПСЗ от всяка от държавите — членки на ЕС-28, както и от Исландия и Норвегия (общо 30 държави). Тъй като обаче от Белгия участват три ПСЗ, общият брой на ПСЗ, участващи в Мрежата, е 32.

                     (11)

                  https://publications.europa.eu/bg/home

                     (12)

                        COM(2018)382 final

                     (13)

                        OВ C […], […] г., стр. […].

                     (14)

                        OВ C […], […] г., стр. […].

                     (15)

                  Решение № 573/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за укрепване на сътрудничеството между публичните служби по заетостта (ПСЗ), (ОВ L 159, 28.5.2014 г., стр. 32)
                  .

                     (16)

                        Работен документ на службите на Комисията SWD(2019)1350


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            2019/0274(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на шестдесет и третата сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за определяне на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 63-тата сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците към Единната конвенция на ООН по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. Предвидено е 63-тата сесия на Комисията за упойващите вещества да се проведе от 2 до 6 март 2020 г.

               2.Контекст на предложението

               2.1. Единната конвенция на ООН по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г.

               Целта на Единната конвенция на Организацията на обединените нации (ООН) по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г. (наричана по-нататък „Конвенцията по упойващите вещества“)
                  1
               , е борбата със злоупотребите с наркотични вещества чрез координирани действия на международно равнище. Предвидени са две съвместно функциониращи форми на намеса и контрол. На първо място, целта е притежаването, употребата, търговията, разпространението, вноса, износа, произвеждането и производството на наркотици да се ограничат изключително до необходимото за медицински и научни цели. На второ място, Конвенцията се бори с трафика на наркотици чрез международно сътрудничество с цел възпиране и обезкуражаване на трафикантите на наркотици.

               С Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. (наричана по-нататък „Конвенцията за психотропните вещества“)
                  2
                се въвежда международна система за контрол на психотропните вещества. Тя представлява отговор на разнообразяването и разширяването на спектъра на наркотиците, с които се злоупотребява, и с нея се въвежда контрол върху редица синтетични наркотици в зависимост от техния потенциал да доведат до злоупотреби, от една страна, и терапевтичната им стойност, от друга страна.

               Всички държави — членки на ЕС, са страни по конвенциите, докато Съюзът не е.

               2.2.Комисия за упойващите вещества

               Комисията за упойващите вещества (CND) е комисия към Икономическия и социален съвет на ООН (ECOSOC) и нейните функции и правомощия са регламентирани, inter alia, в двете конвенции. Тя се състои от 53 държави — членки на ООН, избрани от ECOSOC. През март 2020 г. 13 държави членки ще бъдат членове на CND с право на глас
                  3
               . Съюзът има статут на наблюдател в CND.

               2.3.Предвиденият акт на Комисията за упойващите вещества

               CND изменя редовно списъците на веществата, приложени към конвенциите, въз основа на препоръки на Световната здравна организация (СЗО), която ползва съветите на своята експертна комисия по наркозависимостите (ECDD).

               На 24 януари 2019 г. СЗО внесе до Генералния секретар на ООН
                  4
                шест препоръки, издадени вследствие на критичния преглед, направен на 41-то заседание на ECDD, във връзка с канабиса и свързаните с канабиса вещества.

               Дневният ред на 63-тата сесия на Комисията за упойващите вещества, която ще се проведе във Виена от 2 до 6 март 2020 г., може да включва точка за приемането на решения относно включването на тези вещества в списъците към конвенциите.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Промените в списъците на двете конвенции имат преки последици върху приложното поле на правото на Съюза в областта на контрола на наркотиците за всички държави членки. Член 1, параграф 1 от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 г. за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици
                  5
                (наричано по-нататък „Рамковото решение“) гласи, че по смисъла на Рамковото решение „наркотици“ означава вещество, обхванато от Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества, както и всяко от веществата, включени в списъка в приложението към Рамковото решение. Следователно Рамковото решение се прилага по отношение на веществата, изброени в списъците на Конвенцията по упойващите вещества и на Конвенцията за психотропните вещества. Ето защо всяка промяна в списъците, приложени към тези конвенции, засяга пряко общите разпоредби на ЕС и променя техния обхват в съответствие с член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Това е така, независимо дали въпросното вещество вече е поставено под контрол в целия Съюз.

               Понастоящем канабисът и свързаните с канабиса вещества, които бяха предмет на критичния преглед на 41-то заседание на ECDD и на шестте препоръки на СЗО от 24 януари 2019 г., се контролират на международно равнище съгласно Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества:

               –„Канабис и канабис — смола“ са включени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества. Освен това „канабис и канабис — смола“ са включени и в списък IV на Конвенцията по упойващите вещества, съдържащ веществата, които се считат за особено опасни;

               –веществото дронабинол (делта-9-тетрахидроканабинол) е включено в списък II на Конвенцията за психотропните вещества;

               –веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) е включено в списък I на Конвенцията за психотропните вещества;

               –„екстракти и тинктури от конопа“ са включени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества;

               –„препарати от канабидиол“ се контролират съгласно вписването „Екстракти и тинктури от канабис“ в списък I на Конвенцията по упойващите вещества;

               –„фармацевтични препарати от канабис и дронабинол“ се контролират като препарати на основата на канабис съгласно списък I на Единната конвенция по упойващите вещества или като препарати, използващи синтетичен делта-9-тетрахидроканабинол, съгласно списък II на Конвенцията за психотропните вещества.

               Предложението на Комисията за позиция на Съюза се основава на наличните документи за заседанията на експертната комисия по наркозависимостите към СЗО и на отговорите, предоставени на 4-то и 5-то междусесийно заседание на Комисията за упойващите вещества на 24 юни 2019 г. и на 23 септември 2019 г. от СЗО, Международния орган за контрол на упойващите вещества (INCB) и Службата на ООН по наркотиците и престъпността (СНПООН) в рамките на съответния им мандат
                  6
               . В него е взет под внимание и обмена с държавите членки в рамките на хоризонталната работна група „Наркотици“ и работата на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) в тази област.

               С предложението на Комисията за позиция на Съюза се предлага да бъдат подкрепени само някои от препоръките на СЗО, които отразяват развитието на научните познания за съответните вещества и няма да доведат до значителна промяна по отношение на контрола на тези вещества.

               Отделно от това някои от препоръките се характеризират с липса на яснота във връзка с правното и практическото им отражение и последици що се отнася до новите мерки за контрол или липсата на такива. Затова в предложението на Комисията за позиция на Съюза се предлага тези препоръки да не бъдат приети. Като алтернативен резервен вариант с предложението на Комисията се предлага да не се гласува по тези препоръки и да се поиска допълнителна оценка от СЗО.

               Необходимо е Съветът да определи позицията на Съюза за заседанието на Комисията за упойващите вещества, на което тя ще бъде призована да вземе решение относно включването на веществата в съответните списъци. Поради ограниченията, произтичащи от статута на наблюдател на Съюза, тази позиция следва да бъде изразена от държавите членки, които ще бъдат членове на CND през март 2020 г., действащи съвместно в интерес на Съюза в рамките на тази комисия. Съюзът не е страна по посочените конвенции, но има изключителна компетентност в тази област.

               За тази цел Комисията предлага позиция от името на Съюза, която да бъде изразена от името на Европейския съюз от държавите членки, които ще бъдат членове на CND през март 2020 г., на 63-та сесия на CND относно включването на вещества в списъците към Конвенцията по упойващите вещества и по Конвенцията за психотропните вещества. Това е четвъртият път, когато Комисията представя такова предложение за позиция на Съюза
                  7
               . Съветът прие позициите на Съюза
                  8
                и благодарение на това на предишните заседания на Комисията за упойващите вещества ЕС успя да изрази единно мнение по отношение на вписването на вещества в списъците на международно равнище, тъй като държавите членки, участващи в Комисията за упойващите вещества, гласуваха в подкрепа на това вписване в списъците в съответствие с приетата позиция на Съюза.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага независимо от това дали Съюзът е член на органа или страна по споразумението
                  9
               . Понятието „актове с правно действие“ включва актовете, които имат правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  10
               .

               По смисъла на този член Комисията за упойващите вещества е „орган, създаден със споразумение“, като се има предвид, че тя е орган, създаден от Икономическия и социален съвет (ECOSOC) — орган на ООН — на който са възложени специфични задачи съгласно Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества.

               Решенията на CND по отношение на списъците с вещества представляват „актове с правно действие“ по смисъла на член 218, параграф 9 от ДФЕС. Съгласно Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества решенията на CND автоматично стават правнообвързващи, освен ако някоя от страните не поиска от ECOSOC да преразгледа решението в рамките на предвидения срок
                  11
               . Решенията на ECOSOC по въпроса са окончателни. Решенията на CND по отношение на списъците с вещества имат правно действие и в правния ред на ЕС по силата на правото на Съюза, предвид факта, че те могат да окажат съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на ЕС, и по-конкретно Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета. Промените в списъците на Конвенциите имат преки последици върху приложното поле на този правен инструмент на ЕС.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с незаконния трафик на наркотици.

               Поради това материалноправното основание на предложеното решение е член 83, параграф 1 от ДФЕС, в който незаконният трафик на наркотици се определя като престъпност с особено трансгранично измерение, а Европейският парламент и Съветът се оправомощават да установят минимални правила относно определянето на престъпленията и на санкциите в областта на незаконния трафик на наркотици.

               4.3.Променлива геометрия

               В съответствие с член 10, параграф 4 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към Договорите, Обединеното кралство нотифицира, че не приема пълните правомощия на Комисията и на Съда на ЕС по отношение на актовете в областта на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон. В резултат на това Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета е престанало да се прилага за Обединеното кралство, считано от 1 декември 2014 г.
                  12

               Тъй като решенията на Комисията по упойващите вещества по отношение на списъците с вещества не засягат общите правила в областта на незаконния трафик на наркотици, с които Обединеното кралство е обвързано, то не участва в приемането на решение на Съвета за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза при приемането на такива решения
                  13
               .

               Дания е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета, приложимо до 21 ноември 2018 г., в чийто член 1 се посочва, че „наркотици“ означава веществата, обхванати от Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества.

               Тъй като решенията на Комисията за упойващите вещества по отношение на списъците с вещества засягат общите правила в областта на незаконния трафик на наркотици, с които Дания е обвързана, Дания участва в приемането на решение на Съвета за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза при приемането на такива решения.

               4.4.Заключение

               Правното основание за настоящото предложение е член 83, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Няма отражение върху бюджета.

               2019/0274 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на шестдесет и третата сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 83, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Единната конвенция на Организацията на обединените нации (ООН) по упойващите вещества от 1961 г. (наричана по-нататък „Конвенцията по упойващите вещества“), изменена с Протокола от 1972 г.
                  14
               , влезе в сила на 8 август 1975 г.

               (2)Съгласно член 3 от Конвенцията по упойващите вещества Комисията по наркотичните вещества може да взема решения за добавяне на вещества към списъците към тази конвенция. Тя може да внася промени в списъците единствено в съответствие с препоръките на Световната здравна организация (СЗО), но може също така и да реши да не направи промените, препоръчани от СЗО.

               (3)Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. (наричана по-нататък „Конвенцията за психотропните вещества“)
                  15
                влезе в сила на 16 август 1976 г.

               (4)Съгласно член 2 от Конвенцията за психотропните вещества Комисията за упойващите вещества може да взема решения за добавяне или за изваждане на вещества от списъците към тази конвенция въз основа на препоръките на СЗО. Тя разполага с широки дискреционни правомощия да взема предвид икономическите, социалните, правните, административните или други фактори, но не може да действа произволно.

               (5)Промените в списъците към двете конвенции имат преки последици върху приложното поле на правото на Съюза в областта на контрола на наркотиците. Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета
                  16
                се прилага за веществата, изброени в списъците към тези конвенции. Ето защо всяка промяна в списъците, приложени към Конвенциите, засяга пряко общите правила на Съюза и променя техния обхват в съответствие с член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               (6)По време на своята шестдесет и трета сесия, която ще се проведе във Виена от 2 до 6 март 2020 г., Комисията за упойващите вещества трябва да приеме решения относно канабиса и свързани с него вещества, които вече са предмет на контрол въз основа на Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества.

               (7)Съюзът не е страна по съответните конвенции на ООН. Той има статут на наблюдател в Комисията за упойващите вещества, в която през март 2020 г. тринадесет държави — членки на ЕС, ще бъдат членове с право на глас
                  17
               . Поради това е необходимо Съветът да оправомощи държавите членки да изразят позицията на Съюза по отношение на включването на вещества в списъците към Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества, като се има предвид, че решенията относно международното включване на вещества в списъците към конвенциите попадат в обхвата на изключителната компетентност на Съюза.

               (8)На 24 януари 2019 г.
                  18
                СЗО внесе шест препоръки, издадени вследствие на критичния преглед, извършен на 41-то заседание на нейната експертна комисия по наркозависимостите („експертната комисия към СЗО“), по отношение на канабиса и свързани с канабиса вещества. Тези препоръки нямат за цел да се разреши употребата за развлечение на канабис или на свързани с канабиса вещества.

               (9)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО канабисът и канабисът — смола не могат лесно да доведат до отрицателни последици за здравето, подобни на последиците от другите вещества, изброени в списък IV към Конвенцията по упойващите вещества. Освен това препаратите от канабис са показали терапевтичен потенциал за лечение на болка и на други медицински състояния, като епилепсия и спастичност, дължаща се на множествена склероза.

               (10)СЗО счита, че канабисът и канабисът — смола следва да бъдат включени в списък на равнище на контрол, с което ще се предотвратят вредите, причинявани от употребата на канабис, и същевременно няма да бъде пречка пред достъпа или проучванията и разработването на свързани с канабис препарати за медицинска употреба. Затова СЗО заключи, че включването на канабиса и канабиса — смола в списък IV не е в съответствие с критериите за включване на лекарствен препарат в списък IV.

               (11)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международен контрол на канабиса и канабиса — смола, тъй като те ще продължат да бъдат включени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества. Тя взема надлежно предвид научните постижения в тази област, достигнати след първото въвеждане на канабис и канабис — смола в Конвенцията по упойващите вещества. Заличаването на канабиса и канабиса — смола от списък IV към Конвенцията по упойващите вещества ще бъде от полза за развитието на колективните знания както за терапевтичните ползи, така и за свързаните с канабиса вреди.

               (12)Ето защо държавите членки следва да заемат позицията канабисът и канабисът — смола да се заличат от списък IV на Конвенцията по упойващите вещества.

               (13)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО делта-9-тетрахидроканабинол и неговият активен стереоизомер дронабинол, особено в незаконно добити форми с висока чистота, могат да доведат до отрицателни последици за здравето, зависимост и потенциал за злоупотреба, които са поне толкова големи, колкото за канабиса, който е включен в списък I на Конвенцията по упойващите вещества. Вещество, което може да доведе до злоупотреби и да породи отрицателни последици за здравето, подобни на тези от вещество, което вече е включено в списък към Конвенцията по упойващите вещества, следва по принцип да бъде включено в списъка по същия начин като това вещество. Тъй като веществото делта-9-тетрахидроканабинол може да доведе до подобни злоупотреби като канабиса, както и да породи подобни отрицателни последици за здравето, то отговаря на критериите за включване в списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (14)Освен това СЗО е разбрало, че включването на делта-9-тетрахидроканабинола в обхвата на същата Конвенция и в същия списък като канабиса, т.е. списък I на Конвенцията по упойващите вещества, би улеснило значително прилагането в държавите членки на мерките за контрол на Конвенциите. Затова СЗО препоръча делта-9-тетрахидроканабинол и активният му стереоизомер дронабинол да бъдат вписани в списък I на Конвенцията по упойващите вещества и ако тази препоръка бъде приета, да бъдат заличени от списък II на Конвенцията за психотропните вещества.

               (15)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международен контрол на делта-9-тетрахидроканабинола и на активния му стереоизомер дронабинол. Тя може също така да улесни прилагането в държавите членки на мерките за контрол.

               (16)Поради това държавите членки следва да заемат позицията делта-9-тетрахидроканабинолът и активният му стереоизомер дронабинол да бъдат добавени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества и ако тази препоръка бъде приета, да бъдат заличени от списък II на Конвенцията за психотропните вещества. Като алтернативен вариант препоръката следва да не бъде поставяна на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО.

               (17)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол), което е включено в списък I на Конвенцията за психотропните вещества, не поражда злоупотреби и няма отрицателни последици за здравето, подобни на тези, свързани с делта-9-тетрахидроканабинола, но поради химическото сходство на всеки от шестте изомера с делта-9-тетрахидроканабинол, е много трудно тези шест изомера да бъдат разграничавани от делта-9-тетрахидроканабинола, като се използват стандартни методи за химически анализ. Освен това включването на тези шест изомера в обхвата на същата конвенция и в същия списък като делта-9-тетрахидроканабинола, т.е. списък I на Конвенцията по упойващите вещества, би улеснило осъществяването на международния контрол върху делта-9-тетрахидроканабинола и би помогнало на държавите членки в изпълнението на мерките за контрол на национално равнище. Ето защо СЗО препоръча тетрахидроканабинолът (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) да бъде добавен в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, при условие, че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавянето на дронабинола и неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, и ако тази препоръка бъде приета, да бъде заличен от списък I на Конвенцията за психотропните вещества.

               (18)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международен контрол на тетрахидроканабинола (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол). Тя може също така да улесни прилагането в държавите членки на мерките за контрол.

               (19)Поради това държавите членки следва да заемат позицията веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) да бъде добавено в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, при условие, че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавяне на дронабинола и на неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, и ако тази препоръка бъде приета, да бъде заличен от списък I на Конвенцията за психотропните вещества. Като алтернативен вариант препоръката следва да не бъде поставяна на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО.

               (20)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО различните психотропни свойства на екстрактите и тинктурите от канабис, както са цитирани в Конвенцията по упойващите вещества, се дължат основно на различни концентрации на делта-9-тетрахидроканабинол, съдържащ се в тези екстракти и тинктури. Някои екстракти и тинктури от канабис без психоактивни свойства и съдържащи предимно канабидиол имат обещаващи терапевтични приложения. Фактът, че различни препарати с променлива концентрация на делта-9-тетрахидроканабинол се контролират в рамките на едно и също вписване „Екстракти и тинктури“ и един и същи списък, представлява предизвикателство за отговорните органи, прилагащи мерки за контрол в отделните държави. Освен това определението за препарати съгласно Конвенцията по упойващите вещества може да обхваща всички продукти, представляващи „екстракти и тинктури“ от канабис, като „препарати“ от канабис, а така също, ако препоръката на комисията за преместването на дронабинола в списък I на Конвенцията по упойващите вещества бъде приета, те могат да се считат и за „препарати“ от дронабинол и неговите стереоизомери. Поради това СЗО препоръча екстрактите и тинктурите да бъдат заличени от списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (21)Независимо обаче от поясненията, предоставени от СЗО след отправянето на тази препоръка, липсват очевидни съображения за общественото здраве в нейна подкрепа, и е трудно да се направи пълна оценка на последиците от нея, включително по отношение на всеобхватността на международната система за контрол.

               (22)Затова държавите членки следва да заемат позицията, че препоръката не следва да бъде поставяна на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО.

               (23)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО веществото канабидиол се открива в канабиса и канабиса — смола, но няма психоактивни свойства и няма потенциал за злоупотреба и за предизвикване на зависимост. Това вещество няма значителни отрицателни последици за здравето. Освен това е установено, че канабидиолът има ефективно действие при управлението на някои неподатливи на лечение епилептични заболявания, започващи през детството.

               (24)СЗО отбеляза, че лекарствата без психоактивно въздействие, които се произвеждат като препарати на растението Cannabis, ще съдържат следи от делта-9-тетрахидроканабинол и призна, че химичният анализ на делта-9-тетрахидроканабинол с точност до 0,15 % може да бъде труден за някои държави членки. Ето защо СЗО препоръчва в списък I на Конвенцията по упойващите вещества да бъде добавена бележка под линия, която да гласи следното: „Препарати, съдържащи предимно канабидиол и не повече от 0,2 % от делта-9-тетрахидроканабинол не подлежат на международен контрол.“

               (25)При все това обаче, с приемането на тази препоръка ще се занижи настоящото равнище на контрол за тези препарати, установяването на каквато и да било гранична стойност за THC за препаратите, съдържащи предимно канабидиол, не е подкрепено от научни доказателства, и текстът на препоръката не изключва възможността за различни тълкувания относно начина на изчисляване на такава гранична стойност. Различното третиране на канабидиола в сравнение с други канабиноиди не е оправдано и не е в съответствие със съществуващата структура на списъците на Конвенциите.

               (26)Поради това държавите членки следва да заемат позицията, че препоръката не следва да бъде поставяна на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО.

               (27)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО лекарствата, съдържащи делта-9-тетрахидроканабинол не водят до проблеми със злоупотреба и зависимост и не се отклоняват с цел немедицинска употреба. Освен това СЗО призна, че тези препарати се изготвят по такъв начин, че да няма вероятност да се злоупотреби с тях, и липсват доказателства за действителна злоупотреба или отрицателни последици за здравето до степен, която би оправдала настоящото равнище на контрол, свързано със списък I на Конвенцията по упойващите вещества или равнището на контрол, свързано със списък II на Конвенцията за психотропните вещества. Ето защо СЗО препоръча „препаратите, произведени чрез химичен синтез или като препарати от канабис, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът не може да бъде възстановен с лесно достъпни средства или в количество, което би представлявало риск за общественото здраве“, да бъдат добавени в списък III на Конвенцията по упойващите вещества.

               (28)Тази препоръка обаче би могла да доведе до допълнителна регулаторна тежест за държавите членки. Освен това формулировката в препоръката относно „фармацевтични“ препарати не се основава на какъвто и да е термин, за който Конвенцията по упойващите вещества съдържа определение, и може да не е в съответствие с терминологията на ЕС, съдържаща се в Директива 2001/83 на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба
                  19
               .

               (29)Поради това държавите членки следва да заемат позицията да гласуват против препоръката за добавянето на „препаратите, произведени чрез химичен синтез или като препарати от канабис, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът (дронабиолът) не може да бъде възстановен с лесно достъпни средства или в количества, които могат да представляват риск за общественото здраве“ в списък III на Конвенцията по упойващите вещества. Като алтернативен вариант тази препоръка следва да не бъде поставяна на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО.

               (30)Уместно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в Комисията за упойващите вещества, тъй като решенията за включване на канабиса и свързаните с канабиса вещества в различните списъци са годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза, а именно върху Рамково решение 2004/757/ПВР.

               (31)Позицията на Съюза трябва да бъде изразена от държавите членки, които са членове на Комисията за упойващите вещества, като те действат съвместно.

               (32)Дания е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР, приложимо до 21 ноември 2018 г., и поради това участва в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (33)Ирландия е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР и поради това участва в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (34)Обединеното кралство не е обвързано от Рамково решение 2004/757/ПВР и поради това не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на шестдесет и третата сесия на Комисията за упойващите вещества, която ще се проведе от 2 до 6 март 2020 г. — когато този орган ще има за задача да приеме решения относно добавянето на вещества към списъците на Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и на Конвенцията на Организацията на обединените нации за психотропните вещества от 1971 г. — е изложена в приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Позицията, посочена в член 1, се изразява от държавите членки, които са членове на Комисията по упойващите вещества, като те действат съвместно.

               Член 3

               Адресати на настоящото решение са държавите членки в съответствие с Договорите.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Сборник договори на ООН, том 978, № 14152.

                     (2)

                        Сборник договори на ООН, том 1019, № 14956.

                     (3)

                        От 1 януари 2020 г. следните 13 държави членки ще бъдат членове на CND с право на глас: Австрия, Белгия, Германия, Испания, Италия, Нидерландия, Обединеното кралство, Полша, Унгария, Франция, Хърватия, Чешката република и Швеция.

                     (4)

                        https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (5)

                        ОВ L 335, 11.11.2004 г., стр. 8, изменено с Директива (ЕС) 2017/2103 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2017 г. за изменение на Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета с цел включване на нови психоактивни вещества в определението за „наркотици“ и за отмяна на Решение 2005/387/ПВР на Съвета (ОВ L 305, 21.11.2017 г., стр. 12).

                     (6)

                        Вж. обобщение на всички въпроси и отговори към 26 ноември на:
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final. Следва да се отбележи, че успоредно Комисията е внесла отделно предложение относно вписването в списъците на нови психоактивни вещества.

                     (8)

                        Приети от Съвета съответно на 7 март 2017 г., 27 февруари 2018 г. и 5 март 2019 г.

                     (9)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г. по дело Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 64.

                     (10)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г. по дело Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (11)

                        Член 3, параграф 7 от Конвенцията по упойващите вещества; член 2, параграф 7 от Конвенцията за психотропните вещества.

                     (12)

                        Вж. точка 29 от Списъка на актовете на Съюза, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, които спират да се прилагат към Обединеното кралство от 1 декември 2014 г. съгласно член 10, параграф 4, второ изречение от Протокол № 36 относно преходните разпоредби (ОВ C 430, 1.12.2014 г., стр. 17).

                     (13)

                        Настоящото предложение се отнася до установяването на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на заседание, което ще се проведе след оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза, освен ако Обединеното кралство поиска четвърто удължаване на срока по член 50 от Договора и то бъде прието с единодушие от Европейския съвет (член 50). Към момента на приемане на предложението от Комисията обаче Обединеното кралство е държава членка. Затова напр., когато се прави позоваване на редица „държави членки“, които са членки на Комисията за упойващите вещества и т.н., това позоваване обхваща и Обединеното кралство.

                     (14)

                        Сборник договори на ООН, том 978, № 14152.

                     (15)

                        Сборник договори на ООН, том 1019, № 14956.

                     (16)

                        Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 г. за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици (ОВ L 335, 11.11.2004 г., стр. 8).

                     (17)

                        От 1 януари 2020 г. следните 13 държави членки ще станат членове на Комисията за упойващите вещества с право на глас: Австрия, Белгия, Германия, Испания, Италия, Нидерландия, Обединеното кралство, Полша, Унгария, Франция, Хърватия, Чешката република и Швеция.

                     (18)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (19)

                        ОВ L 311, 28.11.2001 г., стр. 67—128.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на шестдесет и третата сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Позицията по отношение на промените в приложното поле на контрола на вещества, която трябва да се заеме от държавите членки — членове на Комисията за упойващите вещества, действащи съвместно, в интерес на Съюза, по време на шестдесет и третата сесия на тази комисия, която ще се проведе от 2 до 6 март 2020 г., е следната:

               (1)Канабисът и канабисът — смола да се заличат от списък IV на Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г.;

               (2)Веществото дронабинол (делта-9-тетрахидроканабинол) да се добави към списък I на Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г. и ако настоящата препоръка бъде приета, да се заличи от списък II на Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г. Като алтернативен вариант, препоръката не следва да се поставя на гласуване, като следва да се поиска допълнителна оценка от СЗО;

               (3)Веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) да се добави към списък I на Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г. при условие, че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавяне на дронабинол и неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) към списък I на Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., и ако настоящата препоръка бъде приета, това вещество да се заличи от списък I на Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г. Като алтернативен вариант, препоръката не следва да се поставя на гласуване, като следва да се поиска допълнителна оценка от СЗО;

               (4)Препоръката относно екстракти и тинктури не следва да се поставя на гласуване, като следва да се поиска допълнителна оценка от СЗО;

               (5)Препоръката във връзка с бележката под линия, която гласи „Препаратите, съдържащи предимно канабидиол и не повече от 0,2 процента делта-9-тетрахидроканабинол, не подлежат на международен контрол“, не следва да се поставя на гласуване и следва да бъде поискана допълнителна оценка от СЗО;

               (6)Препарати, произведени чрез химичен синтез или като препарати на канабиса, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът (дронабинолът) не може да бъде възстановен с лесно достъпни средства или в количества, които могат да представляват риск за общественото здраве, не се добавят в списък III на Единната конвенция по упойващите вещества (1961 г.). Като алтернативен вариант, препоръката не следва да се поставя на гласуване, като следва да се поиска допълнителна оценка от СЗО.