               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            2016/0330(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Кралство Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Предложението се прави в контекста на реформата от 2010 г. на правилата за произход по ОСП, въведена с Регламент (ЕС) № 1063/2010 от 18 ноември 2010 г., с който се измени Регламент (ЕИО) № 2454/93.

               Вследствие на реформата Турция беше включена под условие в системата за кумулация на произхода, която преди това се прилагаше между Съюза, Швейцария и Норвегия.

               Беше въведена и нова система за удостоверяване на произхода от регистрирани износители, която ще започне да се прилага от 1 януари 2017 г.

               Предвид горепосоченото съществуващият правен акт, приложими към системата за кумулация на произхода между Съюза, Швейцария и Норвегия, трябва да бъде преразгледан. Това е целта на настоящото предложение.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Предложението е съгласувано с общата търговска политика, по-специално с разпоредбите в митническата област, свободното движение на стоки и правилата за произход.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Не се прилага.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Договорът за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграф 5;
                  Решение 2001/101/EО на Съвета от 5.12.2000 г.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Предложението е свързано с общата търговска политика, която е от изключителната компетентност на Съюза.

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение е в съответствие с принципа на пропорционалност, тъй като ефектът от него е строго ограничен до това, което е необходимо, за да се даде възможност за включване на Турция в кумулацията, съществуваща във връзка с продуктите с произход от Швейцария и Норвегия.

               •Избор на правния акт

               Съгласно член 218, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз Съветът приема решение, с което разрешава подписването на споразумението по предложение на преговарящия. Настоящото е предложение за такова решение.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не се прилага.

               •Консултации със заинтересованите страни

               Въз основа на консултациите със заинтересованите страни беше изготвено споразумение, което се приема изцяло във всички негови елементи.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не се прилага.

               •Оценка на въздействието

                  Оценка на въздействието не бе извършена по отношение на придружаващата пътна карта и насоките за по-добро регулиране, тъй като предложението се отнася за кумулация на произхода между Съюза, Швейцария, Норвегия и евентуално Турция — система, която вече съществува и която се адаптира, за да отговаря на техническите изисквания, свързани с прилагането на системата REX, считано от 1 януари 2017 г.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не се прилага.

               •Основни права

                  Предложението не оказва въздействие върху защитата на основните права.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Не се прилага.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване

                  Мярката ще се оценява периодично от страните, които редовно ще поддържат контакти и ще участват в срещи и обучения, свързани с прилагането на системата REX.

               •Обяснителни документи (за директивите)

                  Не се прилага.

               •Подробно разяснение на конкретни разпоредби на предложението

               Предишното споразумение под формата на размяна на писма между Общността и всяка от страните от ЕАСТ, която предоставя тарифни преференции в съответствие с общата система за преференции (Норвегия и Швейцария), предвиждащо стоки със съдържание с произход от Норвегия или Швейцария да се третират при тяхното пристигане на митническата територия на Общността като стоки със съдържание с произход от Общността, одобрено от името на Европейската общност (Решение на Съвета от 5.12.2000 г.), трябва да бъде заменено с ново споразумение, за да се вземе предвид реформата на правилата за произход по ОСП, приета с Регламент № 1063/2010 от 18.11.2010 г. В резултат на правомощието, предоставено от Съвета на Комисията на 8 март 2012 г., с Норвегия и Швейцария бяха проведени преговори по настоящото ново споразумение, които приключиха.

               2016/0330 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Кралство Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с член 41, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията
                  1
                продукти, получени в Норвегия, Швейцария или Турция, с вложени материали, които не са били изцяло получени там, се считат за продукти с произход от държава бенефициер, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 45 от посочения делегиран регламент (система на кумулация).

               (2)В съответствие с член 54 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията системата за кумулация се прилага, при условие че Норвегия предоставя реципрочно същото третиране на продукти с произход от държавите бенефициери, в които са вложени материали с произход от Съюза.

               (3)Що се отнася до Норвегия, тази система на кумулация първоначално беше въведена чрез споразумение под формата на размяна на писма между Съюза и Норвегия. Размяната на писма се състоя на 29 януари 2001 г. след одобрение на Съвета с Решение 2001/101/ЕО
                  2
               .

               (4)Норвегия измени своите правила за произход по общата система за преференции (ОСП), за да гарантира, че прилага концепция за произход, съответстваща на тази, определена в правилата за произход по ОСП на Съюза. Следователно е необходимо споразумението под формата на размяна на писма между Съюза и Норвегия да се преразгледа.

               (5)Системата за взаимно приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, от Съюза, Норвегия и Швейцария следва да продължи да се прилага в рамките на преработена размяна на писма и да се прилага под условие от Турция с цел да се улесни търговията между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция.

               (6)Освен това променените през 2010 г. правила за произход по ОСП на Съюза предвиждат прилагането на нова система от 1 януари 2017 г. за установяване на доказателствата за произход от страна на регистрираните износители. В тази връзка също трябва да бъдат направени изменения в размяната на писма.

               (7)Като подготовка за прилагането на тази нова система и свързаните с нея правила, на 8 март 2012 г. Съветът упълномощи Комисията да договори споразумение с Норвегия, под формата на размяна на писма, относно взаимното приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, или на заместващи изявления за произход, предвиждащо продукти със съдържание с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да се третират при пристигането им на митническата територия на Съюза като продукти със съдържание с произход от Съюза. Преговорите бяха приключени успешно с парафирането на споразумението.

               (8)Следователно споразумението следва да бъде подписано от името на Съюза, при условие че бъде сключено на по-късна дата.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Одобрява се, от името на Съюза и при условие че бъде сключено на по-късна дата, подписването на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Кралство Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз („споразумението“).

               Текстът на споразумението под формата на размяна на писма, което подлежи на подписване, е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Генералният секретариат на Съвета изготвя акта за упълномощаване на лицата, посочени от преговарящия по споразумението, да го подпишат, при условие че то бъде сключено.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2017 г.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Делегиран регламент на Комисията (EC) 2015/2446 от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (OВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 1).

                     (2)
                  Решение 2001/101/EО на Съвета от 5 декември 2000 г. относно одобряването на Споразумение под формата на размяна на писма между Общността и всяка от страните от Европейската асоциация за свободна търговия която предоставя тарифни преференции в съответствие с Общата система за преференции (Норвегия и Швейцария), като предвижда стоки с норвежки или швейцарски произход да се разглеждат при тяхното пристигане на митническата територия на Общността като стоки с произход от Общността (реципрочно споразумение) (OВ L 38, 8.2.2001 г., стр. 24).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Кралство Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

               Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Кралство Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

               А. Писмо от Съюза

                     …, …

                     [Място и дата]

               Уважаеми господине,

               1. Европейският съюз („Съюзът“) и Кралство Норвегия („Норвегия“) в качеството си на страни по настоящото споразумение, признават, че за целите на общата система за преференции (ОСП) двете страни прилагат сходни правила за произход със следните общи принципи:

               а)определяне на понятието за продукти с произход, основаващо се на еднакви критерии;

               б)разпоредби за регионална кумулация на произход;

               в)разпоредби за прилагане на кумулация по отношение на материали с произход от Съюза, Швейцария, Норвегия или Турция по смисъла на техните правила за произход по ОСП;

               г)разпоредби за общо допустимо отклонение за материали без произход;

               д)разпоредби за непромяна на продукти от държавата бенефициер;

               е)разпоредби за издаване или изготвяне на заместващи доказателства за произход;

               ж)изискване за административно сътрудничество с компетентните власти в държавите бенефициери по въпроса на доказателствата за произход.

               2. Съюзът и Норвегия признават, че материали с произход от Съюза, Швейцария, Норвегия или Турция по смисъла на съответните им правила за произход по ОСП придобиват произход от държава бенефициер по схемата ОСП на която и да е от страните, ако те бъдат подложени в тази държава бенефициер на обработка или преработка, надхвърляща обхвата на операциите, считани за недостатъчна обработка или преработка за придобиване на статут на продукти с произход. Настоящата алинея се прилага по отношение на материали с произход от Швейцария и Турция, след като бъдат изпълнени условията, определени съответно в параграфи 15 и 16.

               Митническите органи на държавите — членки на Съюза, и на Норвегия си оказват необходимото административно сътрудничество по-специално за целите на последваща проверка на доказателствата за произход по отношение на материалите, посочени в предходната алинея. Разпоредбите относно административното сътрудничество, установени в Протокол № 3 към Споразумението от 14 май 1973 г. между Европейската икономическа общност и Кралство Норвегия, трябва да се прилагат.

               Разпоредбите на настоящия параграф не се прилагат за продукти от глави 1—24 на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките („хармонизираната система“), приета от организацията, учредена по силата на подписаната в Брюксел на 15 декември 1950 г. Конвенция, с която се създаде Съвет за митническо сътрудничество.

               3. Съюзът и Норвегия се задължават да приемат заместващи доказателства за произход под формата на заместващи сертификати за произход — формуляр А („заместващ сертификат“), издадени от митническите органи на другата страна, както и заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, извършващо повторна експедиция, на другата страна, което е регистрирано за целта.

               Всяка една от страните може да направи оценка на допустимостта, в съответствие със собственото си законодателство, на преференциалното третиране на продуктите, обхванати от заместващи доказателства за произход.

               4. Преди да издаде или да изготви заместващо доказателство за произход всяка от страните гарантира, че са спазени следните условия:

               а)заместващи доказателства за произход се издават или изготвят, ако първоначалните доказателства за произход са били издадени или изготвени в съответствие с приложимото законодателство на Съюза или на Норвегия;

               б)доказателството за произход или заместващото доказателство за произход може да бъде заместено с едно или повече заместващи доказателства за произход с цел изпращане от тази страна на другата страна на всички или на някои от продуктите, обхванати от първоначалното доказателство за произход, само в случаите, когато продуктите не са пуснати в свободно обращение в една от страните;

               в)продуктите са останали под митнически надзор в страната, извършваща повторна експедиция, и не са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от необходимите за запазването им в съответното им състояние („принцип за непромяна на продуктите“);

               з)когато продуктите са придобили статут на продукти с произход по силата на дерогация от правилата за произход, предоставена от едната от страните, заместващи доказателства за произход не се издават или изготвят, ако продуктите се експедират повторно към другата страна;

               и)заместващите доказателства за произход може да се издават от митническите органи или да се изготвят от лицата, извършващи повторна експедиция, когато продуктите, които се експедират повторно към територията на другата страна, са придобили статут на продукт с произход чрез регионална кумулация;

               й)заместващите доказателства за произход може да се издават от митническите органи или да се изготвят от лицата, извършващи повторна експедиция, ако продуктите, които се експедират повторно към територията на другата страна, не се ползват от преференциално третиране от страната, извършваща повторна експедиция.

               5. За целите на параграф 4, буква в) се прилага следното:

               Когато има основания за съмнение по отношение на спазването на принципа на непромяна на продуктите, митническите органи на страната на крайното местоназначение може да поискат от декларатора да представи доказателство за спазването на този принцип, което може да бъде направено по всякакъв начин.

               При поискване от лицето, извършващо повторна експедиция, митническите органи на страната, извършваща повторна експедиция, удостоверяват, че продуктите са останали под митнически надзор по време на престоя им на територията на тази страна и че по време на съхранението им на територията на страната митническите органи не са издавали разрешение за промяна, трансформация по какъвто и да било начин или подлагане на операции, различни от необходимите за тяхното запазването в съответното им състояние.

               Когато заместващото доказателство е заместващ сертификат, митническите органи на страната на крайното местоназначение няма да изискват сертификат за липса на манипулация за времето, през което продуктите са били в другата страна.

               6. Всяка от страните гарантира, че:

               а)
                     Когато заместващите доказателства за произход съответстват на първоначалните доказателства за произход, издадени или изготвени в държава бенефициер по схемата ОСП на Съюза и тази на Норвегия, митническите органи на държавите — членки на Съюза, и на Норвегия си оказват необходимото административно сътрудничество за целите на последваща проверка на тези заместващи доказателства за произход. По искане от страната на крайното местоназначение митническите органи на страната, която извършва повторна експедиция, прилагат и проследяват процедурата за последваща проверка на съответните първоначални доказателства за произход;

               б)
                     когато заместващите доказателства за произход съответстват на първоначалните доказателства за произход, издадени или изготвени в дадена държава — изключителен бенефициер по схемата на ОСП на страната на крайното местоназначение, тази страна извършва процедурата за последваща проверка на първоначалните доказателства за произход в сътрудничество с държавата бенефициер. Митническите органи на страната, извършваща повторна експедиция, предоставят на митническите органи на страната на крайното местоназначение първоначалните доказателства за произход, съответстващи на проверяваните заместващи доказателства, или по целесъобразност копията на първоначалните доказателства за произход, съответстващи на проверяваните заместващи доказателства, с цел митническите органи на страната на крайното местоназначение да могат да извършат процедурата за последваща проверка.

               7. Всяка от страните гарантира, че:

               а)в горната дясна клетка на заместващия сертификат се посочва името на междинната страна, извършваща повторно експедиране, в която той е издаден;

               б)клетка 4 съдържа думите „Replacement certificate“ или „Certificat de remplacement“, както и датата на издаване на първоначалния сертификат за произход — формуляр А, и неговия сериен номер;

               в)в клетка 1 се вписва името на лицето, извършващо повторна експедиция;

               г)в клетка 2 се вписва името на крайния получател;

               д)в клетки 3 до 9 се указват всички данни за повторно изпращаните продукти, които се съдържат в първоначалния сертификат;

               е)в клетка 10 може да се включат препратки към фактурата на лицето, извършващо повторна експедиция;

               ж)митническият орган, който е издал заместващия сертификат, заверява клетка 11. Отговорността на този орган е ограничена до издаването на заместващия сертификат. Данните от клетка 12 относно страната на произход и страната на крайното местоназначение се вземат от първоначалния сертификат за произход — формуляр А. Лицето, извършващо повторна експедиция, полага подписа си в клетка 12 върху сертификата за произход. Лицето, извършващо повторна експедиция, което добросъвестно подписва клетка 12, не носи отговорност за точността на данните, вписани в първоначалния сертификат за произход — формуляр A;

               з)митническият орган, получил искане да издаде заместващия сертификат, отбелязва върху първоначалния сертификат за произход — формуляр А, теглото, броя и естеството на изпращаните продукти и посочва поредните номера на съответния заместващ сертификат или сертификати. Той запазва искането за издаване на заместващ сертификат, както и първоначалния сертификат за произход — формуляр А, в продължение на поне три години;

               и)заместващите сертификати за произход се изготвят на английски или френски език.

               8. Всяка от страните гарантира, че:

               а)лицето, извършващо повторна експедиция, посочва следното върху заместващото изявление за произход:

               (1)всички данни за повторно изпращаните продукти, взети от първоначалното доказателство за произход;

               (2)датата, на която първоначалното доказателство за произход е било изготвено;

               (3)данните от първоначалното доказателство за произход, включително по целесъобразност информация за кумулация, прилагана за стоките, обхванати от изявлението за произход;

               (4)името, адреса и номера му на регистриран износител;

               (5)името и адресът на получателя в Съюза или в Норвегия;

               (6)датата и мястото на изготвяне на изявлението за произход или на издаването на сертификата за произход;

               б)върху всяко заместващо изявление за произход се отбелязва „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“;

               в)заместващи изявления за произход се изготвят от лицето, извършващо повторна експедиция, регистрирано в електронната система за удостоверяване на произхода от страна на износителите, наречена система за регистрирани износители (REX), независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка;

               г)когато доказателство за произход е заместено, лицето, извършващо повторна експедиция, посочва следното върху първоначалното доказателство за произход:

               (1)датата на изготвяне на заместващото(ите) изявление(я) за произход и количествата стоки, обхванати от заместващото(ите) изявление(я) за произход;

               (2)името и адреса на лицето, извършващо повторна експедиция на продуктите;

               (3)името и адреса на получателя (получателите) в Съюза или в Норвегия;

               д)върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“;

               е)заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето му;

               ж)заместващите изявления за произход се изготвят на английски или френски език.

               9. Първоначалните доказателства за произход и копията на заместващи доказателства за произход се съхраняват от лицето, извършващо повторна експедиция, в продължение на най-малко три години, считано от края на календарната година, през която са издадени или изготвени заместващите доказателства за произход.

               10. Страните се договарят да си поделят разходите за системата REX в съответствие с реда и условията на сътрудничество, които ще бъдат установени между компетентните органи на страните.

               11. Всякакви различия между страните, произтичащи от тълкуването или прилагането на настоящото споразумение, се уреждат единствено чрез двустранни преговори между тях. Ако различията могат да засегнат интересите на Швейцария и/или Турция, се провежда консултация с тях.

               12. Страните могат да изменят настоящото споразумение по всяко време по взаимно съгласие в писмена форма. По искане на една от страните двете страни започват консултации във връзка с евентуални изменения на настоящото споразумение. Ако промените могат да засегнат интересите на Швейцария и/или Турция, се провежда консултация с тях. Промените влизат в сила на взаимно договорена дата, след като двете страни са се нотифицирали взаимно за изпълнението на съответните им вътрешни изисквания.

               13. В случай на сериозни съмнения относно правилното прилагане на настоящото споразумение всяка страна може да преустанови неговото изпълнение, при условие че другата страна е била уведомена писмено три месеца предварително.

               14. Настоящото споразумение може да бъде прекратено от всяка от страните, при условие че другата страна е била уведомена писмено три месеца предварително.

               15. Първата алинея на параграф 2 се прилага по отношение на материали с произход от Швейцария, само ако страните са сключили подобно споразумение с Швейцария и са се уведомили взаимно за изпълнението на това условие.

               16. Първата алинея на параграф 2 се прилага по отношение на материали с произход от Турция
                  1
                само ако страните са сключили подобно споразумение с Турция и са се уведомили взаимно за изпълнението на това условие.

               17. Считано от датата на влизане в сила на споразумението между Норвегия и Турция, както е предвидено в първата алинея на параграф 2 от настоящото споразумение, и при условията на реципрочност от страна на Турция, всяка от страните може да предвиди, че в страните могат да бъдат издавани или изготвяни заместващи доказателство за произход на продукти, които включват материали с произход от Турция, които са били преработени по двустранна кумулация в държавите — бенефициери по ОСП.

               18. Настоящото споразумение влиза в сила на взаимно договорена дата, след като Съюзът и Норвегия са се нотифицирали взаимно за приключването на задължителните вътрешни процедури за неговото приемане. От тази дата то заменя споразумението под формата на размяна на писма, подписано на 14 декември 2000 г.
                  2

               Моля, потвърдете, че Вашето правителство е съгласно с изложеното по-горе.

               В случай че горепосоченото е приемливо за Вашето правителство, имам честта да предложа настоящото писмо и Вашето потвърждение да представляват заедно сключване на споразумение между Европейския съюз и Кралство Норвегия.

               Моля, приемете моите най-дълбоки почитания.

               За Европейския съюз,

               Б. Писмо от Норвегия

               Уважаеми господине,

               Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо, което гласи:

               1. Съюзът и Норвегия в качеството си на страни по споразумението признават, че за целите на общата система за преференции (ОСП) двете страни прилагат сходни правила за произход със следните общи принципи

               а)определяне на понятието за продукти с произход, основаващо се на еднакви критерии;

               б)разпоредби за регионална кумулация на произход;

               в)разпоредби за прилагане на кумулация по отношение на материали с произход от Съюза, Швейцария, Норвегия или Турция по смисъла на техните правила за произход по ОСП;

               г)разпоредби за общо допустимо отклонение за материали без произход;

               д)разпоредби за непромяна на продукти от държавата бенефициер;

               е)разпоредби за издаване или изготвяне на заместващи доказателства за произход;

               ж)изискване за административно сътрудничество с компетентните власти в държавите бенефициери по въпроса на доказателствата за произход.

               2. Съюзът и Норвегия признават, че материали с произход от Съюза, Швейцария, Норвегия или Турция по смисъла на съответните им правила за произход по ОСП придобиват произход от държава бенефициер по схемата ОСП на която и да е от страните, ако те бъдат подложени в тази държава бенефициер на обработка или преработка, надхвърляща обхвата на операциите, считани за недостатъчна обработка или преработка за придобиване на статут на продукти с произход. Настоящата алинея се прилага по отношение на материали с произход от Швейцария и Турция, след като бъдат изпълнени условията, определени съответно в параграфи 15 и 16.

               Митническите органи на държавите — членки на Съюза, и на Норвегия си оказват необходимото административно сътрудничество по-специално за целите на последваща проверка на доказателствата за произход по отношение на материалите, посочени в предходната алинея. Разпоредбите относно административното сътрудничество, установени в Протокол № 3 към Споразумението от 14 май 1973 г. между Европейската икономическа общност и Кралство Норвегия, трябва да се прилагат.

               Разпоредбите на настоящия параграф не се прилагат за продукти от глави 1—24 на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките („хармонизираната система“), приета от организацията, учредена по силата на подписаната в Брюксел на 15 декември 1950 г. Конвенция, с която се създаде Съвет за митническо сътрудничество.

               3. Съюзът и Норвегия се задължават да приемат заместващи доказателства за произход под формата на заместващи сертификати за произход — формуляр А („заместващ сертификат“), издадени от митническите органи на другата страна, както и заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, извършващо повторна експедиция, на другата страна, което е регистрирано за целта.

               Всяка една от страните може да направи оценка на допустимостта, в съответствие със собственото си законодателство, на преференциалното третиране на продуктите, обхванати от заместващи доказателства за произход.

               4. Преди да издаде или да изготви заместващо доказателство за произход всяка от страните гарантира, че са спазени следните условия:

               а)заместващи доказателства за произход се издават или изготвят, ако първоначалните доказателства за произход са били издадени или изготвени в съответствие с приложимото законодателство на Съюза или на Норвегия;

               б)доказателството за произход или заместващото доказателство за произход може да бъде заместено с едно или повече заместващи доказателства за произход с цел изпращане от тази страна на другата страна на всички или на някои от продуктите, обхванати от първоначалното доказателство за произход, само в случаите, когато продуктите не са пуснати в свободно обращение в една от страните;

               в)продуктите са останали под митнически надзор в страната, извършваща повторна експедиция, и не са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от необходимите за запазването им в тяхното състояние („принцип за непромяна на продуктите“);

               з)когато продуктите са придобили статут на продукти с произход по силата на дерогация от правилата за произход, предоставен от едната от страните, заместващи доказателства за произход не се издават или изготвят, ако продуктите се експедират повторно към другата страна;

               и)заместващите доказателства за произход може да се издават от митническите органи или да се изготвят от лицата, извършващи повторна експедиция, когато продуктите, които се експедират повторно към територията на другата страна, са придобили статут на продукт с произход чрез регионална кумулация;

               й)заместващите доказателства за произход може да се издават от митническите органи или да се изготвят от лицата, извършващи повторна експедиция, ако продуктите, които се експедират повторно към територията на другата страна, не се ползват от преференциално третиране от страната, извършваща повторна експедиция.

               5. За целите на параграф 4, буква в), се прилага следното:

               Когато има основания за съмнение по отношение на спазването на принципа на непромяна на продуктите, митническите органи на страната на крайното местоназначение може да поискат от декларатора да представи доказателство за спазването на този принцип, което може да бъде направено по всякакъв начин.

               При поискване от лицето, извършващо повторна експедиция, митническите органи на страната, извършваща повторна експедиция, удостоверяват, че продуктите са останали под митнически надзор по време на престоя им на територията на тази страна и че по време на съхранението им на територията на страната митническите органи не са издавали разрешение за промяна, трансформация по какъвто и да било начин или подлагане на операции, различни от необходимите за тяхното запазването в съответното им състояние.

               Когато заместващото доказателство е заместващ сертификат, митническите органи на страната на крайното местоназначение няма да изискват сертификат за липса на манипулация за времето, през което продуктите са били в другата страна.

               6. Всяка от страните гарантира, че:

               а)
                     Когато заместващите доказателства за произход съответстват на първоначалните доказателства за произход, издадени или изготвени в държава бенефициер по схемата ОСП на Съюза и тази на Норвегия, митническите органи на държавите — членки на Съюза, и на Норвегия си оказват необходимото административно сътрудничество за целите на последваща проверка на тези заместващи доказателства за произход. По искане от страната на крайното местоназначение митническите органи на страната, извършваща повторна експедиция, прилагат и проследяват процедурата на последваща проверка на съответните първоначални доказателства за произход;

               б)
                     когато заместващите доказателства за произход съответстват на първоначалните доказателства за произход, издадени или изготвени в дадена държава — изключителен бенефициер по схемата на ОСП на страната на крайното местоназначение, тази страна, извършва процедурата за последваща проверка на първоначалните доказателства за произход в сътрудничество с държавата бенефициер. Митническите органи на страната, извършваща повторна експедиция, предоставят на митническите органи на страната на крайното местоназначение първоначалните доказателства за произход, съответстващи на проверяваните заместващи доказателства или по целесъобразност копията на първоначалните доказателства за произход, съответстващи на проверяваните заместващи доказателства, с цел митническите органи на страната на крайното местоназначение да могат да извършат процедурата за последваща проверка.

               7. Всяка от страните гарантира, че:

               а)в горната дясна клетка на заместващия сертификат се посочва името на междинната страна, извършваща повторно експедиране, в която той е издаден;

               б)клетка 4 съдържа думите „Replacement certificate“ или „Certificat de remplacement“, както и датата на издаване на първоначалния сертификат за произход — формуляр А, и неговия сериен номер;

               в)в клетка 1 се вписва името на лицето, извършващо повторна експедиция;

               г)в клетка 2 се вписва името на крайния получател;

               д)в клетки 3 до 9 се указват всички данни за повторно изпращаните продукти, които се съдържат в първоначалния сертификат;

               е)в клетка 10 може да се включат препратки към фактурата на лицето, извършващо повторна експедиция;

               ж)митническият орган, който е издал заместващия сертификат, заверява клетка 11. Отговорността на този орган е ограничена до издаването на заместващия сертификат. Данните от клетка 12 относно страната на произход и страната на крайното местоназначение се вземат от първоначалния сертификат за произход — формуляр А. Лицето, извършващо повторна експедиция, полага подписа си в клетка 12 върху сертификата за произход. Лицето, извършващо повторна експедиция, което добросъвестно полага подписа си в клетка 12, не носи отговорност за точността на данните, вписани в първоначалния сертификат за произход — формуляр A;

               з)Митническият орган, получил искане да издаде заместващия сертификат, отбелязва върху първоначалния сертификат за произход — формуляр А, теглото, броя и естеството на изпращаните продукти и посочва поредните номера на съответния заместващ сертификат или сертификати. Той запазва искането за издаване на заместващ сертификат, както и първоначалния сертификат за произход — формуляр А, в продължение на поне три години;

               и)заместващите сертификати за произход се изготвят на английски или на френски език.

               8. Всяка от страните гарантира, че:

               а)лицето, извършващо повторна експедиция, посочва следното върху заместващото изявление за произход:

               (1)всички данни за повторно изпращаните продукти, взети от първоначалното доказателство за произход;

               (2)датата, на която първоначалното доказателство за произход е било изготвено;

               (3)данните от първоначалното доказателство за произход, включително по целесъобразност информация за кумулация, прилагана за стоките, обхванати от изявлението за произход;

               (4)името, адреса и номера му на регистриран износител;

               (5)името и адресът на получателя в Съюза или в Норвегия;

               (6)датата и мястото на изготвяне на изявлението за произход или на издаването на сертификата за произход;

               б)върху всяко заместващо изявление за произход се отбелязва „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“;

               в)заместващи изявления за произход се изготвят от лицето, извършващо повторна експедиция, регистрирано в електронната система за удостоверяване на произхода от страна на износителите, наречена система за регистрирани износители (REX), независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка;

               г)когато доказателство за произход е заместено, лицето, извършващо повторна експедиция, посочва следното върху първоначалното доказателство за произход:

               (1)датата на изготвяне на заместващото(ите) изявление(я) за произход и количествата стоки, обхванати от заместващото(ите) изявление(я) за произход;

               (2)името и адреса на лицето, извършващо повторна експедиция на продуктите;

               (3)името и адреса на получателя (получателите) в Съюза или в Норвегия;

               д)върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“;

               е)заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето му;

               ж)заместващите изявления за произход се изготвят на английски или френски език.

               9. Първоначалните доказателства за произход и копията на заместващи доказателства за произход се съхраняват от лицето, извършващо повторна експедиция, в продължение на най-малко три години, считано от края на календарната година, през която са издадени или изготвени заместващите доказателства за произход.

               10. Страните се договарят да си поделят разходите за системата REX в съответствие с реда и условията на сътрудничество, които ще бъдат установени между компетентните органи на страните.

               11. Всякакви различия между страните, произтичащи от тълкуването или прилагането на настоящото споразумение, се уреждат единствено чрез двустранни преговори между тях. Ако различията могат да засегнат интересите на Швейцария и/или Турция, се провежда консултация с тях.

               12. Страните могат да изменят настоящото споразумение по всяко време по взаимно съгласие в писмена форма. По искане на една от страните двете страни започват консултации във връзка с евентуални изменения на настоящото споразумение. Ако промените могат да засегнат интересите на Швейцария и/или Турция, се провежда консултация с тях. Промените влизат в сила на взаимно договорена дата, след като двете страни са се нотифицирали взаимно за изпълнението на съответните им вътрешни изисквания.

               13. В случай на сериозни съмнения относно правилното прилагане на настоящото споразумение всяка страна може да преустанови неговото изпълнение, при условие че другата страна е била уведомена писмено три месеца предварително.

               14. Настоящото споразумение може да бъде прекратено от всяка от страните, при условие че другата страна е била уведомена писмено три месеца предварително.

               15. Първата алинея на параграф 2 се прилага по отношение на материали с произход от Швейцария, само ако страните са сключили подобно споразумение с Швейцария и са се уведомили взаимно за изпълнението на това условие.

               16. Първата алинея на параграф 2 се прилага по отношение на материали с произход от Турция
                  3
                само ако страните са сключили подобно споразумение с Турция и са се уведомили взаимно за изпълнението на това условие.

               17. Считано от датата на влизане в сила на споразумението между Норвегия и Турция, както е предвидено в първата алинея на параграф 2 от настоящото споразумение, и при условията на реципрочност от страна на Турция, всяка от страните може да предвиди, че в страните могат да бъдат издавани или изготвяни заместващи доказателства за произход на продукти, които включват материали с произход от Турция, които са били преработени по двустранна кумулация в държавите — бенефициери по ОСП.

               18. Настоящото споразумение влиза в сила на взаимно договорена дата, след като Съюзът и Норвегия са се нотифицирали взаимно за приключването на задължителните вътрешни процедури за неговото приемане. От тази дата то заменя споразумението под формата на размяна на писма, подписано на 14 декември 2000 г
                  4
               .

               Имам честта да потвърдя, че гореизложеното е приемливо за моето правителство.

                     (1)
                  Съюзът изпълни това условие чрез публикуване на известие на Комисията съгласно член 85 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, чрез който се прилагат разпоредбите на Митническия кодекс на Общността, за включване на Турция в системата за двустранна кумулация, установена с посочения член; ОВ C 134, 15.4.2016 г., стр. 1.

                     (2)
                  ОВ L 38, 8.2.2001 г., стр. 24.

                     (3)
                  Съюзът изпълни това условие чрез публикуване на известие на Комисията съгласно член 85 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, чрез който се прилагат разпоредбите на Митническия кодекс на Общността, за включване на Турция в системата за двустранна кумулация, установена с посочения член; ОВ C 134, 15.4.2016 г., стр. 1.

                     (4)
                  ОВ L 38, 8.2.2001 г., стр. 24.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            2016/0165(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюзв рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи(Бюджетен ред 33.02.03.01 — Дружествено право)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               За да осигури необходимата правна сигурност и хомогенност на вътрешния пазар, Съвместният комитет на ЕИП следва да включва всички релевантни разпоредби на законодателството на ЕС в Споразумението за ЕИП във възможно най-кратък срок след тяхното приемане, както и да дава възможност за участие на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ в дейностите и програмите на ЕС от значение за ЕИП.

               С проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП (приложен към предложението за решение на Съвета) се цели изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, за да се позволи на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ (Норвегия, Исландия и Лихтенщайн) да участват в действията на Съюза, свързани с бюджетен ред 33 02 03 01: „Дружествено право“, въведен в общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2016 година.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Приложеният проект на решение на Съвместния комитет е в пълно съответствие с целта на Споразумението за ЕИП да подпомага постоянното и балансирано укрепване на търговските и икономически отношения между договарящите се страни, при еднакви условия на конкуренция и при спазване на същите правила за създаване на еднородно Европейско икономическо пространство.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

               Решението на Съвместния комитет е също така в съответствие с други политики на Съюза, по-специално с цел да се защити хомогенността на вътрешния пазар на ЕС.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Съгласно член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета
                  1
                относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство Съветът определя позицията, която да бъде приета от името на Съюза по отношение на подобни решения, въз основа на предложение на Комисията.

               Комисията, в сътрудничество с ЕСВД, представя проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП пред Съвета, който да го приеме като позиция на Съюза. Комисията се надява да има възможност да изложи позицията на Съюза пред Съвместния комитет на ЕИП възможно най-скоро.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност по следната причина:

               целта на настоящото предложение, а именно — да се гарантира хомогенността на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно, с оглед на действието, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза.

               •Пропорционалност

                  В съответствие с принципа на пропорционалност предложението не надхвърля необходимото за постигането на целта му — да се гарантира хомогенността на вътрешния пазар.

               •Избор на инструмент

                  В съответствие с член 98 от Споразумението за ЕИП избраният инструмент е решение на Съвместния комитет на ЕИП. Съвместният комитет на ЕИП осигурява ефективното изпълнение и функциониране на споразумението за ЕИП. Той взема решения в случаите, предвидени в него.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ участват финансово в бюджета на Съюза, бюджетен ред 33 02 03 01: „Дружествено право“. Точният размер на участието им ще бъде определен в съответствие с разпоредбите на Споразумението за ЕИП, след като настоящият проект на решение на Съвета бъде приет.

               2016/0165 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз
                  в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи
                  (Бюджетен ред 33.02.03.01 — Дружествено право)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  2
               , и по-специално член 1, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  3
                („Споразумението за ЕИП“) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)Съгласно член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, Протокол 31 към Споразумението за ЕИП („Протокол 31“).

               (3)Протокол 31 към Споразумението за ЕИП съдържа разпоредби относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи.

               (4)Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП по отношение на дейности на Съюза, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз и свързани с дружественото право.

               (5)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да се измени, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 1 януари 2016 г.

               (6)Позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на приложения проект на решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде приета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6—8.

                     (2)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

                     (3)
                  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюзв рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи(Бюджетен ред 33.02.03.01 — Дружествено право)

               ПРИЛОЖЕНИЕ

                  РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2016

                  от [...] година
                  за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП
                  относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, за да се включат дейности на Съюза, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз и свързани с дружественото право.

               (2)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да се измени, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 1 януари 2016 г.,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В член 7 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се добавя следният параграф:

               „13.Считано от 1 януари 2016 г. държавите от ЕАСТ участват в дейностите на Съюза, свързани със следния бюджетен ред, вписан в общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2016 година:

               -Бюджетен ред 33 02 03 01: „Дружествено право“.“

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП*.

                  1То се прилага от 1 януари 2016 г.

               Член 3

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвместния комитет на ЕИП

                     Председател

                     Секретари
                     на Съвместния комитет на ЕИП

                     (1)
                   [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


title: Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно насоки за политиките за заетостта на държавите-членки

text:
|

52011PC0813

	ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТОНа 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие по предложението на Европейската комисия да се започне изпълнението на нова стратегия за работни места и растеж — стратегията „Европа 2020“[1], основана на засилена координация на икономическите политики, която ще бъде съсредоточена върху ключовите области, в които е необходимо да се предприемат действия за повишаване на потенциала за устойчив растеж и конкурентоспособността на Европа. С тази цел Европейският съвет се съгласи да определи основни цели на ЕС, които представляват споделени цели, насочващи действията на държавите-членки и на Съюза.Договорът за функционирането на ЕС предвижда, че държавите-членки трябва да разглеждат своите икономически политики и насърчаването на заетостта като въпроси от общо значение и да ги координират в рамките на Съвета. В два отделни члена Договорът постановява, че Съветът трябва да приеме основни насоки за икономическите политики (член 121) и насоки за заетостта (член 148), като посочва, че вторите трябва да са съвместими с първите. Имайки предвид това правно основание, насоките за заетостта и икономическите политики са представени като два отделни, но неразривно взаимосвързани правни инструмента:-  Препоръка на Съвета относно основни насоки на икономическите политики на държавите-членки и на Съюза — част I от „Интегрирани насоки Европа 2020“;-  Решение на Съвета относно насоки за политиките за заетостта на държавите-членки — част II от „Интегрирани насоки Европа 2020“.Тези насоки, приложени посредством гореупоменатите законодателни инструменти, образуват заедно интегрираните насоки за изпълнение на стратегията Европа 2020. Насоките за заетостта бяха приети на 21 октомври 2010 г. и, както е предвидено в решението за приемането им, следва да останат непроменени до 2014 г., за да се гарантира, че ще се отдаде достатъчно внимание на прилагането им.Общите цели и приоритети, изразени в насоките за политиките за заетостта, се запазват. По силата на член 148, параграф 2 тяхната актуалност за 2012 г. трябва да бъде потвърдена с решение на Съвета, след консултации с Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и Комитета по заетостта.2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТОНе се прилага3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТООВ L 308, 24.11.2010 г., стр. 46.2011/0390 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно насоки за политиките за заетостта на държавите-членкиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Европейската комисия,като взе предвид становището на Европейския парламент[2],като взе предвид становището на Комитета по заетостта,като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[3],като взе предвид становището на Комитета на регионите[4],като има предвид, че:(1) Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда в член 145, че държавите-членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).(2) Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ предоставя на Съюза възможността да ориентира икономиката си в посока на разумен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от висока степен на заетост, производителност и социално сближаване. Пет основни цели, изброени в съответните насоки, съставляват споделените цели, от които се ръководят в действията си държавите-членки, като се отчитат различните им изходни позиции и национални условия, както и позициите и условията на Съюза. Европейската стратегия за насърчаване на заетостта играе водеща роля в изпълнението на целите на новата стратегия в областта на заетостта и пазара на труда.(3) Тези нови интегрирани насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет. Те дават точни указания на държавите-членки за разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички препоръки, специфични за отделните държави, които Съветът евентуално би отправил към държавите-членки съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, успоредно със специфичните за отделните държави препоръки, отправени към държавите-членки съгласно член 121, параграф 2 от този договор. Насоките за заетостта следва също така да съставляват основата за изготвянето на съвместния доклад по заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и от Европейската комисията до Европейския съвет.(4) Разглеждането на проектите за национални програми за реформа на държавите-членки, съдържащи се в проекта на съвместен доклад по заетостта, показва, че държавите-членки следва да продължат да полагат всякакви усилия за адресиране на приоритетните области на увеличаване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, съответстваща на нуждите на пазара, насърчаване на качеството на работните места и обучението през целия живот, подобряване на показателите на системите на образование и обучение на всички равнища и увеличаване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.(5) Приетите през 2010 г. насоки следва да останат непроменени до 2014 г., за да се гарантира, че ще се отдаде достатъчно внимание на прилагането им. Необходимо е през периода до края на 2014 г. актуализирането им да бъде ограничено до минимум.(6) Държавите-членки следва да проучат възможността да използват Европейския социален фонд при изпълнението на насоките за насърчаване на заетостта,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Насоките за политиките за заетостта на държавите-членки, изложени в приложението към Решение на Съвета от 21 октомври 2010 г. относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки[5], остават в сила за 2012 г. и се вземат предвид от държавите-членки в техните политики за заетостта .Член 2Адресати на настоящото решение са държавите-членки.Съставено в [...] на […] година.За СъветаПредседател [1] COM(2010) 2020, 3.3.2010 г.[2] ОВ C […], […], стр. […].[3] ОВ C […], […], стр. […].[4] ОВ C […], […], стр. […].[5] Решение 2010/707/ЕС на Съвета от 21 октомври 2010 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 308, 24.11.2010 г., стр. 46).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            2015/0299(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП(статистика относно разходи за здравеопазване)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               За да осигури необходимата правна сигурност и хомогенност на вътрешния пазар, Съвместният комитет на ЕИП следва да включва всички съответни разпоредби на законодателството на ЕС в Споразумението за ЕИП във възможно най-кратък срок след тяхното приемане.

               2.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               С проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП (приложен към предложеното решение на Съвета) се цели изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП, за да се включи Регламент (ЕС) № 2015/359 на Комисията от 4 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1338/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на статистиката за разходите и финансирането на здравното обслужване
                  1
                в Споразумението за ЕИП.

               Обосновка на поисканите адаптации с включването на Регламент (ЕС) № 2015/359 в Споразумението за ЕИП

               Приложимa разпоредбa:

               Членове 3 и 5; предоставяне на данни относно амбулаторни лечебни услуги (HC.1.2), амбулаторни рехабилитационни услуги (HC.2.2), амбулаторни дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.2) и схеми за финансиране от предприятия (HF.2.3).

               Обосновка и предложено решение:

               Информация относно амбулаторни услуги (лечебни, рехабилитационни, дългосрочни) и схеми за финансиране от предприятия не е на разположение в Лихтенщайн и не се прилага на национално равнище. Съгласно принцип 11 на Кодекса на европейската статистическа практика европейската статистика трябва да удовлетворява нуждите на потребителите; приоритетните потребности трябва да бъдат удовлетворени и отразени в работните програми на Евростат и националните статистически служби. И обратно, това означава, че статистически данни, които не отговарят на нуждите на потребителите, не следва да бъдат събирани.

               HC.1.2, HC.2.2, HC.3.2 – Данни относно амбулаторни услуги (лечебни, рехабилитационни, дългосрочни):

               Доставчиците на медицински услуги в Лихтенщайн регистрират само данни за своите дейности по категориите болнични или извънболнични услуги. Разграничението между извънболнични и амбулаторни услуги не е обичайно и следователно няма налични данни. Амбулаторни лечебни услуги (HC.1.2) обаче са включени в извънболнични лечебни услуги (HC.1.3), амбулаторни рехабилитационни услуги (HC.2.2) са включени в извънболнични рехабилитационни услуги (HC.2.3) и амбулаторни дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.2) са включени в извънболнични дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.3).

               Следователно се предлага следната адаптация:

               „Лихтенщайн е освободен от задължението да предоставя отделни данни за амбулаторни лечебни услуги (HC.1.2), амбулаторни рехабилитационни услуги (HC.2.2) и амбулаторни дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.2), които са включени в данните, предоставени съответно за извънболнични лечебни услуги (HC.1.3), извънболнични рехабилитационни услуги (HC.2.3) и извънболнични дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.3)“.

               HF.2.3 – Схеми за финансиране от предприятия:

               Информация относно схеми за финансиране от предприятия не е на разположение в Лихтенщайн. Освен това разходите за здравеопазване в предприятията представляват много малка част от общите разходи за здравеопазване и следователно тежестта от събирането на тази информация е несъразмерна. Освобождаването на Лихтенщайн от задължението за предоставяне на данни за HF. 2.3 подлежи на постоянно преразглеждане от договарящите страни по Споразумението за ЕИП въз основа на информацията, предоставена от Статистическата служба на Лихтенщайн, която ще информира Евростат, в случай че разходите за схеми за финансиране от предприятия вече не могат да бъдат смятани за незначителни.

               Следователно се предлага следната адаптация:

               „Лихтенщайн е освободен от задължението за предоставяне на данни за схеми за финансиране от предприятия (HF. 2.3). Посоченото освобождаване подлежи на преразглеждане от Съвместния комитет на ЕИП винаги когато числовите данни, предоставени от Лихтенщайн, показват, че разходите за схеми за финансиране от предприятия вече не са незначителни“.

               3.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Съгласно член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета относно условията за прилагане на Споразумението за ЕИП Съветът определя позицията, която да бъде приета от името на Съюза по отношение на подобни решения, въз основа на предложение на Комисията.

               Комисията представя проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП пред Съвета, който да го приеме като позиция на Съюза. Комисията се надява да има възможност да изложи позицията на Съюза пред Съвместния комитет на ЕИП възможно най-скоро.

               2015/0299 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на приложение XXI (Статистика)
                  към Споразумението за ЕИП
                  (статистика относно разходи за здравеопазване)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 338, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г.
                  2
                относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 1, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  3
                („Споразумението за ЕИП“) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)В съответствие с член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП.

               (3)Регламент (ЕС) № 2015/359 на Комисията
                  4
                следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП. Информация относно амбулаторни услуги и схеми за финансиране от предприятия, както и относно извънболнични и амбулаторни услуги не е на разположение в Лихтенщайн и следователно страната следва да бъде освободена от задължението да предоставя тези данни.

               (4)Поради това приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено.

               (5)Поради това позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да бъде основана на приложения проект на решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 62, 16.3.2015 г., стр. 6.

                     (2)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

                     (3)
                  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

                     (4)
                  Регламент (ЕС) 2015/359 на Комисията от 4 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1338/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на статистиката за разходите и финансирането на здравното обслужване (OВ L 62, 6.3.2015 г., стр. 6).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2015от [...] година за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИПкъмПредложение на Съветаотносно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП

               ПРИЛОЖЕНИЕ

                  РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2015
                  от [...] година
                  за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)
                     Регламент (ЕС) 2015/359 на Комисията от 4 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1338/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на статистиката за разходите и финансирането на здравното обслужване
                  1
                следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (2)
                     Поради това приложение XXI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               След точка 18щ5 (Регламент за изпълнение (ЕС) № 205/2014 на Комисията) от приложение XXI към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:

               „18щ6.
                     32015 R 0359: Регламент (ЕС) 2015/359 на Комисията от 4 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1338/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на статистиката за разходите и финансирането на здравното обслужване (OВ L 62, 6.3.2015 г., стр. 6).

               За целите на настоящото споразумение разпоредбите на Регламента се четат със следните адаптации:

               a)
                     Лихтенщайн е освободен от задължението да предоставя отделни данни за амбулаторни лечебни услуги (HC.1.2), амбулаторни рехабилитационни услуги (HC.2.2) и амбулаторни дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.2), които са включени в данните, предоставени съответно за извънболнични лечебни услуги (HC.1.3), извънболнични рехабилитационни услуги (HC.2.3) и извънболнични дългосрочни грижи (здравни) (HC.3.3);

               б)
                     Лихтенщайн е освободен от задължението за предоставяне на данни за схеми за финансиране от предприятия (HF.2.3). Посоченото освобождаване подлежи на преразглеждане от Съвместния комитет на ЕИП винаги когато числовите данни, предоставени от Лихтенщайн, показват, че разходите за схеми за финансиране от предприятия вече не са незначителни“.

               Член 2

               Текстовете на Регламент (ЕС) 2015/359 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на […] г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП*.

                  2Член 4

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Съвместния комитет на ЕИП

                  Председател

                     [...]

                  Секретари
                  на Съвместния комитет на ЕИП

                     [...]

                     (1)
                  ОВ L 62, 16.3.2015 г., стр. 6.

                     (2)
                  [Не са посочени конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            2016/0183(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно финансовите вноски, които трябва да бъдат платени от държавите членки за финансиране на Европейския фонд за развитие, включително втората част от вноската за 2016 г.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Основания и цели на предложението

                  Предложението се отнася за проект на решение на Съвета относно 2-та част от финансовите вноски за Европейския фонд за развитие (ЕФР), които трябва да бъдат платени от държавите членки през 2016 г.

                  11-ият ЕФР и другите ЕФР фондове, които все още не са изпълнени (т.е. 8-ият, 9-ият и 10-ият ЕФР), се управляват съгласно следните правила:

                  Настоящото споразумение за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, с последните му изменения
                     1
                   („Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС“),

                  Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз
                     2
                   („Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР“),

                  Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие
                     3
                   („Финансовият регламент за 11-ия ЕФР“).

                  Посочените по-горе документи съдържат многогодишни поети задължения от страна на държавите членки за финансова подкрепа на ЕФР. Във Финансовия регламент за 11-ия ЕФР се предвиждат редовни вноски на държавите членки за ЕФР по предварително определени финансови задължения. Редовните вноски се задействат с технически решения на Съвета, които отразяват изпълнението на поетите финансови задължения, за които е взето решение предварително.

                  Поради това някои от позициите в обяснителния меморандум не се прилагат за поканите за редовни вноски като настоящата.

               Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               Правно основание

                  В съответствие с член 21, параграф 7 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР сумата, управлявана от Комисията, и сумата, управлявана от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), се определят поотделно.

                  В съответствие с член 52 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР ЕИБ изпрати на Комисията актуализираните си прогнози за поетите задължения и за плащанията по инструментите, които управлява.

                  В съответствие с член 22, параграф 1 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР поканите за вноски първо оползотворяват една след друга сумите, предвидени за предходни ЕФР. Поради това поканите за вноски в настоящото предложение се отнасят — както за ЕИБ, така и за Комисията — за суми по 10-ия ЕФР.

                  В съответствие с член 21, параграф 3 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР Съветът трябва да вземе решение по това предложение най-късно 21 календарни дни, след като Комисията представи предложението си.

                  В съответствие с член 1 от Решение 2013/759/EС на Съвета за установяване на преходния инструмент
                     4
                   вноските на държавите членки, посочени в член 1, параграф 2, буква а) от вътрешните споразумения за 8-ия, 9-ия и 10-ия ЕФР, съответно се намалят след влизането в сила на Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР. Намалението ще има въздействие върху вноските на държавите членки за Комисията за 2015 г., 2016 г. и 2017 г. съгласно варианта за корекция, избран от всяка държава членка.

                  В член 23, параграф 1 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР се предвижда, че когато държава членка не плати дължимата част от вноската до определения краен срок, от нея се изисква да плати лихва върху неплатената сума; условията на плащане на лихвата са посочени в същия член.

               Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               Пропорционалност

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               Избор на инструмент

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не се прилага.

               Консултации със заинтересованите страни

                  Не се прилага.

               Събиране и използване на експертни становища

                  Не се прилага.

               Оценка на въздействието

                  Не се прилага.

               Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не се прилага.

               Основни права

                  Не се прилага.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Вж. точка 1. Основания и цели на предложението

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               Планове за изпълнение и уредба за мониторинг, оценка и докладване

                  Не се прилага.

               Обяснителни документи (за директивите)

                  Не се прилага.

               Подробно разяснение на конкретни разпоредби на предложението

                  Не се прилага.

               2016/0183 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно финансовите вноски, които трябва да бъдат платени от държавите членки за финансиране на Европейския фонд за развитие, включително втората част от вноската за 2016 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз,

               като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, с последните му изменения
                  5
                („Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС“),

               като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз
                  6
                („Вътрешното споразумение“), и по-специално член 7 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета от 2 март 2015 г. относно Финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие („Финансовият регламент за 11-ия ЕФР“)
                  7
               , и по-специално член 21, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с процедурата, установена в членове 21—24 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР, в срок до 15 юни 2016 г. Комисията представя предложение, в което се определят: а) размерът на втората част от вноската за 2016 г. и б) преразгледан годишен размер на вноската за 2016 г. в случаите, когато сумата се отклонява от действителните потребности.

               (2)В съответствие с член 52 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР, на 28 април 2016 г. Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) изпрати на Комисията актуализираните си прогнози за поетите задължения и за плащанията по инструментите, които управлява.

               (3)В член 22, параграф 1 от Финансовия регламент за 11-ия ЕФР се предвижда, че поканите за вноски първо оползотворяват сумите, предвидени за предходни ЕФР. Затова следва да се отправи покана за средства по 10-ия ЕФР.

               (4)По предложение на Комисията Съветът прие на 24 ноември 2015 г. решение, с което определи горната граница на годишния размер на вноските на държавите членки за ЕФР за 2016 г. на 3 450 000 000 EUR за Комисията и на 150 000 000 EUR за Европейската инвестиционна банка
                  8
               .

               (5)На 12 декември 2013 г. Съветът прие създаването на преходния инструмент, свързан с преходни мерки за управление на ЕФР за периода от 1 януари 2014 г. до влизането в сила на 11-ия Европейски фонд за развитие
                  9
               .

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Отделните вноски за Европейския фонд за развитие, които държавите членки трябва да платят на Европейската комисия и на Европейската инвестиционна банка като втора част от вноската за 2016 г., са посочени в таблицата в приложението.

               Плащанията на посочените вноски могат да бъдат комбинирани с корекции, свързани с прилагането на приспадането на средствата, за които са поети задължения по преходния инструмент, в съответствие с план за корекции, съобщен на Комисията от всяка държава членка при приемането на третата част от вноската за 2015 г.

               Член 2

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

                     (2)
                  ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1.

                     (3)
                  ОВ L 58, 3.3.2015 г., стр. 17—38.

                     (4)
                  ОВ L 335, 14.12.2013 г., стр. 48—49.

                     (5)
                  ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

                     (6)
                  ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1.

                     (7)
                  ОВ L 58, 3.3.2015 г., стр. 17—38.

                     (8)
                  Междуинституционално досие 2015/0248(NLE).

                     (9)
                  ОВ L 335, 14.12.2013 г., Регламент (ЕС) 2015/322 на Съвета и Регламент (ЕС) 2015/323 на Съвета от 2 март 2015 г.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно финансовите вноски, които трябва да бъдат платени от държавите членки за финансиране на Европейския фонд за развитие, включително втората част от вноската за 2016 г.

               ПРИЛОЖЕНИЕ 1

                        ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ

                        Индекс за 10-ия ЕФР в %

                        2-ра част от вноската за 2016 г. (EUR)

                        Платена на

                        Платена на

                        Общо

                        ЕИБ

                        Комисията

                        10-и ЕФР

                        10-и ЕФР

                        АВСТРИЯ

                        2,41

                        2 410 000,00

                        24 100 000,00

                        26 510 000,00

                        БЕЛГИЯ

                        3,53

                        3 530 000,00

                        35 300 000,00

                        38 830 000,00

                        БЪЛГАРИЯ

                        0,14

                        140 000,00

                        1 400 000,00

                        1 540 000,00

                        КИПЪР

                        0,09

                        90 000,00

                        900 000,00

                        990 000,00

                        ЧЕШКА РЕПУБЛИКА

                        0,51

                        510 000,00

                        5 100 000,00

                        5 610 000,00

                        ДАНИЯ

                        2,00

                        2 000 000,00

                        20 000 000,00

                        22 000 000,00

                        ЕСТОНИЯ

                        0,05

                        50 000,00

                        500 000,00

                        550 000,00

                        ФИНЛАНДИЯ

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        ФРАНЦИЯ

                        19,55

                        19 550 000,00

                        195 500 000,00

                        215 050 000,00

                        ГЕРМАНИЯ

                        20,50

                        20 500 000,00

                        205 000 000,00

                        225 500 000,00

                        ГЪРЦИЯ

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        УНГАРИЯ

                        0,55

                        550 000,00

                        5 500 000,00

                        6 050 000,00

                        ИРЛАНДИЯ

                        0,91

                        910 000,00

                        9 100 000,00

                        10 010 000,00

                        ИТАЛИЯ

                        12,86

                        12 860 000,00

                        128 600 000,00

                        141 460 000,00

                        ЛАТВИЯ

                        0,07

                        70 000,00

                        700 000,00

                        770 000,00

                        ЛИТВА

                        0,12

                        120 000,00

                        1 200 000,00

                        1 320 000,00

                        ЛЮКСЕМБУРГ

                        0,27

                        270 000,00

                        2 700 000,00

                        2 970 000,00

                        МАЛТА

                        0,03

                        30 000,00

                        300 000,00

                        330 000,00

                        НИДЕРЛАНДИЯ

                        4,85

                        4 850 000,00

                        48 500 000,00

                        53 350 000,00

                        ПОЛША

                        1,30

                        1 300 000,00

                        13 000 000,00

                        14 300 000,00

                        ПОРТУГАЛИЯ

                        1,15

                        1 150 000,00

                        11 500 000,00

                        12 650 000,00

                        РУМЪНИЯ

                        0,37

                        370 000,00

                        3 700 000,00

                        4 070 000,00

                        СЛОВАКИЯ

                        0,21

                        210 000,00

                        2 100 000,00

                        2 310 000,00

                        СЛОВЕНИЯ

                        0,18

                        180 000,00

                        1 800 000,00

                        1 980 000,00

                        ИСПАНИЯ

                        7,85

                        7 850 000,00

                        78 500 000,00

                        86 350 000,00

                        ШВЕЦИЯ

                        2,74

                        2 740 000,00

                        27 400 000,00

                        30 140 000,00

                        ОБЕДИНЕНО КРАЛСТВО

                        14,82

                        14 820 000,00

                        148 200 000,00

                        163 020 000,00

                        ОБЩО ЕС-27

                        100,00

                        100 000 000,00

                        1 000 000 000,00

                        1 100 000 000,00