               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.2.2020
            COM(2020) 70 final
            2020/0030(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно насоки за политики за заетост на държавите членки

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               В Договора за функционирането на Европейския съюз от държавите членки се изисква да разглеждат икономическата си политика и насърчаването на заетостта като въпроси от общо значение и да координират действията си в рамките на Съвета. В Договора се предвижда, че Съветът приема насоки за заетостта (член 148), като се пояснява, че те трябва да бъдат съвместими с общите насоки на икономическите политики (член 121).

               Общите насоки на икономическите политики не са ограничени във времето, но насоките за заетостта трябва да се изготвят ежегодно. За първи път насоките бяха приети заедно (т.нар. „интегриран пакет“) през 2010 г. в подкрепа на стратегията „Европа 2020“. Интегрираните насоки останаха непроменени до 2014 г. През 2015 г. бяха приети преработени интегрирани насоки. През 2018 г. насоките за заетостта бяха приведени в съответствие с принципите на Европейския стълб на социалните права, прокламиран през ноември 2017 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията, с цел да насърчават реформите на национално равнище и да послужат като ориентир за подновен процес на конвергенция в Европа. Те останаха непроменени през 2019 г. Освен че определят обхвата и рамката на координирането на политиката на държавите членки, насоките служат и за основа на специфични за всяка държава препоръки в съответните области. Заедно с общите насоки на икономическите политики насоките за заетостта на държавите членки се представят под формата на решение на Съвета относно насоките за политиките по заетостта на държавите членки  (част II от Интегрираните насоки).

               Насоките за политиките по заетостта на държавите членки бяха изменени, за да се приведе в съответствие текстът, като се интегрират четирите измерения на Годишната стратегия за устойчив растеж (ГУСР), и по-специално измерението, свързано с устойчивостта на околната среда, като се отрази визията за по-силна социална Европа за справедлив преход и се  интегрират целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР).

               Преразгледаните насоки за заетостта са следните:

               Насока 5: Насърчаване на търсенето на работна ръка

               Насока 6: Повишаване на предлагането на работна ръка и подобряване на достъпа до заетост, умения и компетентности

               Насока 7: Подобряване на функционирането на пазарите на труда и ефективността на социалния диалог

               Насока 8: Насърчаване на равните възможности за всички, социалното приобщаване и борбата с бедността

               2020/0030 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно насоки за политики за заетост на държавите членки

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  1
               ,

               като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  2
               ,

               като взе предвид становището на Комитета на регионите
                  3
               ,

               като взе предвид становището на Комитета по заетостта
                  4
               ,

               като има предвид, че:

               (1)Държавите членки и Съюзът трябва да работят за изготвянето на координирана стратегия за заетост, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и пазари на труда, които реагират на икономическите промени, с оглед на постигането на целите за пълна заетост и социален прогрес, балансиран растеж, високо равнище на защита и подобряване качеството на околната среда, установени в член 3 от Договора за Европейския съюз. Като отчитат националните практики по отношение на отговорностите на социалните партньори, държавите членки трябва да разглеждат насърчаването на заетостта като въпрос от общ интерес и да координират действията си в тази насока в рамките на Съвета.

               (2)Съюзът трябва да се бори срещу социалното изключване и дискриминацията и да насърчава социалната справедливост и закрила, както и равенството между жените и мъжете, солидарността между поколенията и защитата на правата на детето. При определянето и осъществяването на своите политики и дейности Съюзът трябва да отчита изискванията, свързани с насърчаването на висока степен на заетост, с осигуряването на адекватна социална закрила, с борбата с бедността и социалното изключване, както и с постигането на висококачествено образование и обучение, както е посочено в член 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               (3)В съответствие с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Съюзът разработи и въведе инструменти за координация в областта на икономическата политика и политиката по заетостта. Като част от тези инструменти, настоящите насоки за политиките по заетостта на държавите членки, заедно с общите насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза, съдържащи се в Препоръка (ЕС) 2015/1184 на Съвета(
                  5
               ), съставляват интегрираните насоки. Тяхното предназначение е да насочват изпълнението на политиките в държавите членки и в Съюза, отразявайки взаимозависимостта между държавите членки. Така полученият набор от координирани европейски и национални политики и реформи следва да представлява подходяща цялостна и устойчива комбинация от икономически политики и политики по заетостта, която да доведе до положително въздействие в други области.

               (4)Насоките за политиките по заетостта са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж, действащото законодателство на Съюза и различни инициативи на Съюза, включително препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. за създаване на гаранция за младежта(
                  6
               ), препоръката на Съвета от 15 февруари 2016 г. относно интеграцията на дълготрайно безработните лица на пазара на труда(
                  7
               ), препоръката на Съвета от 19 декември 2016 г. относно повишаване на уменията(
                  8
               ) и препоръката на Съвета от 15 март 2018 г. относно Европейска рамка за качествено и ефективно чиракуване (
                  9
               ), препоръката на Съвета от 22 май 2018 г. относно ключовите компетентности за учене през целия живот(
                  10
               ), препоръката на Съвета от 22 май 2019 г. относно висококачествени системи за образование и грижи в ранна детска възраст (
                  11
               ) и препоръката на Съвета от 8 ноември 2018 г. относно достъпа на работниците и самостоятелно заетите лица до социална закрила (
                  12
               ).

               (5)Европейският семестър обединява различните инструменти в обща рамка за интегрирана многостранна координация и наблюдение на политиките по заетостта. Европейският семестър цели да постигне устойчивост на околната среда, производителност, справедливост и стабилност, като в същото време интегрира принципите на Европейския стълб на социалните права, включително силната ангажираност със социалните партньори, гражданското общество и други заинтересовани страни. Той подкрепя постигането на целите за устойчиво развитие (
                  13
               ). Политиките по заетостта и икономическите политики на Съюза и на държавите членки следва да вървят ръка за ръка с прехода на Европа към неутрална по отношение на климата, екологично устойчива и цифрова икономика, като същевременно повишават конкурентоспособността, насърчават социалната справедливост и равните възможности и преодоляват неравенствата и регионалните различия.

               (6)Изменението на климата и свързаните с околната среда предизвикателства, глобализацията, цифровизацията и демографските промени ще преобразят европейските икономики и общества. Съюзът и неговите държави членки следва да работят съвместно с цел ефективно преодоляване на тези структурни фактори и при необходимост да адаптират съществуващите системи, като отчитат тясната взаимозависимост на икономиките  и пазарите на труда на държавите членки и свързаните с тях политики. Това изисква съгласувани, амбициозни и ефективни политически действия както на равнището на Съюза, така и на национално равнище, в съответствие с ДФЕС и разпоредбите на Съюза за икономическото управление. Тези политически действия следва да включват насърчаване на устойчивите инвестиции, подновен ангажимент за подходящо планирани структурни реформи, които подобряват производителността, икономическия растеж, социалното и териториалното сближаване, конвергенцията във възходяща посока, устойчивостта и упражняването на фискална отговорност. Те следва да съчетават мерки в областта на търсенето и на предлагането, като същевременно отчитат тяхното социално въздействие и въздействие върху околната среда и заетостта.

               (7)Европейският парламент, Съветът и Комисията подписаха междуинституционална прокламация относно Eвропейския стълб на социалните права (
                  14
               ). В рамките на стълба се определят 20 основни принципа и права, целящи да допринесат за правилното и справедливо функциониране на пазарите на труда и социалните системи и разпределени в три категории: равни възможности и достъп до пазара на труда, справедливи условия на труд и социална закрила и приобщаване. Принципите и правата дават насока на нашата стратегия, като гарантират, че преходът към неутралност по отношение на климата и устойчивост на околната среда, цифровизацията и демографските промени са социално справедливи. Стълбът представлява референтна рамка за наблюдение на резултатите в областта на заетостта и социалните показатели на държавите членки, за стимулиране на реформите на национално, регионално и местно равнище и за съчетаване на социалното и пазарното измерение в днешната съвременна икономика, включително чрез насърчаване на социалната икономика.

               (8)Реформите на пазара на труда, включително националните механизми за определяне на заплатите, следва да са в съответствие с националните практики на социален диалог и да предоставят необходимата възможност за всеобхватно разглеждане на социално-икономическите въпроси, включително подобряването на устойчивостта, конкурентоспособността, иновациите, създаването на работни места, политиките за учене през целия живот и за обучение, работните условия, образованието и уменията, общественото здраве и приобщаване, както и реалните доходи.

               (9)Държавите членки и Съюзът следва да гарантират, че трансформациите са справедливи и социално оправдани, укрепват стремежа към приобщаващо и устойчиво общество, в което хората са защитени, могат да предвиждат и управляват промените и  активно да участват в обществото и икономиката. Следва да се обърне внимание на дискриминацията във всичките ѝ форми. Достъпът и възможностите за всички следва да бъдат гарантирани, а бедността и социалното изключване (включително по отношение на децата) следва да бъдат намалени, по-специално като се гарантират ефективно функциониращи трудови пазари и системи за социална закрила и се премахнат пречките пред образованието, обучението и участието на пазара на труда, включително чрез осигуряване на инвестиции в образование и грижи в ранна детска възраст. Навременният и равен достъп до здравни услуги на достъпни цени, включително превенцията и насърчаването на здравословни навици са от особено значение в контекста на застаряващите общества. Потенциалът на хората с увреждания да допринасят за икономическия растеж и социалното развитие следва да бъде оползотворен в по-висока степен. С навлизането на нови икономически и бизнес модели в Съюза трудовите правоотношения също се променят. Държавите членки следва да гарантират, че трудовите правоотношения, произтичащи от новите форми на труд, поддържат и укрепват европейския социален модел.

               (10)Интегрираните насоки следва да служат за основа на препоръките, които Съветът може да отправи към отделните държави членки. Държавите членки следва пълноценно да използват Европейския социален фонд плюс и други фондове на Съюза, включително Фонда за справедлив преход и InvestEU, за да насърчават заетостта, социалните инвестиции, социалното приобщаване, достъпността, по-големите  възможности за повишаване на квалификацията и за преквалификация на работната сила, ученето през целия живот и висококачественото образование и обучение за всички, включително цифровата грамотност и умения. Макар интегрираните насоки да са предназначени за държавите членки и Съюза, те следва да се изпълняват в партньорство с всички национални, регионални и местни органи, с активното участие на парламентите, както и на социалните партньори и представителите на гражданското общество.

               (11)Комитетът по заетостта и Комитетът за социална закрила следва да следят за съответствието на изпълняваните политики с насоките за политиките по заетостта, като действат в рамките на мандата си съгласно Договорите. Тези комитети и други подготвителни органи на Съвета, свързани с координацията на икономическите и социалните политики, следва да работят в тясно сътрудничество. Политическият диалог между Европейския парламент, Съвета и Комисията, по-специално по отношение на насоките за политиките по заетостта на държавите членки, следва да се поддържа.

               (12)След консултация с Комитета за социална закрила,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Приемат се насоките за политиките по заетостта на държавите членки, съдържащи се в приложението. Тези насоки са част от интегрираните насоки.

               Член 2

               Държавите членки вземат предвид в своите политики по заетостта и програми за реформи насоките, съдържащи се в приложението, за които те представят доклад в съответствие с член 148, параграф 3 от ДФЕС.

               Член 3

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

                     (2)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

                     (3)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

                     (4)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

                     (5)

                        Препоръка (ЕС) 2015/1184 на Съвета от 14 юли 2015 г. относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Европейския съюз (ОВ L 192, 18.7.2015 г., стр. 27).

                     (6)

                        ОВ C 120, 26.4.2013 г., стр. 1.

                     (7)

                        ОВ C 67, 20.2.2016 г., стр. 1.

                     (8)

                        ОВ C 484, 24.12.2016 г., стр. 1.

                     (9)

                        ОВ C 153, 2.5.2018 г., стр. 1.

                     (10)

                        ОВ C 189, 4.6.2018 г., стр. 1—13.

                     (11)

                        ОВ C 189, 5.6.2019 г., стр. 4—14.

                     (12)

                        ОВ C 387, 15.11.2019 г., стр. 1—8.

                     (13)

                        Резолюция  A/RES/70/1 на ООН

                     (14)

                        ОВ C 428, 13.12.2017 г., стр. 10.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.2.2020
            COM(2020) 70 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно насоки за политиките по заетостта на държавите членки

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Насока 5: Насърчаване на търсенето на работна ръка

               Държавите членки следва активно да насърчават устойчива социална пазарна икономика и да улесняват и подкрепят инвестициите в създаването на качествени работни места. За тази цел те следва да намалят пречките, пред които са изправени предприятията при наемането на работници, да насърчават отговорното предприемачество и действителната самостоятелна заетост, и по-специално да подкрепят създаването и разрастването на микро- и малки предприятия, включително чрез достъп до финансиране. Държавите членки следва активно да насърчават развитието на социалната икономика, социалните иновации, социалните предприятия и да подкрепят тези иновативни форми на заетост, които създават възможности за качествени работни места и да генерират социални ползи на местно равнище.

               Данъчната тежест следва да се измести от труда към други източници, които подкрепят повече заетостта и приобщаващия растеж и същевременно са съобразени с целите в областта на климата и околната среда, като се взема предвид преразпределителния ефект на данъчната система и  същевременно се защитават приходите, с които да се осигури адекватна социална закрила и разходи за стимулиране на растежа.

               Държавите членки, които имат национални механизми за определяне на нормативно установени минимални заплати, следва да осигурят ефективно участие на социалните партньори по прозрачен и предвидим начин, като дават възможност за адекватна адаптация на заплатите с оглед на промените в производителността и осигуряват справедливи възнаграждения за достоен стандарт на живот, като обръщат специално внимание на групите с ниски и средни доходи с цел постигане на конвергенция във възходяща посока. Тези механизми следва да отчитат икономическите резултати по региони и сектори. Държавите членки следва да насърчават социалния диалог и колективното договаряне за определяне на възнагражденията. Зачитайки националните практики, държавите членки и социалните партньори следва да гарантират, че всички работници имат право на адекватни и справедливи възнаграждения чрез колективни трудови договори или адекватни законоустановени минимални заплати, като се вземе предвид тяхното въздействие върху конкурентоспособността, създаването на работни места и бедността при работещите.

               Насока 6: Повишаване на предлагането на работна ръка и подобряване на достъпа до заетост, умения и компетентности

               В контекста на технологичен и екологичен преход и демографски промени държавите членки следва да насърчават устойчивостта, производителността, пригодността за заетост и човешкия капитал, като повишават подходящите знания, умения и компетентности на хората през целия им живот в отговор на настоящите и бъдещите нужди на пазара на труда. Държавите членки следва също така да адаптират и инвестират в своите системи за образование и обучение, за да предоставят висококачествено и приобщаващо образование, включително професионално образование и обучение. Те следва да работят заедно със социалните партньори, доставчиците на услуги в сферата на образованието и обучението, предприятията и други заинтересовани страни за преодоляване на структурните слабости в системите на образование и обучение и за подобряване на тяхното качество и връзката им с пазара на труда, също и с оглед да се улесни екологичният преход. Особено внимание следва да се обърне на предизвикателствата, пред които е изправена учителската професия. Системите за образование и обучение следва да предоставят на всички учащи се ключови умения, включително основни и цифрови умения, както и трансверсални компетентности, които да положат основите за приспособимост на по-късен етап от живота. Държавите членки следва да се стремят да гарантират прехвърлянето на правата за получаване на обучение при промени в професионалната кариера, включително, когато е уместно, чрез индивидуални сметки за обучение. Те следва да дадат възможност на всеки човек да предвижда нуждите на пазара на труда и по-добре да се адаптира към тях, по-специално чрез непрекъсната преквалификация и повишаване на квалификациите, с оглед подкрепата на справедливи преходи за всички, подобряване на резултатите в социалната сфера, намиране на решение на недостига на работна ръка и подобряване на цялостната устойчивост на икономиката по отношение на сътресения.

               Държавите членки следва да насърчават равни възможности за всички чрез преодоляване на неравенствата в системите за образование и обучение, включително чрез предоставяне на достъп до висококачествено образование в ранна детска възраст. Те следва да повишат общото равнище на образование, да намалят броя на младите хора, които напускат училище преждевременно, да увеличат достъпа до висше образование и неговото завършване и да увеличат участието на възрастните в процеса на учене, особено сред учащите в неравностойно положение и най-ниско квалифицираните. Като вземат предвид новите изисквания в обществата в условията на цифровизация, екологичен преход и застаряване на населението, държавите членки следва да засилят ученето в процеса на работа в своите системи за професионално образование и обучение (включително чрез качествено и ефективно чиракуване) и да увеличат броя на завършилите висше образование в областта на науката, технологиите, инженерството и математиката (НТИМ) както в средното професионално образование и обучение, така и във висшето образование. Освен това държавите членки следва да адаптират в по-голяма степен висшето образование и научните изследвания към нуждите на пазара на труда, да подобрят наблюдението и прогнозирането на нуждите от умения, да повишат видимостта и съпоставимостта на уменията, включително тези, придобити в чужбина, и да разширят възможностите за признаване и валидиране на уменията и компетентностите, придобити извън формалното образование и обучение. Те следва да актуализират и увеличат предоставянето и възприемането на гъвкави форми на продължаващо професионално образование и обучение. Държавите членки следва също да оказват подкрепа на нискоквалифицираните възрастни да поддържат или развиват пригодността си за заетост в дългосрочен план, като насърчават достъпа до качествени възможности за обучение и възползването от тях, прилагат схеми за повишаване на уменията, включително оценка на уменията, предлагат образование и обучение, които отговарят на възможностите на пазара на труда, и валидират и признават придобитите умения.

               Държавите членки следва да предоставят на безработните и на неактивните лица ефективна, навременна, координирана и съобразена с индивидуалните нужди помощ, основана на подкрепа в процеса на търсене на работа, обучение, преквалификация и достъп до други услуги за подпомагане. С цел значително намаляване и предотвратяване на дългосрочната и структурната безработица възможно най-бързо следва да се използват всеобхватни стратегии, които включват изготвянето на задълбочена индивидуална оценка на безработното лице. Към младежката безработица и проблема с младите хора, които не работят и не са ангажирани с образование или обучение, следва да продължи да се подхожда чрез предотвратяване на преждевременното напускане на училище и структурно подобряване на прехода от училище към работното място, включително чрез пълноценното прилагане на гаранцията за младежта(
                  1
               ).

               Държавите членки следва да се стремят към премахване на пречките и демотивиращите фактори, както и към предоставяне на стимули за участие на пазара на труда, особено за хората с ниски доходи, втори работещи лица (в домакинството) и тези, които са най-отдалечени от този пазар. Държавите членки следва да подкрепят адаптирана работна среда за хората с увреждания, включително чрез целева финансова подкрепа и услуги, които им дават възможност да участват на пазара на труда и в обществото.

               Държавите членки следва да гарантират равенство между половете и по-голямо участие на жените на пазара на труда, включително чрез осигуряването на равни възможности и кариерно развитие и премахването на пречките пред участието им на ръководни постове на всички равнища на вземане на решения. Следва да се преодолее разликата в заплащането на жените и мъжете. Необходимо е да се осигури равно заплащане за еднакъв или равностоен труд, както и прозрачност на заплащането. Следва да се насърчава съвместяването на професионалния, семейния и личния живот, както за жените, така и за мъжете, по-специално чрез достъп до финансово достъпни дългосрочни грижи и услуги за образование и грижи в ранна детска възраст. Държавите членки следва да гарантират достъп на родителите и другите лица с отговорности за полагане на грижи до подходящи отпуски по семейни причини и гъвкави схеми на работа, с цел да постигнат равновесие между професионалния, семейния и личния живот, както и да насърчават балансираното използване на тези права между жените и мъжете.

               Насока 7: Подобряване на функционирането на пазарите на труда и ефективността на социалния диалог

               За да извлекат полза от динамичната и продуктивна работна сила и новите трудови и бизнес модели, държавите членки следва да работят съвместно със социалните партньори за постигане на справедливи, прозрачни и предвидими условия на труд, в които има равновесие между правата и задълженията. Те следва да намалят и предотвратят сегментирането на пазара на труда, да се борят с недекларирания труд и да насърчават прехода към безсрочни форми на заетост. Правилата за защита на заетостта, трудовото право и компетентните институции следва да осигуряват както подходящи условия за наемане на работа, така и необходимата гъвкавост за работодателите, за да могат бързо да се адаптират към промените в икономическите условия, като същевременно запазват необходимата сигурност и здравословна, безопасна и добре приспособена работна среда за работниците, защитават трудовите права и осигуряват социална закрила. Трудовите правоотношения, които водят до несигурни условия на труд, следва да се предотвратяват, включително в случая на работниците през платформа, чрез борба срещу злоупотребата с нетипични договори. В случай на неправомерно уволнение следва да се гарантира достъп до ефективно и безпристрастно разрешаване на спорове и правото на правна защита, включително подходящо обезщетение.

               Целта на политиките следва да бъде да подобряват и да подкрепят участието на пазара на труда, намирането на съответствие между търсенето и предлагането на пазара на труда, както и преходите. Държавите членки следва да предприемат ефективни действия за активизиране и създаване на възможности за труд на хората, които могат да участват на пазара на труда. Държавите членки следва да засилят ефективността на активните политики по заетостта, като повишат тяхната целенасоченост, информационно покритие, обхват и като установят по-добра връзка между тях и подпомагането на доходите на безработните лица, докато търсят работа, въз основа на техните права и задължения. Държавите членки следва да се стремят към по-ефективни и ефикасни публични служби по заетостта, като гарантират, че те предоставят навременно и съобразено с конкретните нужди подпомагане на търсещите работа, подкрепа за търсенето в рамките на пазара на труда и прилагат управление въз основа на постигнатите резултати.

               Държавите членки следва да предоставят на безработните лица подходящи обезщетения за безработица с разумна продължителност, в съответствие с внесените от лицето вноски и с националните правила за допустимост. Тези обезщетения не следва да бъдат демотивиращ фактор за бързото завръщане към заетост и следва да бъдат съпътствани от активни политики по заетостта.

               Мобилността на учащите се и работниците следва да бъде адекватно подкрепяна с цел повишаване на пригодността за заетост, уменията и за използване на пълния потенциал на европейския пазар на труда, като същевременно се гарантират справедливи условия за всички, които извършват трансгранична дейност, и се засили административното сътрудничество между националните администрации по отношение на мобилните работници. Следва да се отстранят пречките пред мобилността в образованието и обучението, професионалните и личните пенсии и да се улесни признаването на квалификациите. Държавите членки следва да предприемат действия, с които да гарантират, че административните процедури не представляват ненужна пречка пред заетостта на граждани на други държави членки, включително за трансграничните работници. Държавите членки следва също така да предотвратяват злоупотребата със съществуващите правила и да се справят с първопричините за „изтичането на мозъци“ от определени региони чрез подходящи мерки за регионално развитие.

               Въз основа на действащите национални практики и с цел да се постигне по-голяма ефективност на социалния диалог и по-добри социално-икономически резултати, държавите членки следва да осигурят своевременно и пълноценно участие на социалните партньори в разработването и прилагането на реформите и политиките в областта на заетостта, социалната сфера и по целесъобразност икономиката, в това число посредством подкрепа за повишаване на капацитета на социалните партньори. Държавите членки следва да насърчават социалния диалог и колективното договаряне. Социалните партньори следва да бъдат насърчавани да договарят и сключват колективни споразумения в области от значение за тях, при пълно зачитане на тяхната автономност и правото на колективни действия.

               Когато е целесъобразно и въз основа на действащите национални практики, държавите членки следва да отчитат опита в областта на заетостта и социалните въпроси на съответните граждански организации.

               Насока 8: Насърчаване на равните възможности за всички, социалното приобщаване и борбата с бедността

               Държавите членки следва да работят за приобщаващи, отворени за всички пазари на труда, като въведат ефективни мерки за борба с всички форми на дискриминация и за насърчаване на равни възможности за по-слабо представените групи на пазара на труда, като вземат надлежно предвид регионалното и териториалното измерение. Те следва да гарантират равно третиране по отношение на заетостта, социалната закрила, здравеопазването и дългосрочните грижи, образованието и достъпа до стоки и услуги, независимо от пол, расов или етнически произход, религия или убеждения, увреждане, възраст и сексуална ориентация.

               Държавите членки следва да модернизират системите за социална закрила, за да осигурят адекватна, ефективна, ефикасна и устойчива социална закрила през всички етапи от живота на хората, като по този начин насърчават социалното приобщаване, възходящата социална мобилност, участието на пазара на труда и борбата с неравенствата, включително чрез организирането на своите данъчни и осигурителни системи. Допълването на универсалните подходи с избирателни подходи ще повиши ефективността на системите за социална закрила. Модернизирането на системите за социална закрила следва да доведе до по-добър достъп, качество, адекватност и устойчивост.

               Държавите членки следва да разработят и интегрират трите направления на активното приобщаване: подходящо подпомагане на доходите, приобщаващи пазари на труда и достъп до качествени услуги за осигуряване на възможности, които отговарят на индивидуалните потребности. Системите за социална закрила следва да гарантират подходящи обезщетения за осигуряване на минимален доход за всеки, който не разполага с достатъчни средства, и да допринасят за социалното приобщаване, включително чрез целенасочени социални услуги, като насърчават хората да участват активно на пазара на труда и в обществото.

               Необходимо условие за гарантирането на равни възможности е наличието на достъпни и качествени услуги на приемлива цена, като образование и грижи в ранна детска възраст, извънучилищни грижи, образование, обучение, жилищни и здравни услуги и дългосрочни грижи. Особено внимание следва да се отдели на борбата с бедността и социалното изключване, включително бедността сред работещите и детската бедност. Държавите членки следва да гарантират, че всеки, включително децата, разполага с достъп до основни услуги. За хората в нужда и тези в уязвимо положение държавите членки следва да осигурят достъп до адекватна социална помощ за жилищно настаняване. Следва да се вземат под внимание специфичните потребности на хората с увреждания, включително достъпът до тези услуги. Особено внимание следва да се отдели на бездомността.

               Държавите членки следва да осигурят своевременен достъп до финансово достъпни превантивни и лечебни медицински грижи и дългосрочни грижи с добро качество, като същевременно осигуряват  устойчивостта в дългосрочен план.

               В условията на увеличаваща се продължителност на живота и демографски промени държавите членки следва да гарантират, че пенсионните системи за работниците и самостоятелно заетите лица са адекватни и устойчиви, като предоставят равни възможности за жените и мъжете да придобият пенсионни права, включително чрез допълнителни схеми, за да осигурят адекватен доход. Пенсионните реформи следва да бъдат подкрепени от мерки за удължаване на професионалния живот, като например увеличаване на действителната пенсионна възраст, и да се вписват в рамките на стратегиите за активен живот на възрастните хора. Държавите членки следва да установят конструктивен диалог със социалните партньори и други заинтересовани страни и да позволят подходящо постепенно въвеждане на реформите.

                     (1)
                  ()
                        OВ C 120, 26.4.2013 г., стр. 1


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.2.2020
            COM(2020) 73 final
            2020/0032(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Международния съвет по зърното по отношение на присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Международния съвет по зърното във връзка с присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г.

               С Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г. (наричана по-долу „Конвенцията“) се цели да се задълбочи международното сътрудничество във всички аспекти на търговията със зърно, да се насърчи разширяването на международната търговия със зърно и да се осигури възможно най-свободно протичане на тази търговия. Освен това с Конвенцията се цели да се допринесе възможно най-пълно за стабилността на международните пазари на зърно в интерес на всички членове, да се засили продоволствената сигурност в световен мащаб и да се предостави форум за обмен на информация и обсъждане на въпросите и опасенията на членовете във връзка с търговията със зърно.

               Конвенцията влезе в сила на 1 юли 1995 г.

               Съюзът е страна по Конвенцията
                  1
               .

               2.2.Международен съвет по зърното

               Международният съвет по зърното („МСЗ“) е междуправителствена организация, която работи за постигането на целите по член 1 на Конвенцията. По-специално, МСЗ има за цел:

               а)да развива международното сътрудничество във всички аспекти на търговията със зърно;

               б)да насърчава разширяването, откритостта и справедливостта на международната търговия в сектора на зърнените храни;

               в)да съдейства за стабилността на международния пазар на зърнени храни, да повишава продоволствената сигурност в световен мащаб и да допринася за развитието на държавите, чиито икономики са силно зависими от търговските продажби на зърно;

               За постигането на тези цели се работи посредством подобряване на прозрачността на пазара чрез обмен на информация, анализ и консултации относно развитието на пазара на зърнени храни и на политиката в тази област.

               Понастоящем в МСЗ членуват 28 държави и организации. Сред тях фигурират много от най-едрите производители и вносители на зърнени култури в света. Освен ЕС, членове на МСЗ са Аржентина, Австралия, Канада, Египет, Индия, Япония, Русия, Украйна и САЩ, наред с други държави. Китай и Бразилия, обаче, не са членове.

               28-те членове на МСЗ имат общо 2000 гласа.

               За бюджетните процедури (член 11 от Конвенцията), т.е. за определянето на годишните вноски от членовете, през 2019/20 ЕС разполага с 372 гласа
                  2
               .

               За целите на вземането на решения, т.е. когато се провежда гласуване (вж. член 12 от Конвенцията), са разпределени 1000 гласа за 10-те членове износители (в това число 245-те гласа на Съюза) и 1000 гласа — за 18-те членове вносители. Трябва да се подчертае, че по принцип МСЗ работи с консенсус и много рядко се случва в действителност да бъде проведено гласуване.

               На заседанията на МСЗ Съюзът се представлява от Комисията. Държавите членки могат да присъстват на срещите на МСЗ, и по-специално на заседанията на Съвета.

               2.3.Предвиден акт на Международния съвет по зърното

               На 23 януари 2020 г. Република Сърбия
                  3
                официално подаде молба за присъединяване към Конвенцията. На 27 януари 2020 г. секретариатът на МСЗ информира членовете си относно кандидатурата на Република Сърбия.

               Съгласно член 27, параграф 2 от Конвенцията присъединяването е отворено за правителствата на всички държави, при условията, които МСЗ счете за целесъобразни. В съответствие с член 33, буква г) от Правилника за дейността съгласно Конвенцията относно търговията със зърнени култури („Процедурен правилник“), Административният комитет разглежда и предлага на вниманието на МСЗ молби за присъединяване съгласно член 27, параграф 2.

               Броят на гласовете, с които разполага присъединяващата се страна за целите на член 11 от Конвенцията (т.е. годишното финансово участие на членовете), се определят от дела на общата търговия със зърно на присъединяващите се страни в общата търговия със зърно на всички страни членки на МСЗ, в съответствие с член 33, буква б) от Правилника за дейността.

               Съгласно член 12, параграф 1 от Конвенцията МСЗ трябва да определи членовете износители и членовете вносители за целите на Конвенцията, като вземе предвид моделите на търговия със зърнени култури на тези членове и техните собствени възгледи. МСЗ ще определи също така съответните им права на глас в съответствие с параграфи 2 и 3 от същата разпоредба.

               Тъй като следващото заседание на МСЗ ще се проведе едва на 8 юни 2020 г., секретариатът на МСЗ предлага одобрението на МСЗ за присъединяването на Република Сърбия да бъде дадено чрез гласуване по пощата, за да се даде възможност за по-ранно присъединяване. Ако до 31 март 2020 г. не постъпят възражения от страна на настоящите членове на МСЗ, присъединяването на Република Сърбия ще влезе в сила на 1 април 2020 г.

               Въпреки че в Конвенцията не са определени специални правила относно процедурата за гласуване по пощата („писмена процедура“), в член 14 от Конвенцията относно вземането на решения в МСЗ не се изисква тези решения да бъдат вземани на заседание на МСЗ.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

                  Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г. бе сключена от Съюза с Решение 96/88/EO на Съвета
                     4
                   за срок до 30 юни 1998 г. и оттогава срокът на нейното действие редовно се удължава. При всяко от тези удължавания срокът на действие на Конвенцията се удължава с най-много две години, в съответствие с член 33 от Конвенцията. За последно срокът на действие на Конвенцията бе удължен с решение на МСЗ през юни 2019 г. и тя продължава да е в сила до 30 юни 2021 г.
                     5
                  .

                  Съюзът винаги е бил активен член на МСЗ и подкрепя разширяването на организацията.

                  Република Сърбия е основен производител на селскостопански продукти, и по-специално на царевица — една от основните култури, обхванати от работата на МСЗ.

                  Република Сърбия подаде молба за членство в ЕС на 19 декември 2009 г. и на 1 март 2012 г. Европейският съвет предостави на Сърбия статут на страна кандидатка.

                  Целта на настоящото предложение е Съветът да упълномощи Комисията да одобри присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  6
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Предвиденият акт на МСЗ ще доведе до увеличаване на броя на членовете на МСЗ. Предвиденият акт има правни последици най-вече защото ще повлияе на баланса на силите при вземането на решения в рамките на МСЗ, чиито решения изискват мнозинство от членовете износители и вносители и са задължителни за нейните членове, както е посочено в член 14 от Конвенцията.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на Споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основните цел и съдържание на предвидения акт са свързани с търговията със селскостопански продукти.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е първата алинея на член 207 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде първата алинея на член 207 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2020/0032 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Международния съвет по зърното по отношение на присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално първата алинея на член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г. (наричана по-долу „Конвенцията“) бе сключена от Съюза с Решение № 96/88/ЕО на Съвета
                  7
                и влезе в сила на 1 юли 1995 г. Конвенцията бе сключена за срок от три години и оттогава срокът на нейното действие редовно се удължава с допълнителен период от две години. За последно срокът на действие на Конвенцията бе удължен с решение на Международния съвет по зърното на неговото 49-о заседание през юни 2019 г.
                  8
                и тя продължава да е в сила до 30 юни 2021 г.

               (2)Съгласно член 27, параграф 2 от Конвенцията присъединяването към нея е отворено за правителствата на всички държави, при условията, които Международния съвет по зърното счете за целесъобразни.

               (3)На 23 януари 2020 г. Република Сърбия официално подаде молба за присъединяване към Конвенцията.

               (4)На 1 март 2012 г. Европейският съвет даде на Сърбия статут на страна кандидатка.

               (5)Република Сърбия е основен производител на зърнени култури, и по-специално на царевица.

               (6)Тъй като присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията е в интерес на Съюза, е целесъобразно да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Международния съвет по зърното,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която Комисията трябва да заеме от името на Европейския съюз в рамките на Международния съвет по зърното, е за одобряване на присъединяването на Република Сърбия към Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 21, 27.1.1996 г., стр. 47.

                     (2)

                        Работата на МСЗ е организирана въз основа на финансова година, която продължава от 1 юли до 30 юни.

                     (3)

                        С писмо на министъра на земеделието, горите и управлението на водите на Република Сърбия

                     (4)

                        ОВ L 21, 27.1.1996 г., стр. 47.

                     (5)

                        Решение (ЕС) 2019/813 на Съвета от 17 май 2019 г. (ОВ L 133, 21.5.2019 г., стр. 19).

                     (6)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (7)

                        Решение 96/88/ЕО на Съвета от 19 декември 1995 г. относно одобряването от Европейската общност на Конвенцията за търговия със зърно и Конвенцията за продоволствената помощ, които съставляват Международното споразумение за зърното от 1995 г. (ОВ L 21, 27.1.1996 г., стp. 47).

                     (8)

                        Решение (ЕС) 2019/813 на Съвета от 17 май 2019 г. за позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Международния съвет по зърното по отношение на удължаването на срока на действие на Конвенцията за търговията със зърно от 1995 г. (ОВ L 133, 21.5.2019 г., стр. 19).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 30.4.2020
            COM(2020) 200 final
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за мобилизиране на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз с цел предоставяне на помощ на Португалия, Испания, Италия и Австрия

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Настоящото решение се отнася до мобилизирането на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (ФСЕС) в съответствие с Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета (наричан по-долу „Регламентът“) в размер на 278 993 814 EUR за оказване на помощ на Португалия, Испания, Италия и Австрия вследствие на бедствията, настъпили в тези държави през 2019 г. Това мобилизиране на средства е придружено от проект на коригиращ бюджет (ПКБ) № 4/2020
                  1
               , в който се предлага необходимите бюджетни кредити да се впишат в общия бюджет за 2020 г. под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.

               2.1Португалия — ураганът Лоренцо на Азорските острови през октомври 2019 г.

               Ураганът Лоренцо бе тропически циклон в Атлантическия океан, достигнал за първи път толкова на изток и толкова близо до Европа. В края на септември той се превърна от тропическа вълна в ураган от категория 5. Движейки се на североизток, на 2 октомври 2019 г. ураганът Лоренцо премина през Азорските острови, като нанесе сериозни щети на публичната и частната инфраструктура и засегна ежедневието на хората, предприятията и институциите.

               1)Португалия подаде заявление за финансова помощ от ФСЕС на 8 ноември 2019 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите щети на 2 октомври 2019 г. Заявлението се отнася до един регион на ниво NUTS 2 (Região Autónoma dos Açores) и е представено като „регионално природно бедствие“ съгласно член 2, параграф 3 от Регламента.

               2)Бедствието е природно, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               3)Португалските органи оценяват общите преки щети, причинени от бедствието, на 328,5 милиона евро. Заявлението беше представено въз основа на критериите за „регионални природни бедствия“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламента, в който „регионалното природно бедствие“ се определя като всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети в регион на ниво NUTS 2 на отговаряща на условията държава в размер на над 1,5 % от БВП на този регион. По отношение на най-отдалечените региони, сред които са и Азорските острови, прагът е 1 % от регионалния БВП. Докладваните преки щети представляват 8,4 % от БВП на региона (3 927 милиона евро въз основа на данни от 2016 г.) и съответно надхвърлят прага от 1 %. Поради това подаденото от Португалия заявление отговаря на условията за отпускане на средства от ФСЕС.

               4)Общите преки щети служат за основа при изчисляването на размера на финансовия принос от Фонда. Финансовият принос може да се използва само за покриване на основните спешни действия и действия по възстановяване, определени в член 3 от Регламента.

               5)В заявлението си Португалия поиска да ѝ бъде отпусната авансова сума съгласно предвиденото в член 4а от Регламента. На 11 декември 2019 г. Комисията прие Решение за изпълнение C(2019) 9067 за предоставяне на аванс от 10 % в размер на 821 270 EUR от очаквания финансов принос от Фонда и впоследствие го изплати в пълен размер на Португалия.

               6)В заявлението си португалските органи описват характера на бедствието и последиците от него. Регионалната служба за гражданска защита и противопожарна охрана на Азорските острови беше готова за преминаването на урагана от 26 септември. Основните щети са нанесени в зони, които са изложени в особена степен на въздействието на вятъра и вълните, най-вече пристанищата. Също така са нарушени водоснабдителните, енергийните и комуникационните мрежи. Нанесени са щети и на пътища, летища, училища и болници, както и на други обществени блага. В резултат на това частните лица, предприятията, рибарството и селското стопанство, както и туризмът са претърпели загуби. Сериозните щети, нанесени на инфраструктурата за защита на крайбрежната ивица, са изложили населението на по-големи рискове.

               7)Португалия оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 279,3 милиона евро и представи разбивка по вид действие. По-голямата част от допустимите разходи (почти 270 милиона евро) са свързани с разходи за възстановяване на транспортната инфраструктура, в частност на пристанищата.

               8)Португалските органи съобщиха, че понастоящем няма налична информация за това дали допустимите разходи имат застрахователно покритие.

               9)Пострадалият регион е „по-слабо развит регион“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.). Португалските органи уведомиха Комисията за това, че нямат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               10)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента не е в ход производство за установяване на нарушение. В заявлението на Португалия се посочва накратко, че Препоръка 2002/413/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на общи принципи и възможности за интегрирано управление на крайбрежните зони в Европа служи като насока за управлението на крайбрежните зони и определя действията за защита на крайбрежната ивица на Азорските острови. В момента се работи по прилагането на Директива 2007/60/ЕО относно оценката и управлението на риска от наводнения и по деградацията на крайбрежната ивица.

               2.2Испания — наводнения в регионите Валенсия, Мурсия, Кастилия-Ла Манча и Андалусия през септември 2019 г.

               От 9 септември 2019 г. нататък югоизточната част на Иберийския полуостров беше засегната от рядко метеорологично явление, описвано като „изолиран случай на депресия на голяма надморска височина“ (Depresión Aislada en Niveles Altos, DANA). Явлението, което се характеризира с изключително обилни валежи, водещи до наводнения, достигна своята кулминация между 12 и 16 септември и засегна много сериозно големи зони в регионите Валенсия, Мурсия, Кастилия-Ла Манча и Андалусия.

               1)Испания подаде заявление за финансова помощ от ФСЕС на 28 ноември 2019 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите щети на 9 септември 2019 г. Заявлението се отнася до четири испански региона на ниво NUTS 2 (Comunidad Valenciana, Región de Murcia, Castilla-La Mancha и Andalucía) и е представено като „регионално природно бедствие“ съгласно член 2, параграф 3 от Регламента. Вследствие на искане от страна на Комисията беше подадена допълнителна информация за допълване на заявлението на 18 декември 2019 г. и на 29 януари 2020 г.

               2)Бедствието е природно, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               3)Испанските органи оценяват общите преки щети, причинени от бедствието, на 2 269,7 милиона евро. Заявлението беше представено въз основа на критериите за „регионални природни бедствия“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламента, в който „регионалното природно бедствие“ се определя като всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети в регион на ниво NUTS 2 на отговаряща на условията държава в размер на над 1,5 % от БВП на този регион. Тъй като бедствието засяга няколко региона, се прилага средният БВП, претеглен спрямо дела на щетите във всеки регион. Съответно размерът на щетите, докладвани от Испания, представлява 2,65 % от претегления регионален БВП.

               4)Общите преки щети служат за основа при изчисляването на размера на финансовия принос от Фонда. Финансовият принос може да се използва само за покриване на основните спешни действия и действия по възстановяване, определени в член 3 от Регламента.

               5)В заявлението си Испания поиска да ѝ бъде отпусната авансова сума съгласно предвиденото в член 4а от Регламента. На 13 февруари 2020 г. Комисията прие Решение за изпълнение C(2020) 905 за предоставяне на аванс от 10 % в размер на 5 674 336 EUR от очаквания финансов принос от Фонда и впоследствие го изплати в пълен размер на Испания.

               6)В заявлението си испанските органи описват характера на бедствието и последиците от него. Изключително големите количества на валежите са надхвърлили регистрираните през последните 140 години рекордни стойности, предизвиквайки тежки наводнения, отнели живота на 8 души. Хиляди хора е трябвало да бъдат евакуирани от домовете им и настанени в места за спешно настаняване. Метеорологичното явление DANA се е отразило тежко на условията на живот на населението в засегнатите зони и е нанесло сериозни материални щети в частния и публичния сектор. Нанесени са щети на пътната, железопътната и летищната инфраструктура и се е наложило услугите да бъдат временно спрени. Ерозията е причинила щети на водоснабдителните мрежи, на инфраструктурата за защита и на околната среда. Също така плажовете са ерозирали, а крайбрежната инфраструктура е била повредена.

               7)Испания оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 650,6 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Най-големият дял от допустимите разходи (над 385 милиона евро) е свързан с разходите за действия по разчистване. Вторият по големина дял се отнася до разходите за възстановяване на инфраструктурата и е в размер на 247 милиона евро.

               8)По искане на Испания бяха предоставени сателитни изображения по линия на „Коперник“, които да подпомогнат ответните мерки.

               9)Испанските органи потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               10)Communidad Valenciana е „по-силно развит регион“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.), а другите три региона са така наречените региони в преход. Испанските органи уведомиха Комисията за това, че нямат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               11)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, Испания информира, че е транспонирала Директивата на ЕС за наводненията в испанското законодателство и че току-що е приключила първата фаза с оценка и картографиране на риска. Резултатите бяха преразгледани по време на втората фаза. Резултатът от това преразглеждане беше одобрен от Националния съвет за гражданска защита. Срокът за новите планове е декември 2022 г. Освен това са изготвени планове за гражданска защита срещу риска от наводнения както на държавно равнище, така и на равнището на автономните области.

               2.3Италия — екстремни метеорологични явления през есента на 2019 г.

               В края на октомври и през ноември 2019 г. поредица от свързани екстремни метеорологични явления засегнаха по-голямата част от територията на Италия от север на юг, като причиниха сериозни щети вследствие на наводнения и свлачища и достигнаха кулминация с наводненията във Венеция.

               1)
                     Италия подаде заявление за финансов принос от ФСЕС на 10 януари 2020 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите щети на 20 октомври 2019 г.

               2)
                     Бедствието е природно и попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               3)
                     Заявлението беше представено въз основа на критериите за „голямо природно бедствие“, посочени в член 2, параграф 2 от Регламента. Според италианските органи общите преки щети, причинени от бедствието, възлизат на 5 619,878 милиона евро (актуализиран размер). Тази сума представлява над 157 % от прага, приложим за Италия, за мобилизиране на средства от ФСЕС (щети на стойност над 3 милиарда евро по цени от 2011 г.). Поради това подаденото от Италия заявление отговаря на условията за отпускане на средства от ФСЕС.

               4)
                     Италия не поиска да ѝ бъдат предоставени средства авансово.

               5)
                     В заявлението си италианските органи описват подробно характера и мащаба на разрушението, причинено от екстремните метеорологични явления. Бедствието е засегнало територията на Италия с различен интензитет и въздействие върху населението, икономиката и околната среда в зависимост от местоположението. Като цяло са нанесени щети в 17 региона, като от тях в най-голяма степен са засегнати Венето, Пиемонт, Лигурия, Сицилия и Емилия-Романя. Само Венето, и особено тежките наводнения в град Венеция, съставлява почти една трета (1,8 милиарда евро) от общите щети. Абруцо, Базиликата, Калабрия, Кампания, Фриули Венеция-Джулия, Лацио, Пулия, Тоскана и автономната провинция Болзано са засегнати в по-малка степен. Най-слабо са засегнати Марке, Вале д’Аоста и автономната провинция Тренто.

               Бедствието е довело до особено сериозни смущения в сухопътната мрежа на държавно, регионално, провинциално и общинско равнище, предизвиквайки свлачища и падане на дървета, в резултат на което са прекъснати връзките на няколко изолирани планински и крайбрежни общини с останалата част от страната. В повечето региони са засегнати речните мрежи, има движение на земни маси, свлачища и наводнения. Работата на училищата и други обществени услуги е била прекъсната. Пориви на вятъра със скорост, достигаща 200 км/ч, са причинили значителни загуби в горите (около 8,5 милиона кубични метра дървен материал), като това се е отразило сериозно на свързаните с горите икономика и туризъм. В частност във Венето са пострадали около 130 защитени обекта по „Натура 2000“ с площ от над 414 000 хектара. В почти всички региони е докладвано за наводнения на обществени и частни сгради. Значителни загуби са претърпени в селското стопанство с преки щети, нанесени на селскостопанските структури (парници, машини). Запушени са канализационните системи на пречиствателните станции. Прекъснати са електрическите и газовите мрежи.

               Във Венето наводненията са нанесли огромни щети на обществени и частни имоти, на търговски и икономически промишлени дейности, както и на дейности в сферата на услугите. Над 85 % от град Венеция са наводнени вследствие на пик на приливите, достигащ височина от над 187 см над морското равнище. Вълните на aqua alta са нанесли значителни щети на художественото и културното наследство в историческия център на Венеция и на многобройни ценности, които се намират на основните острови в лагуната, като са повредени артефакти и са нанесени съществени щети на ценни предмети на хартиен носител, като книги, ръкописи и архивни документи. Наводнението на около 75 църкви — исторически паметници, е повредило тяхната структура и обзавеждане, както и голямо количество архивни документи с историческа стойност. Освен това са нанесени щети на венецианската система за воден транспорт, като са повредени многобройни структури за акостиране, фериботи и моторни лодки. Повредени са също така електрическо и електронно оборудване.

               В Пиемонт бедствието е засегнало над 800 общини. В Лигурия то е довело до наводнения, движение на земни маси и свлачища, засягайки в частност пътната мрежа. В Сицилия бедствието е предизвикало тежки последици в сферата на услугите и икономически загуби в резултат на прекъсване на дейността на селското стопанство и на производството. В Емилия-Романя наводняванията на речната мрежа са довели до ерозии на бреговете, наводнения и преливания на канавки и канали, като вследствие на това са нанесени щети на жилищни райони, на производствени съоръжения, на речни диги и на хидравлични инсталации. Бурите са засегнали съществено и дейности, свързани с крайбрежната защита — изкуствената дюна, предпазваща крайбрежието, е унищожена почти изцяло. В хълмистите и планинските райони са се появили ерозия и свлачища със сериозни последици за пътната мрежа.

               6)
                     Според анализа на Комисията метеорологичните условия по време на периода, обхванат от заявлението, могат да се разглеждат като едно събитие от метеорологична и хидрологична гледна точка. Освен това географският обхват и размерът на вредите, за които италианските органи предявиха претенции, звучат правдоподобно.

               7)
                     Италия оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на над 1 110,1 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Най-големият дял от допустимите разходи (над 479 милиона евро) се отнася до разходите за възстановяване на защитната инфраструктура и за опазване на културното наследство. Вторият по големина дял се отнася до разходите за възстановяване на основната инфраструктурата (465 милиона евро).

               8)
                     Италианските органи потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               9)
                     От 17-те засегнати региона пет се класифицират като „по-слабо развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. (Базиликата, Калабрия, Кампания, Пулия и Сицилия), Абруцо се квалифицира като „регион в преход“, а останалите региони — като „по-силно развити региони“. Италианските органи не са уведомили Комисията, че имат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               10)
                     Италия не поиска задействането на Механизма за гражданска защита на Съюза. Въпреки това на Координационния център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC) бе изпратена информационна бележка чрез Общата система за спешна комуникация и информация (CECIS).

               11)
                     Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента не е в ход производство за установяване на нарушение.

               2.4Австрия — екстремни метеорологични явления през ноември 2019 г.

               Между 11 и 23 ноември 2019 г. в югозападните части на Австрия имаше тежки наводнения, по-специално в Каринтия и Източен Тирол. Те бяха предизвикани от същите метеорологични условия като тези, които причиниха голямо бедствие в Италия. Екстремните метеорологични условия нанесоха значителни щети на основна публична инфраструктура, частни домове, предприятия и гори. Явленията бяха много сходни с настъпилите една година по-рано, макар и с по-малко щети.

               1)Австрия подаде заявление за отпускане на средства от ФСЕС на 29 януари 2020 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите щети на 11 ноември 2019 г. На 9 март 2020 г. Австрия подаде по своя собствена инициатива актуализирана информация с малко по-високи оценки на щетите в засегнатите региони.

               2)Бедствието е природно и попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               3)Австрийските органи оценяват общите преки щети, причинени от бедствието, на 93,2 милиона евро. Тази сума е значително под прага за голямо бедствие, приложим за Австрия през 2020 г., в размер на 2 307,9 милиона евро (т.е. 0,6 % от брутния национален доход на Австрия). Освен това сумата остава под прага за т.нар. регионално природно бедствие, т.е. 1,5 % от регионалния брутен вътрешен продукт, претеглен спрямо дела на щетите в засегнатите региони. Поради това бедствието не се определя нито като „голямо природно бедствие“, нито като „регионално природно бедствие“ по смисъла на Регламента. Тъй като обаче бедствието е причинено от същите метеорологични условия като тези, които предизвикаха голямото бедствие в Италия, австрийските органи представиха своето заявление по линия на т.нар. разпоредба за отговаряща на условията съседна държава, предвидена в член 2, параграф 4 от Регламента, съгласно която отговаряща на условията държава, засегната от същото бедствие, което в отговаряща на условията съседна държава е определено като голямо бедствие, също може да получи помощ от ФСЕС. Това условие е изпълнено.

               4)Австрийските органи не поискаха авансово плащане.

               5)Австрийските органи предоставиха подробно описание на последиците от бедствието. Най-големи щети са нанесени в най-южната австрийска провинция Каринтия и в съседната провинция Източен Тирол. И двете провинции са алпийски области, граничещи с Италия. В провинция Залцбург и провинция Щирия щетите са незначителни. В резултат на проливните дъждове множество водни басейни са прелели, причинявайки щети основно на транспортната инфраструктура и водейки до затварянето на пътища. Редица мостове са сериозно повредени. Необичайни снеговалежи и лавини са задълбочили проблемите и са причинили вреди на горското стопанство. Прекъснати са железопътни връзки, наводнени са жилища и обществени сгради, пътищата до някои селища са били временно недостъпни, а доставките на електроенергия — преустановени.

               6)Австрия оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 61,3 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Най-големият дял (над 40 милиона евро) от допустимите разходи се отнася до разходите за възстановяване на щетите, нанесени на транспортната мрежа. Разходите за мерки срещу ерозията на почвата са на стойност около 13 милиона евро.

               7)Австрийските органи потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               8)Пострадалите региони са „по-развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове за периода 2014—2020 г. В своето заявление австрийските органи посочиха, че възнамеряват да използват средства от австрийската програма за развитие на селските райони, финансирана от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, за възстановяване на защитни горски територии.

               9)Австрия не поиска задействането на Механизма за гражданска защита на Съюза.

               10)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента не е в ход производство за установяване на нарушение.

               2.5Заключение

               Поради причините, изложени по-горе, бедствията, посочени в заявленията, подадени от Португалия, Испания, Италия и Австрия, отговарят на условията, предвидени в Регламента за мобилизиране на средства от ФСЕС.

               3.Финансиране със средствата от ФСЕС за 2020 г.

               В Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014—2020
                  2
                (наричан по-долу „Регламентът за МФР“), и по-специално в член 10 от него, се предвижда възможност за мобилизиране на средства от ФСЕС в рамките на годишен таван от 500 000 000 EUR (по цени от 2011 г.). В точка 11 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление
                  3
                са определени редът и условията за мобилизиране на средства от ФСЕС.

               Тъй като солидарността бе главното основание за създаването на ФСЕС, Комисията счита, че помощта следва да бъде прогресивна. Това означава, че според досегашната практика частта от щетите, надвишаваща прага за „големи природни бедствия“ за мобилизиране на средства от ФСЕС (т.е. 0,6 % от БНД или 3 милиарда евро по цени от 2011 г., в зависимост от това коя е по-малката сума), следва да води до по-голям интензитет на помощта в сравнение с щетите до този праг. Прилаганият в миналото процент за определяне на отпусканите за големи бедствия средства е 2,5 % от общите преки щети под прага и 6 % от щетите над прага. Що се отнася до регионалните бедствия и бедствията, приети съгласно „разпоредбата за съседна държава“, процентът е 2,5 %.

               Средствата не може да надвишават очакваните общи разходи за допустимите действия. Методиката за изчисляване на помощта бе изложена в годишния доклад относно ФСЕС за периода 2002—2003 г. и бе приета от Съвета и от Европейския парламент.

               Въз основа на заявленията, подадени от Португалия, Испания, Италия и Австрия, изчислението на финансовия принос от ФСЕС, което се основава на оценката на общите причинени преки щети, е както следва:

                        Държави членки

                        Вид бедствие

                        Общ размер на преките щети

                        (в млн. евро)

                        Приложен праг за регионални бедствия
                        [1,5 % от БВП/
                        1 % от БВП за най-отдалечените региони]

                        (в млн. евро)

                        Праг за големи бедствия

                        (в млн. евро)

                        2,5 % от преките щети до прага

                        (в евро)

                        6 % от преките щети над прага

                        (в евро)

                        Общ размер на предложената помощ

                        (в евро)

                        Авансови плащания

                        (в евро)

                        ПОРТУГАЛИЯ

                        Регионално

                        (член 2, параграф 3)

                        328,508

                        39,271

                        -

                        8 212 697

                        -

                        8 212 697

                        821 270

                        ИСПАНИЯ

                        Регионално

                        (член 2, параграф 3)

                        2 269,734

                        1 287,076

                        -

                        56 743 358

                        -

                        56 743 358

                        5 674 336

                        ИТАЛИЯ

                        Голямо

                        (член 2, параграф 2)

                        5 619,878

                        -

                        3 585,278

                        89 631 943

                        122 076 039

                        211 707 982

                        -

                        АВСТРИЯ

                        В съседна държава

                        (член 2, параграф 4)

                        93,191

                        -

                        -

                        2 329 777

                        -

                        2 329 777

                        -

                        ОБЩО

                        278 993 814

               В съответствие с член 10, параграф 1 от Регламента за МФР общата сума, която е на разположение за мобилизиране на средства от фонд „Солидарност“ на ЕС в началото на 2020 г., възлиза на 1 150 524 045 EUR, което представлява сумата от отпуснатите за 2020 г. средства в размер на 597 546 284 EUR и отпуснатите за 2019 г. средства в размер на 552 977 761 EUR, които не бяха изразходвани и бяха пренесени за 2020 г.

               Сумата, която може да бъде мобилизирана на този етап от 2020 г., е в размер на 1 001 137 474 EUR. Тя съответства на общата сума, налична за мобилизиране на средства от ФСЕС в началото на 2020 г. (1 150 524 045 EUR), минус запазените средства в размер на 149 386 571 EUR с цел спазване на задължението за заделяне на 25 % от годишните отпуснати средства за 2020 г. до 1 октомври 2020 г., както е предвидено в член 10, параграф 1 от Регламента за МФР.

                        Обобщаваща таблица за финансирането от ФСЕС

                        Размер

                        (в евро)

                        Средства за 2019 г., пренесени за 2020 г.

                        552 977 761

                        Средства за 2020 г.

                        597 546 284

                        -----------------

                        Общо налични средства в началото на 2020 г.

                        1 150 524 045

                        Минус 25 %, заделени от средствата за 2020 г.

                        -149 386 571

                        -----------------

                        Максимален размер на наличните към момента средства (2019 + 2020 г.)

                        1 001 137 474

                        Общ размер на предложената помощ, която следва да бъде мобилизирана за Португалия, Испания, Италия и Австрия

                        - 278 993 814

                        -----------------

                        Оставащи налични средства до 1 октомври 2020 г.

                        722 143 660

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за мобилизиране на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз с цел предоставяне на помощ на Португалия, Испания, Италия и Австрия

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

               като взеха предвид Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета от 11 ноември 2002 г. за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
                  4
               , и по-специално член 4, параграф 3 от него,

               като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление
                  5
               , и по-специално точка 11 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               като имат предвид, че:

               (1)Фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (наричан по-долу „Фондът“) има за цел да се осигури възможност на Съюза да реагира по бърз, ефективен и гъвкав начин на извънредни ситуации с цел да се покаже солидарност с населението на регионите, засегнати от природни бедствия.

               (2)Съгласно член 10 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета
                  6
                максималната годишна сума, която Фондът не трябва да надхвърля, е 500 000 000 EUR (по цени от 2011 г.).

               (3)На 8 ноември 2019 г. Португалия подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда вследствие на екстремни метеорологични явления на Азорските острови.

               (4)На 28 ноември 2019 г. Испания подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда вследствие на изключително обилни валежи, довели до наводнения в регионите Валенсия, Мурсия, Кастилия-Ла Манча и Андалусия.

               (5)На 10 януари 2020 г. Италия подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда вследствие на екстремни метеорологични явления в 17 региона през есента на 2019 г.

               (6)На 29 януари 2020 г. Австрия подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда вследствие на екстремни метеорологични явления през ноември 2019 г.

               (7)Заявленията, подадени от Португалия, Испания, Италия и Австрия, отговарят на условията за предоставяне на финансов принос от Фонда, определени в член 4 от Регламент (ЕО) № 2012/2002.

               (8)Поради това Фондът следва да бъде мобилизиран, за да се предоставят средства на Португалия, Испания, Италия и Австрия.

               (9)За да се сведе до минимум времето за мобилизиране на средства от Фонда, настоящото решение следва да се прилага от датата на приемането му,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В рамките на общия бюджет на Съюза за 2020 финансова година от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз се мобилизират средства под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания, както следва:

               а) сумата от 8 212 697 EUR се предоставя на Португалия;

               б) сумата от 56 743 358 EUR се предоставя на Испания;

               в) сумата от 211 707 982 EUR се предоставя на Италия;

               г) сумата от 2 329 777 EUR се предоставя на Австрия.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               То се прилага от […] г. [датата на приемането му]
                  7**.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)

                        COM(2020) 190, 30.4.2020 г.

                     (2)

                        ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884.

                     (3)

                        ОВ С 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

                     (4)

                        ОВ L 311, 14.11.2002 г., стр. 3.

                     (5)

                        ОВ С 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

                     (6)

                        Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014—2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).

                     (7)
                  ** Датата да се попълни от Парламента преди публикуването в ОВ.