               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 389 final
            2017/0178(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               С Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г.
                  1
                (наричан по-нататък „изменението на КШГ“) бяха изменени Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген
                  2
                (CISA), Регламент (ЕО) № 562/2006
                  3
                (Кодекс на шенгенските граници [КШГ]) и Регламент (ЕО) № 810/2009
                  4
                (Визов кодекс) и, наред с другото, бе дадено ново определение на понятието „краткосрочно пребиваване“ за граждани на трети държави в Шенгенското пространство. Считано от 18 октомври 2013 г. за граждани на трети държави — независимо дали са освободени от изискването за виза или не — които възнамеряват да пътуват до Шенгенското пространство с цел краткосрочно пребиваване, максималната продължителност на разрешения престой се определя като „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“. За разлика от определението, което бе в сила до 18 октомври 2013 г. (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане), новото понятие е по-точно, тъй като срокът се определя в дни, вместо в месеци. Освен това думите „след датата на първото влизане“, които породиха много неясноти и въпроси, бяха заличени от определението.

               С изменението на КШГ всички необходими промени бяха внесени в правните актове на ЕС в областта на визите и границите, т.е. CISA, КШГ, Визовия кодекс и Регламент (ЕО) № 539/2001
                  5
               . Понятието за краткосрочно пребиваване обаче е залегнало и в международни споразумения, сключени от Европейския съюз. Споразуменията за отмяна на визовия режим, сключени с Антигуа и Барбуда
                  6
               , Бахамските острови
                  7
               , Барбадос
                  8
               , Бразилия
                  9
               , Република Мавриций
                  10
               , Сейнт Китс и Невис
                  11
                и Република Сейшели
                  12
                все още се позовават на старото определение („три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане“
                  13
               ) при определянето на продължителността на безвизовия престой.

               На 16 юли 2014 г. Комисията прие препоръка за решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване между Европейския съюз и горепосочените държави
                  14
               , което беше прието от Съвета на 9 октомври 2014 г.
                  15
               . Целта бе по отношение на тези седем държави да се приложи новото определение за краткосрочно пребиваване, както е посочено в изменението на КШГ. Освен това определянето в споразуменията за отмяна на визовия режим на продължителността на краткосрочното пребиваване в дни, вместо в месеци, дава възможност за по-лесна проверка и изчисляване чрез електронни/информационни средства и по този начин е по-подходящо за централизираните системи за управление на границите, като например предложената Система за влизане/излизане (EES)
                  16
               .

               След разрешението на Съвета Комисията започна преговори за изменение на споразуменията за отмяна на визовия режим със седемте държави (Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Бразилия, Мавриций, Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели).

               Преговорите с Република Мавриций приключиха успешно с парафирането на споразумението за изменение на 11 ноември 2016 г. Двете страни се съгласиха да възприемат новото определение за „краткосрочно пребиваване“ в целия текст на Споразумението за отмяна на визовия режим между ЕС и Мавриций. Освен това споразумението включва изменение на някои технически аспекти (вж. по-долу), но нито едно от измененията не поражда съществени последици за пътуващите лица.

                  Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла на споразумението.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Споразумението изисква съгласието и на двете договарящи се страни съгласно съответните им процедури. От страна на Съюза това изисква решения на Съвета относно подписването и сключването на споразумението.

               Настоящото предложение се внася до Съвета с цел той да разреши подписването на споразумението за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

               Със споразумението се гарантира правната съгласуваност, както и хармонизацията между държавите членки чрез придържане към новото определение за краткосрочно пребиваване, както е предвидено в изменението на КШГ, с което се дава ясно тълкуване на понятието „краткосрочно пребиваване“.

               Правното основание за настоящото предложение е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Съюзът няма правомощие да изменя споразумения за отмяна на визовия режим, които биха обвързали четирите държави, асоциирани с прилагането на достиженията на правото от Шенген, включително общата визова политика. С цел да се гарантира хармонизиран подход и изпълнение на разпоредбите относно срока на разрешен престой в Шенгенското пространство, в споразумението е включена съвместна декларация, в която се посочва, че е желателно Мавриций, от една страна, и Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, от друга страна, да променят по съответен начин съществуващите между тях двустранни споразумения за отмяна на визовия режим.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Ако Европейският съюз е една от договарящите се страни по международно споразумение, то държавите членки нямат законово правомощие да пристъпят самостоятелно към каквото и да било изменение на такова споразумение. Споразумението за отмяна на визовия режим с Мавриций беше сключено от Европейския съюз. Следователно е необходимо действие на равнище на Съюза.

               Освен това сключването на споразумения за отмяна на визовия режим от страна на държавите членки би засегнало достиженията на правото на Съюза в областта на визите (член 3, параграф 2 от ДФЕС).

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели, а именно за изменение на съществуващото споразумение за отмяна на визовия режим между Република Мавриций и Съюза.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               4. РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

               На 9 октомври 2014 г. Съветът прие указания за водене на преговори, с което упълномощи Комисията да започне преговори с Република Мавриций за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим между двете страни. Държавите членки бяха уведомени за напредъка по преговорите по време на заседанията на работна група „Визи“ на Съвета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Резултати от преговорите

                  Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението е приемлив за Съюза.

                  Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

                  а. Продължителност на пребиваването

                  В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Република Мавриций, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период (вместо за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане). Новото определение се възприема в целия текст на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

                  б. Заключителна разпоредба — временно спиране на изпълнението на споразумението (член 8, параграф 4)

               Със споразумението се изменя последното изречение в член 8, параграф 4, както следва: „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“ С добавянето на думите „и възобновява изпълнението“ в сегашния текст на измененото споразумение се пояснява, че временното спиране на отмяната на визовия режим следва действително да бъде прекратено, ако отпаднат причините, довели до това спиране. Във връзка с това изменението привежда формулировката в споразумението с Република Мавриций за отмяна на визовия режим в съответствие с тази във всички други споразумения за премахване на визите, подписани от Съюза през 2015 г. и 2016 г. На 14 юни 2016 г. беше проведена консултация по това изменение с работната група „Визи“ и нито една държава членка не повдигна възражения.

                  в. Замяна на думата „Общност“ с думата „Съюз“

                  След влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз сам по себе си придоби консолидирана правосубектност. Въпреки това „Европейската общност“ все още е фигурира в международни споразумения, влезли в сила преди Договора от Лисабон, какъвто е в случаят със Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. Поради това със споразумението за изменение думата „Общност“ се заменя с думата „Съюз“ в целия текст на споразумението за отмяна на визовия режим.

                  г. Съвместни декларации

                  Към споразумението са приложени две съвместни декларации:

                  - относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период и

                  - относно Исландия, Норвегия, Швейцария и Лихтенщайн.

                  д. Влизане в сила

                  Споразумението ще влезе в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата страна за приключването на процедурите за ратифициране. За да се гарантира правна сигурност и да се даде възможност на пътуващите лица да разберат закона и да се съобразят с него, е необходим достатъчно дълъг преходен период. След като приключи ратифицирането на споразумението, шестмесечният срок ще даде възможност на пътуващите лица да приключат краткосрочните пребивавания, които все още са изцяло изчислени съгласно старото определение, преди влизането в сила на новото определение за краткосрочно пребиваване и свързаното с него ретроспективно изчисляване на референтния период от 180 дни.

                  Останалите разпоредби на действащото споразумение между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване остават незасегнати от споразумението за изменение, включително териториалното приложно поле.

               6.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът да реши Споразумението да бъде подписано от името на Съюза и да упълномощи председателя на Съвета да назначи лицето(ата), надлежно упълномощено(и) да го подпише(ат) от името на Съюза.

               2017/0178 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение от 30 ноември 2009 г. Съветът сключи Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. В Споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Мавриций, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за „максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период“.

               (2)С Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  17
                бяха въведени хоризонтални промени в правните актове на Съюза в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване беше определено като максимален период от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               (3)Необходимо е това ново определение да бъде включено в Споразумението между Съюза и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване с цел постигането на пълно хармонизиране на режима на Съюза за краткосрочно пребиваване.

               (4)На 9 октомври 2014 г. Съветът прие решение, с което упълномощи Комисията да започне преговори по споразумение за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“).

               (5)Преговорите с Република Мавриций по споразумението приключиха успешно с парафирането му чрез размяна на писма на 11 ноември 2016 г. от страна на главните преговарящи на ЕС и на Република Мавриций.

               (6)Споразумението следва да бъде подписано и декларациите, приложени към Споразумението, следва да бъдат одобрени от името на Съюза.

               (7)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  18
               . Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (8)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  19
               . Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“) , при условие че посоченото споразумение бъде сключено.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Декларациите, приложени към настоящото решение, се одобряват от името на Съюза.

               Член 3

               Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) Споразумението от името на Съюза.

               Член 4

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 182, 29.6. 2013 г., стр. 1.

                     (2)
                  ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19.

                     (3)
                  OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.

                     (4)
                  ОВ L 243, 15.9.2009 г., стр. 1.

                     (5)
                  OВ L 081, 21.3.2001 г., стр.1.

                     (6)
                  ОВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 3.

                     (7)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 24.

                     (8)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 10.

                     (9)
                  С Бразилия ЕС е сключил две споразумения — едното за притежателите на обикновени паспорти (ОВ L 255, 21.9.2012 г., стр. 4), а другото за притежателите на дипломатически, служебни и официални паспорти (ОВ L 66, 12.3.2011 г., стр. 2).

                     (10)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 17.

                     (11)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 38.

                     (12)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 31.

                     (13)
                  Вж. разпоредбите за „Цел“ и „Продължителност на престоя“ в споразуменията.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Решение на Съвета за разрешаване на Комисията да започне преговори за изменение на споразуменията относно отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване, сключени между Европейския съюз/Европейската общност и Антигуа и Барбуда, Бахамската общност, Барбадос, Федеративна република Бразилия, Република Мавриций, Федерация Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели, прието от Съвета на 9.10.2014 г.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за изменение на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, регламенти (ЕО) № 1683/95 и (ЕО) № 539/2001 на Съвета и регламенти (ЕО) № 767/2008 и (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 1.

                     (18)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (19)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 389 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               към

               Предложението за решение на Съвета

               за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Република Мавриций за изменение на Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,

               от една страна, и

               РЕПУБЛИКА МАВРИЦИЙ, наричана по-долу „Мавриций“,

               от друга страна,

               заедно наричани по-нататък „договарящите се страни“,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейската общност и Република Мавриций за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), което влезе в сила на 1 март 2010 г.,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО значението на улесняването на контактите между хората,

               КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Споразумението действа в полза на гражданите на договарящите се страни,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че определението за краткосрочно пребиваване, предвидено в Споразумението (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане) не е достатъчно точно и по-специално, че формулировката „датата на първото влизане“ може да породи неясноти и въпроси,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че с Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г. бяха въведени хоризонтални промени в достиженията на вътрешното право на ЕС в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване бе определено на „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че Системата за влизане/излизане, която предстои да бъде създадена от Европейския съюз, изкисва използването на еднакво и ясно определение за краткосрочно пребиваване, което е приложимо за всички граждани на трети държави,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да гарантират плавен поток на пътниците на гранично-пропускателните пунктове на договарящите се страни,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че Споразумението обхваща гражданите на всички държави — членки на Европейския съюз, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението се изменя в съответствие с разпоредбите на настоящия член:

               (1)В заглавието думите „Европейската общност“ се заменят с думите „Европейския съюз“, в член 3, параграф 5 думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“, в член 6, параграф 1 думите „Европейската общност“ и „Общността“ се заменят съответно с думите „Европейския съюз“ и „Съюзът“, и в член 8, параграф 7 думата „Общността“ се заменя с думата „Съюзът“.

               (2)В член 1 думите „три месеца в продължение на шестмесечен период“ се заменят с думите „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“.

               (3)Член 4, параграф 1 се заменя със следното:

               „Гражданите на Европейския съюз могат да пребивават на територията на Мавриций за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.“

               (4)Член 4, параграф 2 се заменя със следното:

               „Гражданите на Мавриций могат да пребивават на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Този срок се изчислява независимо от пребиваването в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Мавриций могат да пребивават за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиването, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.“

               (5)В член 4, параграф 3 думите „три месеца“ се заменят с думите „90 дни“ и думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“.

               (6)Последното изречение в член 8, параграф 4 се заменя със следното:

               „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това временно спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“

               Член 2

               Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата за приключването на горепосочените процедури.

               Съставено в […] на […] ден от месец […] на две хиляди и седемнадесета година в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               За Европейския съюз

               За Република Мавриций

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Желателно е властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Мавриций, от друга страна, незабавно да изменят съществуващите двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване в съответствие с условията на настоящото споразумение.

               Съвместна декларация относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период

               Договарящите се страни приемат, че максималният срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период, предвиден в член 4 от Споразумението, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято продължителност не надвишава общо 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               ________


Важна правна забележка

|

52009PC0067

Предложение за Решение на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Решение № 573/2007/ЕО за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. относно премахване на финансирането на някои дейности на Общността и промяна на границата за финансиране на тези дейности  /* COM/2009/0067 окончателен - COD 2009/0026 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 18.2.2009COM(2009) 67 окончателен2009/0026 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 573/2007/ЕО за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. относно премахване на финансирането на някои дейности на Общността и промяна на границата за финансиране на тези дейностиОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ-  Основания и цели на предложениетоЦелта на настоящето предложение е да се адаптира решението за създаване на Европейския бежански фонд с оглед на създаването и започването на дейността на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, в чийто мандат ще бъдат включени някои операции, финансирани досега от този фонд.-  Общ контекст: новите предизвикателства в политиката за предоставяне на убежище и създаването на Европейска служба за подкрепа в областта на убежищетоЕвропейският бежански фонд (ЕБФ) е създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ и за отмяна на Решение 2004/904/ЕО на Съвета[1] въз основа на член 63, точка 2, буква б) от Договора за създаване на Европейската общност.Предложението за регламент за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището и настоящото предложение за изменение на решението за създаване на ЕБФ за 2008—2013 г. се вписват в усилията на Европейския съюз за разработване на обща политика по отношение на убежището. Тези предложения имат за цел да отговорят на искането на Съвета и на Европейския съвет за създаване на структура за подкрепа в областта на убежището и са в съответствие с дейностите, изложени в приетия през юни 2008 г. от Комисията план за действие в областта на убежището.Комисията предлага да се създаде Европейска служба за подкрепа в областта на убежището с институционален статут на регулаторна агенция, която ще има за задача да улесни и задълбочи практическото сътрудничество между държавите-членки в сферата на убежището, както и да съдейства за подпомагане въвеждането на общата система за убежище.В институционален план Службата ще функционира като регулаторна агенция и по този начин ще спада към посочените в член 185 от Финансовия регламент органи, създадени от Общностите. Следователно в голямата си част финансирането ѝ ще се осигурява от бюджетен ред, записан в бюджета на Европейските общности. За да се допълнят отпуснатите за функциониране на Службата средства и с оглед на опростяване на използването на общностните средства, доколкото Европейската служба за подкрепа в областта на убежището ще поеме някои от задачите, които до този момент се финансират от ЕБФ, е необходимо част от бюджетните средства, понастоящем предоставени на ЕБФ, да се прехвърлят на Службата, с цел да се гарантира оптималното финансиране на практическото сътрудничество в сферата на убежището.-  Съгласуваност с другите политики и целите на СъюзаНастоящото предложение е в пълно съответствие с приетия през юни 2008 г. от Комисията план за действие в областта на убежището, целящ, от една страна, да се подобри законодателството в тази област с оглед на създаването на ефективна и справедлива за кандидатите за международна закрила обща европейска система за убежище и, от друга страна, да се подкрепят тези законодателни усилия чрез засилване на практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището. Предложението допринася пълноценно за осигуряване на необходимите елементи за създаване на бъдещата Европейска служба за подкрепа в областта на убежището.-  Правни елементи на предложението-  Обобщение на предлаганите меркиС предложените мерки се цели да се измени решението за създаване на Европейския бежански фонд за периода 2008—2013 г., за да се осигурят по-добро разпределение и прегрупиране на средствата между ЕБФ и бъдещата Европейска служба за подкрепа в областта на убежището с оглед на опростяване използването на общностните средства.Предложението за изменение на решението за ЕБФ цели най-напред да се намали обхватът на дейностите на Общността, предвидени в член 4 от решението за ЕБФ, за да се отчете прехвърлянето на две задачи, които занапред ще бъдат отговорност изцяло на Службата, а именно посочените в член 4, параграф 2, буква а) задачи, свързани със задълбочаване на сътрудничеството в рамките на Общността по прилагане на общностното право и добрите практики, по-конкретно услуги за устен и писмен превод в подкрепа на това сътрудничество, както и посочените в член 4, параграф 2, буква е) задачи, свързани с подпомагане на разработването и прилагането от страна на държавите-членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за измерване развитието на политиката в областта на убежището.На второ място, за да се вземе предвид стесняването на обхвата на тези дейности, предвидената в член 4, параграф 1 от решението за ЕБФ граница за финансиране на дейностите на Общността, определена на 10 % от наличните средства на Фонда, се намалява на 4 %.Предлага се също да се намали размерът на финансовия пакет за изпълнение на решението за ЕБФ, с цел да се осигурят налични средства за участие във финансирането на Службата. Съответно посочената в член 12, параграф 1 от решението за ЕБФ сума от 628 млн. EUR се намалява на 614 млн. EUR (новата сума е съобразена както с решението на бюджетния орган за увеличение от 10 млн. EUR в бюджета за 2009 г., така и с намалението от 24 млн. EUR за стесняване на обхвата на дейностите на Общността).Предложението за изменение на решението за ЕБФ не променя общите цели на ЕБФ.-  Правно основаниеПредложението се основава на член 63, точка 2, буква б) от Договора за създаване на Европейската общност, което е правното основание на изменяния акт.-  Принцип на субсидиарностС оглед на изискването за баланс между усилията на държавите-членки за установяване на обща европейска система за убежище е необходимо да се предприемат финансови мерки, с които да се облекчат най-засегнатите държави-членки и да се развие капацитетът на онези държави-членки, които не разполагат с нужната инфраструктура и служби в областта на убежището, като това предполага споделяне на отговорностите на равнище Европейски съюз, което не може да бъде постигнато самостоятелно от държавите-членки. Този принцип бе признат за приемането на Решение № 573/2007/ЕО. С настоящия акт се внасят малки изменения в основния акт – Решение № 573/2007/ЕО за създаване на ЕБФ. Поради това същите принципи се прилагат и към настоящото предложение за изменение.2009/0026 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 573/2007/ЕО за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. относно премахване на финансирането на някои дейности на Общността и промяна на границата за финансиране на тези дейностиЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 2, буква б) от него,като взеха предвид предложението на Комисията[2],като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[3],като взеха предвид становището на Комитета на регионите[4],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора[5],като имат предвид, че:(1) Съгласно Хагската програма политиката на Общността по отношение на общата европейска система за убежище цели да се създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.(2) Благодарение на прилагането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат съществен напредък в посока на изграждане на общата европейска система за убежище. При все това между държавите-членки продължават да съществуват значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми.(3) В своя план за действие в областта на убежището[6], приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си, от една страна, да работи за развитието на общата европейска система за убежище, като предложи преразглеждане на законодателните инструменти с оглед на по-пълното хармонизиране на действащите стандарти, и, от друга страна, да увеличи подкрепата за практическото сътрудничество между държавите членки, по-специално като представи законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището, с която да се подобри координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с цел ефективно прилагане на общите правила.(4) В приетия през септември 2008 г. Европейски пакт за имиграцията и убежището Европейският съвет припомни, че по силата на Женевската конвенция всеки преследван чужд гражданин има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз. Освен това Европейският съвет изрично реши през 2009 г. да се създаде Европейска служба за подкрепа в областта на убежището.(5) Практическото сътрудничество в сферата на убежището има за цел по-пълното сближаване в европейската законодателна рамка на процесите на вземане на решения в тази област в държавите-членки. През последните години бяха предприети голям брой дейности за практическо сътрудничество, по-конкретно приемането на общ подход към информацията за страната на произход и създаването на обща европейска програма за обучение в областта на убежището.(6) За засилване и развитие на тези мерки е необходимо да се създаде специална структура, под формата на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата“), която да ги подпомага и координира.(7) С оглед на опростяване на дейностите за подкрепа на практическото сътрудничество в областта на убежището и доколкото Службата ще поеме някои от задачите, които понастоящем се финансират от Европейския бежански фонд, следва да се премахнат някои от дейностите на Общността, предвидени в член 4, параграф 2 от Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ и за отмяна на Решение 2004/904/ЕО на Съвета[7], за да се гарантира оптималното практическо сътрудничество в областта на убежището.(8) За да се отчете стесняването на обхвата на тези дейности, предвидената в член 4, параграф 1 от Решение № 573/2007/ЕО граница за финансиране на дейностите на Общността следва да се намали от 10 на 4 %от наличните средства на Фонда.(9) С цел да се осигурят налични средства за участие във финансирането на Службата, следва да се намали размерът на финансовия пакет за изпълнение на Решение № 573/2007/ЕО, посочен в член 12, параграф 1 от същото решение,ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Решение № 573/2007/ЕО се изменя, както следва:1) Член 4 се изменя, както следва:а) параграф 1 се заменя със следния текст:„1. По инициатива на Комисията до 4 % от наличните средства на Фонда могат да се използват за финансиране на транснационални дейности или дейности в интерес на Общността като цяло („дейности на Общността“), отнасящи се до политиката за предоставяне на убежище, и на мерки, приложими за целевите групи по член 6.“б) в параграф 2 букви а) и е) се заличават.2) В член 12 параграф 1 се заменя със следния текст:„1. Финансовият пакет за изпълнение на настоящото решение от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 614 милиона EUR.“Член 2Адресати на настоящото решение са държавите-членки.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател […] […]  ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА1. НАИМЕНОВАНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО:Предложение за Решение на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Решение № 573/2007/ЕО за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. относно премахване на финансирането на някои дейности на Общността и промяна на границата за финансиране на тези дейности2. РАМКА УД/БДСъответна област на политиката: Пространство на свобода, сигурност и правосъдие (дял 18)Свързана с нея дейност: Миграционни потоци — общи политики за имиграцията и предоставянето на убежище (глава 18.03)3. БЮДЖЕТНИ РЕДОВЕ3.1. Бюджетни редове (оперативни редове и свързани с тях редове за техническа и административна помощ (предишни редове BA)), включително наименованията им:Финансова рамка за 2007—2013 г.: функция 3АГлава 18.03 „Миграционни потоци — общи политики за имиграцията и предоставянето на убежище“Статия 18.03 03: Европейски бежански фонд3.2. Продължителност на дейността и на финансовото отражение:2010—2013 г.3.3. Бюджетни характеристики:Бюджетен ред | Вид разход | Нов | Вноска на ЕАСТ | Вноска на ЕАСТ | Функция във финансовата перспектива |Европейски бежански фонд | Незадължителен | МБК[8]/ | НЕ | НЕ | НЕ | № 3а |4. ОБОБЩЕНИЕ НА РЕСУРСИТЕ4.1. Финансови ресурси (по текущи цени)4.1.1. Обобщение на бюджетните кредити за поети задължения (БКПЗ) и бюджетните кредити за плащания (БКП)Раздел № | 2007-2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 -… | Общо |Вид разход |Бюджетни кредити за поети задължения (БКПЗ) | Европейски бежански фонд | а | 82,250 | 93,530 | 93,530 | 112,330 | 381,640 |Спешни мерки | а | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Бюджетни кредити за плащания (БКП) | Европейски бежански фонд | б | 56,479 | 79,121 | 68,479 | 89,121 | 293,200 |Спешни мерки | б | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Техническа и административна помощ — ТАП | Европейски бежански фонд | в | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Техническа и административна помощ — ТАП | Спешни мерки | в | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |Бюджетни кредити за поети задължения | а+в | 92,750 | 104,030 | 104,030 | 122,830 | 423,640 |Бюджетни кредити за плащания | б+в | 66,979 | 89,621 | 78,979 | 99,621 | 335,200 |Човешки ресурси и свързани с тях разходи (ЕБК) | 8.2.5 | г | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,21 |Административни разходи, без разходите за човешки ресурси и свързаните с тях разходи, които не са включени в референтната сума (ЕБК) | 8.2.6 | д | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |ОБЩО БКПЗ, включително разходите за човешки ресурси | a+в+г+д | 106,191 | 118,836 | 119,942 | 139,018 | 483,987 |ОБЩО БКП, включително разходите за човешки ресурси | б+в+г+д | 80,420 | 104,427 | 94,891 | 115,809 | 395,547 |Подробности за съфинансиранетоАко в предложението е предвидено съфинансиране от държавите-членки или други органи (моля посочете кои), в таблицата по-долу следва да се посочи очакваният размер на това съфинансиране (могат да се добавят допълнителни редове, ако се предвижда съфинансирането да се осигури от различни органи):в млн. EUR (до третия знак след десетичната запетая)Съфинансиращ орган | Година n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 и по-нататък | Общо |…………………… | е |ОБЩО БКПЗ, включително съфинансирането | а+в+г+д+е |4.1.2. Съвместимост с финансовото програмиранеX Предложението е съвместимо с бъдещото финансово програмиране за 2007—2013 г.( Предложението налага ново програмиране на съответната функция във финансовата перспектива.( Предложението може да наложи прилагане на разпоредбите на Междуинституционалното споразумение[9] (във връзка с инструмента за гъвкавост или с преразглеждането на финансовата перспектива).4.1.3. Финансово отражение върху приходитеx Предложението няма финансово отражение върху приходитеx( Финансовото отражение на предложението върху приходите е, както следва:Забележка: всички пояснения и съображения, свързани с метода на изчисление на отражението върху приходите, трябва да бъдат посочени в отделно приложение.в млн. EUR (до първия знак след десетичната запетая)Преди дейността [Година n-1] | Състояние след дейността |Общ брой човешки ресурси | 104 | 115 | 124 | 126 |5. ХАРАКТЕРИСТИКИ И ЦЕЛИ5.1. Нужда, която трябва да се посрещне в краткосрочен или дългосрочен планЦелта на настоящето предложение е да се адаптират описанието на операциите по Европейския бежански фонд и размерът на предоставената за тях сума с оглед на създаването и започването на дейността на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, в чийто мандат ще бъдат включени някои операции, финансирани досега от този фонд.5.2. Добавена стойност от участието на Общността, съвместимост на предложението с други финансови инструменти и евентуална синергияЕвропейският бежански фонд (ЕБФ) е създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ и за отмяна на Решение 2004/904/ЕО на Съвета[10] въз основа на член 63, точка 2, буква б) от Договора за създаване на Европейската общност.Предложението за регламент за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището и настоящото предложение за изменение на решението за създаване на ЕБФ се вписват в усилията на Европейския съюз за разработване на обща политика по отношение на убежището. Тези предложения имат за цел да отговорят на искането на Съвета и на Европейския съвет за създаване на структура за подкрепа в областта на убежището и са в съответствие с дейностите, изложени в приетия през юни 2008 г. от Комисията план за действие в областта на убежището.Комисията предлага да се създаде Европейска служба за подкрепа в областта на убежището с институционален статут на регулаторна агенция, която ще има за задача да улесни и задълбочи практическото сътрудничество между държавите-членки в сферата на убежището, както и да съдейства за подпомагане въвеждането на общата система за убежище.В институционален план Службата ще функционира като регулаторна агенция и по този начин ще спада към посочените в член 185 от Финансовия регламент органи, създадени от Общностите. Следователно в голямата си част финансирането ѝ ще се осигурява от бюджетен ред, записан в бюджета на Европейските общности. С цел участие във финансирането на дейността на Службата и с оглед на рационализиране на разходите, доколкото Европейската служба за подкрепа в областта на убежището ще поеме някои от задачите, които до този момент се финансират от ЕБФ, следва да се намалят бюджетните средства, понастоящем предоставени на ЕБФ, както и да се намали на 4 % границата за финансиране на дейностите на Общността, определена на 10 % от общите налични средства на този фонд.5.3. Цели, очаквани резултати и свързани с тях показатели на предложението в контекста на управлението по дейности (УД)С предложените мерки се цели да се измени решението за създаване на Европейския бежански фонд за периода 2008—2013 г., за да се осигурят по-добро разпределение и прегрупиране на средствата между ЕБФ и бъдещата Европейска служба за подкрепа в областта на убежището с оглед на опростяване използването на общностните средства.От 2010 г. границата от 10 % от предоставените понастоящем средства на ЕБФ за дейности на Общността ще бъде намалена на 4 % годишно, като останалата част от средствата ще бъдат налични по функция 3А от финансовата рамка и ще могат да бъдат отпуснати за бъдещата Служба в рамките на годишната бюджетна процедура като участие в нейното финансиране.Предложението за изменение на решението за ЕБФ не променя общите цели на ЕБФ.5.4. Метод на изпълнение (индикативен)Отбележете по-долу метода(ите), избран(и) за изпълнение на дейността.X Централизирано управлениеX пряко от Комисиятаٱ непряко чрез делегиране на:ٱ изпълнителни агенции,органи, създадени от Общностите, както е посочено в член 185 от Финансовия регламент,ٱ национални публични органи/органи в сферата на обществените услуги.X Споделено или децентрализирано управлениеX с държави-членкиX с трети държави6. КОНТРОЛ И ОЦЕНКА6.1. Система за контролN/A6.2. Оценка7. Мерки за борба с измамитеПряко централизирано управление на дейността от Комисията (дейност на Общността, разходи за техническа помощ), което ще се осъществява съгласно приложимите правила, определени във Финансовия регламент и правилата за прилагането му. Ще се използват договори и безвъзмездни средства, отговарящи на препоръчаните от Комисията модели, което ще позволи извършването на контрол от страна на Комисията и на Европейската сметна палата.Общите правила за административното и финансовото управление на дейността в държавите-членки ще включват конкретни разпоредби относно управлението и контрола на проектите от отговорните органи и разпоредби относно последващите проверки, извършвани от Комисията и Европейската сметна палата.8. ПОДРОБНОСТИ ЗА РЕСУРСИТЕ8.1. Цели на предложението, изразени като финансови разходи (Бюджетни кредити за поети задължения в млн. EUR)(Посочете целите, дейностите и резултатите) | Вид резултат | Среден разход | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Общо |2010 | 2011 | 2012 | 2013 |Длъжностни лица или временно наети лица[11] (XX 01 01) | A*/AD | 32 | 35 | 37 | 37,5 |B*, C*/AST | 58 | 64 | 70 | 70,5 |Персонал, финансиран[12] по статия XX 01 02 | 14 | 16 | 17 | 18 |Друг персонал, финансиран по статия XX 01 04/05 |ОБЩО | 104 | 115 | 124 | 126 |8.2.2. Описание на задачите, произтичащи от дейносттаНаименование | Описание | Брой |Управление |Управление | 4 |Определяне на политиките и програмиране |Разработване на политиките | Определяне на стратегиите, правно основание | 4 |Определяне на програмата | Изготвяне на годишната работна програма (решение за финансиране) и междуведомствена консултация | 1 |Взаимодействие с програми и съответни дейности на Общността | Междуведомствена координация, с цел да се осигури допълване / синергичен ефект с останалите служби | 2 |Връзки с другите институции и с държавите-членки | Връзка със Съвета / ЕП, осигуряваща по подходящ начин обмена на доклади, информация, въпроси, искания за брифинги | 2 |Информация и комуникации | 1. Информация и публичност 2. Уебсайт EUROPA | 2 |Връзки с комитета, председателя и секретариата | 1 |Бюджетиране | APS,PDB,AAR,BIP,RAL — Подготвяне — Проследяване — Отчет | 1,5 |Програма: Получаване, подбор и възлагане на проекти, финансови и правни задължения |Подготвяне на поканите за предложения | 2 |Получаване и оценяване на предложенията/многогодишните и едногодишните програми | (включва и персонала по 12, 13, 14 и 15) | 10 |Решения за възлагане | 0,5 |Финансови задължения | Подготвяне, проследяване и приключване на всички финансови задължения + последващи изменения | 2 |Правни задължения | Подготвяне, подписване и приключване на всички правни задължения + последващи изменения | 4 |Програма: Контрол на проектите |Плащания — начало | Подготовка и обработка на всички предварителни финансирания, междинни и окончателни плащания (включително подкрепящите документи за проверка) | 5 |Контрол на проектите | Получаване и оценяване на отчетите; искане на информация, планиране на посещения | 20 |Търгове, контрол и одит |Предварителна проверка на операциите, въвеждане на контролни стандарти | Въвеждане на подходящи контролни стандарти | 3 |Система за одит | Въвеждане и контрол на одитната система в държавите-членки (споделено управление) | 10 |Финансов одит | Последващ одит на разходите / на изпълнението | 8 |Вътрешен одит | Проверка на съответствието със стандартите за вътрешен контрол | 3 |Тръжни процедури | Изготвяне, процедури и разрешаване на тръжните процедури за проектите и техническата помощ (оценка, проучвания, ...), включително JPC, процедури за оказване на помощ при търговете | 8 |Докладване | Отчет на разпоредителя с бюджетни средства, годишен доклад за дейността, връзки със Сметната палата… | 2 |Помощни услуги |Картотекиране и архивиране | Бази данни, картотека на цифров и хартиен носител | 3 |Оценка на програмата | Предварителна — междинна — окончателна оценка | 3 |ИТ поддръжка | Разработване на специални ИТ средства за контрол и изпълнение | 4 |Общи разходи |Администрация (общи разходи) | Междуведомствена консултация, преводи, управление на човешките ресурси, логистика, … | 21 |126 |8.2.3. Източници на човешки ресурси (законово установени)Когато са посочени повече източници, моля уточнете броя на длъжностите, свързани с всеки от тях.X( Длъжности, понастоящем разпределени за управлението на програмата, които трябва да бъдат заменени или продължени( Длъжности, предварително разпределени в рамките на ГПС/ППБ за година n( Длъжности, които ще бъдат поискани в рамките на следващата процедура за ГПС/ППБ( Длъжности, които трябва да бъдат преназначени, като се използват съществуващите ресурси в съответната служба (вътрешно преназначаване)( Длъжности, необходими за година n, които не са предвидени в ГПС/ППБ за съответната годинаНуждите от човешки и административни ресурси ще бъдат покрити от сумата, предоставена на управляващата ГД в рамките на годишната процедура за разпределяне на средства съобразно съществуващите бюджетни ограничения.8.2.4. Други административни разходи, включени в референтната сума (ХХ 01 04/05 — Разходи за административно управление)в млн. EUR (до третия знак след десетичната запетая)Бюджетен ред | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | ОБЩО |Европейски бежански фонд |1 Техническа и административна помощ (включително свързаните с нея разходи за персонал) |Друга техническа и административна помощ |Статистика в областта на убежището, обмен на информация, тематични срещи, уебсайтове, компютърно административно и финансово управление, включително за разработване и поддръжка на системите за компютърно управление | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 1,000 |Проучвания (включително оценки) | 0,200 | 0,200 | 0,150 | 0,100 | 0,650 |Експертни срещи | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,200 |Публикации и информация | 0,000 | 0,000 | 0,050 | 0,100 | 0,150 |Общо | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Спешни мерки |1 Техническа и административна помощ (включително свързаните с нея разходи за персонал) |Друга техническа и административна помощ |Статистика в областта на убежището, тематични срещи, уебсайтове, компютърно административно и финансово управление, включително за разработване и поддръжка на системите за компютърно управление | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,440 |Проучвания (включително оценки) | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,320 |Експертни срещи |Публикации и информация | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,040 |Общо | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |8.2.5. Разходи за човешки ресурси и свързани с тях разходи, които не са включени в референтната сумав млн. EUR (до третия знак след десетичната запетая)Вид човешки ресурси | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Общо |Длъжностни лица и временно наети лица (XX 01 01) | 10,98 | 12,08 | 13,05 | 13,18 | 49,29 |Персонал, финансиран по статия XX 01 02 (помощен персонал, командировани национални експерти, договорно нает персонал и т.н.) (посочете бюджетния ред) | 1,70 | 1,95 | 2,07 | 2,20 | 7,92 |Общо разходи за човешки ресурси и свързани с тях разходи (които НЕ са включени в референтната сума) | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,210 |Изчисление — Длъжностни лица и временно наети лицаАко е приложимо, да се направи препратка към точка 8.2.1.Всеки ЕПРВ е оценен на 122 000 EUR за ЕПРВ.Изчисление — Персонал, финансиран по статия ХХ 01 02Ако е приложимо, да се направи препратка към точка 8.2.1.Всеки ЕПРВ е оценен на 122 000 EUR за ЕПРВ.8.2.6 Други административни разходи, които не са включени в референтната сума в млн. EUR (до третия знак след десетичната запетая) |2010 | 2011 | 2012 | 2013 | ОБЩО |XX 01 02 11 01 — Командировки | 0,243 | 0,248 | 0,253 | 0,258 | 1,002 |XX 01 02 11 02 — Срещи и конференции |XX 01 02 11 03 — Комитети | 0,518 | 0,528 | 0,539 | 0,550 | 2,135 |XX 01 02 11 04 — Проучвания и консултации |XX 01 02 11 05 — Информационни системи |2. Общо други разходи за управление (XX 01 02 11) | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |3 Други разходи с административен характер (уточнете, като посочите и бюджетния ред) |Общо административни разходи, без тези за човешки ресурси и свързаните с тях разходи (които НЕ са включени в референтната сума) | 11,993 | 13,197 | 14,184 | 14,416 | 68,015 |[pic][pic][pic][1] ОВ L 144, 6.6.2007 г., стр. 1—21.[2] ОВ С […], […] г., стр. […].[3] ОВ С […], […] г., стр. […].[4] ОВ С […], […] г., стр. […].[5] Становище на Европейския парламент от […] г. и Решение на Съвета от […] г.[6] COM(2008)360 окончателен.[7] ОВ L 144, 6.6.2007 г., стр. 1.[8] Многогодишни бюджетни кредити.[9] Вж. точки 19 и 24 от Междуинституционалното споразумение.[10] ОВ L 144, 6.6.2007 г., стр. 1—21.[11] Разходите за които НЕ са покрити от референтната сума.[12] Разходите за който НЕ са покрити от референтната сума.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.6.2016
            COM(2016) 368 final
            2016/0169(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 25 октомври 1980 г. (наричана по-нататък ,,Конвенцията от 1980 г.“), ратифицирана към днешна дата от 93 държави, сред които и всички държави — членки на ЕС, има за цел възстановяване на статуквото чрез незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца, като се използва система за сътрудничество между централните органи, определени от договарящите държави.

                  С оглед на това, че предотвратяването на отвличането на деца е съществен елемент от политиката на ЕС за утвърждаване на правата на детето, Европейският съюз работи активно на международно равнище за по-доброто прилагане на Конвенцията от 1980 г. и насърчава трети държави да се присъединят към нея.

                  Казахстан депозира документа за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 3 юни 2013 г. Конвенцията влезе в сила за Казахстан на 1 септември 2013 г.

                  Член 38, алинея четвърта от Конвенцията от 1980 г. предвижда, че Конвенцията се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

                  Тъй като въпросите, свързани с международното отвличане на деца, са от изключителната външна компетентност на Европейския съюз, на равнището на ЕС решението дали да се приеме присъединяването на Казахстан трябва да бъде взето посредством решение на Съвета. Поради това държавите членки следва да направят декларацията за приемане във връзка с присъединяването на Казахстан в интерес на Европейския съюз.

                  Наличието на изключителна компетентност на ЕС по въпроса за приемането на присъединяване на трета държава към Конвенцията от 1980 г. беше потвърдено от Съда на Европейския съюз, който беше консултиран по инициатива на Комисията.

                  На 14 октомври 2014 г. със Становище 1/13 Съдът на Европейския съюз потвърди, че приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980 г. е от изключителната компетентност на Европейския съюз.

                  Съдът наблегна на необходимостта от единност по въпроса на равнището на ЕС, като се избягва променлива геометрия сред държавите членки. Целта на настоящото решение е да се постигне влизане в сила на Конвенцията от 1980 г. между Казахстан и всички държави — членки на ЕС.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Що се отнася до отвличанията на деца от родител, Хагската конвенция от 1980 г. представлява международният еквивалент на Регламент № 2201/2003 на Съвета (известен като Регламент „Брюксел IIa“), който е крайъгълният камък на съдебното сътрудничество в ЕС по брачни дела и дела, свързани с родителската отговорност
                     1
                  .

                  Една от основните цели на регламента е предотвратяването на отвличания на деца между държавите членки чрез установяване на процедури, гарантиращи бързото връщане на детето в държавата членка на обичайното му местопребиваване. За тази цел Регламентът „Брюксел IIa“ инкорпорира в своя член 11 процедурата, установена в Хагската конвенция от 1980 г., като я допълва чрез поясняване на някои от нейните аспекти, по-специално по отношение на изслушването на детето, срока за постановяване на решение след подаването на молба за връщане и основанията за отказ за връщане на детето. Освен това регламентът въвежда разпоредби, които уреждат случаите на противоречащи си решения за връщане или отказ за връщане, издадени в различни държави членки.

                  На международно ниво Европейският съюз подкрепя присъединяването на трети държави към Конвенцията от 1980 г., за да могат неговите държави членки да се ползват от обща правна уредба в случаи на международно отвличане на деца.

                  На 21 декември 2011 г. Комисията прие 8 предложения за решения на Съвета с цел да се приеме присъединяването на 8 трети страни (Мароко, Сингапур, Руската федерация, Албания, Андора, Сейшелските острови, Габон и Армения)
                     2
                   към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца.

                  Между юни и декември 2015 г. Съветът на Европейския съюз прие 7 решения въз основа на горепосочените предложения
                     3
                  .

                  В настоящото предложение е разгледана трета държава (Казахстан), която се е присъединила към Конвенцията от 1980 г. след приемането на предложенията от 2011 г.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Освен общата цел за развиване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси с трансгранично значение, предвидена в член 81 от ДФЕС, настоящото предложение е свързано с целта, залегнала в член 3 от Договора за Европейския съюз, за защита на правата на детето. Системата на Хагската конвенция от 1980 г. е създадена с цел защита на децата от вредните последици от отвличането от родител и с цел да се гарантира, че детето може да поддържа контакт и с двамата си родители, например чрез осигуряване на ефективно упражняване на правото на лични отношения.

                  Предложението е в съответствие и с целта за насърчаване на използването на медиация при разрешаване на трансгранични семейни спорове. Директивата относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси
                     4
                   се прилага, освен по други въпроси, и в областта на семейното право в рамките на общото европейското съдебно пространство. Хагската конвенция от 1980 г. също насърчава разрешаването на семейните спорове по взаимно съгласие. Едно от ръководствата за добри практики във връзка с Хагската конвенция от 1980 г., публикувано от Хагската конференция по международно частно право, е посветено на използването на медиация за уреждане на международните семейни спорове, засягащи деца, които попадат в обхвата на Конвенцията. По инициатива на Европейската комисия въпросното Ръководство е преведено на всички езици на ЕС, различни от английски и френски, както и на арабски език, с цел да се подпомогне диалогът с държавите, които все още не са ратифицирали Конвенцията, и да се спомогне за намиране на конкретни начини за решаване на проблемите, свързани с международното отвличане на деца, съвместно с държавите, които не са ратифицирали Конвенцията
                     5
                  .

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Предвид факта, че решението се отнася до международно споразумение, приложимото правно основание е член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 81, параграф 3. Съветът действа с единодушие след консултация с Европейския парламент.

                  Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

                  В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

                  •
                        Субсидиарност

                  Инициативата е от изключителната компетентност на ЕС съгласно член 3, параграф 2 от ДФЕС, както бе потвърдено в становище 1/13 на Съда на Европейския съюз. Следователно принципът за субсидиарност не се прилага.

               •Пропорционалност

                  Настоящото предложение е изготвено по примера на вече приетите решения на Съвета, които имат същия предмет, и не надхвърля необходимо за постигането на целта за съгласувано действие на ЕС в областта на международното отвличане на деца, като гарантира, че всички държави членки ще приемат присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г. в рамките на определен срок.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  За да може ЕС да вземе информирано решение дали да приеме присъединяването на дадена трета държава към Конвенцията от 1980 г., е необходимо да се извърши подходяща подготвителна дейност.

                  На експертна среща на 20 януари 2015 г. Комисията и държавите — членки на ЕС, постигнаха съгласие по набор от критерии за оценяване на положението на третата държава, присъединила се към Конвенцията. Консултацията, проведена с държавите членки, и обсъжданията на среща на експертите на 15 януари 2016 г. показаха, че на настоящия етап няма възражения от страна на държавите членки за приемане на присъединяването на Казахстан към Конвенцията от 1980 г.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Релевантната информация относно степента на прилагане на Конвенцията в Казахстан беше събрана от няколко източника. На първо място, информация беше събрана от делегацията на ЕС в Казахстан, по-специално във връзка с приемането на законодателство за прилагане на Конвенцията, функционирането на централния орган, процедурата по изпълнение в случай на отвличане на дете и възможността чужденците да получават правна помощ. Резултатите от проучването бяха задоволителни и макар да съществуват известни опасения във връзка с трудностите да се открие дете на такава обширна територия, те не са от такова естество, че да възпрепятстват приемането на присъединяването на Казахстан.

                  Държавите членки също събраха информация относно положението в Казахстан и резултатът беше обсъден на срещата на експертите на 15 януари 2016 г.

                  Още информация постъпи от Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право. Казахстан работи в тясно сътрудничество с УНИЦЕФ по прилагането на Конвенцията от 1980 г. Разработено е Ръководство относно прилагането на Конвенцията. Под егидата на УНИЦЕФ е планиран обмен на знания между казахските органи/съдии и съдии от други договарящи държави по Конвенцията от 1980 г. с цел да се обсъди ролята на съдиите при изпълнението и прилагането на Конвенцията от 1980 г. и съответните разпоредби на националното право. Освен това Казахстан е определил съдия, който да участва в Международната хагска мрежа на съдиите. През октомври 2015 г. генералният секретар на Хагската конференция по международно частно право се срещна с централния орган и беше информиран, че профилът на страната е в процес на изготвяне и е въведено законодателство за прилагане на Конвенцията. През ноември 2015 г. в Казахстан беше организиран тридневен регионален семинар с участието на Таджикистан, Туркменистан, Русия и Беларус, на който бяха популяризирани основните Хагски конвенции, включително Конвенцията от 1980 г. Според Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право Казахстан е мотивирана държава, която работи усилено, за да може да прилага правилно Конвенцията от 1980 г.

                   •
                        Оценка на въздействието

                  Настоящото предложение не оказва никакво сериозно икономическо, социално или екологично въздействие, което да изисква оценка на въздействието в рамките на насоките на Европейската комисия за по-добро регулиране. По подобие на 7-те решения на Съвета, които вече бяха приети през 2015 г. във връзка с приемането на присъединяването на определени трети държави към Хагската конвенция от 1980 г., за настоящото предложение не е необходима оценка на въздействието поради естеството на настоящия законодателен акт. На практика няма други възможности, освен решение на Съвета за приемане на присъединяването на трета държава към Конвенцията от 1980 г.

                  Въпреки това, в съответствие с описаното по-горе Комисията и държавите членки извършиха конкретна оценка на положението в Казахстан, за да установят дали той е в състояние да прилага задоволително Конвенцията от 1980 г.

                  4.
                        ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложеното решение няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и мерки за мониторинг, оценка и докладване

                  Тъй като предложението се отнася само до даването на разрешение на държавите членки да приемат присъединяването на Казахстан към Конвенцията от 1980 г., мониторингът за изпълнението му се ограничава до спазването от държавите членки на формулировката на декларацията и срока за депозирането ѝ и за съобщаване на Комисията за това депозиране, съгласно предвиденото в решението на Съвета.

               2016/0169 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3 във връзка с член 218 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  6
               ,

               като има предвид, че:

               (1)Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз. Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.

               (2)Съюзът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета
                  7
                (Регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконното им прехвърляне или задържане и да въвежда процедури за осигуряване на бързото им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.

               (3)Регламент (ЕО) № 2201/2003 допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.

               (4)Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.

               (5)Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.

               (6)Една обща нормативна уредба, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, може да се счита, че предлага най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.

               (7)В Хагската конвенция от 1980 г. се предвижда, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

               (8)Хагската конвенция от 1980 г. не позволява на регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея. Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.

               (9)Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. са от изключителната външна компетентност на Съюза.

               (10)Казахстан депозира своя документ за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 3 юни 2013 г. Конвенцията влезе в сила за Казахстан на 1 септември 2013 г.

               (11)Единствено Кралство Нидерландия е приело вече присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г. Оценката на положението в Казахстан доведе до заключението, че държавите членки, които още не са приели присъединяването на Казахстан, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Казахстан при условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               (12)Поради това на държавите членки, които още не са приели присъединяването на Казахстан, следва да бъде разрешено да го приемат в интерес на Съюза и да депозират своите декларации за приемане на присъединяването на Казахстан в съответствие с условията, изложени в настоящото решение. Кралство Нидерландия вече е приело присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г., поради което не следва да депозира нова декларация за приемане, тъй като съществуващата декларация остава валидна по силата на международното публично право.

               (13)Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (14)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.
                     На държавите членки, които все още не са го направили, се разрешава да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).

               2.
                     Държавите членки по параграф 1 депозират не по-късно от ... г.* декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана както следва:

               „[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2016/... на Съвета**.“

               3.
                     Всяка държава членка информира Съвета и Комисията за депозирането на своята декларация и съобщава на Комисията текста на декларацията в двумесечен срок от депозирането ѝ.

               Член 2

               Държавите членки, които са депозирали своите декларации за приемане на присъединяването на Казахстан към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не правят нови декларации.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са всички държави членки с изключение на Кралство Нидерландия и Кралство Дания.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 31.

                     (2)
                  COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917, приети на 21.12.2011 г.

                     (3)
                  Решение (ЕС) 2015/1023 на Съвета от 15 юни 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/1024 на Съвета от 15 юни 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2354 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2355 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2356 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2357 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2358 на Съвета от 10 декември 2015 г. Приемането на решението относно Габон е спряно временно в очакване на определянето от страна на Габон на централен орган съгласно предвиденото в член 6 от Конвенцията.

                     (4)
                  Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  ОВ C ,  г., стр. .

                     (7)
                  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 1).