               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.4.2016
            COM(2016) 192 final
            2016/0097(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване, от името на Европейския съюз, и временно прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               В Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  1
                са посочени третите държави, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване. Регламент (ЕО) № 539/2001 се прилага от всички държави членки, с изключение на Ирландия и Обединеното кралство.

               Регламент (ЕО) № 539/2001 беше изменен с Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
                с прехвърлянето на 19 държави в приложение II, в което се посочват третите държави, чиито граждани са освободени от изискването за притежаване на виза. Тези 19 държави са: Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Колумбия, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Перу, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тонга, Тринидад и Тобаго и Тувалу. Вписването на всяка от тези държави в приложение II се придружава от бележка под линия, в която се уточнява, че „освобождаването от изискването за притежаване на виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за притежаване на виза, което се сключва с Европейския съюз“.

               Регламент (ЕС) № 509/2014 бе приет на 20 май 2014 г. и влезе в сила на 9 юни 2014 г. През юли 2014 г. Комисията представи препоръка до Съвета, който да я упълномощи да започне преговори за сключване на споразумения за премахване на визите с всяка от следните държави: Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тонга, Тринидад и Тобаго и Тувалу
                  3
               . На 9 октомври 2014 г. Съветът изпрати на Комисията указания за водене на преговорите.

               Първите споразумения за премахване на визите бяха подписани на 6 май 2015 г. (Обединени арабски емирства), 26 май 2015 г. (Източен Тимор) и 28 май 2015 г. (Вануату, Гренада, Доминика, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Тринидад и Тобаго) и се прилагат временно от датата на подписването им до влизането им в сила. Съветът разреши подписването на последващи споразумения за премахване на визите с Тонга (подписано на 20 ноември 2015 г.), Колумбия (подписано на 2 декември 2015 г.), Кирибати (датата на подписване все още не е определена) и Палау (подписано на 7 декември 2015 г.). Тези четири споразумения се прилагат временно от деня след подписването им до влизането им в сила.

               На 17 декември 2014 г. започнаха преговорите с Микронезия, водени чрез размяна на писма. Впоследствие беше постигнато съгласие по всички аспекти на споразумението. Споразумението беше парафирано на 16 декември 2015 г. (Микронезия) и 13 януари 2016 г. (Съюза) от главните преговарящи чрез размяна на писма. Държавите членки бяха уведомени по време на проведеното на 18 януари 2016 г. заседание на работна група „Визи“ на Съвета.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               От страна на Съюза правното основание за споразумението е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Приложеното предложение представлява правният инструмент за подписване на споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство.

               Като се вземат предвид фактът, че Микронезия ще може да приключи бързо вътрешната си процедура за ратифициране, както и дългият период от време, изминал, откакто Комисията за първи път предложи гражданите на Микронезия да бъдат освободени от задължението за притежаване на виза (ноември 2012 г.), в предложеното решение за подписването се предвижда споразумението да започне да се прилага временно от деня след подписването му в съответствие с член 218, параграф 5 от ДФЕС. Като се има предвид, че е необходимо одобрението на Европейския парламент преди сключването на споразумението, Комисията ще информира Европейския парламент относно временното прилагане на споразумението.

               3.РЕЗУЛТАТ ОТ ПРЕГОВОРИТЕ

               Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението за премахване на визите е приемлив за Съюза.

               Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

               Цел

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Микронезия, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               С цел защита на еднаквото третиране на всички граждани на ЕС в споразумението бе включена разпоредба, постановяваща, че Микронезия може да спре или да прекрати прилагането на споразумението само по отношение на всички държави — членки на Европейския съюз, и съответно, Съюзът също може да спре или да прекрати прилагането на споразумението само по отношение на всички свои държави членки.

               Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла.

               Приложно поле

               Премахването на визите обхваща всички категории лица (притежателите на обикновен, дипломатически, служебен/официален и специален паспорт), пътуващи с всякаква цел, с изключение на упражняването на доходоносна дейност. За тази категория всяка държава членка, а също и Микронезия имат свободата да налагат изискването за притежаване на виза на гражданите на другата страна в съответствие с приложимото право на Съюза или национално право. За да се гарантира хармонизираното изпълнение, към споразумението е приложена съвместна декларация за тълкуването на категорията лица, които пътуват с цел упражняване на доходоносна дейност.

               Продължителност на престоя

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Микронезия, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Към споразумението е приложена съвместна декларация относно тълкуването на този срок до 90 дни за всеки период от 180 дни.

               В споразумението се отчита положението на държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. Докато тези държави членки не са част от Шенгенското пространство без вътрешни граници, с премахването на визите се предоставя право на гражданите на Микронезия да престояват за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни на територията на всяка от тях (понастоящем това са България, Кипър, Румъния и Хърватия), независимо от срока, изчислен за цялото Шенгенско пространство.

               Териториално приложение

               В споразумението се съдържат разпоредби, отнасящи се до неговото териториално приложение: в случая на Франция и Нидерландия премахването на визите ще даде право на гражданите на Микронезия да престояват само на европейската територия на тези държави членки.

               Декларации

               В допълнение към гореспоменатите съвместни декларации към споразумението са приложени други две съвместни декларации:

               –за асоциирането на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген;

               –за пълното разпространение на информацията за съдържанието на споразумението за премахване на визите, за последствията от това споразумение и за свързаните с него въпроси, като условията за влизане.

               4.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът:

               –да вземе решение споразумението да бъде подписано от името на Съюза и да оправомощи председателя на Съвета да посочи лицето(ата), надлежно упълномощено(и) да го подпише(ат) от името на Съюза;

               –да одобри временното прилагане на споразумението до неговото влизане в сила.

               2016/0097 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване, от името на Европейския съюз, и временно прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета
                  4
                вписването относно Федеративните щати Микронезия беше прехвърлено от приложение I в приложение II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  5
               .

               (2)Вписването относно Федеративните щати Микронезия се придружава от бележка под линия, в която се посочва, че освобождаването от изискването за виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за виза, което се сключва с Европейския съюз.

               (3)На 9 октомври 2014 г. Съветът прие решение, с което упълномощи Комисията да започне преговори с Федеративните щати Микронезия за сключване на споразумение между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване („Споразумението“).

               (4)Преговорите по Споразумението започнаха на 17 декември 2014 г. и приключиха успешно с парафирането му на 13 януари 2016 г.

               (5)Споразумението следва да бъде подписано и декларациите, приложени към Споразумението, следва да бъдат одобрени от името на Съюза. Споразумението следва да се прилага временно, считано от деня след подписването му, до приключване на процедурите по неговото официално сключване.

               (6)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  6
               ; следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (7)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  7
               ; следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Разрешава се подписването, от името на Съюза, на Споразумението между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване („Споразумението“), при условие на сключването на посоченото споразумение.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Декларациите, приложени към настоящото решение, се одобряват от името на Съюза.

               Член 3

               Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) Споразумението от името на Съюза.

               Член 4

               Споразумението се прилага временно, считано от деня след подписването му, до приключване на процедурите по сключването му.

               Член 5

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).

                     (2)
                  Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 149, 20.5.2014 г., стр. 67).

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014 г.

                     (4)
                  Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 149, 20.5.2014 г., стр. 67).

                     (5)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).

                     (6)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (7)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.4.2016
            COM(2016) 192 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за подписване, от името на Европейския съюз, и временно прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               към

               Предложението за решение на Съвета

               за подписване, от името на Европейския съюз, и временно прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Федеративните щати Микронезия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“ или „ЕС“, и

               ФЕДЕРАТИВНИТЕ ЩАТИ МИКРОНЕЗИЯ, наричани по-долу „Микронезия“,

               заедно наричани по-долу „договарящите страни“,

               С ЦЕЛ по-нататъшно развиване на приятелските отношения между договарящите страни и като желаят да улеснят пътуванията чрез осигуряване на безвизово влизане и кратък престой за своите граждани,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Регламент (ЕC) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване
                  1
               , чрез — inter alia — прехвърляне на 19 трети държави, включително Микронезия, в списъка с трети държави, чиито граждани са освободени от изискването за виза за краткосрочно пребиваване в държавите членки,

               КАТО ОТЧИТАТ, че в член 1 от Регламент (ЕС) № 509/2014 се предвижда, че за тези 19 държави освобождаването от изискването за виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за виза, което се сключва със Съюза,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да защитят принципа на еднакво третиране на всички граждани на ЕС,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност по време на своя кратък престой, не попадат в приложното поле на настоящото споразумение и следователно за тази категория продължават да се прилагат съответните правила на правото на Съюза и националното право на държавите членки, както и на националното право на Микронезия във връзка със задължението за виза или освобождаването от изискването за виза и във връзка с достъпа до трудова заетост,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               ЧЛЕН 1

               Цел

               Настоящото споразумение предвижда безвизово пътуване за гражданите на Съюза и за гражданите на Микронезия, когато пътуват до територията на другата договаряща страна за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               ЧЛЕН 2

               Определения

               За целите на настоящото споразумение:

               а)
                     „държава членка“ означава всяка държава — членка на Съюза, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия;

               б)
                     „гражданин на Съюза“ означава гражданин на държава членка съгласно определението в буква а);

               в)
                     „гражданин на Микронезия“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Микронезия;

               г)
                     „Шенгенско пространство“ означава пространството без вътрешни граници, обхващащо териториите на държавите членки съгласно определението в буква а), които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.

               ЧЛЕН 3

               Приложно поле

               1.
                     Гражданите на Съюза, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от държава членка, могат да влизат и престояват без виза на територията на Микронезия за срока на престой, определен в член 4, параграф 1.

               Гражданите на Микронезия, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от Микронезия, могат да влизат и престояват без виза на територията на държавите членки за срока на престой, определен в член 4, параграф 2.

               2.
                     Параграф 1 от настоящия член не се прилага за лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност.

               За тази категория лица всяка държава членка може самостоятелно да реши да наложи изискването за виза за гражданите на Микронезия или да го отмени в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  2
               .

               За тази категория лица Микронезия може да реши да наложи изискването за виза или да премахне визите за гражданите на всяка държава членка поотделно в съответствие със своето национално право.

               3.
                     Премахването на визите, предвидено с настоящото споразумение, се прилага, без да се засяга правото на договарящите страни във връзка с условията за влизане и кратък престой. Държавите членки и Микронезия си запазват правото да откажат влизане и кратък престой на своята територия, ако едно или повече от тези условия не са изпълнени.

               4.
                     Премахването на визите се прилага независимо от вида транспорт, използван за преминаване на границите на договарящите страни.

               5.
                     Необхванатите от настоящото споразумение въпроси се уреждат от правото на Съюза, националното право на държавите членки и националното право на Микронезия.

               ЧЛЕН 4

               Продължителност на престоя

               1.
                     Гражданите на Съюза могат да престояват на територията на Микронезия за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               2.
                     Гражданите на Микронезия могат да престояват на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Този срок се изчислява независимо от всякакъв престой в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Микронезия могат да престояват за срок до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на престоя, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.

               3.
                     Настоящото споразумение не засяга възможността Микронезия и държавите членки да удължат срока на престой над 90 дни в съответствие със своето съответно национално право и с правото на Съюза.

               ЧЛЕН 5

               Териториално приложение

               1.
                     По отношение на Френската република настоящото споразумение се прилага само за европейската територия на Френската република.

               2.
                     По отношение на Кралство Нидерландия настоящото споразумение се прилага само за европейската територия на Кралство Нидерландия.

               ЧЛЕН 6

               Съвместен комитет за управление на Споразумението

               1.
                     Договарящите страни създават Съвместен комитет от експерти (наричан по-долу „Комитетът“), съставен от представители на Съюза и представители на Микронезия. Съюзът се представлява от Европейската комисия.

               2.
                     Комитетът има, inter alia, следните задачи:

               а)
                     наблюдение на прилагането на настоящото споразумение;

               б)
                     представяне на предложения за изменения или допълнения на настоящото споразумение;

               в)
                     уреждане на спорове, възникнали при тълкуването или прилагането на настоящото споразумение.

               3.
                     Комитетът се свиква при необходимост по искане на една от договарящите страни.

               4.
                     Комитетът приема свой процедурен правилник.

               ЧЛЕН 7

               Връзка на настоящото споразумение със съществуващи двустранни споразумения за премахване на визите между държавите членки и Микронезия

               Настоящото споразумение има предимство пред всички двустранни споразумения или договорености, сключени между отделните държави членки и Микронезия, доколкото те уреждат въпроси, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение.

               ЧЛЕН 8

               Заключителни разпоредби

               1.
                     Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от втория месец след датата на по-късната от двете нотификации, чрез които договарящите страни се уведомяват една друга относно приключването на тези процедури.

               Настоящото споразумение се прилага временно от деня след неговото подписване.

               2.
                     Настоящото споразумение се сключва за неопределен срок, освен ако действието му бъде прекратено в съответствие с параграф 5.

               3.
                     Настоящото споразумение може да бъде изменяно с писменото съгласие на договарящите страни. Измененията влизат в сила, след като договарящите страни се уведомят една друга за приключването на своите вътрешни процедури, необходими за тази цел.

               4.
                     Всяка договаряща страна може да спре изцяло или частично прилагането на настоящото споразумение, по-специално по причини, свързани с обществения ред, защитата на националната сигурност или защитата на общественото здраве и незаконната имиграция, или при повторното въвеждане на изискването за виза от някоя от договарящите страни. Другата договаряща страна се уведомява за решението за спиране на прилагането не по-късно от два месеца преди планираната дата на неговото влизане в сила. Договарящата страна, която е спряла прилагането на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща страна, ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява прилагането.

               5.
                     Всяка договаряща страна може да прекрати настоящото споразумение с писмено уведомление на другата страна. Настоящото споразумение престава да бъде в сила 90 дни след това.

               6.
                     Микронезия може да спре прилагането на настоящото споразумение или да го прекрати само по отношение на всички държави членки.

               7.
                     Съюзът може да спре прилагането на настоящото споразумение или да го прекрати само по отношение на всички свои държави членки.

               Съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Договарящите страни отбелязват съществуващите тесни връзки между Европейския съюз и Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, по-специално въз основа на споразуменията от 18 май 1999 г. и 26 октомври 2004 г. относно асоциирането на тези държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген.

               При тези обстоятелства е желателно властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Микронезия, от друга страна, незабавно да сключат двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване при условия, подобни на тези на настоящото споразумение.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА КАТЕГОРИЯТА ЛИЦА, ПЪТУВАЩИ С ЦЕЛ УПРАЖНЯВАНЕ НА ДОХОДОНОСНА ДЕЙНОСТ, СЪГЛАСНО ПРЕДВИДЕНОТО В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 2 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               В желанието си да осигурят общо тълкуване договарящите страни се съгласяват, че за целите на настоящото споразумение категорията лица, упражняващи доходоносна дейност, обхваща лицата, които влизат на територията на другата договаряща страна с цел упражняване на доходоносно занятие или платена дейност като наето лице или като доставчик на услуги.

               Тази категория следва да не обхваща:

               –
                     представителите на деловите среди, т.е. лицата, пътуващи с делова цел (без да са наети в държавата на другата договаряща страна),

               –
                     спортистите и хората на изкуството, извършващи дейност по конкретен повод,

               –
                     журналистите, изпратени от медиите на своята държава по пребиваване, и

               –
                     стажантите в рамките на едно и също предприятие.

               Прилагането на настоящата декларация се наблюдава от Съвместния комитет в рамките на отговорностите му съгласно член 6 от настоящото споразумение, като той може да предложи изменения, когато въз основа на опита на договарящите страни счита това за необходимо.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА СРОКА ДО 90 ДНИ В РАМКИТЕ НА ВСЕКИ ПЕРИОД ОТ 180 ДНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               Договарящите страни приемат, че срокът до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни, предвиден в член 4 от настоящото споразумение, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято обща продължителност не надвишава 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИНФОРМИРАНЕТО НА ГРАЖДАНИТЕ ЗА СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ПРЕМАХВАНЕ НА ВИЗИТЕ

               Като признават значението на прозрачността за гражданите на Европейския съюз и гражданите на Микронезия, договарящите страни се съгласяват да гарантират пълно разпространение на информацията за съдържанието на Споразумението за премахване на визите, за последиците от това споразумение и за свързаните с него въпроси, като условията за влизане.

               _________________

                     (1)
                  OВ на ЕС, L 149, 20.5.2014 г., стр. 67.

                     (2)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 9.10.2017
            COM(2017) 584 final
            2017/0257(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по търговията, във връзка с изменението на приложение XII към Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна, с което се определя списъкът на колумбийските възложители в съответствие с разпоредбите на дял VI („Държавни поръчки“)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Комитета по търговията, създаден по силата на Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна („споразумението за търговия“)
                  1
               , във връзка с предвиденото приемане на решение, отнасящо се до изменението от Колумбия на допълнение 1, раздел А, подраздел 2 в приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението.

               В допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението се съдържа списък на субектите на субцентралното държавно управление в Колумбия, попадащи в обхвата на поетите ангажименти по отношение на държавните поръчки.

               Колумбия предлага да се измени допълнение 1, раздел А, подраздел 2 в приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението, като се добави бележка, с която да се уточни, че понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са публичноправни субекти на ниво субцентрално управление и нямат промишлен или търговски характер.

               Представителите на страните се споразумяха, че в съответствие с член 191, параграф 2, буква а) подобно изменение не налага компенсаторни корекции, предвид това че изменението не води до стесняване на обхвата.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумение за търговия

               Споразумението за търговия има за цел да се отворят пазарите и на двете страни и да се постигне по-голяма стабилност на търговските връзки.

               Една от основните цели на споразумението за търговия е ефективното и реципрочно отваряне на пазарите за държавни поръчки на страните по споразумението. Целите на дял VI от споразумението за търговия, отнасящи се до държавните поръчки, са двупосочни: да се установят правила за възлагането на обществени поръчки, предназначени да гарантират, че договорите за обществени поръчки се сключват по прозрачен, ефикасен и недискриминационен начин, и да се отворят на реципрочна основа пазарите на обществени поръчки за оферентите, стоките и услугите на другата страна по споразумението. По този начин ЕС и Колумбия договориха на двустранна основа взаимния достъп до процедурите за възлагане на поръчки на другата страна, определени като влизащи в обхвата на главата относно обществените поръчки. Приложното поле на главата относно обществените поръчки определя спрямо кои именно поръчки се предвижда да бъдат приложими договорените процесуални и материалноправни норми.

               След започване на временното прилагане на споразумението за търговия
                  2
                в отделни случаи беше отказан достъпът на дружества от ЕС до държавни поръчки, възлагани от възложители на ниво субцентрално държавно управление в Колумбия. Страните се споразумяха Колумбия да измени режима си на достъп до пазара на регионално и местно равнище и направиха уточнението, че това няма да наложи никакви компенсаторни корекции.

               Споразумението за търговия се прилага временно от 1 март 2013 г. по отношение на Перу и от 1 август 2013 г. по отношение на Колумбия. На 1 януари 2017 г. към споразумението се присъедини и Еквадор
                  3
               . При все това, съгласно член 14, параграф 3 от споразумението за търговия, тъй като решението, което предстои да се приеме от ЕС страната по споразумението и Колумбия, поражда действие само между тези страни по споразумението, то може да бъде взето на двустранна основа от ЕС страната по споразумението и Колумбия.

               2.2.Комитет по търговията

               Комитетът по търговията, създаден по силата на член 12 от споразумението, осъществява надзор и улеснява действието на споразумението и правилното прилагане на неговите разпоредби; подлага на оценка резултатите, получени от прилагането на споразумението, по-специално развитието на търговията и на икономическите отношения между страните по споразумението; упражнява надзор върху работата на всички специализирани органи, създадени съгласно споразумението, и препоръчва всякакви необходими действия; оценява и приема решения във връзка с всякакви въпроси, отнесени до него от специализираните органи, а също приема свой процедурен правилник, както и график за провеждане на заседания и дневен ред за заседанията си. Комитетът по търговията приема своите решения с консенсус. Приетите решения са задължителни за страните по споразумението, които предприемат всички необходими мерки за изпълнението им. В случаите, посочени в член 12, параграф 4 от споразумението, всяко решение се приема от ЕС страната по споразумението и от съответните андски държави, подписали споразумението, и поражда действие само между тези страни по споразумението, при условие че такива решения не засягат правата и задълженията на друга андска държава, подписала споразумението (член 14, параграф 3).

               2.3.Предвиденият акт на Комитета по търговията

               На 24 ноември 2017 г., по време на четвъртото си заседание, се предвижда Комитетът по търговията да приеме решение във връзка с изменението на приложното поле на държавните поръчки в Колумбия, а именно допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението („предвидения акт“).

               Предвиденият акт има за цел да се внесе изменение в допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението, в който се определят субектите на субцентралното държавно управление в Колумбия, чиито поръчки влизат в обхвата на дял VI. Изменението, предложено от Колумбия, предполага включването на допълнителна бележка в подраздел 2, с която да се уточни, че понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са публичноправни субекти на ниво субцентрално управление и нямат промишлен или търговски характер.

               Предвиденият акт ще стане задължителен за страните в съответствие с член 14, параграф 2 от споразумението, който гласи следното: „Приетите от Комитета по търговията решения са задължителни за страните по споразумението, които предприемат всички необходими мерки за изпълнението им.“

               3.Позиция, която да се заеме от името на Съюза

               Съветът се приканва да приеме от името на Европейския съюз позицията във връзка с проект на решение на Комитета по търговията Европейски съюз-Колумбия-Перу за изменение на допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението за търговия, в който се уточняват субектите на субцентралното държавно управление в Колумбия, чиито поръчки влизат в обхвата на дял VI. Позицията, която е необходимо да се заеме от името на Европейския съюз във връзка с предложеното изменение, трябва да бъде в съответствие с проекта на решение на Комитета по търговията, приложен към настоящото решение.

               Гореспоменатото изменение има за цел добавянето на бележка в подраздел 2, отнасящ се до обхвата на държавните поръчки в Колумбия, за да се уточни, че понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са публичноправни субекти на ниво субцентрално управление и нямат промишлен или търговски характер.

               Въпросното изменение се налага поради различно тълкуване от страна на ЕС и Колумбия на попадащите в обхвата държавни поръчки на ниво субцентрално управление в Колумбия, което доведе до отказа на Колумбия да осигури достъп на дружествата от ЕС до възлагани поръчки от стопански значими публичноправни субекти на регионално и местно равнище. С това изменение ще се изясни кръгът на попадащите в обхвата колумбийски възложители на регионално и местно равнище, като в него ще бъдат включени такива субекти, като „Instituto de Desarrollo Urbano“ (IDU), които отговарят за развитието на инфраструктурата в Богота.

               В член 191 („Изменения или поправки в обхвата“) от споразумението се предвижда възможността да бъде изменен обхватът на дял VI относно държавните поръчки, като по силата на параграф 4 от същия член Комитетът по търговията е оправомощен да постигне съгласие по всяко подобно предложено изменение, имащо за цел изменението от страните на съответното приложение, т.е. приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението.

               Предвид това, че решението има действие само между Европейския съюз и Колумбия, то може да бъде прието в рамките на Комитета по търговията от Европейския съюз и Колумбия, тъй като е свързано изключително с двустранните отношения между тях в съответствие с член 14 параграф 3 от споразумението.

               Предложението попада в обхвата на изключителната компетентност на Европейския съюз. Поради това принципът на субсидиарност не е приложим.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Комитетът по търговията е орган, създаден по силата на споразумение, а именно Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна.

               Решението, което Комитетът по търговия се приканва да приеме, представлява акт, пораждащ задължително правно действие в съответствие с член 14 параграф 2 от споразумението за търговия. С предвидения акт не се допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за приемането на решение в съответствие с член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт, т.е. разширяването на приложното поле на възлагането на поръчки, влизащи в обхвата на дял VI от споразумение, се отнасят до общата търговска политика.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС, и по-специално параграф 4 от него.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207, параграф 4 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2017/0257 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по търговията, във връзка с изменението на приложение XII към Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна, с което се определя списъкът на колумбийските възложители в съответствие с разпоредбите на дял VI („Държавни поръчки“)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първата алинея във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна („споразумението за търговия“) се прилага временно от 1 август 2013 г. по отношение на Колумбия
                  4
               .

               (2)Съгласно член 14, параграфи 1 и 3 от споразумението Комитетът по търговията може да приема решения с консенсус само с участието на ЕС страната по споразумението и на подписалата споразумението съответна андска държава (а именно Колумбия), при условие че такива решения не засягат правата и задълженията на друга андска държава, подписала същото споразумение.

               (3)По време на насроченото за 24 ноември 2017 г. четвърто негово заседание се предвижда Комитетът по търговията да приеме решението за одобряване на изменението на допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“). С изменението се изяснява обхватът по отношение на възлагащите държавни поръчки публичноправни субекти на регионално и местно равнище в Колумбия. То предполага включването на бележка в подраздел 2, отнасящ се до обхвата на държавните поръчки в Колумбия, за да се уточни, че понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са публичноправни субекти на ниво субцентрално управление и нямат промишлен или търговски характер. ЕС и Колумбия се споразумяват въпросното изменение да не налага компенсаторни корекции.

               (4)Целесъобразно е да се определи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Комитета по търговията, тъй като решението ще има задължителна правна сила за Съюза.

               (5)Тъй като в резултат на решението на Комитета по търговията ще се измени приложение ХІІ към споразумението, е целесъобразно след приемането му това решение да бъде публикувано в Официален вестник на Европейския съюз.

               (6)В рамките на Комитета по търговията Съюзът ще бъде представляван от Комисията в съответствие с член 17, параграф 1 от Договора за Европейския съюз (ДЕС),

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на насроченото за 24 ноември 2017 г. четвърто заседание на Комитета по търговията, се основава на проекта на решение на Комитета по търговията, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               След приемането му решението на Комитета по търговията се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 354, 21.12.2012 г., стр. 3.

                     (2)
                  ОВ L 56, 28.2.2013 г., стр. 1.

                     (3)
                  ОВ L 356, 24.12.2016 г., стр. 3.

                     (4)
                  Решение 2012/735/ЕС на Съвета от 31 май 2012 г. за подписване от името на Съюза и за временно прилагане на Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна (ОВ L 354, 21.12.2012 г., стр. 3).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 9.10.2017
            COM(2017) 584 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Комитета по търговията, във връзка с изменението на приложение XII към Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна, с което се определя списъкът на колумбийските възложители в съответствие с разпоредбите на дял VI („Държавни поръчки“)

               ПРИТУРКА

               РЕШЕНИЕ № […]/2017 НА КОМИТЕТА ПО ТЪРГОВИЯТА ЕС-КОЛУМБИЯ-ПЕРУ

               от […] 2017 година

               за изменение на допълнение 1 в приложение XII („Държавни поръчки“) към Споразумението за търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна

               КОМИТЕТЪТ ПО ТЪРГОВИЯТА,

               като взе предвид Споразумението за търговия между Европейския съюз („Съюза“) и неговите държави членки, от една страна, и Колумбия и Перу, от друга страна („споразумението за търговия“), и по-специално член 191 от него,

               като има предвид, че:

               (1)В член 191 от споразумението за търговия са описани процедурите, по които страна по него може да измени или внесе поправки в приложното поле на своите поръчки, влизащи в обхвата на дял VI от споразумението.

               (2)В допълнение 1, раздел А, подраздел 2 на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението за търговия се уточняват субектите на субцентралното държавно управление в Колумбия, чиито поръчки попадат в обхвата на дял VI.

               (3)След обменена информация между Съюза и Колумбия относно прилагането на споразумението за търговия Колумбия уведоми Съюза за намерението си да добави бележка в подраздел 2, за да се уточни, че понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са субекти на субцентралното държавно управление и нямат промишлен или търговски характер. Съюзът и Колумбия постигнаха съгласие по такова изменение и по това, че то не налага компенсаторни корекции.

               (4)С цел да се включи тази бележка е необходимо да се измени допълнение 1, раздел А, подраздел 2 в приложение XII към споразумението за търговия. Решението за изменение на приложението може да бъде прието в рамките на Комитета по търговията, създаден по силата на споразумението, от Европейския съюз и Колумбия („съответната андска държава“) в съответствие с член 14, параграф 3 от споразумението за търговия, тъй като е свързано изключително с двустранните отношения между тях,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Бележките към подраздел 2 в допълнение 1, раздел А на приложение XII („Държавни поръчки“) към споразумението за търговия се заменят със следното:

               „Бележки към настоящия подраздел

               1.За целите на настоящия подраздел понятието „възложители“ обхваща всички възложители, които са публичноправни субекти на ниво субцентрално управление и нямат промишлен или търговски характер.

               2.В обхвата на дял VІ от настоящото споразумение не попадат:

               а)поръчките за доставка на храни, селскостопански суровини/производствени ресурси и живи животни, свързани с програми за подкрепа на селското стопанство и хранителни помощи; и

               б)поръчките за стоки, класирани в раздел 2 (хранителни продукти, напитки и тютюн; текстил, облекло и кожени продукти) от CPC, версия 1.0, предназначени за програми за социално подпомагане.“.

               Член 2

               Изменението, предвидено в член 1, не предполага компенсаторна корекция, поради това че не води до стесняване на обхвата.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в [...] на [...] 2017 година.

               За Комитета по търговията