title: Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно сключването на Споразумение между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги

text:
Важна правна забележка

|

52008PC0081(01)

Предложение за решение на Съвета за подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги  /* COM/2008/0081 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 14.2.2008COM(2008) 81 окончателен2008/0036 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на Споразумение между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМКонтекст на предложението |110 | Основания и цели на предложението След решенията на Съда на Европейските общности по така наречените дела „Открито небе“, на 5 юни 2003 г. Съветът даде мандат на Комисията да започне преговори с трети държави за замяната на някои разпоредби в действащите споразумения със Споразумение с Общността[1] („хоризонтален мандат“). Целите на такива споразумения са да се даде на всички въздушни превозвачи от Общността недискриминационен достъп до маршрути между Общността и трети държави и да се приведат двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и трети държави в съответствие с правото на Общността. |120 | Общ контекст Международните въздухоплавателни връзки между държавите-членки и трети държави по традиция се регулират от двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и трети държави, от приложенията към тях и други свързани двустранни или многостранни споразумения. Традиционните клаузи за назначаване в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги на държави-членки нарушават правото на Общността. Те позволяват на трета държава да отхвърли, оттегли или прекрати временно разрешенията или лицензите на даден въздушен превозвач, който е бил назначен от държава-членка, но всъщност не е притежаван и ефективно контролиран от тази държава-членка или нейни граждани. Установено е, че това представлява дискриминация срещу превозвачи на Общността, установени на територията на държава-членка, но притежавани и контролирани от граждани на други държави-членки. Това противоречи на член 43 от Договора, който гарантира на гражданите на държавите-членки, които са упражнили свободата си на установяване, същото отношение в приемащата държава-членка, както това, което се дава на гражданите на тази държава-членка. Налице са допълнителни проблеми, като данъчното облагане на авиационното гориво, тарифите, въведени от въздушни превозвачи на трети държави по вътрешни маршрути на Общността, или задължителните търговски споразумения между авиокомпаниите, където спазването на правото на Общността трябва да бъде осигурено посредством изменението или допълването на съществуващи разпоредби в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки и трети държави. |130 | Съществуващи разпоредби в областта на предложението Разпоредбите на настоящото споразумение заменят или допълват действащите разпоредби в шестнадесетте двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Пакистан. |140 | Съвместимост с другите политики и цели на Съюза Споразумението ще обслужва основна цел на външната политика на Общността в областта на въздухоплаването, като приведе съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги в съответствие с правото на Общността. |Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието |Консултация със заинтересованите страни |211 | Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на запитаните По време на преговорите бяха проведени консултации с държавите-членки. |212 | Обобщение на отговорите и подход при вземането им под внимание Коментарите, направени от държавите-членки, бяха взети предвид. |Правни елементи на предложението |305 | Обобщение на предлаганите мерки В съответствие с механизмите и насоките в приложението към „хоризонталния мандат“, Комисията договори споразумение с Пакистан, което заменя някои разпоредби в действащите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Пакистан. Член 2 от споразумението заменя традиционните клаузи за назначаване с клауза за назначаване на Общността, позволяваща на всички превозвачи на Общността да се ползват от правото на установяване. Член 4 решава конфликтите между съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги и Регламент № 2409/92 на Съвета относно тарифите на самолетните билети и таксите за услуги за въздушен превоз, които забраняват на превозвачи от трети държави да бъдат ценови лидери в областта на въздухоплавателните услуги за превоз изцяло в рамките на Общността. Член 5 привежда разпоредбите в двустранните споразумения, които явно са антиконкурентни (задължителни търговски споразумения между авиокомпании) в съответствие с нормативната уредба на ЕС за конкуренцията. |310 | Правно основание Договорът за ЕО, член 80, параграф 2, член 300, параграф 2 |329 | Принцип на субсидиарност Предложението се основава изцяло на „хоризонталния мандат“, даден от Съвета, като взема предвид въпросите, обхванати от правото на Общността и двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги. |Принцип на пропорционалност Споразумението изменя и допълва разпоредбите в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги само дотолкова, доколкото е необходимо за осигуряване на спазването на правото на Общността. |Избор на правни инструменти |342 | Споразумението между Общността и Пакистан е най-ефикасният инструмент за привеждането на всички действащи двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Пакистан в съответствие с правото на Общността. |Отражение върху бюджета |409 | Предложението няма отражение върху бюджета на Общността. |Допълнителна информация |510 | Опростяване |511 | Предложението е свързано с опростяване на законодателството. |512 | Съответните разпоредби на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Пакистан ще бъдат заменени или допълнени с разпоредби на едно общо споразумение с Общността. |570 | Подробно обяснение на предложението В съответствие със стандартната процедура за подписване и сключване на международни споразумения от Съвета се иска да одобри решенията за подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги и да определи лицата, упълномощени да подпишат споразумението от името на Общността. |1.  Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него, във връзка с първото изречение на първата алинея от член 300, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[2],като има предвид, че:(1) На 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение с Общността.(2) От името на Общността Комисията договори Споразумение с Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги в съответствие с механизмите и насоките в приложението към решението на Съвета, което упълномощава Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение с Общността.(3) При условие, че бъде сключено на по-късна дата, следва да бъде подписано и временно прилагано споразумението, договорено от Комисията,РЕШИ:Член единствен1. При условие, че бъде сключено на по-късна дата, с настоящото председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето или лицата, оправомощени да подпишат от името на Общността Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги.2. Докато влезе в сила, споразумението следва да се прилага временно от първия ден на първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за целта процедури. С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да направи нотификацията, предвидена в член 8, параграф 2 от споразумението.3. Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател2008/0036 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на Споразумение между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2, във връзка с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3 от него,като взе предвид предложението на Комисията[3],като взе предвид становището на Европейския парламент[4],като има предвид, че:(1) На 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение с Общността.(2) От името на Общността, Комисията договори Споразумение с Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги в съответствие с механизмите и насоките в приложението към решението на Съвета, което упълномощава Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение с Общността.(3) Споразумението бе подписано от името на Общността на […] година, като се има предвид, че може да бъде сключено на по-късна дата, в съответствие с Решение …/…/ЕО на Съвета от […][5].(4) Споразумение следва да бъде одобрено,РЕШИ:Член 11. Споразумението между Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги се одобрява от името на Общността.2. Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето или лицата, оправомощени да направят нотификацията, предвидена в член 8, параграф 1 от споразумението.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕСПОРАЗУМЕНИЕмежду Европейската общност и Ислямска република Пакистан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТот една страна, иИСЛЯМСКА РЕПУБЛИКА ПАКИСТАН(наричана по-долу „Пакистан“),от друга страна,(наричани по-долу „Страните“)КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че определени разпоредби от двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между няколко държави-членки на Европейската общност и Ислямска република Пакистан следва да бъдат приведени в съответствие с правото на Общността,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Европейската общност има изключителна компетентност по отношение на някои аспекти, които е възможно да са включени в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки на Европейската общност и трети страни,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че съгласно правото на Европейската общност въздушните превозвачи на Общността, установени в държава-членка, имат право на недискриминационен достъп до въздушни маршрути между въпросната държава-членка и трети държави,КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че споразуменията между Европейската общност и четирите европейски страни, изброени в приложение 3 предвиждат възможността граждани на тези страни да стават собственици на въздушни превозвачи, които са лицензирани в съответствие с правото на Европейската общност,КАТО ОТЧИТАТ, че всички въпроси по отношение на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки на Европейската общност и Ислямска република Пакистан следва да бъдат в съответствие с правото на страните по споразумението, за да се установи надеждна правна основа за въздухоплавателните услуги между Европейската общност и Ислямска република Пакистан и да се осигури тяхната непрекъснатост,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че разпоредбите на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейската общност и Ислямска република Пакистан, които не са в противоречие с правото на Европейската общност и правото на Пакистан, не следва да попаднат в приложното поле на настоящото споразумение,КАТО ОТЧИТАТ, че разпоредбите в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги, сключени между държавите-членки на Европейската общност и Ислямска република Пакистан, които i) изискват или спомагат за приемането на споразумения между предприятия, решения от сдружения на предприятия или съгласувани практики, които предотвратяват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушните превозвачи по съответните маршрути; или (ii) засилват последиците от което и да е такова споразумение, решение или съгласувана практика; или iii) прехвърлят на въздушните превозвачи или други частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които предотвратяват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушните превозвачи по съответните маршрути, могат да направят неефективни правилата за конкуренцията, приложими за предприятията,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че целта на Европейската общност и Ислямска република Пакистан с настоящото споразумение не е да увеличат общия обем на въздушния трафик между Европейската общност и Ислямска република Пакистан, нито да нарушат баланса между въздушните превозвачи на Общността и тези на Ислямска република Пакистан, или да изменят разпоредбите на действащите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги относно правата за въздушни превози,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:ЧЛЕН 1Общи разпоредби1. За целите на настоящото споразумение „държави-членки“ означава държави-членки на Европейската общност.2. Упоменаването във всяко от споразуменията, изброени в приложение 1, на граждани на държавата-членка, която е страна по това споразумение, се счита, че се отнася за граждани на държавите-членки на Европейската общност.3. Упоменаването във всяко от споразуменията, изброени в приложение 1, на въздушни превозвачи или авиокомпании на държавата-членка, която е страна по това споразумение, се счита, че се отнася за въздушни превозвачи или авиокомпании, назначени от тази държава-членка.ЧЛЕН 2Назначаване от държава-членка1. Разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член имат предимство пред съответните разпоредби в членовете, посочени съответно в приложение 2, букви а) и б) по отношение на назначаването на даден въздушен превозвач от съответната държава-членка, неговите лицензи и разрешения, дадени от Ислямска република Пакистан, както и съответно отказа, отмяната, прекратяването или ограничаването на лицензите и разрешенията на въздушния превозвач.2. При назначаване на въздушен превозвач от държава-членка от Европейската общност, Ислямска република Пакистан дава съответните лицензи и разрешения с минимално процедурно забавяне, при условие, че:i. въздушният превозвач е установен на територията на назначаващата държава-членка съгласно Договора за създаване на Европейската общност и притежава валиден оперативен лиценз, издаден от държава-членка в съответствие с правото на Европейската общност; както иii. от държавата-членка, отговорна за издаването на свидетелство за авиационен оператор, се упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач и съответният авиационен орган е ясно идентифициран при назначаването; както иiii. въздушният превозвач е притежаван пряко или чрез мажоритарно участие, и се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение 3, и/или от граждани на такива други държави; както иiv. основното място на дейност на въздушния превозвач е на територията на държавата-членка, от която той е получил валиден оперативен лиценз.3. Ислямска република Пакистан може да откаже, отмени, прекрати или ограничи лицензите или разрешенията на даден въздушен превозвач, назначен от държава-членка, когато:i. въздушният превозвач не е установен на територията на назначаващата го държава-членка съгласно Договора за създаване на Европейската общност или няма валиден оперативен лиценз, издаден от държава-членка в съответствие с правото на Европейската общност; илиii. не се упражнява или не се поддържа ефективен регулаторен контрол на въздушния превозвач от държавата-членка, отговорна за издаването на неговото свидетелство за авиационен оператор, или съответният авиационен орган не е ясно идентифициран при назначаването; илиiii. въздушният превозвач не е притежаван пряко или чрез мажоритарно участие, и не се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение 3, и/или от граждани на такива други държави; илиiv. основното място на дейност на въздушния превозвач не е на територията на държавата-членка, от която е получил своя оперативен лиценз; илиv. въздушният превозвач вече има разрешение за дейност съгласно двустранно споразумение между Ислямска република Пакистан и друга държава-членка и, като упражнява правата си за въздушни превози съгласно настоящото споразумение по маршрут, който включва точка в тази друга държава-членка, въздушният превозвач би заобиколил ограниченията върху правата за превози, наложени от другото споразумение; илиvi. назначеният въздушен превозвач притежава свидетелство за авиационен оператор и оперативен лиценз, издадени от държава-членка, с която Ислямска република Пакистан не е сключила двустранно споразумение за въздухоплавателни услуги и тази държава-членка е отказала права за въздушни превози или свързани с това търговски възможности на въздушен превозвач, който притежава лиценз, издаден от Ислямска република Пакистан.4. При упражняването на правото си по параграф 3, Ислямска република Пакистан няма да прилага дискриминация между въздушните превозвачи на Общността на основание на тяхната националност, при условие, че са спазени гореизброените изисквания.ЧЛЕН 3Безопасност1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби от членовете, изброени в приложение 2, буква в).2. Когато държава-членка е назначила въздушен превозвач, регулативният контрол над който се упражнява и поддържа от друга държава-членка, правата на Ислямска република Пакистан съгласно разпоредбите за безопасност на споразумението между държавата-членка, която е назначила въздушния превозвач, и Ислямска република Пакистан, се прилагат еднакво по отношение на приемането, упражняването или поддържането на стандарти за безопасност от тази друга държава-членка и по отношение на оперативния лиценз на този въздушен превозвач.ЧЛЕН 4Тарифи за превоз в рамките на Европейската общност1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби от членовете, изброени в приложение 2, буква г).2. Тарифите, които ще се събират от въздушния/ите превозвач/и, назначен/и от Ислямска република Пакистан по силата на едно от споразуменията, посочени в приложение 1, съдържащо разпоредба, посочена в приложение 2, буква г) за превоз изцяло в рамките на Европейската общност, са предмет на правото на Европейската общност. Правото на Европейската Общност се прилага на недискриминационна основа.ЧЛЕН 5Съвместимост с правилата на конкуренцията1. Независимо от която и да било друга разпоредба с обратен смисъл, нищо във всяко от споразуменията, изброени в приложение 1, (i) не благоприятства приемането на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики, които предотвратяват, нарушават или ограничават конкуренцията; или (ii) засилва последиците от което и да такова споразумение, решение или съгласувана практика; или (iii) делегира на частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията.2. Разпоредбите, съдържащи се в споразуменията, изброени в приложение 1, които са несъвместими с параграф 1 от настоящия член, не се прилагат.ЧЛЕН 6Приложения към СпоразумениетоПриложенията към настоящото споразумение са неразделна част от него.ЧЛЕН 7Преразглеждане или изменениеСтраните могат по всяко време да преразглеждат или изменят настоящото споразумение по взаимно съгласие. Всяка от страните може по всяко време да поиска консултации с оглед преразглеждане или изменение на настоящото споразумение по взаимно съгласие, а другата страна отговаря на подобно искане не по-късно от 60 (шестдесет) дни след получаване на искането за консултация.ЧЛЕН 8Влизане в сила и временно прилагане1. Настоящото споразумение влиза в сила след като страните се уведомяват взаимно в писмен вид, че съответните вътрешни процедури, необходими за неговото влизане в сила, са изпълнени.2. Независимо от параграф 1, страните са съгласни да прилагат временно настоящото споразумение от първия ден на месеца след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за целта процедури.3. Споразуменията и другите договорености между държави-членки и Ислямска република Пакистан, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно, са изброени в приложение 1, буква б). Настоящото споразумение се прилага по отношение на всички тези споразумения и договорености при влизането им в сила или временното им прилагане.ЧЛЕН 9Прекратяване1. В случай на прекратяване на споразумение, посочено в приложение 1, всички разпоредби на настоящото споразумение, които се отнасят до съответното споразумение, посочено в приложение 1, се прекратяват по същото време.2. В случай, че всички споразумения, посочени в приложение 1, бъдат прекратени, настоящото споразумение се прекратява по същото време.В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО, долуподписаните, надлежно упълномощени лица, подписаха настоящото споразумение.Съставено в [….] в два екземпляра, на […] ден от […, …] на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език.ЗА ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ: | За Ислямска република Пакистан |Приложение 1Временен списък на споразуменията, посочени в член 1 от настоящото споразумениеa) Споразумения за въздухоплавателни услуги между Ислямска република Пакистан и държавите-членки на Европейската общност, които към датата на подписването на настоящото споразумение, са били сключени, подписани и/или се прилагат временно-  Споразумение между федералното правителство на Австрия и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, съставено в Рауалпинди на 28 май 1971 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Австрия“;Последно изменено с Меморандум за разбирателство, съставен в Исламабад на 27 септември 2006 г., наричан в приложение 2 „Меморандум за разбирателство между Пакистан и Австрия“;-  Споразумение между правителство на Народна република България и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, съставено в Исламабад на 22 октомври 1969 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и България“;-  Споразумение между правителството на Чехословашката социалистическа република и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Прага на 2 септември 1969 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Чешката република“;-  Споразумение между правителството на Френската република и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, съставено в Карачи на 31 юли 1950 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Франция“;Изменено с размяна на ноти от 29 август и 20 и 31 октомври 1960 г.;Изменено с размяна на ноти на 2 и 9 юли 1974 г.;-  Споразумение между Федерална република Германия и Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Бон на 20 юли 1960 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Германия“;Да се чете заедно със Съгласувания протокол, съставен в Бон на 12 ноември 1998 г.;-  Споразумение между правителството на Република Гърция и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, съставено на 15 ноември 2005 г. в Атина, наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Гърция“;-  Споразумение между правителството на Народна република Унгария и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Будапеща на 11 май 1977 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Унгария“;-  Споразумение между правителството на Италианската република и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Рим на 5 октомври 1957 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Италия“;Изменено от Меморандум за разбирателство, съставен в Рим на 16 януари 1974 г.;Последно изменено с Меморандума за разбирателство, съставен в Рим на 24 март 2004 г.-  Споразумение между правителството на Република Малта и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено във Валета на 25 април 1975 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Малта“;-  Споразумение между правителството на Кралство Нидерландия и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Карачи на 17 юли 1952 г.; наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Нидерландия“;Изменено със Съгласуван протокол, съставен в Хага на 27 април 1995 г.;Изменено със Съгласуван протокол, съставен в Хага на 28 юни 1995 г.;Изменено от Меморандум за разбирателство, съставен в Бурбан на 16 ноември 1995 г.;Изменено със Съгласуван протокол, съставен в Хага на 25 март 1997 г.;Последно изменено с Поверителен меморандум за разбирателство, съставен в Карачи на 28 ноември 1998 г.;-  Споразумение между правителството на Народна република Полша и правителството на Ислямска република Пакистан относно услуги за въздушен превоз, съставено в Рауалпинди на 30 октомври 1970 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Полша“;-  Споразумение между правителството на Ислямска република Пакистан и правителството на Португалия относно въздухоплавателни услуги, съставено в Карачи на 7 юни 1958 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Португалия“;-  Споразумение между правителството на Ислямска република Пакистан и правителството на Кралство Испания относно въздухоплавателни услуги, съставено в Мадрид на 19 юни 1979 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Испания“;Изменено с размяна на ноти на 20 и 29 юли 1988 г.;-  Споразумение между правителството на Социалистическа република Румъния и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, подписано в Рауалпинди на 9 януари 1973 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Румъния“;-  Споразумение за услуги за въздушен превоз между правителството на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и правителството на Ислямска република Пакистан , съставено в Карачи на 14 септември 1999 г., наричано в приложение 2 по-долу „Споразумение между Пакистан и Обединеното кралство“;Изменено от Меморандум за разбирателство, съставен в Лондон на 9 февруари 2000 г.б) Споразуменията за въздухоплавателни услуги и други споразумения, парафирани или подписани между Ислямска република Пакистан и държави-членки на Европейската общност, които към датата на подписването на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно-  Споразумение между правителството на Кралство Дания и правителството на Ислямска република Пакистан относно въздухоплавателни услуги, съставено в Осло на 23 март 1999 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Дания“;Допълнено от Меморандум за разбирателство между държавите от Скандинавския полуостров и Пакистан, съставен в Осло на 23 март 1999 г.-  Споразумение между правителството на Ислямска република Пакистан и правителството на Великото херцогство Люксембург относно въздухоплавателни услуги, парафирано в Карачи на 14 октомври 1997 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Люксембург“;Допълнено от Меморандум за разбирателство, подписан в Карачи на 14 октомври 1997 г.-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Швеция и правителството на Ислямска република Пакистан , съставено в Осло на 23 март 1999 г., наричано в приложение 2 „Споразумение между Пакистан и Швеция“;Допълнено от Меморандум за разбирателство между държавите от Скандинавския полуостров и Пакистан, съставен в Осло на 23 март 1999 г.Приложение 2Временен списък на членовете в споразуменията, споменати в приложение 1 и посочени в членове 2 до 4 на настоящото споразумениеa) Назначаване от държава-членка:-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Австрия и член 2, буква а) от Меморандума за разбирателство между Пакистан и Австрия, съставен в Исламабад на 27 септември 2006 г.;-  Член ІІІ от Споразумението между Пакситан и България;-  Член III от Споразумението между Пакистан и Чешката република;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Дания;-  Член 2 от Споразумението между Пакистан и Франция;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Германия;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Гърция;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Унгария;-  Член II от Споразумението между Пакистан и Италия;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Малта;-  Член ІІІ от Споразумението между Пакистан и Полша;-  Член II от Споразумението между Пакистан и Португалия;-  Член ІІІ от Споразумението между Пакистан и Румъния;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Испания;-  Член 3 от Споразумението между Пакистан и Швеция;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Обединеното кралство.б) Отказ, отменяне, прекратяване или ограничаване на одобренията или разрешенията:-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Австрия и член 2, буква б) от Меморандума за разбирателство между Пакистан и Австрия;-  Член ІV от Споразумението между Пакистан и България;-  Член IV от Споразумението между Пакистан и Чешката република;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Дания;-  Член 2 от Споразумението между Пакистан и Франция;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Германия;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Гърция;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Унгария;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и Италия;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Люксембург;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Малта;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и Нидерландия;-  Член ІV от Споразумението между Пакистан и Полша;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и Португалия;-  Член ІV от Споразумението между Пакистан и Румъния;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Испания;-  Член 4 от Споразумението между Пакистан и Швеция;-  Член 5 от Споразумението между Пакистан и Обединеното кралство.в) Безопасност:-  Приложение Г от Меморандума за разбирателство между Пакистан и Австрия;-  Член V от Споразумението между Пакистан и България;-  Член V от Споразумението между Пакистан и Чешката република;-  Член 16 от Споразумението между Пакистан и Дания;-  Член 8 от Споразумението между Пакистан и Гърция;-  Член 5 от Споразумението между Пакистан и Унгария;-  Член II от Споразумението между Пакистан и Италия;-  Член 6 от Споразумението между Пакистан и Люксембург;-  Член 5 от Споразумението между Пакистан и Малта;-  Допълнение II към Съгласувания протокол между Пакистан и Нидерландия от 25 март 1997 г.;-  Член V от Споразумението между Пакистан и Румъния;-  Член 5 от Споразумението между Пакистан и Испания;-  Член 16 от Споразумението между Пакистан и Швеция;г) Тарифи за превоз в рамките на Европейската общност:-  Член 9 от Споразумението между Пакистан и Австрия;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и България;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и Чешката република;-  Член 11 от Споразумението между Пакистан и Дания;-  Член 6 от Споразумението между Пакистан и Франция;-  Приложение 4 към Съгласувания протокол, съставен в Бон на 12 ноември 1998 г., прилаган временно в рамките на Споразумението между Пакистан и Германия;-  Член 13 от Споразумението между Пакистан и Гърция;-  Член 9 от Споразумението между Пакистан и Унгария;-  Член VI от Споразумението между Пакистан и Италия;-  Член 10 от Споразумението между Пакистан и Люксембург;-  Член 9 от Споразумението между Пакистан и Малта;-  Член VI от Споразумението между Пакистан и Нидерландия;-  Член VIII от Споразумението между Пакистан и Полша;-  Член VI от Споразумението между Пакистан и Португалия;-  Член IX от Споразумението между Пакистан и Румъния;-  Член 9 от Споразумението между Пакистан и Испания;-  Член 11 от Споразумението между Пакистан и Швеция;-  Член 7 от Споразумението между Пакистан и Обединеното кралство.Приложение 3Списък на други държави, посочени в член 2 от настоящото споразумениеa) Република Исландия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);б) Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);в) Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);г) Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за въздушен транспорт). [1] Решение на Съвета 11323/03 от 5 юни 2003 г. (документ за ограничено ползване).[2] ОВ C […], […], стр. […].[3] ОВ C […], […], стр. […].[4] ОВ C […], […], стр. […].[5] ОВ C […], […], стр. […].


title: Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА относно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз

text:
Важна правна забележка

|

52008PC0209(01)

Предложение за решение на Съвета относно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз  /* COM/2008/0209 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 22.4.2008 гCOM(2008) 209 окончателен2008/0080 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюзПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМСпоразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора влезе в сила на 1 юни 2002 г.Споразумението следва да бъде изменено за да отрази присъединяването на България и Румъния като договарящи се страни.След като на 5 май 2006 г. Комисията бе упълномощена, тя проведе преговори за сключване на протокол с Конфедерация Швейцария за адаптиране на споразумението. Преговорите приключиха на 29 януари 2008 г. и на 29 февруари 2008 г. бе парафиран проект на протокола.Проектът на протокола, изменящ споразумението, предвижда специален преходен период за заети работници и доставчици на услуги в определени сектори, които са граждани на Република България и Румъния. Този преходен период ще приключи най-късно 10 години след влизането в сила на протокола.Проектът на протокола въвежда също така технически адаптации специално що се отнася до приложение ІІ (Координация на схемите за социална сигурност) и такива, които се отнасят да придобиването на недвижими имоти. Необходимите адаптации на приложение ІІІ относно взаимното признаване на професионалните квалификации ще бъдат приети от Съвместния комитет по споразумението.Правните основания на предложените решения на Съвета са същите, като тези, използвани в първоначалното споразумение.Що се отнася до ратификацията от държавите-членки, съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяване, Комисията следва да представи на Съвета проект на протокола за подписване и сключване.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга,относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюзСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 310 във връзка с член 300, параграф 2, алинея първа от него,като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния от 25 април 2005 г., приложен към Договора за присъединяване, и по-специално член 6, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[1],като има предвид, че:(1) На 5 май 2006 г. Комисията бе упълномощена да проведе преговори с Конфедерация Швейцария за подписването на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз. Тези преговори приключиха.(2) Съгласно член 6, параграф 2 от Договора за присъединяване, Комисията представи на Съвета проект на протокола.(3) Желателно е проектът на протокола, който бе парафиран на 29 февруари 2008 г., да бъде подписан.РЕШИ:Член 1С настоящето председателят на Съвета се оправомощява да определи лицето, упълномощено да подпише от името на Европейската общност и нейните държави-членки протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз.Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател2008/0080 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването от името на Европейската общност и нейните държави-членки на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюзСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 310 във връзка с член 300, параграф 2, алинея първа, второ изречение и с член 300, параграф 3, алинея втора от него,като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния от 25 април 2005 г., приложен към Договора за присъединяване, и по-специално член 6, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[2],като взе съгласието на Европейския парламент[3]като има предвид, че:(1) На 5 май 2006 г. Комисията бе упълномощена да проведе преговори с Конфедерация Швейцария за подписването на протокол към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз. Тези преговори приключиха.(2) Съгласно Решение …./…./ЕО на Съвета от …… 2008 г. и в очакване на окончателното му сключване на по-късна дата, настоящият протокол е подписан от името на Европейската общност и нейните държави-членки на …..2008 г.(3) Протоколът следва да бъде сключен,РЕШИ:Член 1С настоящото протоколът към споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга, относно свободното движение на хора във връзка с участието на Република България и Румъния като договарящи страни след присъединяването им към Европейския съюз се одобрява от името на Европейската общност и нейните държави-членки.Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета от името на Общността и нейните държави-членки предава нотификацията за одобрение съгласно процедурата определена в член 6 от протокола.Член 3Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател ПроектПРОТОКОЛ КЪМ СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И НЕЙНИТЕ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ, ОТ ЕДНА СТРАНА,И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, ОТ ДРУГА,ОТНОСНО СВОБОДНОТО ДВИЖЕНИЕ НА ХОРА във връзка с УЧАСТИЕТО НАРЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ И РУМЪНИЯ КАТО ДОГОВАРЯЩИ СТРАНИСЛЕД ПРИСЪЕДИНЯВАНЕТО ИМ КЪМ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗПРОЕКТ ПРОТОКОЛ КЪМ СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И НЕЙНИТЕ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, ОТ ДРУГА,ОТНОСНО СВОБОДНОТО ДВИЖЕНИЕ НА ХОРА ВЪВ ВРЪЗКА С УЧАСТИЕТО НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ И РУМЪНИЯ КАТО ДОГОВАРЯЩИ СТРАНИ СЛЕД ПРИСЪЕДИНЯВАНЕТО ИМ КЪМ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,представлявана от Съвета на Европейския съюз,иРепублика Австрия, Кралство Белгия, РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Ирландия, Кралство Испания, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Малта, Кралство Нидерландия, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Полша, Португалската република, РУМЪНИЯ, Република Словения, Словашката република, Република Унгария, Република Финландия, Френската република, Чешката република И Кралство Швеция,наричани по-нататък „държавите-членки“,също представлявани от Съвета на Европейския съюз,от една страна,иконфедерация Швейцария,наричана по-нататък „Швейцария“,от друга страна,наричани по-нататък „договарящи се страни“,КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението от 21 юни 1999 г. между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора (наричано по-нататък „споразумението“), което влезе в сила на 1 юни 2002 г.;КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Протоколът от 26 октомври 2004 г. (наричан по-нататък „Протоколът от 2004 г.“), който влезе в сила на 1 април 2006 г., към Споразумението от 21 юни 1999 г. между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора във връзка с участието, като договарящи се страни след присъединяването им към Европейския съюз, на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република;КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД присъединяването на Република България и Румъния (наричани по-нататък „новите държави-членки“) към Европейския съюз на 1 януари 2007 г.,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че новите държави-членки стават договарящи се страни по споразумението;КАТО СЪЗНАВАТ, че Актът за присъединяване дава на Съвета на Европейския съюз правомощието да сключва от името на държавите-членки на Европейския съюз протокол относно присъединяването на новите държави-членки към споразумението;СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 11. Новите държави-членки стават договарящи се страни по споразумението.2. От влизането в сила на настоящия протокол, разпоредбите на споразумението са задължителни за новите държави-членки така, както са задължителни за настоящите страни по споразумението съгласно реда и условията, установени в настоящия протокол.Член 2В основната част на споразумението и в приложение I към него се адаптират по следния начин:а) Списъкът на договарящите страни по споразумението се заменя със следния:„ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,Кралство Белгия,Република БългарияЧешката република,Кралство Дания,Федерална република Германия,Република Естония,Република Гърция,Кралство Испания,Френската република,Ирландия,Италианската република,Република Кипър,Република Латвия,Република Литва,ВеликоТО херцогство Люксембург,Република Унгария,Република Малта,Кралство Нидерландия,Република Австрия,Република Полша,Португалската република,Румъния,Република Словения,Словашката република,Република Финландия,Кралство Швеция,ОБЕДИНЕНО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,от една страна,иконфедерация Швейцария,от друга страна,“б) В член 10 от споразумението се добавят следните параграфи 1б, 2б, 3б, 4в и 5б в края съответно на параграфи 1а, 2а, 3а, 4б и 5а:„1б. Швейцария може да запази за период от две години след влизането в сила на протокола към това споразумение относно участието на Република България и Румъния като договарящи страни на количествени ограничения по отношение на достъпа на работници, заети в Швейцария, и самонаети лица, които са граждани на Република България и Румъния, за следните две категории пребиваване: пребиваване за период от повече от четири месеца и по-малко от една година, и пребиваване за период, равен на или превишаващ една година. За пребиваване с продължителност по-малко от четири месеца няма количествено ограничение.Преди края на преходния период, упоменат по-горе, Съвместният комитет преразглежда резултатите на преходния период, прилаган по отношение на граждани на новите държави-членки въз основа на доклад от Швейцария. При завършване на преразглеждането и не по-късно от изтичането на гореспоменатия период, Швейцария уведомява Съвместния комитет дали ще продължи да прилага количествени ограничения за работници, наети в Швейцария. Швейцария може да продължи да прилага подобни мерки за период от пет години след влизането в сила на гореспоменатия протокол. При отсъствието на уведомление от страна на Швейцария, преходният период ще изтече в края на двугодишния период, определен в алинея първа.В края на преходния период, определен в този параграф, се премахват всички количествени ограничения, които се отнасят до граждани на Република България и Румъния. Тези държави-членки имат право да въведат същите количествени ограничения за швейцарски граждани за същите периоди.“„2б. Швейцария и Република България и Румъния могат да запазят за период от две години след влизането в сила на протокола към това споразумение относно участието на Република България и Румъния като договарящи страни, за работници от някоя от тези договарящи се страни, наети на тяхна територия, контрола върху приоритета на работници, интегрирани в редовния пазар на труда, и заплащането и условията на труд, които се прилагат по отношение на граждани на заинтересованата договорна страна. Извършването на същия контрол може да бъде запазен за лица, предоставящи услуги, посочени в член 5, параграф 1 от това споразумение, в следните четири сектора: услуги в растениевъдството; строителство, включително свързаните с него браншове; охранителни дейности; промишлено почистване (съответно кодове по NACE[4] 01.41; 45.1 до 4; 74.60; 74.70). По време на преходните периоди, указани в параграфи 1б, 2б, 3б и 4в, Швейцария отдава предпочитание на работниците, които са граждани на новите държави-членки пред работниците, които са граждани на държави, които не са членки на ЕС и ЕАСТ, по отношение достъпа до нейния пазар на труда. Контролът върху приоритета на работниците, интегрирани в редовния пазар на труда, не се прилага за доставчиците на услуги, либерализирани със специално споразумение между договарящите се страни относно предоставянето на услуги (включително споразумението относно някои аспекти на обществените поръчки, доколкото то обхваща предоставянето на услуги). За същия период могат да бъдат поддържани изисквания за квалификация по отношение на разрешения за пребиваване за срок от по-малко от четири месеца[5] и към лица, предоставящи услуги, посочени в член 5, параграф 1 от споразумението, в четирите горепосочени сектора.В рамките на две години след влизането в сила на протокола към това споразумение относно участието на Република България и Румъния като договарящи страни, Съвместният комитет ще преразгледа действието на преходните мерки, които се съдържат в този параграф, въз основа на доклади, изготвени от всяка договаряща се страна, прилагаща въпросните мерки. При приключване на преразглеждането и не по-късно от две години след влизането в сила на гореспоменатия протокол., договорната страна, която е прилагала временните мерки, посочени в настоящия параграф, и е уведомила Съвместния комитет относно своето намерение да продължи да прилага такива временни мерки, може да продължи да прави това до изтичането на пет години след влизането в сила на протокола. При отсъствието на такова уведомление, преходният период ще изтече в края на двугодишния период, определен в алинея първа.В края на преходния период, установен по настоящия параграф, всички ограничения, споменати по-горе в настоящия параграф, се премахват.“„3б. При влизането в сила на протокола към настоящото споразумение относно участието на Република България и Румъния като договарящи страни и до края на периода, установен в параграф 1б, Швейцария запазва на годишна основа ( pro rata temporis ) в рамките на своята обща квота за трети държави, по отношение на работници, наети в Швейцария, и за самонаети лица, които са граждани на тези нови държави-членки, следният минимален брой нови разрешения за пребиваване[6] в съответствие със схемата по-долу:До | Брой разрешения за период равен на или надвишаващ една година | Брой разрешения за период, по-дълъг от четири месеца и по-кратък от една година |Първа година | 362 | 3620 |Втора година | 523 | 4 987 |Трета година: | 684 | 6 355 |Четвърта година | 885 | 7 722 |Пета година | 1 046 | 9 090’ |„4в. В края на периода, установен в параграф 1б и в настоящия параграф, и до 10 години след влизането в сила на протокола към това споразумение относно участието на Република България и Румъния като договарящи страни към гражданите на тези нови държави-членки ще се отнасят разпоредбите на член 10, параграф 4 от настоящото споразумение.В случай на сериозни сътресения на пазара на труда или заплаха за подобни такива, Швейцария и всяка от новите държави-членки, която е въвела преходни мерки, уведомява Съвместния комитет относно тези обстоятелства преди края на петгодишния преходен период, определен в параграф 2б, алинея 2. В такъв случай уведомяващата страна може да продължи да прилага към работниците, наети на нейна територия, мерките описани в параграфи 1б, 2б и 3б за период от седем години след влизането в сила на гореспоменатия протокол. В този случай, годишният брой разрешения за пребиваване, упоменат в параграф 1б, се определя както следва:До | Брой разрешения за период равен на или надвишаващ една година | Брой разрешения за период, по-дълъг от четири месеца и по-кратък от една година |Шеста година | 1 126 | 10 457 |Седма година | 1 207 | 11 664’ |„5б. Преходните разпоредби на параграфи 1б, 2б, 3б и 4в, и по-специално тези на параграф 2б относно приоритета на работниците, интегрирани в редовния пазар на труда, и контрола върху заплащането и условията на труд, не се прилагат към наети и самонаети лица, които към момента на влизане в сила на протокола към настоящото споразумение по отношение на участието като договарящи се страни на Република България и Румъния, имат право да извършват стопанска дейност на територията на договорните страни. Такива лица се ползват от професионална и географска мобилност.Притежателите на разрешения за пребиваване, валидни за по-малко от една година, имат право на подновяване на своите разрешения; изчерпването на определените квоти разрешения не може да бъде прилагано срещу тях. Притежателите на разрешителни за пребиваване, валидни за период, равен или превишаващ една година, автоматично имат право на удължаване на техните разрешения. Такива наети и самонаети лица се ползват от правото на свободно придвижване, предоставено на трайно установени лица, съгласно основните разпоредби на настоящото споразумение, и по-конкретно член 7 от него, от влизането в сила на гореспоменатия протокол.“в) В член 27, параграф 2 от приложение I към споразумението позоваването на „член 10, параграфи 2, 2б, 4а и 4б“ се заменя с позоваване на „член 10, параграфи 2, 2а, 2б, 4а, 4б и 4в“.Член 3Чрез дерогация от член 25 от приложение I към споразумението, се прилагат преходните периоди по приложение I към настоящия протокол.Член 41. Приложение ІІ към споразумението се изменя в съответствие с приложение 2 към настоящия протокол.2. Приложение ІІІ към споразумението се адаптира посредством решение на Съвместния комитет, създаден съгласно член 14 от споразумението.Член 51. Приложенията 1 и 2 към настоящия протокол представляват неразделна част от него.2. Настоящият протокол, заедно с протокола от 2004 г., представляват неразделна част от споразумението.Член 61. Настоящият протокол се ратифицира или одобрява от Съвета на Европейския съюз, от името на държавите-членки и Европейската общност, и от Конфедерация Швейцария в съответствие с техните собствени процедури.2. Съветът на Европейския съюз и Швейцария се уведомяват взаимно относно осъществяването на тези процедури.Член 7Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от първия месец след датата на депозиране на последния ратификационен инструмент.Член 8Настоящият протокол остава в сила за същия срок и съгласно същите условия, както споразумението.Член 91. Настоящият протокол, както и декларациите, приложени към него, се изготвят на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.2. Българската и румънската езикова версия на споразумението, включваща всички приложения, протоколи и заключителния акт, са еднакво автентични. Съвместният комитет, създаден съгласно член 14 от споразумението, одобрява автентичните текстове на споразумението на новите езици.Съставено в … на … ден от месец … през две хиляди и осма година.За Съвета на Европейския съюз:За Конфедерация Швейцария:ПРИЛОЖЕНИЕ 1Преходни мерки за закупуването на земя и жилище1. Република БългарияРепублика България може да поддържа за период от пет години след влизането в сила на този протокол ограниченията, заложени в нейното законодателство, съществуващи в момента на подписване на протокола, относно придобиването на собственост върху земя за второ жилище от граждани на Швейцария, които не са постоянно пребиваващи в България и от юридически лица, учредени в съответствие с швейцарското законодателство.Разпоредбата на преходната алинея не се прилага за граждани на Швейцария, законно пребиваващи в България, към които се прилагат правилата и процедурите, на които се подчиняват българските граждани.Република България може да поддържа за период от седем години от датата на влизане в сила на този протокол ограниченията, заложени в нейното законодателство, съществуващи в момента на подписване на протокола, относно придобиването на собственост върху земеделска земя, гори и горска земя от граждани на Швейцария, които не са постоянно пребиваващи в България и от юридически лица, учредени в съответствие с швейцарското законодателство. При никакви обстоятелства швейцарски гражданин не може да бъде третиран по-неблагоприятно при придобиването на земеделска земя, гори и горска земя от установеното към момента на подписване на настоящия протокол положение или да бъде третиран по по-рестриктивен начин в сравнение с гражданин на трета държава..Самонаети земеделски производители, граждани на Швейцария, които желаят да се установят и да пребивават постоянно в България, са извън обхвата на разпоредбите на предходната алинея или на каквито и да било процедури, различни от тези, прилагани към български граждани.Общ преглед на тези преходни мерки ще бъде направен на третата година след датата на влизане в сила на този протокол. Съвместният комитет може да реши да съкрати или да прекрати преходния период, посочен в алинея първа.2. РумънияРумъния може да поддържа за период от пет години след влизането в сила на този протокол ограниченията, заложени в нейното законодателство, съществуващи в момента на подписване на протокола, относно придобиването на собственост върху земя за второ жилище от граждани на Швейцария, които не са постоянно пребиваващи в Румъния и от предприятия, учредени в съответствие с швейцарското законодателство, и които не са установени и не разполагат с клон или с представителна агенция на територията на Румъния.Разпоредбата на преходната алинея не се прилага за граждани на Швейцария, законно пребиваващи в Румъния, към които се прилагат правилата и процедурите, на които се подчиняват румънските граждани.Румъния може да поддържа за период от седем години от датата на влизане в сила на този протокол ограниченията, заложени в нейното законодателство, съществуващи към момента на подписване на протокола, относно придобиването на собственост върху земеделска земя, гори и горска земя от граждани на Швейцария и от предприятия, учредени в съответствие с швейцарското законодателство, и които не са нито установени, нито регистрирани в Румъния. При никакви обстоятелства швейцарски гражданин не може да бъде третиран по-неблагоприятно при придобиването на земеделска земя, гори и горска земя от установеното към момента на подписване на настоящия протокол положение или да бъде третиран по по-рестриктивен начин в сравнение с гражданин на трета държава..Самонаети земеделски производители, граждани на Швейцария, които желаят да се установят и да пребивават постоянно в Румъния, са извън обхвата на разпоредбите на предходната алинея или на каквито и да било процедури, различни от тези, прилагани към румънски граждани.Общ преглед на тези преходни мерки ще бъде направен на третата година след датата на влизане в сила на този протокол. Съвместният комитет може да реши да съкрати или да прекрати преходния период, посочен в алинея първа.ПРИЛОЖЕНИЕ 2Приложение II към Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора се изменя, както следва:1. Под заглавието „За целите на настоящото споразумение регламентът се адаптира, както следва:“ точка 1 от раздел А от приложение II към споразумението се изменя, както следва:а) под буква и) относно приложение III, част А, се добавя следното след последния текст „Словакия — Швейцария“ :„България —ШвейцарияНикакви.Румъния —ШвейцарияНяма конвенция.“б) под буква й) относно приложение III, част Б, се добавя следното след последния текст „Словакия — Швейцария“ :„България —ШвейцарияНикакви.Румъния —ШвейцарияНяма конвенция.“2. Вмъква се следното под заглавието „Раздел А: актове, посочени в“ под точка 1. „Регламент (ЕИО) № 1408/71“ след „304R 631: Регламент (ЕО) № 631/2004 …“:„Раздел 2 (Свободно движение на хора — социална сигурност) от Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г. за адаптиране на някои регламенти и решения в областта на свободното движение на стоки, свободното движение на хора, дружественото право, политиката на конкуренция, селското стопанство (включително ветеринарно и фитосанитарно законодателство), транспортната политика, данъчното облагане, статистиката, енергетиката, околната среда, сътрудничеството в областта на правосъдието и вътрешните работи, митническия съюз, външните отношения, общата външна политика и политиката на сигурност и институциите поради присъединяването на България и Румъния, доколкото разпоредбите му засягат актове на Общността, посочени в приложение ІІ към това споразумение.“3. Вмъква се следното под заглавието „Раздел А: актове, посочени в“ под точка 2. „Регламент (ЕИО) № 574/72“ след „304R 631: Регламент (ЕО) № 631/2004 …“:„Раздел 2 (Свободно движение на хора — социална сигурност) от Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г. за адаптиране на някои регламенти и решения в областта на свободното движение на стоки, свободното движение на хора, дружественото право, политиката на конкуренция, селското стопанство (включително ветеринарно и фитосанитарно законодателство), транспортната политика, данъчното облагане, статистиката, енергетиката, околната среда, сътрудничеството в областта на правосъдието и вътрешните работи, митническия съюз, външните отношения, общата външна политика и политиката на сигурност и институциите поради присъединяването на България и Румъния, доколкото разпоредбите му засягат актове на Общността, посочени в приложение ІІ към това споразумение.“4. Вмъква се следното под заглавието „Раздел Б: Актове, които договорните страни трябва да вземат предвид“ под точки „4.18. 383 D 0117: Решение № 117 …“, „4.27. 388 D 64: Решение № 136 …“, „4,37. 393 D 825: Решение № 150 …“, след “12003 TN 02/02 A: Акт относно условията за присъединяване на Чешката република, Република Естония, …“, и под точка „4.77: Решение № 192 …“:„Раздел 2 (Свободно движение на хора — социална сигурност) от Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г. за адаптиране на някои регламенти и решения в областта на свободното движение на стоки, свободното движение на хора, дружественото право, политиката на конкуренция, селското стопанство (включително ветеринарно и фитосанитарно законодателство), транспортната политика, данъчното облагане, статистиката, енергетиката, околната среда, сътрудничеството в областта на правосъдието и вътрешните работи, митническия съюз, външните отношения, общата външна политика и политиката на сигурност и институциите поради присъединяването на България и Румъния, доколкото разпоредбите му засягат актове на Общността, посочени в приложение ІІ към това споразумение.“5. За работници, които са граждани на Република България и Румъния, разпоредбите, съдържащи се в параграф 1 от раздел „Застраховка срещу безработица“ от протокола към приложение II, се прилагат до края на седмата година след влизането в сила на този протокол.СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯотносно адаптирането на приложение ІІІ към споразумениетоДоговарящите си страни декларират, че с оглед на безпрепятственото изпълнение на споразумението, приложение ІІІ към него ще бъде адаптирано възможно най-скоро, за да включи, между другото, Директива 2005/36/ЕО, както е изменена от Директива 2006/100/ЕО и новите швейцарски текстове.ДЕКЛАРАЦИЯот Швейцария относно автономни мерки към датата на подписванеШвейцария ще предостави временен достъп до своя трудов пазар на граждани на новите държави-членки въз основа на своето национално законодателство преди влизането в сила на временните спогодби, съдържащи се в протокола. За тази цел Швейцария ще предостави специфични квоти за краткосрочни, както и за дългосрочни разрешения за работа, съгласно определеното в член 10, параграф 1 от споразумението, в полза на граждани на новите държави-членки, считано от датата на подписване на протокола. Квотите ще бъдат 282 за дългосрочни разрешения и 1 006 за краткосрочни разрешения годишно. Освен това на 2 011 работници на краткосрочно назначение ще бъде разрешено да пребивават по-малко от 4 месеца.[1] OВ C , , стр. .[2] OВ C , , стр. .[3] Становище на Европейския парламент[4] NACE: Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета от 9 октомври 1990 г. относно статистическата класификация на икономическите дейности в Европейската общност (ОВ L 293, 24.10.1990 г., стр. 1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и Съвета от 29 септември 2003 г. (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).[5] Работници могат да кандидатстват за разрешения за краткосрочно пребиваване съгласно квотите, упоменати в параграф 3б, дори за период по-кратък от четири месеца.[6] Тези разрешения се предоставят в допълнение на квотата, определена в член 10 от това споразумение, запазени за наети и самонаети лица, граждани на държавите-членки към момента на подписване на това споразумение (21 юни 1999 г.) и на държавите-членки, придобили статут на договарящи се страни по това споразумение съгласно протокола от 2004 г. Те допълват също така броя разрешения, предоставени по съществуващите двустранни споразумения за обмен на стажанти между Швейцария и новите държави-членки.


title: Предложение за решение на Съвета относно подписването и временното прилагане на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой - Предложение за решение на Съвета относно сключването на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой

text:
Важна правна забележка

|

52009PC0049(01)

Предложение за решение на Съвета относно подписването и временното прилагане на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой  /* COM/2009/0049 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 12.2.2009COM(2009) 49 окончателен2009/0013 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването и временното прилагане на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престойПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой(представено от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. ПОЛИТИЧЕСКО И ПРАВНО ОСНОВАНИЕРегламент (ЕО) № 1932/2006 на Съвета[1] измени Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета[2] за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на Европейския съюз (отрицателен списък), както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (положителен списък), чрез – inter alia – прехвърляне на шест трети страни от отрицателния в положителния списък. Те са Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Мавриций, Сейнт Китс и Невис и Сейшели. Регламентът посочва също, че освобождаването от изискването за виза за гражданите на тези страни следва да не влиза в сила преди сключването и влизането в сила на двустранно споразумение за премахване на визите между Европейската общност и въпросните страни. Този регламент бе приет на 21 декември 2006 г. и влезе в сила през януари 2007 г.Междувременно от 15 януари 2007 г. (по-късно датата бе променена на 1 февруари) страните от КАРИКОМ въведоха специален визов режим за гражданите на няколко държави — членки на ЕС, (гражданите на ЕС не бяха третирани по еднакъв начин, тъй като гражданите на другите държави-членки останаха освободени от задължението за виза) поради провеждането на Световната купа по крикет за 2007 г. в Карибската общност. Въвеждането на това изискване за виза въпреки благоприятните разпоредби на новия регламент на Общността доведе до отлагането на подготовката на проектомандатите за преговорите с тези трети страни за премахването на визите.Вземайки предвид изтичането на временния визов режим на 15 май 2007 г., мандатите за преговори с шестте страни бяха приети от Съвета на 5 юни 2008 г. Междувременно на 13 март 2008 г. в Брюксел се проведе предварителна среща с представителите на съответните шест страни по някои институционални и технически въпроси.Официалните преговори за премахването на визите започнаха през месец юли 2008 г. поотделно с всяка от шестте страни. Вторият кръг от преговорите се проведе на 16 октомври 2008 г. под формата на съвместна среща.Държавите-членки бяха уведомени и до тях се допитаха три пъти в работната група „Визи“ на Съвета.Споразуменията бяха парафирани с четири от съответните шест страни на 12 ноември 2008 г., а с останалите две — на 19 ноември.От страна на Общността правното основание за Споразумението е член 62, параграф 2, буква б), i) във връзка с член 300 от Договора за създаване Европейската общност (ДЕО).Приложените предложения представляват правните инструменти за подписване и сключване на споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство. Ще трябва да се проведе официална консултация с Европейския парламент относно сключването на споразумението в съответствие с член 300, параграф 3 от ДЕО.Вземайки предвид времето, изтекло между прехвърлянето на Антигуа и Барбуда в положителния списък чрез изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета, и сключването на споразумението за премахването на визите, факта, че Антигуа и Барбуда ще могат да приключат националната си процедура по ратификация в кратък срок, а също вземайки предвид и положението на Швейцария, която ще прилага достиженията на правото от Шенген изцяло от месец декември 2008 г. и вече е освободила Антигуа и Барбуда от изискването за виза, предложеното решение относно подписването постановява временното прилагане на споразумението от датата на подписването му в съответствие с член 300, параграф 2 от ДЕО.Предложеното решение относно сключването посочва необходимите вътрешни разпоредби за практическото прилагане на споразумението. По-специално в него се посочва, че Европейската комисия, подпомагана от експерти от държавите-членки, представлява Общността в рамките на Съвместния комитет, създаден с член 6 от споразумението.Съгласно член 6, параграф 4 Съвместният комитет ще приеме свои собствени процедурни правила. Позицията на Общността в това отношение се определя от Комисията, която се консултира със специален комитет, чиито членове се посочват от Съвета.2. РЕЗУЛТАТ ОТ ПРЕГОВОРИТЕКомисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговори, са постигнати и че проектоспоразумението за премахването на визите е приемливо за Общността.Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:ЦелСпоразумението предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Антигуа и Барбуда, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период.Европейските граждани вече са освободени от задължението за виза от страна на Антигуа и Барбуда, с изключение на тези на Чешката република, Латвия, Словакия и Исландия. С цел защита на еднаквото третиране на всички граждани на ЕС в споразумението бе включена разпоредба, постановяваща, че Антигуа и Барбуда могат временно да преустановят изпълнението или да прекратят споразумението само по отношение на всички държави — членки на Европейската общност, и реципрочно Общността също може временно да преустанови изпълнението или да прекрати споразумението само по отношение на всички свои държави-членки.Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла.ОбхватПремахването на визите обхваща всички категории лица (притежателите на обикновен, дипломатически или служебен паспорт), пътуващи с всякаква цел, с изключение с цел упражняване на доходоносна дейност. За тази последна категория всяка държава-членка, а също и Антигуа и Барбуда остават свободни да налагат изискването за виза за гражданите на другата страна в съответствие с приложимото общностно или национално право. За да се гарантира хармонизирано изпълнение, към споразумението е приложена съвместна декларация за тълкуването на категорията лица, които пътуват с цел упражняване на доходоносна дейност.Продължителност на престояСпоразумението отчита положението на държавите-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. При условие че не са част от Шенгенското пространство без вътрешни граници, премахването на визите предоставя право на гражданите на Антигуа и Барбуда да остават за три месеца на територията на всяка от тези държави-членки (Кипър, България, Румъния), без да се взима предвид периодът, изчислен за цялото Шенгенско пространство.Териториално приложениеСпоразумението съдържа разпоредби, свързани с териториалното му приложение: в случая на Франция и Нидерландия премахването на визите ще даде право на гражданите на шестте страни да остават само на европейската територия на тези държави-членки.ДекларацииКъм споразумението са приложени други съвместни декларации:- за пълното разпространение на информацията за съдържанието и последствията от споразумението за премахването на визите и свързаните с него въпроси като условията за влизане и- за тълкуването на периода от три месеца в продължение на шестмесечен период в Шенгенското пространство.Близкото асоцииране на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген е отразено по същия начин в съвместна декларация към споразумението.3. ЗАКЛЮЧЕНИЯС оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът:-  да реши споразумението да бъде подписано от името на Общността и да упълномощи председателя на Съвета да назначи лицето(ата), надлежно упълномощено(и) да подпиша(т) от името на Общността;-  да одобри временното прилагане на споразумението до неговото влизане в сила;-  да одобри, след консултация с Европейския парламент, приложеното споразумение между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой.-  Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно подписването и временното прилагане на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престойСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква б), i) във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение от него,като взе предвид предложението на Комисията[3],като има предвид, че:1.  Регламент (ЕО) № 1932/2006 на Съвета измени Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на Европейския съюз (отрицателен списък), както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (положителен списък), чрез – inter alia – прехвърляне на Антигуа и Барбуда от отрицателния в положителния списък. Регламентът посочва също, че освобождаването от изискването за виза следва да не влиза в сила преди сключването и влизането в сила на двустранно споразумение за премахване на визите между Европейската общност и Антигуа и Барбуда.2.  С решението си от 5 юни 2008 г. Съветът упълномощи Комисията да води преговори за сключване на споразумение между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой.3.  Преговорите за споразумението започнаха на 18 юли 2008 г. и приключиха на 16 октомври 2008 г.4.  При условие че е възможно сключването му на по-късна дата, споразумението, парафирано в Брюксел на 19 ноември 2008 г., следва да бъде подписано…..5.  Настоящото решение за подписването следва да предвижда временното прилагане на споразумението в съответствие с член 300, параграф 2 от ДЕО.6.  В съответствие с Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия и Протокола относно интегрирането на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз Обединеното кралство и Ирландия не вземат участие в приемането на настоящото решение и следователно не са обвързани с него и не го прилагат,РЕШИ:Член 1При условие че е възможно сключването му на по-късна дата, с настоящото се упълномощава председателят на Съвета да определи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) от името на Европейската общност споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой, състоящо се от текста на споразумението и свързаните с него декларации.Член 2Споразумението се прилага временно до приключването на процедурите по сключването от датата на неговото подписване.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател […]2009/0013 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно сключването на споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престойСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква б), i) във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията[4],като взе предвид становището на Европейския парламент[5],като има предвид, че:7.  Комисията участва в преговори от името на Европейската общност за сключването на споразумение с Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой.8.  При условие че е възможно сключването му на по-късна дата, това споразумение бе подписано от името на Европейската общност на …… 2009 г. съгласно Решение……../……/EО на Съвета от [………….]9.  Със споразумението се създава Съвместен комитет за управление на споразумението, който приема свои процедурни правила. Уместно е да се предвиди опростена процедура за определяне на позицията на Общността по този въпрос.10.  В съответствие с Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия и Протокола относно интегрирането на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз Обединеното кралство и Ирландия не вземат участие в приемането на настоящото решение и следователно не са обвързани с него и не го прилагат,РЕШИ:Член 1С настоящото споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за премахването на визите за краткосрочен престой се одобрява от името на Общността.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета изпраща уведомлението, предвидено в член 8, параграф 1 от споразумението[6].Член 3Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, представлява Общността в Съвместния комитет от експерти, създаден с член 6 от споразумението.Член 4Позицията на Общността в рамките на Съвместния комитет от експерти относно приемането на процедурни правила за него съгласно член 6, параграф 4 от споразумението се определя от Комисията след консултация със специален комитет, чиито членове са посочени от Съвета.Член 5Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател […]ПриложениеСпоразумениемеждуЕвропейската общност и Антигуа и Барбудаза премахването на визите за краткосрочен престойЕвропейската общност, наричана по-нататък „Общността“,иАнтигуа и Барбуда,наричани по-нататък „договарящи се страни“;1) С цел по-нататъшно развиване на приятелските отношения между договарящите се страни и желаейки да улеснят пътуването чрез осигуряване на безвизово влизане и краткосрочен престой за своите граждани;2) Като взеха предвид Регламент (ЕО) № 1932/2006 на Съвета[7] от 21 декември 2006 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета[8] за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, чрез — inter alia — прехвърляне на шест трети страни, включително Антигуа и Барбуда, в списъка с трети страни, чиито граждани са освободени от изискването за виза за краткосрочен престой в държавите — членки на ЕС;3) Като отчитат, че член 2 от Регламент (ЕО) № 1932/2006 на Съвета постановява, че за тези шест страни освобождаването от изискването за виза трябва да се прилага само от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от виза, което трябва да се сключи от Европейската общност с въпросната страна;4) Като признават, че гражданите на няколко държави-членки са освободени от изискването за виза, когато пътуват до Антигуа и Барбуда за период, ненадвишаващ 6 месеца, докато за тези на другите държави-членки изискването за виза е в сила;5) Желаейки да защитят принципа на еднакво третиране на всички граждани на ЕС;6) Като взеха предвид, че лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност по време на своя краткосрочен престой, не попадат в обхвата на настоящото споразумение и следователно за тази категория продължават да се прилагат съответните правила на общностното право и националното право на държавите-членки и националното право на Антигуа и Барбуда във връзка със задължението за виза или освобождаването от виза и във връзка с достъпа до заетост;7) Като взеха предвид Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия и Протокола относно интегрирането на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат за Обединеното кралство и Ирландия;СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1 — ЦелНастоящото споразумение предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Антигуа и Барбуда, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период.Член 2 — ОпределенияЗа целта на настоящото споразумение:а) „държава-членка“ означава всяка държава — членка на Европейския съюз, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия;б) „гражданин на Европейския съюз“ означава гражданин на държава-членка съгласно определението в буква а);в) „гражданин на Антигуа и Барбуда“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Антигуа и Барбуда;г) „Шенгенско пространство“ означава пространството без вътрешни граници, обхващащо териториите на държавите-членки съгласно определението в буква а), които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген;Член 3 — Приложно поле1. Гражданите на Европейския съюз, които притежават валиден обикновен, дипломатически или служебен паспорт, издаден от държава-членка, могат да влизат и остават без виза на територията на Антигуа и Барбуда за период на престоя съгласно определението в член 4, параграф 1.Гражданите на Антигуа и Барбуда, които притежават валиден обикновен, дипломатически или служебен паспорт, издаден от Антигуа и Барбуда, могат да влизат и остават без виза на територията на държавите-членки за период на престоя съгласно определението в член 4, параграф 2.2. Параграф 1 не се прилага за лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност.За тази категория лица всяка държава-членка може самостоятелно да реши да наложи изискването за виза за гражданите на Антигуа и Барбуда или да го оттегли в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета.Антигуа и Барбуда могат да решат да наложат изискването за виза или да премахнат визите за тази категория лица за гражданите на всяка държава-членка поотделно в съответствие със своето национално право.3. Премахването на визите, предвидено с настоящото споразумение, се прилага, без да се засягат законите на договарящите се страни във връзка с условията за влизане и краткосрочен престой. Държавите-членки и Антигуа и Барбуда си запазват правото да откажат влизане и краткосрочен престой на своята територия, ако едно или повече от тези условия не са изпълнени.4. Премахването на визите се прилага независимо от вида транспорт, използван за преминаване на границите на договарящите се страни.5. Необхванатите от настоящото споразумение въпроси се уреждат от общностното право, националното право на държавите-членки или националното право на Антигуа и Барбуда.Член 4 — Продължителност на престоя1. Гражданите на Европейския съюз могат да остават на територията на Антигуа и Барбуда за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на страната.2. Гражданите на Антигуа и Барбуда могат да остават в Шенгенското пространство за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на която и да е държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген. Този период от три месеца в продължение на шестмесечен период се изчислява независимо от какъвто и да е престой в държава-членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.Гражданите на Антигуа и Барбуда могат да остават за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на всяка от държавите-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на престоя, изчислена за Шенгенското пространство.3. Настоящото споразумение не засяга възможността Антигуа и Барбуда и държавите-членки да удължат периода на престой над три месеца в съответствие с националното право и общностното право.Член 5 — Териториално приложение1. По отношение на Френската република разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат само за европейската територия на Френската република.2. По отношение на Кралство Нидерландия разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат само за европейската територия на Кралство Нидерландия.Член 6 — Съвместен комитет за управление на споразумението1. Договарящите се страни сформират Съвместен комитет от експерти (наричан по-нататък „Комитета“), съставен от представители на Европейската общност и на Антигуа и Барбуда. Общността се представлява от Европейската комисия.2. Комитетът има, inter alia , следните задачи:а) наблюдение на изпълнението на настоящото споразумение;б) предлагане на изменения или допълнения към настоящото споразумение;в) уреждане на спорове, произтичащи от тълкуването или прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение.3. Комитетът се свиква при необходимост по искане на една от договарящите се страни.4. Комитетът създава свои процедурни правила.Член 7 — Връзка между настоящото споразумение и съществуващите двустранни споразумения за премахване на визите между държавите-членки и Антигуа и БарбудаНастоящото споразумение има предимство пред разпоредбите на всички двустранни споразумения или договорености, сключени между отделните държави-членки и Антигуа и Барбуда, дотолкова, доколкото техните разпоредби обхващат въпроси, попадащи в обхвата на настоящото споразумение.Член 8 — Окончателни разпоредби1. Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която договарящите се страни се уведомят една друга относно приключването на посочените по-горе процедури.2. Настоящото споразумение се сключва за неопределен период от време, освен ако не се прекрати в съответствие с параграф 5 на настоящия член.3. Настоящото споразумение може да бъде изменяно с писменото съгласие на договарящите се страни. Изменения влизат в сила след като договарящите се страни са се уведомили една друга за приключването на необходимите за тази цел техни вътрешни процедури.4. Всяка договаряща се страна може временно да преустанови изцяло или частично изпълнението на настоящото споразумение, по-специално по причини, свързани с публичната политика, защитата на националната сигурност или защитата на общественото здраве, незаконната имиграция или повторното въвеждане на изискването за виза от която и да е договаряща се страна. Другата договаряща се страна се уведомява за решението за временно преустановяване на изпълнението не по-късно от 2 месеца преди неговото влизане в сила. Договарящата се страна, която временно е преустановила изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна веднага щом причините за това преустановяване престанат да съществуват.5. Всяка договаряща се страна може да прекрати настоящото споразумение с писмено уведомление на другата страна. Настоящото споразумение престава да бъде в сила 90 дни след датата на такова уведомление.6. Антигуа и Барбуда могат временно да преустановят изпълнението или да прекратят настоящото споразумение само по отношение на всички държави — членки на Европейската общност.7. Общността може временно да преустанови изпълнението или да прекрати настоящото споразумение само по отношение на всички свои държави-членки.Съставено в Брюксел на […] година.в два оригинални екземпляра на български, чешки, датски, нидерландски, английски, естонски, фински, френски, немски, гръцки, унгарски, италиански, латвийски, литовски, малтийски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, испански и шведски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.За Европейската общност За Антигуа и БарбудаСъвместна декларация по отношение на Исландия, Норвегия, Швейцария и ЛихтенщайнДоговарящите се страни отбелязват съществуващите тесни връзки между Европейската общност и Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, по-конкретно по силата на споразуменията от 18 май 1999 г. и 26 октомври 2004 г. относно асоциирането на тези държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген.При тези обстоятелства желателно е властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Антигуа и Барбуда, от друга страна, незабавно да сключат двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочен престой при аналогични условия като тези на настоящото споразумение между Европейската общност и Антигуа и Барбуда.Съвместна декларация относно тълкуването на категорията лица, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност, съгласно предвиденото в член 3, параграф 2 от настоящото споразумениеВ желанието си да гарантират общо тълкувание договарящите се страни се съгласяват, че за целта на настоящото споразумение категорията лица, упражняващи доходоносна дейност, обхваща лицата, които влизат с цел упражняване на доходоносна дейност на територията на другата договаряща се страна като наето лице или като доставчик на услуги.Тази категория следва да не обхваща:-  Бизнес лицата, т.е. лицата, пътуващи по служба (без да са наети в държавата на другата договаряща се страна),-  спортистите и хората на изкуството, извършващи дейност по конкретен повод,-  журналистите, изпратени от медиите на своята страна по пребиваване, и-  стажантите на фирми.Изпълнението на настоящата декларация се следи от Съвместния комитет в рамките на отговорностите му съгласно член 6 от настоящото споразумение, който може да предложи изменения, когато въз основа на опита на договарящите се страни счита това за необходимо.Съвместна декларация относно тълкуването на периода от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане съгласно член 4 от настоящото споразумениеДоговарящите се страни се съгласяват, че максималният период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на Антигуа и Барбуда или в Шенгенското пространство съгласно член 4 от настоящото споразумение означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято продължителност не надвишава общо три месеца през който и да е шестмесечен период.Съвместна декларация относно информирането на гражданите за споразумението за премахването на визитеКато признават значението на прозрачността за гражданите на Европейския съюз и на Антигуа и Барбуда, договарящите се страни се съгласяват да гарантират пълно разпространение на информацията за съдържанието и последствията от споразумението за премахването на визите и свързаните с него въпроси като условията за влизане.[1] ОВ L 405, 30.12.2006 г., стр. 23.[2] ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.[3] …………………….[4] …………………[5] ОВ C...[6] Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз [от Генералния секретариат на Съвета].[7] OВ L 29, 3.2.2007 г., стр. 10.[8] OВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.