title: Решение на Съвета относно подписването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия и за - Решение на Съвета относно сключването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия

text:
Важна правна забележка

|

52007PC0432(01)

Решение на Съвета относно подписването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия и за  /* COM/2007/0432 окончателен */

	Брюксел,COM (2007)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисияи заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия(представено от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМI. Политическо и правно основаниеЗа Бивша югославска република Македония, както и за всички други страни от Западните Балкани, значението на разрешаването на въпросите, свързани с нелегалната миграция, беше потвърдено в заключенията на срещата на високо равнище между Европейския съюз и тези страни, състояла се на 21 юни 2003 г. в Солун, която потвърди и европейската перспектива на страните от Западните Балкани. Според същите заключения, диалогът по визовите въпроси ще зависи между другото и от борбата с нелегалната имиграция. Що се отнася до реадмисията, Програмата от Солун обяви поетото от ЕС задължение да договори и сключи споразумения за реадмисия с всички страни от региона. Освен това, Програмата от Солун приканва Бивша югославска република Македония и другите страни от Западните Балкани да вземат всички необходими мерки за улесняване на сключването на такива споразумения и за гарантиране на тяхното изпълнение.Важността на споразуменията за реадмисия беше подчертано и в Споразумението за стабилизиране и асоцииране, сключено между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Бивша югославска република Македония.[1] Съгласно член 76, параграф 2, от него „Страните се договарят да сключат при поискване споразумение между Бивша югославска република Македония и Европейската общност, което регулира специфичните задължения на Бивша югославска република Македония и на държавите-членки на Европейския съюз за реадмисия, включително задължение за реадмисия на граждани на други страни и на лица без гражданство.“На 13 ноември 2006 г. Съветът по общи въпроси и външни отношения упълномощи официално Комисията да проведе преговори за сключване на споразумение за реадмисия с Бивша югославска република Македония. В същия ден Съветът прие указания за водене на преговорите за сключване на споразумения за реадмисия с другите страни от Западните Балкани. През ноември 2006 г. Комисията изпрати проектоспоразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония на властите на последната. Преговорите започнаха на 30 ноември 2006 г., а първият официален кръг беше проведен на 1 декември 2006 г. в Брюксел. Два последващи кръга на преговори бяха проведени в Брюксел, както и успоредно („back-to-back“) с преговори за споразумение за облекчаване на визовия режим между Европейската общност и Бивша югославска република Македония. Последният официален кръг на преговорите се състоя на 12 април 2007 г., като на него бяха договорени всички нерешени въпроси, включително въпросът за реадмисията на бивши граждани на Социалистическа федеративна република Югославия, които не са приели друго гражданство. Окончателният текст на споразумението беше парафиран в същия ден от главните преговарящи на двете страни.Държавите-членки бяха редовно информирани и консултирани на всички етапи от преговорите за реадмисия (неофициални и официални).От страна на Общността правното основание за Споразумението е член 63, параграф 3, буква б), във връзка с член 300 от Договора за създаване на Европейската общност.Приложените предложения представляват правен инструмент за подписване и сключване на споразумението за реадмисия. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство. Ще трябва да се проведе официална консултация с Европейския парламент относно сключването на споразумението в съответствие с член 300, параграф 3 от Договора за ЕО.Предложеното решение, отнасящо се до сключването на споразумението, съдържа необходимите вътрешни разпоредби за практическото прилагане на споразумението. По-специално в него се посочва, че Европейската комисия представлява Общността в рамките на Съвместния комитет по реадмисия, създаден с член 18 от споразумението. Съгласно член 18, параграф 5 Съвместният комитет за реадмисия приема свои собствени процедурни правила. Както при другите споразумения за реадмисия, сключени досега от Общността, позицията на Общността в това отношение се определя от Комисията в консултация със специален комитет, чиито членове се посочват от Съвета. Що се отнася до другите решения на Съвместния комитет, позицията на Общността се установява в съответствие с приложимите разпоредби на Договора за ЕО.II. Резултат от преговоритеКомисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговори, са постигнати и че проектоспоразумението за реадмисия е приемливо за Общността.Проектоспоразумението с Бивша югославска република Македония за реадмисия е хармонизирано, доколкото това е възможно, с проектоспоразуменията за реадмисия, сключени с другите страни от Западните Балкани.Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:- Споразумението е разделено на 8 раздела и има общо 23 члена. Освен това, то съдържа 7 приложения, които представляват неразделна част от него, и 6 съвместни декларации.- Задълженията за реадмисия, постановени в споразумението (членове 2—5), са съставени изцяло на реципрочна основа, като се отнасят за свои граждани (член 2 и член 4) и за граждани на трети страни и лица без гражданство, включително, по отношение на Бивша югославска република Македония, за бивши граждани на Социалистическа федеративна република Югославия, които не са получили друго гражданство (член 3 и член 5).- Задължението за реадмисия на свои граждани включва и бивши свои граждани, които са се отказали от гражданство, без да са получили гражданство на друга държава. Освен това, член 2 и член 4 се допълват от съвместна декларация, която се отнася до лишаването от гражданство.- Задължението за реадмисия на свои граждани се отнася и за членовете на семейството (например съпруг(а) и непълнолетни несемейни деца), които имат гражданство, различно от това на лицето, което трябва да бъде прието обратно, и които нямат независимо право на пребиваване в държавата заявител.- Задължението за реадмисия на граждани и лица без гражданство от трети страни (член 3) е свързано със следните условия: a) въпросното лице има, или при влизането си е имало, валидна виза или разрешение за пребиваване, издадено от запитаната държава, или б) въпросното лице е влязло незаконно и пряко на територията на държавата заявител, след като е пребивавало или е минало транзитно през територията на запитаната държава. От това задължение се освобождават лицата, преминаващи транзитно по въздух, и всички лица, на които държавата заявител е издала виза или разрешение за пребиваване преди или след влизането на нейна територия.- Бившите граждани на Социалистическа федеративна република Югославия, които не са получили друго гражданство, са поставени в отделна категория (член 3, параграф 3). Тяхната реадмисия се приема от Бивша югославска република Македония, ако са спазени следните две условия: ако мястото им на раждане е на територията на Бивша югославска република Македония и ако постоянното им местожителство към датата на обявяване на независимостта на Бивша югославска република Македония (8 септември 1991 г.) е било на територията на тази държава. Конкретните условия за реадмисия на тази категория лица бяха приложени хоризонтално във всички споразумения за реадмисия, сключени със страните от Западните Балкани.- Както по отношение на свои граждани в случай на изтекъл срок, така и на граждани от трети страни или лица без гражданство, във всички случаи Бивша югославска република Македония приема употребата на стандартните пътнически документи на Европейския съюз за целите на експулсирането (член 2, параграф 4 и член 3, параграф 4).- Раздел III от споразумението (членове 6—12, във връзка с приложения 1—6) съдържа необходимите технически разпоредби, които се отнасят за процедурата по реадмисия (форма и съдържание на молбата за реадмисия, средства за доказване, срокове, начини за трансфер и транспортни средства). Възможна е известна процедурна гъвкавост, която се дължи на факта, че не се налага реадмисия в случаите, когато лицето, което трябва да бъде прието обратно, притежава валиден национален паспорт, както и когато той/тя, които са граждани на трета страна, притежават валидна виза или разрешение за пребиваване, издадено от държавата, която трябва да ги приеме обратно (член 6, параграф 2). Член 6, параграф 3 съдържа друг важен процедурен елемент, така наречената ускорена процедура, която е договорена по отношение на лица, заловени в граничния район, т.е. в район, който се простира до 30 километра от общата сухопътна граница между дадена държава-членка и Бивша югославска република Македония, или на териториите на международните летища на държавите-членки или на Бивша югославска република Македония. По силата на ускорената процедура молбите за реадмисия се подават и отговорът се получава в рамките на 2 работни дни, докато при обикновената процедура срокът за отговор е 14 календарни дни.- Освен това, споразумението съдържа раздел за транзитните операции (член 13 и член 14, във връзка с приложение 7).- Членове 15—17 съдържат необходимите правила за разходите, защита на данните и връзката с други международни задължения.- Съставът, задачите и правомощията на Съвместния комитет по реадмисията са посочени в член 18.- За целите на практическото изпълнение на това споразумение, член 19 дава възможност на Бивша югославска република Македония и на отделните държавите-членки да сключват двустранни протоколи за изпълнение. Връзката между двустранните протоколи за изпълнение и други двустранни споразумения за реадмисия, съществуващи между Бивша югославска република Македония и отделните държави-членки в рамките на това споразумение, е пояснена в член 20.- Окончателните разпоредби (членове 21—23) съдържат правилата, необходими за влизането в сила, продължителността, възможностите за изменение, суспендиране и прекратяване, както и правния статут на приложенията към това споразумение.- Специфичният статут на Дания е посочен в преамбюла, в член 1, буква д), член 21, параграф 2 и в съвместна декларация, приложена към споразумението. Тясното обвързване на Норвегия, Исландия и Швейцария с изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген също е отразено в съвместни декларации към споразумението.III. ЗаключенияС оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът:- да реши споразумението да бъде подписано от името на Общността и да упълномощи председателя на Съвета да назначи лицето(лицата), което(които) е(са) надлежно оправомощен(и) да подписва(т) от името на Общността;- да одобри, след консултация с Европейския парламент, приложеното споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония относно реадмисията.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3, буква б) от него, във връзка с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[2],КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:(1) С решението си от 13 ноември 2006 г. Съветът упълномощи Комисията да води преговори за споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия.(2) Преговорите за изготвянето на споразумението се проведоха в периода 30 ноември 2006–12 април 2007 г.(3) При условие че бъде сключено на по-късна дата, споразумението, парафирано в Брюксел на 12 април 2007 г., следва да бъде подписано.(4) В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство е уведомило за желанието си да участва в приемането и прилагането на това решение.(5) В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Ирландия е уведомила за желанието си да участва в приемането и прилагането на това решение.(6) В съответствие с член 1 и член 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и следователно не е обвързана с него и не го прилага,РЕШИ:Член единственПри условието на негово последващо сключване, с настоящото се упълномощава председателят на Съвета да определи лице (лица), оправомощено(и) да подпише(ат) от името на Европейската общност споразумението между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия.Съставено в Брюксел на ............................... 2007 годинаЗа СъветаПредседателПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на Споразумение между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3, буква б) от него, във връзка с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3 от него,като взе предвид предложението на Комисията[3],като взе предвид становището на Европейския парламент[4]КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:(1) Комисията проведе преговори от името на Европейската общност за постигане на Споразумение с Бивша югославска република Македония за реадмисия.(2) При условие на неговото последващо сключване, настоящото Споразумение бе подписано от името на Европейската общност на ….... 2007 г. съгласно Решение ……../……/EО на Съвета от [………….].(3) Това споразумение следва да бъде одобрено.(4) Със споразумението се създава Съвместен комитет за реадмисия, който може да приема свои процедурни правила. В този случай е уместно да се предвиди опростена процедура за определяне на позицията на Общността.(5) В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство е уведомило за желанието си да участва в приемането и прилагането на това решение.(6) В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Ирландия е уведомила за желанието си да участва в приемането и прилагането на това решение.(7) В съответствие с член 1 и член 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и следователно не е обвързана с него и не го прилага,РЕШИ:Член 1Споразумението между Европейската общност и Бивша югославска република Македония за реадмисия се одобрява с настоящото от името на Общността.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета връчва уведомлението съгласно член 22, параграф 2 от споразумението[5].Член 3Комисията представлява Общността в Съвместния комитет по реадмисия, създаден с член 18 от споразумението.Член 4Позицията на Общността в рамките на Съвместния комитет за реадмисия относно приемането на процедурни правила за него съгласно член 18, параграф 5 от споразумението се определя от Комисията след консултация със специален комитет, чиито членове са посочени от Съвета.Член 5Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на ............................... 2007 годинаЗа СъветаПредседателПриложениеСПОРАЗУМЕНИЕмежду Европейската общност и Бивша югославска република Македонияотносно реадмисията на незаконно пребиваващи лицаВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, наричана по-нататък „Общността“,иБИВША ЮГОСЛАВСКА РЕПУБЛИКА МАКЕДОНИЯ,решени да заздравят сътрудничеството помежду си с цел да водят по-ефективна борба с незаконната миграция,водени от желанието си да въведат, чрез настоящото споразумение и на реципрочна основа, бързи и ефективни процедури за идентифициране и безопасно и методично връщане на лицата, които не отговарят на условията за влизане, престой и пребиваване на територията на Бивша югославска република Македония и на дадена държава-членка на Европейския съюз, както и с цел да улеснят транзитното преминаване на такива лица в дух на сътрудничество;като подчертават , че настоящото споразумение не засяга правата, задълженията и отговорностите на Общността, държавите-членки на Европейския съюз и Бивша югославска република Македония, произтичащи от международното право и по-специално от Европейската конвенция от 4 ноември 1950 г. за защита на човешките права и основни свободи и на Конвенцията от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците;като считат , че разпоредбите на настоящото споразумение, което спада към обхвата на действие на Дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, не се отнася за Кралство Дания в съответствие с Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност,като вземат предвид член 76.2 от Споразумението за стабилизиране и асоцииране[6], което задължава Страните да сключат при поискване споразумение за реадмисия,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1ОпределенияЗа целите на настоящото споразумение1.  „Договарящи страни“ означава Бивша югославска република Македония и Общността;2.  „Реадмисия“ означава връщането от държавата заявител и приемането от запитаната държава на лица (граждани на запитаната държава, граждани на трета страна или лица без гражданство), за които е установено, че незаконно са влезли, намират се или пребивават в държавата заявител, в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение;3.  „Гражданин на Бивша югославска република Македония“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Бивша югославска република Македония в съответствие с националното законодателство;4.  „Гражданин на държава-членка“ означава всяко лице, което притежава гражданство на държава-членка съгласно определението за целите на Общността ;5.  „Държава-членка“ означава всяка държава-членка на Европейския съюз, с изключение на Кралство Дания;6.  „Гражданин на трета страна“ означава всяко лице, което притежава гражданство, различно от това на Бивша югославска република Македония или на някоя държава-членка;7.  „Лице без гражданство“ означава всяко лице, което не притежава гражданство;8.  „Разрешение за пребиваване“ означава разрешение от всякакъв вид, издадено от Бивша югославска република Македония или от една от държавите-членки, даващо право на лицето да пребивава на територията на тази страна; Това не включва временните разрешения за престой, издадени по време на разглеждане на молба за разрешение за убежище или за пребиваване;9.  „Виза“ означава разрешение или решение от Бивша югославска република Македония или от една от държавите-членки за даване на право на лице да влезе на нейната територия или да премине транзитно през нея. Това не включва летищните транзитни визи;10.  „Държава заявител“ означава държавата (Бивша югославска република Македония или една от държавите-членки), която подава заявление за реадмисия в съответствие с член 7 или заявление за транзитно преминаване в съответствие с член 14 на настоящото споразумение;11.  „Запитана държава“ означава държавата (Бивша югославска република Македония или една от държавите-членки), до която се подава заявление за реадмисия в съответствие с член 7 или заявление за транзитно преминаване в съответствие с член 14 на настоящото споразумение;12.  „Компетентен орган“ означава всеки национален орган на Бивша югославска република Македония или на една от държавите-членки, който е упълномощен да изпълнява това споразумение в съответствие с член 19, параграф 1, буква a) от него13.  „Граничен район“ означава район, който се простира до 30 километра от общата сухопътна граница между дадена държава-членка и Бивша югославска република Македония, както и териториите на международните летища на държавите-членки и Бивша югославска република Македония.14.  „Транзитно преминаване“ означава преминаване на лице от трета страна или лице без гражданство през територията на запитаната държава на път от държавата заявител за страната на местоназначението.Раздел I.Задължения на Бивша югославска република Македония по реадмисиятаЧлен 2Реадмисия на свои граждани(1) Бивша югославска република Македония приема обратно по молба на дадена държава-членка и без излишни формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всяко лице, което не отговаря или вече не отговаря на изискванията за влизане, престой и пребиваване на територията на държавата-членка, която е държава заявител, при условие че е надлежно доказано или че може обосновано да се приеме въз основа на годни доказателства, че даденото лице е гражданин на Бивша югославска република Македония.(2) Освен това, Бивша югославска република Македония приема обратно, ако е възможно:-  непълнолетните несемейни деца до 18 годишна възраст на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване на територията на държавата-членка, която е държава заявител;-  съпруга(та), притежаващи гражданство, различно от това на лицата, посочени в параграф 1, при условие че имат право на влизане и престой на територията на Бивша югославска република Македония, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в държавата-членка, която е държава заявител.(3) Освен това, Бивша югославска република Македония приема обратно лица, които са се отказали от гражданство на Бивша югославска република Македония след влизането си на територията на дадена държава-членка, освен ако на лицата е било най-малкото обещано натурализиране от страна на тази държава-членка.(4) След като Бивша югославска република Македония е отговорила положително на заявлението за реадмисия, компетентната дипломатическа мисия или консулското представителство на Бивша югославска република Македония издава незабавно, не по-късно от 3 работни дни, пътнически документ, необходим за връщането на лицето, което подлежи на реадмисия, с валидност най-малко 30 дни. Ако поради правни или фактически причини въпросното лице не може да бъде върнато в рамките на посочения период на валидност на пътническия документ, издаден първоначално, компетентната дипломатическа мисия или консулското представителство на Бивша югославска република Македония се задължава в срок от 14 календарни дни да издаде нов пътнически документ с валидност за същия период. Ако в рамките на 14 календарни дни Бивша югославска република Македония не е издала нов пътнически документ, се счита, че приема използването на стандартния пътнически документ на ЕС за целите на експулсирането[7].(5) В случай че лицето, което подлежи на реадмисия, притежава гражданство на трета страна в допълнение към гражданството на запитаната държава, държавата заявител взема под внимание желанието на лицето да бъде прието обратно в държавата на неговия избор.Член 3Реадмисия на граждани на трета страна и лица без гражданство(1) Бивша югославска република Македония приема обратно, по молба на дадена държава-членка и без излишни формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, което не отговаря или вече не отговаря на правните разпоредби за влизане, престой и пребиваване на територията на държавата-членка, която е държава заявител, при условие че е надлежно доказано или че може обосновано да се приеме въз основа на годни доказателства, че тези лица:a) притежават или са притежавали по времето на влизането си валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадено от Бивша югославска република Македония; илиб) са влезли незаконно и пряко на територията на държавите-членки, след като са пребивавали или са минали транзитно през територията на Бивша югославска република Македония.(2) Задължението за реадмисия по параграф 1 не се прилага, ако:a) гражданинът на трета страна или лицето без гражданство се е намирало само в транзитна зона на международно летище на Бивша югославска република Македония; илиб) държавата заявител е издала на гражданина на трета страна или на лицето без гражданство виза или разрешение за пребиваване преди или след влизането на лицето на нейна територия, освен ако-  притежават по времето на влизането си валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадено от Бивша югославска република Македония, чийто срок на валидност изтича по-късно; или-  визата или разрешението за пребиваване, издадено от държавата заявител, е придобито чрез използване на фалшиви или подправени документи, или чрез неверни изявления, a въпросното лице е останало на територията на Бивша югославска република Македония или е преминало транзитно през нея, или-  това лице не спазва условията, свързани с визата, и е останало на територията на Бивша югославска република Македония или е преминало транзитно през нея.(3) Освен това, по искане на държава-членка Бивша югославска република Македония приема обратно бивши граждани на Социалистическа федеративна република Югославия, които не са получили друго гражданство и чието място на раждане и постоянно местожителство към 8 септември 1991 г. е било на територията на Бивша югославска република Македония.(4) След като Бивша югославска република Македония е отговорила положително на заявлението за реадмисия, държавата-членка, която е държава заявител, издава на лицето, което подлежи на реадмисия, стандартния пътнически документ на ЕС за целите на експулсирането[8].Раздел II.Задължения на Общността по реадмисиятаЧлен 4Реадмисия на свои граждани(1) Дадена държава-членка приема обратно по молба на Бивша югославска република Македония и без излишни формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всяко лице, което не отговаря или вече не отговаря на изискванията за влизане, престой и пребиваване на територията на Бивша югославска република Македония, при условие че е надлежно доказано или че може обосновано да се приеме въз основа на годни доказателства, че даденото лице е гражданин на тази държава-членка.(2) Освен това, държавата-членка приема обратно, ако е възможно:-  непълнолетните несемейни деца до 18 годишна възраст на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване на територията на Бивша югославска република Македония;-  съпрузите, притежаващи гражданство, различно от това на лицата, посочени в параграф 1, при условие че имат право на влизане и престой на територията на държавата-членка, която е запитана държава, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в Бивша югославска република Македония.(3) Освен това, държавата-членка приема обратно лица, които са се отказали от гражданство на държава-членка след влизането си на територията на Бивша югославска република Македония, освен ако на лицата е било най-малкото обещано натурализиране от страна на Бивша югославска република Македония.(4) След като държавата-членка, която е запитана държава, е отговорила положително на заявлението за реадмисия, компетентната дипломатическа мисия или консулското представителство на тази държава-членка издава незабавно, не по-късно от 3 работни дни, пътнически документ, необходим за връщането на лицето, което подлежи на реадмисия, с валидност най-малко 30 дни. Ако поради правни или фактически причини въпросното лице не може да бъде върнато в рамките на посочения период на валидност на пътническия документ, издаден първоначално, компетентната дипломатическа мисия или консулското представителство на държавата-членка се задължава в срок от 14 календарни дни да издаде нов пътнически документ с валидност за същия период.(5) В случай че лицето, което подлежи на реадмисия, притежава гражданство на трета страна в допълнение към това на държавата-членка, която е запитана държава, Бивша югославска република Македония взема под внимание желанието на лицето да бъде прието обратно в държавата на неговия избор.Член 5Реадмисия на граждани на трета страна и лица без гражданство(1) Дадена държава-членка приема обратно, по молба на Бивша югославска република Македония и без излишни формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, което не отговаря или повече не отговаря на влизане за влизане, престой и пребиваване на територията на Бивша югославска република Македония, при условие че е надлежно доказано или че може обосновано да се приеме въз основа на годни доказателства, че тези лица:a) притежават или са притежавали по времето на влизането си валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадено от държавата-членка, която е запитана държава; илиб) са влезли незаконно и пряко на територията на Бивша югославска република Македония, след като са пребивавали или са минали транзитно през територията на държавата-членка, която е запитана държава.(2) Задължението за реадмисия по параграф 1 не се прилага, ако:a) гражданинът на трета страна или лицето без гражданство се е намирало само в транзитна зона на международно летище в държавата-членка, която е запитана държава; илиб) Бивша югославска република Македония е издала на гражданина на трета страна или на лицето без гражданство виза или разрешение за пребиваване преди или след влизането на лицето на нейна територия, освен ако-  притежават по времето на влизането си валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадено от държавата-членка, която е запитана държава, чийто срок на валидност изтича по-късно; или-  визата или разрешението за пребиваване, издадено от Бивша югославска република Македония, е придобито чрез използване на фалшиви или подправени документи, или чрез неверни изявления, а въпросното лице е останало или е преминало транзитно през територията на държавата-членка, която е запитана държава, или-  това лице не спазва изискванията, свързани с визата, и е останало или е преминало транзитно през територията на държавата-членка, която е запитана държава.(3) Задължението за реадмисия, посочено в параграф 1, се отнася за държавата-членка, която е издала визата или разрешението за пребиваване. Ако две или повече държави-членки са издали виза или разрешение за пребиваване, задължението на реадмисия по параграф 1 се отнася за държавата-членка, която е издала документа с по-дълъг период на валидност или, ако валидността на един или няколко от тях вече е изтекла, документа, който все още е валиден. Ако всички документи са с изтекла валидност, задължението за реадмисия по параграф 1 се отнася за държавата-членка, която е издала документа, чиято валидност е изтекла последно. Ако такива документи не могат да бъдат представени, задължението за реадмисия по параграф 1 се отнася за държавата-членка на последното излизане.(4) След като държавата-членка е отговорила положително на заявлението за реадмисия, Бивша югославска република Македония издава, ако се налага, на лицето, което подлежи на реадмисия, пътнически документ, необходим за неговото връщане.Раздел III. Процедура на реадмисияЧлен 6Принципи(1) При условие че са спазени разпоредбите на параграф 2 от член 6, всеки трансфер на лице, чиято реадмисия е била договорена въз основа на едно от задълженията, посочени в членове 2—5, се извършва чрез подаване на заявление за реадмисия до компетентния орган на запитаната държава.(2) Не се налага подаване на заявление за реадмисия в случаите, когато лицето, което подлежи на реадмисия, притежава валиден пътнически документ или, когато е приложимо, валидна виза или разрешение за пребиваване, издадено от запитаната държава.(3) Ако лицето е заловено в граничен район (включително на летище) на държавата заявител, след като е пресякло незаконно границата пряко от територията на запитаната държава, държавата заявител може да подаде заявление за реадмисия в рамките на 2 работни дни след задържането на това лице (ускорена процедура).Член 7Заявление за реадмисия(1) Доколкото е възможно, заявлението за реадмисия трябва да съдържа и следната информация:a) лични данни на лицето, което подлежи на реадмисия (напр. име, фамилия, дата на раждане и при възможност - място на раждане и последен адрес на местоживеене и данни за родителите), и ако е уместно, лични данни на непълнолетните несемейни деца и/или съпруг(а);б) указание относно средствата за предоставяне на годни доказателства за гражданството, транзита, условията за реадмисията на граждани на трета страна и на лица без гражданство, както и за незаконното влизане и пребиваване;в) снимка на въпросното лице.(2) доколкото е възможно, заявлението за реадмисия следва да включва и следната информация:a) декларация, че лицето, което подлежи на реадмисия, може да има нужда от помощ или грижи, при условие че въпросното лице е дало изричното си съгласие за тази декларация;б) всякакви други мерки за защита и сигурност или информация за здравословното състояние на лицето, каквато може да е необходима в случай на индивидуален трансфер.(3) В приложение 6 към това споразумение е даден формуляр на заявление за реадмисия.Член 8Средства за доказване на гражданството(1) Без да се засягат съответните приложими национални законодателства, доказателства за гражданство в съответствие с член 2, параграф 1 и член 4, параграф 1 могат да бъдат предоставени с документите, изброени в приложение 1 към настоящото споразумение. Ако бъдат представени такива документи, държавите-членки и Бивша югославска република Македония признават взаимно гражданството, без да е необходимо по-нататъшно разследване. Фалшиви или подправени документи не могат да представляват доказателство за гражданство.(2) Годни доказателства за гражданство в съответствие с член 2, параграф 1 и член 4, параграф 1 могат по-специално да бъдат предоставени с документите, изброени в приложение 2 към настоящото споразумение, дори ако техният период на валидност е изтекъл. Ако бъдат представени такива документи, държавите-членки и Бивша югославска република Македония приемат презумпцията за гражданство, освен ако те не докажат противното. Фалшиви или подправени документи не могат да представляват годно доказателство за гражданство.(3) Ако не може да бъде представен нито един от документите, изброени в приложение 1 или приложение 2, компетентните дипломатически и консулски представителства на запитаната държава при поискване интервюират лицето, което подлежи на реадмисия, във възможно най-кратък срок, най-късно в рамките на 3 работни дни от датата на заявлението, с цел да установят неговото гражданство.Член 9Средства за доказване по отношение на граждани на трета страна или на лица без гражданство(1) Доказването на условията за реадмисия на граждани на трета страна и на лица без гражданство, постановени в член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1 се предоставят по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 3 към настоящото споразумение; фалшиви или подправени документи не могат да служат за такова доказателство. Всяко такова средство за доказване се признава взаимно от държавите-членки и от Бивша югославска република Македония, без да е необходимо по-нататъшно разследване.(2) Годните доказателства за условията за реадмисия на граждани на трета страна и на лица без гражданство, постановени в член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1, се предоставят по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 4 към настоящото споразумение; фалшиви или подправени документи не могат да служат за такова доказателство. Ако бъдат представени такива годни доказателства, държавите-членки и Бивша югославска република Македония приемат презумпция за установено гражданство, освен ако те не докажат противното.(3) Незаконният характер на влизането, престоя и пребиваването се установява с пътните документи на въпросното лице, в които липсва необходимата виза или друго разрешение за престой на територията на държавата заявител. Декларация от страна на държавата заявител, че въпросното лице е без необходимите пътни документи, виза или разрешение за престой, също представлява годно доказателство за незаконно влизане, престой и пребиваване.(4) Годните доказателства за условията за реадмисия на бивши граждани на Социалистическа федеративна република Югославия, постановени в член 3, параграф 3, се предоставят по-специално със средствата за доказване, изброени в приложение 5 към настоящото споразумение; фалшиви или подправени документи не могат да служат за такова доказателство. При представяне на такива годни доказателства, Бивша югославска република Македония приема гражданството за установено, освен ако те не докажат противното.(5) Ако не може да бъде представен нито един от документите, изброени в приложение 5, компетентните дипломатически и консулски представителства на Бивша югославска република Македония при поискване интервюират лицето, което подлежи на реадмисия, във възможно най-кратък срок, най-късно в рамките на 3 работни дни от датата на заявлението, с цел да установят неговото гражданство.Член 10Срокове(1) Заявлението за реадмисия се подава до компетентния орган на запитаната държава в рамките най-много на една година от датата, на която компетентният орган на държавата заявител е научил, че гражданин на трета страна или лице без гражданство не отговаря или вече не отговаря на правните разпоредби за влизане, престой и пребиваване. При наличието на правни или фактически пречки за своевременно подаване на заявлението, по искане на държавата заявител срокът се удължава, но само до преодоляването на тези пречки.(2) Отговорът на заявлението за реадмисия се изпраща в писмена форма-  в рамките на 2 работни дни, ако заявлението е подадено по ускорената процедура (член 6, параграф 3);-  в рамките на 14 календарни дни – във всички останали случаи.Тези срокове започват да текат от датата, на която е получено заявлението за реадмисия. Ако в установения срок не е получен отговор, счита се, че трансферът е одобрен.(3) Отказът за реадмисия се обосновава.(4) След получаване на съгласието или, в зависимост от случая, след изтичане на срока, посочен в параграф 2, трансферът на въпросното лице се извършва незабавно или най-късно в рамките на три месеца. По искане на държавата заявител, този срок може да бъде удължен с времето, необходимо за преодоляване на правни или практически пречки.Член 11Начини на трансфер и превозни средства(1) Преди да върнат дадено лице, компетентните органи на Бивша югославска република Македония и на въпросната държава-членка договарят предварително и в писмена форма датата на предаването на лицето, входния пункт, необходимостта от ескортиране и друга информация, свързана с трансфера.(2) Превозът може да бъде по въздух или по суша. Връщането по въздух не се ограничава само до използване на националните превозвачи на Бивша югославска република Македония или на държавите-членки и може да се извършва с редовни и чартърни полети. В случай на ескортиране, придружаващите служители могат да не бъдат само упълномощени служители на държавата заявител, при условие че са упълномощени лица от Бивша югославска република Македония или от която и да е държава-членка.Член 12Реадмисия по погрешкаДържавата заявител приема обратно всяко лице, което е прието обратно от запитаната държава, ако в рамките на 3 месеца след предаването на въпросното лице бъде установено, че не са спазени изискванията, постановени в членове 2—5 на това споразумение .В такъв случай процедурните разпоредби на това споразумение се прилагат mutatis mutandis и се предоставя цялата налична информация, която се отнася за действителната самоличност и за гражданството на лицето, което се приема обратно.Раздел IV. Дейности по транзитното преминаванеЧлен 13Принципи(1) Държавите-членки и Бивша югославска република Македония ограничават транзита на граждани на трета страна или на лица без гражданство само в случай, когато тези лица не могат да бъдат върнати директно на държавата, която е крайна цел на пътуването.(2) Бивша югославска република Македония разрешава транзитното преминаване на граждани на трета страна и на лица без гражданство, ако дадена държава-членка поиска това, а държавата-членка разрешава транзитното преминаване на граждани на трета страна и на лица без гражданство, ако Бивша югославска република Македония поиска това, при условие че е осигурено пътуването през други възможни държави на транзитно преминаване и реадмисията от страна на държавата, която е крайна цел на пътуването.(3) Бивша югославска република Македония или дадена държава-членка могат да откажат транзитно преминаванеa) ако гражданинът на трета страна или лицето без гражданство рискуват да бъдат подложени на изтезания или на нечовешко или унизително отношение или наказание, на изпълнение на смъртна присъда или на преследване поради раса, религия, националност, членство в определена социална група или политически убеждения в държавата, която е крайна цел на пътуването или в друга държава на транзитното преминаване; илиб) ако гражданинът на трета страна или лицето без гражданство са обект на наказателно преследване в запитаната държава или в друга държава на транзитното преминаване; илив) по съображения, свързани с общественото здраве, вътрешната сигурност, обществения ред и други национални интереси на запитаната държава.(4) Бивша югославска република Македония и дадена държава-членка могат да анулират издаденото разрешение, ако обстоятелствата, посочени в параграф 3, възникнат или се появят впоследствие, като по този начин пречат на транзитното преминаване, или ако пътуването през възможни държави на транзит или реадмисията от страна на държавата, която е крайна цел на пътуването, не са гарантирани. В такъв случай държавата заявител приема обратно гражданина на трета страна или лицето без гражданство, както се налага и без забавяне.Член 14Процедура на транзитното преминаване(1) Заявлението за транзитно преминаване се подава до компетентния орган на запитаната държава в писмена форма и включва следната информация:a) вид на транзитното преминаване (по въздух или по суша), други възможни държави на транзит и държавата, която е крайна цел на пътуването;б) лични данни на въпросното лице (например име, фамилия, моминско име, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно, псевдоними, дата на раждане, пол и при възможност – място на раждане, гражданство, език, вид и номер на пътните документи);в) предполагаем пункт на влизане, час на преминаване и евентуална нужда от ескорт;г) декларация, че от гледна точка на държавата заявител условията, посочени в член 13, параграф 2, са изпълнени и че няма известни причини за отказ съгласно член 13, параграф 3.В приложение 7 към това споразумение е даден формуляр на заявление за транзитно преминаване.(2) В рамките на 5 календарни дни и в писмена форма запитаната държава уведомява държавата заявител за приемането, като потвърждава входния пункт и предполагаемия час на приемането или я уведомява за отказа за реадмисия и за причините за този отказ.(3) Ако транзитното преминаване се осъществява със самолет, лицето, което подлежи на реадмисия, и евентуалните придружители се освобождават от необходимостта да получат летищна транзитна виза.(4) При условие че са проведени взаимни консултации, компетентните органи на запитаната държава оказват съдействие при транзитното преминаване, и по-специално по отношение на наблюдението на въпросното лице и предоставянето на подходящи условия за тази цел.Раздел V. РазходиЧлен 15Разходи за транспорт и транзитно преминаванеБез да се засяга правото на компетентните органи да възстановят разходите по реадмисията от лицето, което подлежи на реадмисия, или от трети страни, всички транспортни разходи, направени във връзка с реадмисията, както и разходите за транзитното преминаване по силата на това споразумение до границата на държавата, която е крайна цел на пътуването, се поемат от държавата заявител.Раздел VI. Защита на данните и клауза за незасяганеЧлен 16Защита на даннитеЛичните данни могат да се съобщават, само ако това е необходимо за изпълнението на това споразумение, от компетентните органи на Бивша югославска република Македония или на държава-членка, в зависимост от случая. Обработването и манипулацията с личните данни във всеки конкретен случай е предмет на вътрешното законодателство на Бивша югославска република Македония, а в случаите, когато контрольорът е компетентен орган на държава-членка – на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО[9] и на националното законодателство на тази държава-членка, прието в съответствие с тази директива. Освен това, следва да се спазват следните принципи:a) обработването на личните данни е безпристрастно и законосъобразно;б) личните данни се събират за конкретната, изрично посочена законна цел по прилагането на това споразумение; те не се обработват допълнително от предаващия орган или от приемащия орган по начин, който е несъвместим с тази цел;в) личните данни трябва да бъдат адекватни, съответстващи и не прекалени по отношение на целта, за която се събират и/или обработват допълнително; по-специално, предадените лични данни могат да се отнасят единствено за следното:-  данни за лицето, което трябва да бъде прехвърлено (например име, фамилия, други предишни имена, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно, псевдоними, пол, гражданско състояние, дата и място на раждане, сегашно гражданство и предишно гражданство);-  паспорт, лична карта или шофьорска книжка (номер, срок на валидност, дата на издаване, издаващ орган, място на издаване);-  престой и маршрути;-  друга информация, необходима за идентифициране на лицето, което подлежи на реадмисия, или за проучване на изискванията за реадмисия съгласно това споразумение.г) личните данни трябва да бъдат точни и при необходимост да се актуализират.д) личните данни се съхраняват във формат, който дава възможност за идентифициране на субекта на данните, за срок, който не превишава времето, необходимо за изпълнение на целта, за която са събирани или обработени.е) както предаващият орган, така и приемащият орган предприемат всички разумни мерки, за да предпазят личните данни по подходящ начин от корекция, заличаване или блокиране в случаите, когато обработването им не съответства на разпоредбите на този член, и по-специално във връзка с това, че данните не са подходящи, приложими и точни или че са прекомерни по отношение на целта на обработването. Това включва изпращане на уведомление до другата договаряща страна във връзка с каквато и да е корекция, заличаване или блокиране.ж) при поискване приемащият орган уведомява предаващия орган за използването на предадените данни и за получените при това резултати.з) личните данни могат да се предават само на компетентните органи. Предаването им на други органи става само с предварителното съгласие на предаващия орган.и) предаващият и приемащият орган са длъжни да протоколират в писмена форма трансфера на изходящите и получаването на входящите лични данни.Член 17Клауза за незасягане(1) Разпоредбите на това споразумение не засягат правата и задълженията на Общността, държавите-членки и Бивша югославска република Македония, произтичащи от международното право и по-специално от-  Конвенцията от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците и Протокола от 31 януари 1967 г. за статута на бежанците, който изменя конвенцията;-  международните конвенции, определящи държавата, отговорна за разглеждане на молби за убежище;-  Европейската конвенция от 4 ноември 1950 г. за защита на човешките права и основни свободи;-  Конвенцията от 10 декември 1984 г. срещу изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отношение или наказание;-  международните конвенции за екстрадиция и транзитно преминаване;-  многостранните международни конвенции и споразумения за реадмисия на чужди граждани.(2) Нищо в това споразумение не възпрепятства връщането на дадено лице по силата на други официални и неофициални договорености.Раздел VII. Приложение и изпълнениеЧлен 18Съвместен комитет за реадмисия(1) Договарящите се страни си съдействат във връзка с приложението и тълкуването на това споразумение. За тази цел те създават Съвместен комитет за реадмисия (наричан по-нататък „Комитетът “ ), който има следната задача:a) да наблюдава изпълнението на това споразумение;б) да взема решения за прилагане на мерки, необходими за еднаквото изпълнение на това споразумение;в) да обменя редовно информация за протоколите за изпълнение, съставени от отделните държави-членки и от Бивша югославска република Македония в съответствие с член 19;г) да внася препоръки за изменения на това споразумение и на приложенията към него.(2) Решенията на комитета са задължителни за договарящите се страни.(3) Комитетът се състои от представители на Общността и на Бивша югославска република Македония; Общността се представлява от Комисията.(4) Комитетът заседава при необходимост по искане на една от договарящите страни.(5) Комитетът приема свои процедурни правила.Член 19Протоколи за изпълнение(1) По искане на държава-членка или на Бивша югославска република Македония, Бивша югославска република Македония и държавата-членка съставят протокол за изпълнение, който съдържа правила заa) назначаването на компетентните органи, граничните пропускателни пунктове и размяна на пунктове за връзка и езикът на комуникация;б) начините за реадмисия по ускорената процедура;в) условията за реадмисия с ескорт, включително транзитното преминаване на граждани на трета страна и лица без гражданство с ескорт;г) средства и документи в допълнение към тези, изброени в приложения 1—5 към това споразумение.(2) Протоколите за изпълнение, посочени в параграф 1, влизат в сила след изпращането на уведомление до комитета за реадмисия по член 18.(3) Бивша югославска република Македония приема да прилага всички разпоредби на протокола за изпълнение, съставен с една държава-членка, по отношение на която и да е друга държава-членка, ако последната поиска това.Член 20Връзка с двустранни споразумения или договореностина държавите-членки за реадмисияРазпоредбите на това споразумение имат предимство пред разпоредбите на каквото и да е двустранно споразумение или договореност относно реадмисията на незаконно пребиваващи лица, които са или биха могли да бъдат сключени съгласно член 19 между отделни държави-членки и Бивша югославска република Македония, доколкото разпоредбите на тези споразумения или договорености са несъвместими с тези на настоящото споразумение.Раздел VIII. Окончателни разпоредбиЧлен 21Териториално приложение(1) При спазване на условието в параграф 2 от член 21, това споразумение се прилага за територията, за която се прилага Договорът за създаване на Европейската общност, и за територията на Бивша югославска република Македония.(2) Настоящото споразумение не се прилага за територията на Кралство Дания.Член 22Влизане в сила, срок и прекратяване(1) Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от Договарящите страни в съответствие с техните процедури.15.  Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която Договарящите страни се уведомяват една друга относно приключването на процедурите, посочени в първия параграф.16.  Настоящото споразумение се сключва за неопределен период.17.  Всяка договаряща страна може, след като уведоми официално другата договаряща страна и след предварителни консултации с комитета, посочен в член 18, да преустанови изцяло или отчасти изпълнението на настоящото споразумение по отношение на граждани на трета страна и лица без гражданство по причини, свързани със сигурността, обществения ред, защитата на националната сигурност или защитата на общественото здраве. Временното преустановяване на действието на споразумението влиза в сила на втория ден след деня на такова уведомление.18.  Всяка договаряща страна може да прекрати настоящото споразумение с писмено уведомление до другата договаряща страна. Настоящото споразумение престава да бъде в сила шест месеца след датата на такова уведомление.Член 23.ПриложенияПриложения 1 до 7 съставляват неразделна част от настоящото споразумение.Съставено на .................................. ден от месец..................................................................... година в екземпляри на официалните езици на страните, като всички текстове са еднакво автентични.За Европейската общност (...) | За Бивша югославска република Македония (...) |Приложение 1Общ списък с документиза доказване на гражданство(член 2, параграф 1, член 4, параграф 1 и член 8, параграф 1)-  паспорти от всякакъв вид (национални паспорти, дипломатически паспорти, служебни паспорти, групови паспорти и заместители на паспорти/паспорти, издадени за спешни случаи);-  лични карти (включително непостоянни или временни лични карти);-  военни книжки;-  моряшка книжка и лодкарска книжка;-  удостоверение за гражданство, придружено от друг документ за самоличност със снимка на лицето.Приложение 2Общ списък с документичието представяне се счита загодно доказателство за гражданство(член 2, параграф 1, член 4, параграф 1 и член 8, параграф 2)-  фотокопия на който и да е от документите, изброени в приложение 1 към това споразумение;-  трудови книжки или фотокопия от тях;-  шофьорски книжки или фотокопия от тях;-  удостоверения за раждане или фотокопия от тях;-  официални показания на достоверни свидетели;-  показания на въпросното лице и език, говорен от него, включително с резултата от официален тест. За целите на настоящото приложение терминът 'официален тест' се дефинира като тест, възложен или проведен от властите на държавата заявител и признат от запитаната държава;-  всякакъв друг документ, който би помогнал за установяване на гражданството на въпросното лице-  документи, изброени в приложение 1, чиито срок на валидност е изтекъл.Приложение 3Общ списък с документикоито се считат за доказателство за условията зареадмисия на граждани на трета страна и лица без гражданство(член 3, параграф 1, член 5, параграф 1 и член 9, параграф 1)-  печати на влизане/излизане или подобна заверка в пътния документ на въпросното лице или друго доказателство за влизане/излизане (например снимка);-  валиден документ, например виза и/или разрешение за пребиваване, издадено от запитаната държава, за разрешен престой на нейна територия-  поименни билети и/или списъци на пътниците, пътуващи със самолет, влак, автобус или кораб, които доказват присъствието и маршрута на въпросното лице на територията на запитаната държава;-  официални показания, направени от гранични служители, които удостоверяват, че въпросното лице е пресякло границата;Приложение 4Общ списък с документикоито се считат за годно доказателство за условиятаза реадмисия на граждани на трета страна и лица без гражданство(член 3, параграф 1, член 5, параграф 1 и член 9, параграф 2)-  декларации, издадени от съответните власти на държавата заявител, за мястото и обстоятелствата, при които въпросното лице е заловено, след като е влязло на територията на тази държава;-  информация във връзка със самоличността и/или престоя на лицето, която е предоставена от международна организация;-  поименни документи, удостоверения и сметки от всякакъв вид (например сметка за хотел, картончета за посещение при лекар/зъболекар, пропуски за обществени/частни учреждения, договори за наем на лек автомобил, разписки от кредитни карти и др.), които сочат ясно, че въпросното лице е пребивавало на територията на запитаната държава;-  информация, която сочи, че въпросното лице е ползвало услугите на куриерска или пътническа агенция;-  официални показания на въпросното лице, направени при съдебни или административни процедури.Приложение 5Списък с документикоито се считат за годно доказателство за условиятаза реадмисия на бивши граждани на Социалистическа федеративна република Югославия(член 3, параграф 3, член 9, параграф 4)-  удостоверения за раждане или фотокопия от тях, издадени от бившата Социалистическа федеративна република Югославия;-  официални документи или фотокопия от тях, издадени от Бивша югославска република Македония или от бившата Социалистическа федеративна република Югославия, в които е посочено мястото на раждане и/или постоянното местожителство съгласно член 3, параграф 3.-  други документи или удостоверения, или фотокопия от тях, които указват мястото на раждане и/или постоянното местожителство на територията на Бивша югославска република Македония;-  официални показания на въпросното лице, направени при съдебни или административни процедури.Приложение 6[pic]Препратка: ..................................................До[pic]ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА РЕАДМИСИЯв съответствие с член 7 от Споразумението от ........... междумежду Европейската общност и Бивша югославска република Македонияотносно реадмисията на незаконно пребиваващи лица[pic]B. Лични данни на съпругата/съпруга (ако е уместно)1. Пълно име (да се подчертае фамилията): ......................................................................................................................................2. Моминско име:.....................................................................................3. Дата и място на раждане:..................................................................................4. Пол и физически данни (ръст, цвят на очите, отличителни белези и т.н.):.............................................................5. Известен/известна също и като (предишни имена, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно или псевдоними):.......................................................................................................................................................6. Националност и език:.......................................................................................................................................................В. Лични данни на децата (ако е уместно)1. Пълно име (да се подчертае фамилията): ......................................................................................................................................2. Дата и място на раждане:..................................................................................3. Пол и физически данни (ръст, цвят на очите, отличителни белези и т.н.):.............................................................4. Националност и език:.......................................................................................................................................................Г. Особени обстоятелства, свързани с лицето, което се връща обратно1. Здравословно състояние(например евентуални указания относно необходимостта от специални медицински грижи; наименованието на латински език на евентуално заразно заболяване):.....................................................................................................................................................2. Данни за това, че представлява особено опасно лице(например подозрения за извършване на сериозно престъпление; агресивно поведение):.....................................................................................................................................................[pic][pic]...................................................(Подпис) (Печат)Приложение 7[pic] | [Символ на Бивша югославска република Македония ] |.................................................................. ..................................................................... | .................................................................... (Място и дата) |(Наименование на органа заявител) |Препратка....................................................................До..................................................................... |.................................................................... .................................................................... (Наименование на запитания орган) |ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕв съответствие с член 14 от Споразумението от ...........между Европейската общност и Бивша югославска република Македонияотносно реадмисията на незаконно пребиваващи лицаЛични данни 1. Пълно име (да се подчертае фамилията): ............................................................. 2. Моминско име: ............................................................. 3. Дата и място на раждане: ............................................................. | Снимка |19.  4. Пол и физически данни (ръст, цвят на очите, отличителни белези и т.н.):........................................5. Известен/известна също и като (предишни имена, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно или псевдоними):....................................................................................................................................6. Националност и език:......................................................................................................................................7. Вид и номер на пътните документи:.................................................................................................................................Б. Дейности по транзитното преминаване1.Вид на транзитапо въздух | по суша |-  2. Държава, която е крайна цел на пътуването........................................3. Предполагаеми други държави на транзитно преминаване........................................4. Предлаган граничен контролно-пропускателен пункт, дата и час на транзитното преминаване и евентуален ескорт........................................................................................................................5. Приемането е гарантирано във всяка друга държава на транзита и в държавата, която е крайна цел на пътуването (член 13, параграф 2)да | не |-  6. Наличие на каквато и да е причина за отказ на транзитното преминаване(член 13, параграф 3)да | не |-  В. Забележки..........................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................(Подпис) (Печат)Съвместна декларация във връзка с член 2, параграф 2 и член 4, параграф 2За прилагане на въпросните разпоредби Страните полагат усилия да предприемат съответни мерки за запазване, доколкото е възможно, на единството и целостта на семейството. За тази цел страните правят всичко възможно да приемат обратно членовете на дадено семейство в разумни срокове.Прилагането на принципа за единството и целостта на семейството трябва по-специално да бъде обект на наблюдение от Комитета, посочен в член 18.Съвместна декларация във връзка с член 2, параграф 3 и член 4, параграф 3Договарящите страни отбелязват, че съгласно законите за гражданство на Бивша югославска република Македония и държавите-членки, гражданин на Бивша югославска република Македония или на Европейския съюз не може да бъде лишен от гражданство.Страните се договарят да се консултират своевременно, в случай че правната уредба в това отношение бъде изменена.Съвместна декларация във връзка с член 3 и член 5Страните ще полагат усилия да върнат всеки гражданин на трета страна, който не отговаря или вече не отговаря на действащите правни изисквания за влизане, престой или пребиваване на техните територии, обратно в неговата страна на произход.Съвместна декларация за ДанияДоговарящите страни отбелязват, че настоящото споразумение не се отнася за територията на Кралство Дания или за гражданите на Кралство Дания. При тези обстоятелства е уместно Бивша югославска република Македония и Дания да сключат споразумение за реадмисия на лица при същите условия, както това споразумение.Съвместна декларация за Исландия и НорвегияДоговарящите страни отбелязват тесните отношения между Европейската общност и Исландия и Норвегия, и по-специално по силата на Споразумението от 18 май 1999 г. относно асоциирането на тези страни при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген. При тези обстоятелства е уместно Бивша югославска република Македония да сключи споразумение за реадмисия с Исландия и Норвегия при същите условия, както това споразумение.Съвместна декларация за ШвейцарияДоговарящите страни отбелязват, че Европейският съюз, Европейската общност и Швейцария са подписали споразумение за асоциирането на Швейцария при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген. Уместно е, след като това споразумение за асоцииране влезе в сила, Бивша югославска република Македония да сключи споразумение за реадмисия с Швейцария при същите условия, както това споразумение.[1] ОВ, L 84, от 20.3.2004 г.[2] ОВ C[3] ОВ C[4][5] Датата на влизане в сила на Споразумението за реадмисия ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.[6] ОВ, L 84, от 20.3.2004 г.[7] В съответствие с формуляра, даден в препоръката на Съвета на Европейския съюз от 30 ноември 1994 г.[8] В съответствие с формуляра, даден в препоръката на Съвета на Европейския съюз от 30 ноември 1994 г.[9] Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защитата на лицата във връзка с обработването на личните им данни и свободното движение на тези данни (ОВ L 281 от 23.11.1995 г., стр. 31).


				|

		52012PC0709

			Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки /* COM/2012/0709 final - 2012/0335 (NLE) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
На
26 март 2010 г.
Европейският
съвет
постигна съгласие
по
предложението
на
Европейската
комисия да се
започне
изпълнението
на нова
стратегия за
работни
места и
растеж — стратегията
„Европа 2020“[1], основана
на засилена
координация
на икономическите
политики,
която ще бъде
съсредоточена
върху
ключовите
области, в
които е необходимо
да се
предприемат
действия за
повишаване
на
потенциала
за устойчив
растеж и
конкурентоспособността
на Европа. С
тази цел Европейският
съвет се
съгласи да
определи основни
цели на ЕС,
които
представляват
споделени
цели,
насочващи
действията
на държавите
членки и на
Съюза.
Договорът
за
функционирането
на ЕС предвижда,
че държавите
членки
трябва да
разглеждат
своите
икономически
политики и
насърчаването
на заетостта
като въпроси
от общо
значение и да
ги координират
в рамките на
Съвета. В два
отделни члена
Договорът
постановява,
че Съветът
трябва да
приеме
основни
насоки за
икономическите
политики
(член 121) и
насоки за
заетостта (член
148), като
посочва, че
вторите
трябва да са съвместими
с първите.
Имайки
предвид това правно
основание,
насоките за
заетостта и икономическите
политики са
представени като
два отделни,
но
неразривно
взаимосвързани
правни
инструмента:
–
Препоръка
на Съвета
относно
основни
насоки на
икономическите
политики на
държавите
членки и на
Съюза — част I
от
„Интегрирани
насоки
Европа 2020“;
–
Решение
на Съвета
относно
насоки за
политиките
за заетостта
на държавите
членки — част II
от
„Интегрирани
насоки
Европа 2020“.
Тези
насоки,
приложени
посредством
гореупоменатите
законодателни
инструменти,
образуват
заедно
интегрираните
насоки за изпълнение
на
стратегията
„Европа 2020“.
Насоките за
заетостта
бяха приети
на 21 октомври 2010 г.
и, както е
предвидено в
решението за
приемането
им, следва да
останат
непроменени
до 2014 г., за да се
гарантира, че
ще се отдаде
достатъчно
внимание на
прилагането
им.
Общите
цели и
приоритети,
изразени в
насоките за
политиките
за заетостта,
се запазват.
По силата на
член 148,
параграф 2 тяхната
актуалност
за 2013 г. трябва
да бъде потвърдена
с решение на
Съвета, след
консултации
с
Европейския
парламент,
Европейския икономически
и социален
комитет,
Комитета на
регионите и
Комитета по
заетостта.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И
ОЦЕНКИ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
Не се
прилага
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
ОВ L 308, 24.11.2010 г.,
стр. 46.
2012/0335 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
относно
насоки за
политиките
за заетостта
на държавите
членки
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 148,
параграф 2 от
него,
като
взе предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
взе предвид
становището
на Европейския
парламент[2],
като
взе предвид
становището
на Комитета
по заетостта,
като
взе предвид
становището
на Европейския
икономически
и социален
комитет[3],
като
взе предвид
становището
на Комитета на
регионите[4],
като
има предвид,
че:
(1)       Договорът
за
функционирането
на Европейския
съюз (ДФЕС)
предвижда в
член 145, че
държавите
членки и
Съюзът работят
за
изработването
на
координирана
стратегия за
заетостта, и
по-специално
за развитието
на
квалифицирана,
обучена и
адаптивна
работна сила,
както и на
пазари на
труда, които
да могат да
реагират
бързо на икономическите
промени, с
оглед
постигането
на целите,
изброени в
член 3 от
Договора за
Европейския
съюз (ДЕС).
(2)       Предложената
от Комисията
стратегия
„Европа 2020“
предоставя
на Съюза
възможността
да ориентира
икономиката
си в посока
на интелигентен,
устойчив и
приобщаващ
растеж, съпътстван
от висока
степен на
заетост, производителност
и социално
сближаване.
Пет основни
цели,
изброени в
съответните
насоки, съставляват
споделените
цели, от
които се ръководят
в действията
си държавите
членки, като
се отчитат
различните
им изходни
позиции и
национални
условия,
както и
позициите на
Съюза и
условията в
него.
Европейската
стратегия за
насърчаване
на заетостта
играе водеща
роля в
изпълнението
на целите на
новата
стратегия в
областта на
заетостта и пазара
на труда.
(3)       Интегрираните
насоки са в
съответствие
със
заключенията
на
Европейския
съвет. Те дават
точни
указания на
държавите
членки за
разработването
на техните
национални
програми за
реформи и за
изпълнението
на реформите,
като
отразяват
взаимозависимостта
и са в
съответствие
с Пакта за
стабилност и
растеж.
Насоките за
заетостта
следва да
съставляват
основата за всички
препоръки,
специфични
за отделните
държави, които
Съветът
евентуално
би отправил
към държавите
членки
съгласно
член 148,
параграф 4 от
ДФЕС,
успоредно
със
специфичните
за отделните
държави
препоръки,
отправени
към държавите
членки
съгласно
член 121,
параграф 2 от
посочения
договор.
Насоките за
заетостта
следва също
така да
съставляват
основата за
изготвянето
на
съвместния
доклад по заетостта,
изпращан
ежегодно от
Съвета и Европейската
комисията на
Европейския
съвет.
(4)       Разглеждането
на проектите
за национални
програми за
реформа на
държавите
членки, съдържащи
се в проекта
на съвместен
доклад по
заетостта,
показва, че
държавите
членки
следва да
продължат да
полагат
максимални
усилия за
работа по
приоритетните
области —
увеличаване
на участието
в пазара на труда
и намаляване
на
структурната
безработица,
развиване на
квалифицирана
работна сила,
съответстваща
на нуждите на
пазара, насърчаване
на
качеството
на работните
места и
ученето през
целия живот,
подобряване
на
показателите
на системите
на образование
и обучение на
всички
равнища и
увеличаване
на участието
във висшето
образование,
насърчаване
на
социалното
приобщаване
и борба с бедността.
(5)       Приетите
през 2010 г.
насоки
следва да
останат
непроменени
до 2014 г., за да се
гарантира, че
ще се отдаде
достатъчно внимание
на
прилагането
им.
Необходимо е
през периода
до края на 2014 г.
актуализирането
им да бъде
ограничено
до минимум.
(6)       Държавите
членки
следва да
проучат
възможността
да използват
Европейския
социален
фонд при
изпълнението
на насоките
за насърчаване
на заетостта,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките
за
политиките
за заетостта
на държавите
членки,
изложени в
приложението
към Решение
на Съвета от
21 октомври
2010 г. относно
насоките за
политиките
за заетост на
държавите
членки[5],
остават в
сила за 2013 г. и
се вземат
предвид от
държавите
членки в
техните
политики за
заетостта.
Член 2
Адресати
на
настоящото
решение са
държавите
членки.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               COM(2010) 2020,
3.3.2010 г.
[2]               ОВ C […],
[…], стр. […].
[3]               ОВ C […], […],
стр. […].
[4]               ОВ C […], […],
стр. […].
[5]               Решение 2010/707/ЕС
на Съвета от
21 октомври
2010 г. относно
насоки за
политиките
за заетост на
държавите
членки (ОВ L 308,
24.11.2010 г., стр. 46).


				|

		52012PC0613

			Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно позицията, която Европейският съюз да заеме в рамките на съответните комитети на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации по отношение на адаптирането към техническия напредък на правила № 3, 4, 6, 7, 10, 12, 14, 16, 19, 23, 26, 31, 37, 38, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 53, 58, 61, 67, 77, 83, 85, 87, 90, 91, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 110, 112, 113, 115, 116, 117, 119, 121, 123 и 125 и относно адаптирането към техническия напредък на глобални технически правила № 4 и 5 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации /* COM/2012/0613 final - 2012/0294 (NLE) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
На
международно
равнище
Икономическата
комисия за
Европа на
Организацията
на обединените
нации (ИКЕ на
ООН)
разработва
хармонизирани
изисквания,
предназначени
да премахнат
техническите
пречки пред
търговията с
моторни
превозни
средства
между договарящите
се страни по
Ревизираната
спогодба от
1958 г. и да
гарантират,
че тези превозни
средства
осигуряват
висока
степен на
безопасност
и опазване на
околната
среда.
С
Решение 97/836/ЕО
на Съвета от
27 ноември 1997 г.
Съюзът се
присъедини
към
Спогодбата на
Икономическата
комисия за
Европа на Организацията
на
обединените
нации (ИКЕ на
ООН) за
приемане на
еднакви
технически
предписания
за колесни
превозни
средства,
оборудване и
части, които
могат да
бъдат монтирани
и/или
използвани
на колесни
превозни средства,
и на условия
за взаимно
признаване на
одобрения,
издавани на
основата на
тези предписания
(„Ревизирана
спогодба от
1958 г.“)[1],
а с
Решение 2000/125/ЕО
на Съвета от
31 януари 2000 г.
относно
сключването
на споразумение
относно
създаването
на глобални
технически
регламенти
за колесните пътни
превозни
средства,
оборудване и
части, които
могат да
бъдат
монтирани
и/или използвани
на колесните
пътни
превозни
средства
(„Паралелно
споразумение“)[2],
Съюзът се
присъедини
към
Паралелната
спогодба.
Заседанията
на Работна
група 29 на ИКЕ
на ООН —
Световният
форум за
хармонизация
на регулаторната
уредба за
превозните
средства — се
провеждат
три пъти
всяка година
през март,
юни и
ноември. На
всяко
заседание се
приемат нови
изменения на
съществуващите
правила на ИКЕ
на ООН или на
глобалните
технически
правила с цел
да се отчете
техническият
напредък.
Преди всяко
заседание на
Работна
група 29 една
от шестте
работни
комисии към
нея приема
тези
предложения.
След
това по време
на заседанието
на Работна
група 29 се
гласува за
окончателното
приемане на
измененията, допълненията
и поправките,
стига да е
налице
кворум и
квалифицирано
мнозинство
от договарящите
се страни. В
рамките на
Работна
група 29 ЕС е
страна по две
спогодби (от 1958 г.
и 1998 г.) и
гласува от
името на
държавите
членки. За
всяко
заседание се
изготвя
решение на
Съвета,
известно
като
„мегарешение“,
в което се
съдържа
списъкът на
измененията,
допълненията
и поправките
и което
позволява на
Комисията да
гласува от
името на
държавите
членки на
всяко
заседание на
Работна
група 29.
В
решението на
Съвета се
определя
позицията на
Съюза за
гласуването
на
измененията, допълненията
и поправките,
внесени за
гласуване на
ноемврийското
заседание на
Работна
група 29 за 2012 г.,
което ще се
проведе на 13—16
ноември 2012 г.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И
ОЦЕНКИ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
На 8
октомври 2012 г.
беше
проведена
консултация
с
Техническия
комитет по
моторните
превозни
средства и
бяха взети
предвид
забележките
на
експертите
на държавите
членки.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
·
Обобщение
на
предлаганите
мерки
В
предложението
е определена
позицията на
Съюза за
гласуването
на
измененията
на правилата
на ИКЕ на ООН
№ 3, 4, 6, 7, 10, 12, 14, 19, 23, 26, 31, 37, 38, 44, 45, 46, 48, 49, 50,
53, 58, 61, 67, 77, 83, 85, 87, 90, 91, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 110,
112, 113, 115, 116, 117, 119, 121, 123 и 125,
поправка на
изменение 1
на глобално
техническо
правило № 4 и
изменение 1
на глобално
техническо
правило № 5 на
ИКЕ на ООН.
·
Правно
основание
С цел
отчитане на
спецификата
на Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз използваните
по-рано
правни
основания,
които са
посочени в
съображения 1
и 2, са заменени
от пряка
препратка
към член 218,
параграф 9, което
заедно с
необходимостта
от променен
подготвителен
процес за
заседанията
на Работна
група 29 води
до различен
правен
формат, а
именно
решение на
Съвета
вместо
решение на
Комисията,
каквото се
използваше в
подготвителния
процес през
последните 14
години.
·
Принцип
на
субсидиарност
Гласуването
в подкрепа на
международни
инструменти,
като проекти
на правила на
ИКЕ на ООН и
на глобални
технически
правила, и включването
им в
системата на
Съюза за одобрение
на типа на
моторните
превозни
средства
може да бъде
направено
единствено
от Съюза.
Това не само
предотвратява
разпокъсването
на вътрешния пазар,
но също така
гарантира
еднакви здравни
стандарти и
стандарти за
безопасност навсякъде
в Съюза.
Налице са и
предимства, свързани
с икономии от
мащаба:
продуктите могат
да се
произвеждат
за целия
пазар на
Съюза и дори
за
международния
пазар, вместо
да бъдат
приспособявани,
за да получат
национално
одобрение на
типа за всяка
отделна държава
членка.
Поради
това
предложението
е в
съответствие
с принципа на
субсидиарност..
·
Принцип
на
пропорционалност
Предложението
е в
съответствие
с принципа на
пропорционалност,
тъй като не
надхвърля
необходимото
за постигане
на поставената
цел — да се
осигури
доброто
функциониране
на вътрешния
пазар, като
същевременно
се гарантира
висока степен
на
обществена
безопасност
и защита.
·
Избор
на
инструменти
Предлаган
инструмент:
решение на
Съвета.
Използването
на решение на
Съвета се
смята за
целесъобразно,
тъй като е в
съответствие
с
изискванията
на член 218,
параграф 9 от
ДФЕС.
2012/0294 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
относно
позицията,
която
Европейският
съюз да заеме
в рамките на
съответните
комитети на
Икономическата
комисия за
Европа на
Организацията
на
обединените
нации по отношение
на
адаптирането
към
техническия
напредък на
правила № 3, 4, 6, 7, 10, 12,
14, 16, 19, 23, 26, 31, 37, 38, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 53, 58, 61, 67, 77, 83,
85, 87, 90, 91, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 110, 112, 113, 115, 116, 117,
119, 121, 123 и 125 и относно
адаптирането
към
техническия
напредък на
глобални
технически
правила № 4 и 5
на Икономическата
комисия за
Европа на
Организацията
на
обединените
нации
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 114 и член 218,
параграф 9 от
него,
като
взе предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)       С
решение 97/836/ЕО[3]
на Съвета от 27
ноември 1997 г.
Съюзът се
присъедини
към
Спогодбата
на
Икономическата
комисия за
Европа на
Организацията
на обединените
нации (ИКЕ на
ООН) за
приемане на
еднакви
технически
предписания
за колесни
превозни
средства,
оборудване и
части, които
могат да
бъдат монтирани
и/или
използвани
на колесни
превозни средства,
и на условия
за взаимно
признаване
на одобрения,
издавани на
основата на
тези предписания
(„Ревизирана
спогодба от 1958
година“);
(2)       С
Решение 2000/125/ЕО[4]
на Съвета от 31
януари 2000 г.
Съюзът се
присъедини
към
Спогодбата
относно
създаването
на глобални
технически
правила за
колесните
пътни
превозни
средства,
оборудване и
части, които
могат да се
монтират
и/или
използват на колесните
пътни
превозни
средства
(„Паралелна
спогодба“);
(3)       С
Директива 2007/46/ЕО
на
Европейския
парламент и
на Съвета от
5 септември
2007 г. за
създаване на
рамка за
одобрение на
моторните
превозни
средства и
техните
ремаркета,
както и на
системи, компоненти
и отделни
технически
възли, предназначени
за такива
превозни
средства
(„Рамкова
директива“)[5],
системите за
одобрение на
държавите
членки се
заменят с
процедура за
одобрение на
равнището на
Съюза, с
която се
установява
хармонизирана
уредба, съдържаща
административните
разпоредби и
общите
технически
изисквания
по отношение
на всички
нови
превозни
средства,
системи, компоненти
и отделни
технически
възли. С посочената
директива
правилата на
ИКЕ на ООН
бяха включени
в системата
на ЕС за
одобрение на
типа на
превозните
средства
като
изисквания за
одобрение на
типа или като
алтернативи
на
законодателството
на Съюза.
След приемането
на
Директива 2007/46/ЕО
правилата на
ИКЕ на ООН
все повече
заменят
законодателството
на ЕС в
рамките на ЕС
одобрението
на типа на
превозните
средства.
(4)       Изискванията,
отнасящи се
до някои
елементи или
характеристики,
попадащи в
обхвата на
правила на
ИКЕ на ООН № 3, 4, 6, 7,
10, 12, 14, 19, 23, 26, 31, 37, 38, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 53, 58, 61, 67, 77,
83, 85, 87, 90, 91, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 110, 112, 113, 115, 116,
117, 119, 121, 123 и 125 и на
глобални
технически
правила № 4 и 5
на ИКЕ на ООН
трябва да бъдат
адаптирани с
оглед на
натрупания
опит и техническите
постижения.
(5)       Целесъобразно
е да се
определи
позицията, която
да бъде
възприета от
името на
Съюза в Административния
комитет за
Ревизираната
спогодба от 1958
г. и в
Изпълнителния
комитет за
Паралелната
спогодба
относно
измененията,
които ще
бъдат
направени в
горепосочените
актове на ИКЕ
на ООН,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Позицията,
която
Европейският
съюз да заеме
в
Административния
комитет за
Ревизираната
спогодба от
1958 г. и в
Изпълнителния
комитет за
Паралелната
спогодба на 13—16
ноември 2012 г., е
да гласува в
подкрепа на
предложените
изменения, изброени
в
приложението.
Член 2
Настоящото
решение
влиза в сила
на датата на
нотификацията
му.
Член 3
Адресат
на
настоящото
решение е
Европейската
комисия.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
ПРИЛОЖЕНИЕ

Списък,
посочен в
член 1:
 Предложение за допълнение 13 към серия от изменения 02 на Правило № 3 (светлоотражателни устройства) || ECE/TRANS/WP.29/2012/62
 Предложение за допълнение 16 към Правило № 4 (осветяване на задните регистрационни табели) || ECE/TRANS/WP.29/2012/63
 Предложение за допълнение 23 към серия от изменения 01 на Правило № 6 (пътепоказатели) || ECE/TRANS/WP.29/2012/64
 Предложение за поправка 1 към преработка 5 на Правило № 6 (пътепоказатели) || ECE/TRANS/WP.29/2012/110
 Предложение за допълнение 21 към серия от изменения 02 на Правило № 7 (предни и задни габаритни светлини, стоп-светлини и светлини за обозначаване на най-външния габарит) || ECE/TRANS/WP.29/2012/65
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 04 на Правило № 10 (електромагнитна съвместимост) || ECE/TRANS/WP.29/2012/66
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 04 на Правило № 12 (кормилен механизъм) || ECE/TRANS/WP.29/2012/96
 Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 07 на Правило № 14 (устройства за закрепване за колан ) || ECE/TRANS/WP.29/2012/42 ECE/TRANS/WP.29/2012/97
 Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 06 на Правило № 16 (обезопасителни колани) || ECE/TRANS/WP.29/2012/43
 Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 04 на Правило № 19 (предни светлини за мъгла) || ECE/TRANS/WP.29/2012/67
 Предложение за допълнение 19 към Правило № 23 (светлини за заден ход) || ECE/TRANS/WP.29/2012/68
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 03 на Правило № 26 (външни изпъкнали части на леки автомобили) || ECE/TRANS/WP.29/2012/86
 Предложение за допълнение 8 към серия от изменения 02 на Правило № 31 (комплектен халогенен фар (HSB) || ECE/TRANS/WP.29/2012/69
 Предложение за допълнение 40 към серия от изменения 03 на Правило № 37 (лампи с нажежаема жичка) || ECE/TRANS/WP.29/2012/70
 Предложение за допълнение 16 към Правило № 38 (задни светлини за мъгла) || ECE/TRANS/WP.29/2012/71
 Предложение за допълнение 6 към серия от изменения 04 на Правило № 44 (системи за обезопасяване на деца) || ECE/TRANS/WP.29/2012/98
 Предложение за допълнение 7 към серия от изменения 01 на Правило № 45 (устройства за чистене на предни светлини) || ECE/TRANS/WP.29/2012/72
 Предложение за серия от изменения 04 на Правило № 46 (устройства за непряко виждане) || ECE/TRANS/WP.29/2012/87 WP.29-158-08
 Предложение за допълнение 10 към серия от изменения 04 на Правило № 48 (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация) || ECE/TRANS/WP.29/2012/73 ECE/TRANS/WP.29/2012/73-Corr.1
 Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 05 на Правило № 48 (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация) || ECE/TRANS/WP.29/2012/74
 Предложение за поправка 1 към допълнение 7 към серия от изменения 04 на Правило № 48 (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация) || ECE/TRANS/WP.29/2012/111
 Предложение за допълнение 1 към серия от изменения 06 на Правило № 49 (емисии на двигателите с компресионно запалване и на двигателите с принудително запалване, работещи с природен газ (NG) и с втечнен нефтен газ (LPG) || ECE/TRANS/WP.29/2012/103 ECE/TRANS/WP.29/2012/103/Corr.1
 Предложение за допълнение 16 към Правило № 50 (предни и задни габаритни светлини, стоп-светлини и пътепоказатели за мотопеди и мотоциклети) || ECE/TRANS/WP.29/2012/75
 Предложение за допълнение 14 към серия от изменения 01 на Правило № 53 (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация за превозни средства от категория L3) || ECE/TRANS/WP.29/2012/76
 Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 02 на Правило № 58 (задна нискоразположена защита) || ECE/TRANS/WP.29/2012/88
 Предложение за допълнение 2 към Правило № 61 (външни издатини пред задния панел на кабината) || ECE/TRANS/WP.29/2012/89
 Предложение за допълнение 11 към серия от изменения 01 на Правило № 67 (превозни средства, чийто двигател работи с LPG) || ECE/TRANS/WP.29/2012/90
 Предложение за допълнение 15 към Правило № 77 (светлинно устройство за паркиране) || ECE/TRANS/WP.29/2012/77
 Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 06 на Правило № 83 (емисии на превозни средства от категории M1 и N1) || ECE/TRANS/WP.29/2012/104 ECE/TRANS/WP.29/2012/105
 Предложение за поправка 2 към серия от изменения 06 на Правило № 83 (емисии на превозни средства от категории M1 и N1) || ECE/TRANS/WP.29/2012/127
 Предложение за допълнение 6 на Правило № 85 (измерване на нетната мощност) || ECE/TRANS/WP.29/2012/106
 Предложение за допълнение 16 към Правило № 87 (светлини за движение през деня) || ECE/TRANS/WP.29/2012/78
 Предложение за поправка 1 към преработка 3 на Правило № 90 (резервни части на спирачката); привеждане в съответствие на английската и френската версия на руския текст || ECE/TRANS/WP.29/2012/117
 Предложение за допълнение 14 към Правило № 91 (странични габаритни светлини) || ECE/TRANS/WP.29/2012/79
 Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 02 на Правило № 94 (челен удар) || ECE/TRANS/WP.29/2012/99
 Предложение за поправка 1 към допълнение 4 към серия от изменения 01 на Правило № 94 (челен удар) || ECE/TRANS/WP.29/2012/126
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 03 на Правило № 95 (страничен удар) || ECE/TRANS/WP.29/2012/100
 Предложение за допълнение 1 към серия от изменения 03 на Правило № 96 (емисии от дизелови двигатели (селскостопански трактори) || ECE/TRANS/WP.29/2012/107
 Предложение за допълнение 7 към серия от изменения 01 на Правило № 97 (алармени системи на превозното средство) || ECE/TRANS/WP.29/2012/91
 Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 01 на Правило № 98 (светлини с газоразрядни светлинни източници) || ECE/TRANS/WP.29/2012/80
 Предложение за поправка 1 към преработка 3 на Правило № 98 (светлини с газоразрядни светлинни източници) || ECE/TRANS/WP.29/2012/61
 Предложение за допълнение 8 към Правило № 99 (газоразрядни светлинни източници) || ECE/TRANS/WP.29/2012/81
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 01 на Правило № 100 (безопасност на електрическите превозни средства, задвижвани с акумулаторна батерия) || ECE/TRANS/WP.29/2012/101
 Предложение за серия от изменения 02 на Правило № 100 (безопасност на електрическите превозни средства, задвижвани с акумулаторна батерия) || ECE/TRANS/WP.29/2012/102 WP.29-158-06
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 01 на Правило № 101 (емисии на CO2/ разход на гориво) || ECE/TRANS/WP.29/2012/108
 Предложение за серия от изменения 01 на Правило № 110 (системи за задвижване, работещи със сгъстен природен газ (CNG) || ECE/TRANS/WP.29/2012/92
 Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 01 на Правило № 112 (предни светлини, които излъчват асиметрична къса светлина) || ECE/TRANS/WP.29/2012/82
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 01 на Правило № 113 (предни светлини, които излъчват симетрична къса светлина) || ECE/TRANS/WP.29/2012/83
 Предложение за допълнение 5 към Правило № 115 (модифицирани системи за втечнен нефтен газ ― сгъстен природен газ) || ECE/TRANS/WP.29/2012/109
 Предложение за допълнение 4 към Правило № 116 (системи за предотвратяване на неразрешено използване и алармени системи) || ECE/TRANS/WP.29/2012/93
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 02 на Правило № 117 (гуми ― съпротивление при търкаляне, шум при търкаляне и сцепление с влажна пътна настилка) || ECE/TRANS/WP.29/2012/54 ECE/TRANS/WP.29/2012/55 WP.29-158-09
 Предложение за допълнение 2 към серия от изменения 01 на Правило № 119 (светлини за завой) || ECE/TRANS/WP.29/2012/84
 Предложение за серия от изменения 01 на Правило № 121 (обозначение на органи за ръчно управление, сигнални лампи и показващи уреди) || ECE/TRANS/WP.29/2012/30
 Предложение за допълнение 8 към Правило № 121 (обозначение на органи за ръчно управление, сигнални лампи и показващи уреди) || ECE/TRANS/WP.29/2012/94
 Предложение за допълнение 4 към серия от изменения 01 на Правило № 123 (адаптираща се система за предни светлини (AFS) || ECE/TRANS/WP.29/2012/85
 Предложение за серия от изменения 01 на Правило № 125 (поле на видимост напред на водачите) || ECE/TRANS/WP.29/2012/95
 Предложение за изменение 3 към Специална резолюция № 1 (S.R.1) || ECE/TRANS/WP.29/2012/115
 Предложение за изменение на R.E.3 (Консолидирана резолюция относно конструкцията на превозните средства) || ECE/TRANS/WP.29/2012/114
 Предложение за поправка 2 към изменение 1 на глобално техническо правило № 4 (хармонизирано в световен мащаб сертифициране за тежък режим на работа (WHDC), || ECE/TRANS/WP.29/2012/112
 Предложение за изменение 1 на глобално техническо правило № 5 (хармонизирани в световен мащаб системи за бордова диагностика (СБД) за тежък режим на работа) || ECE/TRANS/WP.29/2012/AC.3/30 ECE/TRANS/WP.29/2012/113 ECE/TRANS/WP.29/2012/118
[1]               ОВ
L 346, 17.12.1997 г., стр. 78.
[2]               OВ
L 35, 10.2.2000 г., стр. 12.
[3]               ОВ
L 346, 17.12.1997 г., стр. 78.
[4]               OВ
L 35, 10.2.2000 г., стр. 12.
[5]               OВ
L 263, 24.2.2011 г., стр. 1.