               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.12.2020
            COM(2020) 659 final/2
            2020/0296(NLE)
            COM(2020) 659 final of 16.10.2020 downgraded on 8.12.2020.
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на подновената шестдесет и трета сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за определяне на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на подновената 63-та сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците към Единната конвенция на ООН по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. Предвидено е подновената 63-та сесия на Комисията за упойващите вещества да се проведе на 3 и 4 декември 2020 г.

               2.Контекст на предложението

               2.1. Единната конвенция на ООН по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г.

               Целта на Единната конвенция на Организацията на обединените нации (ООН) по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г. (наричана по-нататък „Конвенцията по упойващите вещества“)
                  1
               , е борбата със злоупотребите с наркотични вещества чрез координирани действия на международно равнище. Предвидени са две съвместно функциониращи форми на намеса и контрол. На първо място, целта е притежаването, употребата, търговията, разпространението, вносът, износът, произвеждането и производството на наркотици да се ограничат изключително до необходимото за медицински и научни цели. На второ място, Конвенцията се бори с трафика на наркотици чрез международно сътрудничество с цел възпиране и обезкуражаване на трафикантите на наркотици.

               С Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. (наричана по-нататък „Конвенцията за психотропните вещества“)
                  2
                се въвежда международна система за контрол на психотропните вещества. Тя представлява отговор на разнообразяването и разширяването на спектъра на наркотиците, с които се злоупотребява, и с нея се въвежда контрол върху редица синтетични наркотици в зависимост от техния потенциал да доведат до злоупотреби, от една страна, и терапевтичната им стойност, от друга страна.

               Всички държави — членки на ЕС, са страни по конвенциите, докато Съюзът не е.

               2.2.Комисия за упойващите вещества

               Комисията за упойващите вещества е комисия към Икономическия и социален съвет на ООН (ECOSOC) и нейните функции и правомощия са регламентирани, inter alia, в двете конвенции. Тя се състои от 53 държави — членки на ООН, избрани от Икономическия и социален съвет. През декември 2020 г. 12 държави членки ще бъдат членове на Комисията за упойващите вещества с право на глас
                  3
               . Съюзът има статут на наблюдател в Комисията за упойващите вещества.

               2.3.Предвиденият акт на Комисията за упойващите вещества

               Комисията за упойващите вещества изменя редовно списъците на веществата, приложени към конвенциите, въз основа на препоръки на Световната здравна организация (СЗО), която се консултира със своята експертна комисия по наркозависимостите (ECDD).

               На 24 януари 2019 г. СЗО внесе до Генералния секретар на ООН
                  4
                шест препоръки, издадени вследствие на критичния преглед, направен на 41-то заседание на ECDD, във връзка с канабиса и свързаните с канабиса вещества.

               На 4 март 2020 г.
                  5
                Комисията за упойващите вещества реши да отложи гласуването по препоръките за своята подновена 63-та сесия, предвидена да се проведе във Виена на 3 и 4 декември 2020 г.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Промените в списъците на двете конвенции имат преки последици за приложното поле на правото на Съюза в областта на контрола на наркотиците за всички държави членки. Член 1, параграф 1, буква а) от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 г. за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици
                  6
                (наричано по-нататък „Рамковото решение“) гласи, че по смисъла на Рамковото решение „наркотици“ означава вещество, обхванато от Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества, както и всяко от веществата, включени в списъка в приложението към Рамковото решение. Следователно Рамковото решение се прилага по отношение на веществата, изброени в списъците на Конвенцията по упойващите вещества и на Конвенцията за психотропните вещества. Ето защо всяка промяна в списъците, приложени към тези конвенции, засяга пряко общите разпоредби на ЕС и променя техния обхват в съответствие с член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Това е така, независимо дали въпросното вещество вече е поставено под контрол в целия Съюз.

               Понастоящем канабисът и свързаните с канабиса вещества, които бяха предмет на критичния преглед на 41-то заседание на ECDD и на шестте препоръки на СЗО от 24 януари 2019 г., се контролират на международно равнище съгласно Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества:

               –„канабис и канабис — смола“ са включени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества. Освен това „канабис и канабис — смола“ са включени и в списък IV на Конвенцията по упойващите вещества, съдържащ веществата, които се считат за особено опасни;

               –веществото дронабинол (делта-9-тетрахидроканабинол) е включено в списък II на Конвенцията за психотропните вещества;

               –веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) е включено в списък I на Конвенцията за психотропните вещества;

               –„екстракти и тинктури от конопа“ са включени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества;

               –„препарати от канабидиол“ се контролират съгласно вписването „Екстракти и тинктури от канабис“ в списък I на Конвенцията по упойващите вещества;

               –„фармацевтични препарати от канабис и дронабинол“ се контролират като препарати на основата на канабис съгласно списък I на Единната конвенция по упойващите вещества или като препарати, използващи синтетичен делта-9-тетрахидроканабинол, съгласно списък II на Конвенцията за психотропните вещества.

               Предложението на Комисията за позиция на Съюза се основава на факти. То е изготвено въз основа на наличните документи за заседанията на експертната комисия по наркозависимостите на СЗО, на отговорите, предоставени от СЗО, Международния орган за контрол на упойващите вещества (INCB) и Службата на ООН по наркотиците и престъпността (СНПООН), в рамките на съответния им мандат, по време на 4-то и 5-то междусесийно заседание на Комисията за упойващите вещества на 24 юни 2019 г. и на 23 септември 2019 г.
                  7
               , на анализа от INCB на въздействието на препоръките на СЗО
                  8
                и на тематичните дискусии, организирани от Комисията за упойващите вещества на 25—26 юни и 24—25 август
                  9
               . В него са взети под внимание и обменът с държавите членки в рамките на хоризонталната работна група „Наркотици“ и работата на Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) в тази област.

               С предложението на Комисията за позиция на Съюза се предлага да бъдат подкрепени само някои от препоръките на СЗО, които отразяват развитието на научните познания за съответните вещества и няма да доведат до значителна промяна по отношение на контрола на тези вещества.

               Отделно от това някои от препоръките се характеризират с липса на яснота във връзка с правното и практическото им отражение и последици, що се отнася до новите мерки за контрол или липсата на такива. Затова в предложението на Комисията за позиция на Съюза се предлага тези препоръки да не бъдат приети.

               Необходимо е Съюзът да определи своята позиция за заседанието на Комисията за упойващите вещества, когато бъде свикана да вземе решение относно списъците с вещества. Поради ограниченията, произтичащи от статута на наблюдател на Съюза, тази позиция следва да бъде изразена от държавите членки, които ще бъдат членове на Комисията за упойващите вещества през декември 2020 г., действащи съвместно в интерес на Съюза в рамките на тази комисия. Съюзът не е страна по посочените конвенции, но има изключителна компетентност в тази област.

               За тази цел Комисията предлага позиция на Съюза, която да бъде изразена от името на Европейския съюз от държавите членки, които са членове на Комисията за упойващите вещества през декември 2020 г., на подновената 63-та сесия на Комисията за упойващите вещества относно списъците с вещества по Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества. За шести път Комисията представя такова проектопредложение за позиция на Съюза
                  10
               . Съветът прие позициите на Съюза
                  11
                и благодарение на това на предишните заседания на Комисията за упойващите вещества ЕС успя да изрази единно мнение по отношение на вписването на вещества в списъците на международно равнище, тъй като държавите членки, участващи в Комисията за упойващите вещества, гласуваха в съответствие с приетата позиция на Съюза.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага независимо от това дали Съюзът е член на органа или страна по споразумението
                  12
               . Понятието „актове с правно действие“ включва актовете, които имат правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  13
               .

               По смисъла на този член Комисията за упойващите вещества е „орган, създаден със споразумение“, като се има предвид, че тя е орган, създаден от ECOSOC, орган на ООН и че са ѝ възложени специфични задачи съгласно Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества.

               Решенията на Комисията за упойващите вещества по отношение на списъците с вещества представляват „актове с правно действие“ по смисъла на член 218, параграф 9 от ДФЕС. Съгласно Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества решенията на Комисията за упойващите вещества автоматично стават правнообвързващи, освен ако някоя от страните не поиска от ECOSOC да преразгледа решението в рамките на предвидения срок
                  14
               . Решенията на ECOSOC по въпроса са окончателни. Решенията на Комисията за упойващите вещества по отношение на съставянето на списъци с вещества също така имат правно действие в правния ред на ЕС по силата на правото на Съюза, като се има предвид фактът, че тези решения могат да окажат решаващо влияние върху съдържанието на законодателството на ЕС, и по-конкретно на Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета. Промените в списъците на конвенциите имат преки последици за приложното поле на този правен инструмент на ЕС.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с незаконния трафик на наркотици.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 83, параграф 1 от ДФЕС, в който незаконният трафик на наркотици се определя като престъпност с особено трансгранично измерение, а Европейският парламент и Съветът се оправомощават да установят минимални правила относно определянето на престъпленията и на санкциите в областта на незаконния трафик на наркотици.

               4.3.Променлива геометрия

               Дания е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета, приложимо до 22 ноември 2018 г., в чийто член 1 се посочва, че „наркотици“ означава веществата, обхванати от Конвенцията за упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества.

               Тъй като решенията на Комисията за упойващите вещества по отношение на списъците с вещества засягат общите правила в областта на незаконния трафик на наркотици, с които Дания е обвързана, Дания участва в приемането на решение на Съвета за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза при приемането на такива решения.

               4.4.Заключение

               Правното основание за настоящото предложение е член 83, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Няма отражение върху бюджета.

               2020/0296 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на подновената шестдесет и трета сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 83, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Единната конвенция на Организацията на обединените нации (ООН) по упойващите вещества от 1961 г. („Конвенцията по упойващите вещества“), изменена с Протокола от 1972 г.
                  15
               , влезе в сила на 8 август 1975 г.

               (2)Съгласно член 3 от Конвенцията по упойващите вещества Комисията за упойващите вещества може да взема решения за добавяне на вещества към списъците към тази конвенция. Тя може да внася промени в списъците единствено в съответствие с препоръките на Световната здравна организация (СЗО), но може също така да реши да не направи промените, препоръчани от СЗО.

               (3)Конвенцията на ООН за психотропните вещества от 1971 г. („Конвенцията за психотропните вещества“)
                  16
                влезе в сила на 16 август 1976 г.

               (4)Съгласно член 2 от Конвенцията за психотропните вещества Комисията за упойващите вещества може да взема решения за добавяне или за изваждане на вещества от списъците към тази конвенция въз основа на препоръките на СЗО. Тя разполага с широки дискреционни правомощия да взема предвид икономическите, социалните, правните, административните или други фактори, но не може да действа произволно.

               (5)Промените в списъците към двете конвенции имат преки последици за приложното поле на правото на Съюза в областта на контрола на наркотиците. Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета
                  17
                се прилага за веществата, изброени в списъците към тези конвенции. Ето защо всяка промяна в списъците към тези конвенции засяга пряко общите правила на Съюза и променя техния обхват в съответствие с член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               (6)По време на своята подновена шестдесет и трета сесия, която ще се проведе във Виена на 3 и 4 декември 2020 г., Комисията за упойващите вещества трябва да приеме решения относно канабиса и свързани с него вещества, които вече са предмет на контрол въз основа на Конвенцията по упойващите вещества или Конвенцията за психотропните вещества.

               (7)Съюзът не е страна по съответните конвенции на ООН. Той има статут на наблюдател в Комисията за упойващите вещества, в която към декември 2020 г. дванадесет държави — членки на ЕС, са членове с право на глас
                  18
               . Поради това е необходимо да се оправомощят държавите членки да изразят позицията на Съюза по отношение на включването на вещества в списъците към Конвенцията по упойващите вещества и Конвенцията за психотропните вещества, като се има предвид, че решенията относно международното включване на вещества в списъците към конвенциите попадат в обхвата на изключителната компетентност на Съюза.

               (8)На 24 януари 2019 г.
                  19
                СЗО внесе шест препоръки, издадени вследствие на критичния преглед, направен на 41-то заседание на нейната експертна комисия по наркозависимостите („експертната комисия на СЗО“), във връзка с канабиса и свързаните с канабиса вещества. Тези препоръки нямат за цел да се разреши употребата на канабис или на свързани с канабиса вещества за развлечение.

               (9)Съгласно оценката на експертната комисия на СЗО канабисът и канабисът — смола не водят непременно до отрицателни последици за здравето, подобни на последиците от другите вещества, изброени в списък IV на Конвенцията по упойващите вещества. Освен това препаратите от канабис са показали терапевтичен потенциал за лечение на болка и на други медицински състояния, като епилепсия и спастичност, дължаща се на множествена склероза.

               (10)СЗО счита, че канабисът и канабисът — смола следва да бъдат включени в списък на равнище на контрол, с което ще се предотвратят вредите, причинявани от употребата на канабис, и същевременно няма да бъде пречка пред достъпа или проучванията и разработването на свързани с канабис препарати за медицинска употреба. Затова СЗО заключи, че включването на канабиса и канабиса — смола в списък IV не е в съответствие с критериите за включване на наркотично вещество в списък IV.

               (11)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международния контрол на канабиса и канабиса — смола. Тя надлежно отчита научните постижения в тази област от първото въвеждане на канабиса и канабиса — смола в Конвенцията по упойващите вещества. Заличаването на канабиса и канабиса — смола от списък IV на Конвенцията по упойващите вещества ще е полезно за развитието на колективните познания както за терапевтичната полза, така и за всички свързани вреди от канабиса.

               (12)Ето защо позицията на Съюза следва да бъде канабисът и канабисът — смола да се заличат от списък IV на Конвенцията по упойващите вещества.

               (13)Съгласно оценката на експертната комисия на СЗО делта-9-тетрахидроканабинол и неговият активен стереоизомер дронабинол, особено в незаконно добити форми с висока чистота, могат да доведат до отрицателни последици за здравето, зависимост и потенциал за злоупотреба, които са поне толкова големи, колкото за канабиса, който е включен в списък I на Конвенцията по упойващите вещества. Вещество, което може да доведе до злоупотреби и да породи отрицателни последици за здравето, подобни на тези от вещество, което вече е включено в списък на Конвенцията по упойващите вещества, следва по принцип да бъде включено в списъка по същия начин като това вещество. Тъй като веществото делта-9-тетрахидроканабинол може да доведе до подобни злоупотреби като канабиса, както и да породи подобни отрицателни последици за здравето, то отговаря на критериите за включване в списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (14)Освен това според СЗО включването на делта-9-тетрахидроканабинола в обхвата на същата Конвенция и в същия списък като канабиса, т.е. списък I на Конвенцията по упойващите вещества, би улеснило значително прилагането в държавите членки на мерките за контрол на конвенциите. Затова СЗО препоръча делта-9-тетрахидроканабинол и активният му стереоизомер дронабинол да бъдат вписани в списък I на Конвенцията по упойващите вещества и ако тази препоръка бъде приета, да бъдат заличени от списък II на Конвенцията за психотропните вещества.

               (15)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международен контрол на делта-9-тетрахидроканабинола и на активния му стереоизомер дронабинол. Тя би могла също да улесни прилагането на мерките за контрол в държавите членки.

               (16)Поради това позицията на Съюза следва да бъде делта-9-тетрахидроканабинолът и активният му стереоизомер дронабинол да бъдат добавени в списък I на Конвенцията по упойващите вещества и ако тази препоръка бъде приета, да бъдат заличени от списък II на Конвенцията за психотропните вещества.

               (17)Съгласно оценката на експертната комисия на СЗО веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол), което е вписано в списък I на Конвенцията за психотропните вещества, не поражда злоупотреби и няма отрицателни последици за здравето, подобни на тези, свързани с делта-9-тетрахидроканабинола, но поради химическото сходство на всеки от шестте изомера с делта-9-тетрахидроканабинол е много трудно тези шест изомера да бъдат разграничавани от делта-9-тетрахидроканабинола, като се използват стандартни методи за химически анализ. Освен това включването на тези шест изомера в обхвата на същата конвенция и в същия списък като делта-9-тетрахидроканабинола, т.е. списък I на Конвенцията по упойващите вещества, би улеснило осъществяването на международния контрол върху делта-9-тетрахидроканабинола и би помогнало на държавите членки в изпълнението на мерките за контрол на национално равнище. Ето защо СЗО препоръча тетрахидроканабинолът (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) да бъде добавен в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, при условие че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавянето на дронабинола и неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, и ако тази препоръка бъде приета, да бъде заличен от списък I на Конвенцията за психотропните вещества.

               (18)Тази препоръка не предполага промяна в нивото на международен контрол на тетрахидроканабинола (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол). Тя е в съответствие с принципите за по-добро регулиране и би могла да улесни прилагането на мерките за контрол в държавите членки.

               (19)Поради това позицията на Съюза следва да бъде веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) да бъде добавено в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, при условие че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавяне на дронабинола и на неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) в списък I на Конвенцията по упойващите вещества, и ако тази препоръка бъде приета, да бъде заличен от списък I на Конвенцията за психотропните вещества.

               (20)С цел да се осигури последователност при включването в списъци на делта-9-тетрахидроканабинол и неговия активен стереоизомер дронабинол, както и на тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол), и за да се избегне рискът всяко от тези вещества да бъде включено в списъците на Конвенцията по упойващите вещества и на Конвенцията за психотропните вещества, следва да бъде възможно държавите членки да изразят позицията на Съюза по отношение на тези вещества в общ вот.

               (21)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО различните психотропни свойства на екстрактите и тинктурите от канабис, както са цитирани в Конвенцията по упойващите вещества, се дължат основно на различни концентрации на делта-9-тетрахидроканабинол, съдържащ се в тези екстракти и тинктури. Някои екстракти и тинктури от канабис без психоактивни свойства, съдържащи предимно канабидиол, имат обещаващи терапевтични приложения. Фактът, че различни препарати с променлива концентрация на делта-9-тетрахидроканабинол се контролират в рамките на едно и също вписване „Екстракти и тинктури“ и един и същ списък, представлява предизвикателство за отговорните органи, прилагащи мерки за контрол в държавите. Освен това определението за препарати съгласно Конвенцията по упойващите вещества може да обхваща всички продукти, представляващи „екстракти и тинктури“ от канабис, като „препарати“ от канабис, а така също, ако препоръката на комисията за преместването на дронабинола в списък I на Конвенцията по упойващите вещества бъде приета, те могат да се считат и за „препарати“ от дронабинол и неговите стереоизомери. Поради това СЗО препоръча екстрактите и тинктурите да бъдат заличени от списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (22)Информацията, предоставена от СЗО след публикуването на тази препоръка
                  20
               , както и анализът от Международния орган за контрол на упойващите вещества (INCB) на въздействието на тази препоръка
                  21
               , поясняват, че тази препоръка не предполага промяна в нивото на международния контрол на екстракти и тинктури от канабис, нито се очаква препоръката да окаже въздействие върху задълженията за контрол и/или докладване на държавите членки. Освен това промяната ще доведе до по-голяма сигурност на контрола на продуктите, които са получени без използването на разтворител, а чрез прилагане на топлина и налягане.

               (23)Ето защо позицията на Съюза следва да бъде да се гласува за препоръката „екстракти и тинктури“ да се заличат от списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (24)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО веществото канабидиол се открива в канабиса и канабиса — смола, но няма психоактивни свойства и няма потенциал за злоупотреба и за предизвикване на зависимост. Това вещество няма значителни отрицателни последици за здравето. Освен това е установено, че канабидиолът има ефективно действие при управлението на някои неподатливи на лечение епилептични заболявания, започващи през детството.

               (25)СЗО отбеляза, че лекарствата без психоактивно въздействие, които се произвеждат като препарати на растението канабис, ще съдържат следи от делта-9-тетрахидроканабинол и призна, че химичният анализ на делта-9-тетрахидроканабинол с точност до 0,15 % може да бъде труден за някои държави членки. Ето защо СЗО препоръчва в списък I на Конвенцията по упойващите вещества да бъде добавена бележка под линия, която да гласи следното: „Препарати, съдържащи предимно канабидиол и не повече от 0,2 % от делта-9-тетрахидроканабинол, не подлежат на международен контрол.“

               (26)Тази препоръка обаче ще понижи настоящото равнище на контрол за тези препарати; установяването на ограничението от 0,2 % не е подкрепено в достатъчна степен от научни доказателства; формулировката на препоръката не изключва възможни различни тълкувания относно начина на изчисляване на тези 0,2 %; и техническото изпълнение на мярката ще бъде трудно от гледна точка на техническия и административния капацитет. Различното третиране на канабидиола в сравнение с други канабиноиди не е в съответствие със съществуващата структура на списъците на конвенциите. Така формулираната препоръка не предлага необходимата правна сигурност и не представлява подходящо решение за канабидиола.

               (27)Поради това позицията на Съюза следва да бъде да се гласува против препоръката за добавяне на бележка под линия относно „препарати, съдържащи предимно канабидиол и не повече от 0,2 % от делта-9-тетрахидроканабинол“ във вписването за канабис и канабис — смола в списък I на Конвенцията по упойващите вещества.

               (28)Освен това, като се имат предвид възможните приложения с висока стойност на канабидиола, например в сектора на здравеопазването, козметичните продукти и храните, както и икономическият и екологичният потенциал на промишленото отглеждане на коноп, СЗО се приканва спешно да предложи преразгледана препоръка с цел да се вземе решение за подходящото равнище на международен контрол на канабидиола, включително възможността той да бъде освободен от такъв контрол.

               (29)Съгласно оценката на експертната комисия към СЗО лекарствата, съдържащи делта-9-тетрахидроканабинол, не водят до проблеми със злоупотреба и зависимост и не се отклоняват с цел немедицинска употреба. Освен това СЗО призна, че тези препарати се изготвят по такъв начин, че да няма вероятност да се злоупотреби с тях, и липсват доказателства за действителна злоупотреба или отрицателни последици за здравето до степен, която би оправдала настоящото равнище на контрол, свързано със списък I на Конвенцията по упойващите вещества, или равнището на контрол, свързано със списък II на Конвенцията за психотропните вещества. Ето защо СЗО препоръча в списък III на Конвенцията по упойващите вещества да се добавят „препарати, произведени чрез химичен синтез или като препарати от канабис, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки, и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът не може да бъде възстановен с леснодостъпни средства или в количество, което би представлявало риск за общественото здраве“.

               (30)Формулировката на тази препоръка за „фармацевтични“ препарати обаче не се основава на нито един термин от Конвенцията по упойващите вещества. Освен това тази препоръка би могла да доведе до допълнителна регулаторна тежест за държавите членки, които ще трябва да дадат определения на понятията, използвани в тази препоръка, за да се гарантира еднаквото ѝ прилагане, и ще трябва да проверят за всеки продукт дали е изпълнено условието „да не може да бъде възстановен с леснодостъпни средства“.

               (31)Поради това позицията на Съюза следва да бъде да се гласува против препоръката за добавянето на „препарати, произведени чрез химичен синтез или като препарати от канабис, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки, и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът (дронабиолът) не може да бъде възстановен с леснодостъпни средства или в количества, които могат да представляват риск за общественото здраве“ в списък III на Конвенцията по упойващите вещества.

               (32)Уместно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в Комисията за упойващите вещества, тъй като решенията за включване на канабиса и свързаните с канабиса вещества в различните списъци могат да окажат съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза, а именно върху Рамково решение 2004/757/ПВР.

               (33)Позицията на Съюза трябва да бъде изразена от държавите членки, които са членове на Комисията за упойващите вещества, като те действат съвместно.

               (34)Дания е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР и поради това участва в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (35)Ирландия е обвързана от Рамково решение 2004/757/ПВР и поради това участва в приемането и прилагането на настоящото решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на подновената шестдесет и трета сесия на Комисията за упойващите вещества, която ще се проведе на 3 и 4 декември 2020 г. — когато този орган ще има за задача да приеме решения относно добавянето или заличаването на вещества в списъците на Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и на Конвенцията на Организацията на обединените нации за психотропните вещества от 1971 г. — е изложена в приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Позицията, посочена в член 1, се изразява от държавите членки, които са членове на Комисията по упойващите вещества и които действат съвместно.

               Член 3

               Адресати на настоящото решение са държавите членки в съответствие с Договорите.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Сборник договори на ООН, том 978, № 14152.

                     (2)

                        Сборник договори на ООН, том 1019, № 14956.

                     (3)

                        От 1 януари 2020 г. следните 12 държави членки са членове на Комисията за упойващите вещества с право на глас: Австрия, Белгия, Германия, Испания, Италия, Нидерландия, Полша, Унгария, Франция, Хърватия, Чешката република, Швеция.

                     (4)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1
                  . На 5 август 2020 г. СЗО изпрати писмо до Кабинета на генералния секретар на ООН, за да поясни, че изразът „съдържащи делта — 9-тетрахидроканабинол (дронабинол)“ следва да се разглежда като част от текста на препоръката относно фармацевтичните препарати от канабис и дронабинол.

                     (5)

                        Решение 63/14 на Комисията за упойващите вещества.
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Drug_Resolutions/2020-2029/2020/Decision_63_14.pdf
                  .

                     (6)

                        ОВ L 335, 11.11.2004 г., стр. 8, изменено с Директива (ЕС) 2017/2103 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2017 г. за изменение на Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета с цел включване на нови психоактивни вещества в определението за „наркотици“ и за отмяна на Решение 2005/387/ПВР на Съвета (ОВ L 305, 21.11.2017 г., стр. 12).

                     (7)

                        Вж. обобщението на всички въпроси и отговори към 26 ноември на:
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/CND_Sessions/CND_63/CRPs/ECN72020_CRP4_V2000845.pdf
                  .

                     (8)

                        Анализ на въздействието на препоръките на СЗО във връзка с канабиса и свързаните с канабиса вещества върху изискванията за контрол на международната система за контрол на наркотиците, 15 юни 2020 г., Секретариат на INCB.

                     (9)

                        За 6—7 октомври 2020 г. е насрочена нова тематична среща, за да се обсъди препоръката на СЗО относно канабиса и канабиса — смола. На 8 октомври е планирано междусесийно заседание на Комисията за упойващите вещества, за да се приключат обсъжданията по всички препоръки.

                     (10)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2019) 862 final; COM(2019) 624 и COM(2019) 631.

                     (11)

                        Приети от Съвета съответно на 7 март 2017 г., 27 февруари 2018 г., 5 март 2019 г. и 17 февруари 2020 г.

                     (12)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г. по дело Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 64.

                     (13)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г. по дело Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (14)

                        Член 3, параграф 7 от Конвенцията по упойващите вещества; член 2, параграф 7 от Конвенцията за психотропните вещества.

                     (15)

                        Сборник договори на ООН, том 978, № 14152.

                     (16)

                        Сборник договори на ООН, том 1019, № 14956.

                     (17)

                        Рамково решение 2004/757/ПВР на Съвета от 25 октомври 2004 г. за установяване на минималните разпоредби относно съставните елементи на наказуемите деяния и прилаганите наказания в областта на трафика на наркотици (ОВ L 335, 11.11.2004 г., стр. 8).

                     (18)

                        От 1 януари 2020 г. следните 12 държави членки са членове на Комисията за упойващите вещества с право на глас: Австрия, Белгия, Германия, Испания, Италия, Нидерландия, Полша, Унгария, Франция, Хърватия, Чешката република, Швеция.

                     (19)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (20)

                        Вж. обобщението на всички въпроси и отговори към 26 ноември на:
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/CND_Sessions/CND_63/CRPs/ECN72020_CRP4_V2000845.pdf
                  .

                     (21)

                        Анализ на въздействието на препоръките на СЗО във връзка с канабиса и свързаните с канабиса вещества върху изискванията за контрол на международната система за контрол на наркотиците, 15 юни 2020 г., Секретариат на INCB.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.12.2020
            COM(2020) 659 final/2
            COM(2020) 659 final of 16.10.2020 downgraded on 8.12.2020.
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на подновената шестдесет и трета сесия на Комисията за упойващите вещества по отношение на включването на вещества в списъците по Единната конвенция по упойващите вещества от 1961 г., изменена с Протокола от 1972 г., и Конвенцията за психотропните вещества от 1971 г.

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Позицията по отношение на промените в приложното поле на контрола на вещества, която трябва да се заеме от държавите членки — членове на Комисията за упойващите вещества, действащи съвместно в интерес на Съюза, по време на подновената шестдесет и трета сесия на тази комисия, която ще се проведе на 3 и 4 декември 2020 г., е следната:

               (1)Канабисът и канабисът — смола следва да се заличат от списък IV на Конвенцията по упойващите вещества
                  1
               ;

               (2)Веществото дронабинол (делта-9-тетрахидроканабинол) следва да се добави към списък I на Конвенцията по упойващите вещества и ако тази препоръка бъде приета, да се заличи от списък II на Конвенцията за психотропните вещества;

               (3)Веществото тетрахидроканабинол (изомери на делта-9-тетрахидроканабинол) следва да се добави към списък I на Конвенцията по упойващите вещества, при условие че Комисията за упойващите вещества приеме препоръката за добавяне на дронабинол и неговите стереоизомери (делта-9-тетрахидроканабинол) към списък I на Конвенцията по упойващите вещества, и ако тази препоръка бъде приета, това вещество да се заличи от списък I на Конвенцията за психотропните вещества;

               (4)Понятието „екстракти и тинктури“ следва да бъде заличено от списък I на Конвенцията по упойващите вещества;

               (5)Бележката под линия „Препарати, съдържащи предимно канабидиол и не повече от 0,2 % от делта-9-тетрахидроканабинол, не подлежат на международен контрол.“ не следва да се добавя към вписването за канабис и канабис — смола в списък I на Конвенцията по упойващите вещества; СЗО се приканва спешно да предложи преразгледана препоръка с цел да се вземе решение за подходящото равнище на международен контрол на канабидиола, включително възможността той да бъде освободен от такъв контрол;

               (6)В списък III на Конвенцията по упойващите вещества не следва да се добавят препарати, произведени чрез химичен синтез или като препарати от канабис, съставени като фармацевтични препарати с една или повече други съставки и по такъв начин, че делта-9-тетрахидроканабинолът не може да бъде възстановен с леснодостъпни средства или в количество, което би представлявало риск за общественото здраве.

               С цел да се осигури последователност при включването в списъци и за да се избегне рискът вещество да бъде включено в списъците на Конвенцията по упойващите вещества и на Конвенцията за психотропните вещества, държавите членки могат да приемат общ вот по тези препоръки относно веществата дронабинол и тетрахидроканабинол.

                     (1)

                        Те продължават да фигурират в списък I на тази конвенция.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 9.12.2020
            COM(2020) 709 final
            2020/0319(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               В продължение на повече от 35 години Кабо Верде и ЕС поддържат тесни и много конструктивни отношения, основани преди всичко на активно и трайно сътрудничество за развитие. От ноември 2007 г. насам отношенията между ЕС и Кабо Верде се уреждат от специалното партньорство между ЕС и Кабо Верде, което представлява амбициозен инструмент за укрепване на двустранните отношения и e единствено по рода си сред групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ). Една от целите на специалното партньорство е да се увеличат мобилността и междуличностните контакти между гражданите на ЕС и на Кабо Верде, както и да се засили сътрудничеството в борбата с незаконната имиграция. В рамките на това партньорство през 2008 г. Кабо Верде беше първата африканска държава, която сключи партньорство за мобилност с ЕС, а впоследствие и Споразумение за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз
                  1
               , прието едновременно със Споразумението за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица
                  2
               . И двете споразумения влязоха в сила на 1 декември 2014 г.

               След почти петгодишен период на прилагане на тези споразумения и с оглед на последвалите промени на вътрешното законодателство както в Кабо Верде, така и в ЕС, свързани с визите, а именно преразглеждането на Визовия кодекс на ЕС
                  3
                и решението на Кабо Верде гражданите на ЕС да бъдат освободени от изискването за притежаване на виза за престой до 30 дни
                  4
               , Съвместният ръководен комитет, създаден по силата на съществуващото споразумение, проучи необходимостта от изменение на някои установени с него правила с цел то да бъде адаптирано към променените обстоятелства.

               Въз основа на това на 13 септември 2019 г. Комисията представи препоръка
                  5
                до Съвета с цел да получи указания за водене на преговори по споразумение за изменение на съществуващото Споразумение с Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи.

               След като на 29 октомври 2019 г. Съветът
                  6
                даде разрешение на Комисията, преговорите с Република Кабо Верде започнаха официално в Брюксел на 28 ноември 2019 г. На 30 януари 2020 г. в Прая се проведе още един кръг от преговори, по време на които главните преговарящи постигнаха принципно съгласие по проекта на текста. Главните преговарящи парафираха текста на това споразумение на 24 юли 2020 г. чрез размяна на електронни писма.

               Държавите членки бяха редовно информирани и тяхното мнение бе поискано в рамките на съответните работни групи на Съвета на всички етапи от преговорите. Окончателният проект на текста на въпросното споразумение беше представен на работна група „Визи“ и беше одобрен като цяло на 27 март 2020 г. чрез процедура на мълчаливо съгласие.

               Приложеното предложение представлява правният инструмент за сключване на Споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство.

               2.ЦЕЛ И СЪДЪРЖАНИЕ НА СПОРАЗУМЕНИЕТО

               Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (наричано по-нататък „Споразумението“) има за цел да се улесни въз основа на принципа на взаимност издаването на визи за планиран престой от не повече от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговори, са постигнати и че проектът на споразумение е приемлив за Съюза.

               Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

               —
                     визовата такса е намалена до 75 % от сумата, която трябва да бъде начислена съгласно приложимото национално законодателство (т.е. 60 EUR за граждани на Кабо Верде). Тази такса ще се заплаща от всички кандидати за виза. Освен това съпрузите, децата (включително осиновените деца) на възраст под 21 години или на издръжка и родителите на граждани на Кабо Верде, законно пребиваващи на територията на държава членка, или на граждани на Съюза, пребиваващи в държавата членка, на която са граждани, са напълно освободени от това изискване. Освен това за децата, които са на възраст поне 12 години (но под 18 години), таксата е допълнително намалена с 50 % от общоприложимата такса (т.е. 30 EUR за граждани на Кабо Верде);

               —
                     документите, които трябва да бъдат представени във връзка с целта на пътуването, са опростени за следните категории кандидати за виза: членове на официални делегации; бизнесмени; съпрузи, деца и родители на граждани на Съюза или на граждани на Кабо Верде, законно пребиваващи на територията на ЕС; ученици, студенти, както и лица, участващи в програма за следдипломно обучение; лица, участващи в научни, културни, спортни и религиозни прояви; журналисти и придружаващите ги екипи; лица, които пътуват по медицински причини. За тези категории лица с цел обосновка на целта на пътуването могат да бъдат изисквани само документите, изброени в Споразумението; кандидатите за виза, които са използвали законосъобразно предходна многократна виза със срок на валидност най-малко една година, са освободени от изискването да предоставят доказателство за настаняване;

               —
                     правилата за издаване на многократни визи са изменени, като ударението е поставено върху законосъобразното предходно използване на визи през определени референтни периоди, вместо върху целта на пътуването на кандидатите за виза: като правило едногодишна многократна виза се издава на кандидатите за виза, които са използвали законосъобразно една виза през предходните 18 месеца; двугодишна многократна виза се издава на кандидатите за виза, които са използвали законосъобразно едногодишна многократна виза през предходните 30 месеца; многократна виза с валидност от 3 до 5 години се издава на кандидатите за виза, които са използвали законосъобразно двугодишна многократна виза през предходните 42 месеца;

               —
                     титулярите на валидни разрешения на ЕС за преминаване са освободени от изискването за притежаване на виза за краткосрочно пребиваване;

               —
                     заключителните клаузи предвиждат страните да могат да спрат изцяло или частично прилагането на Споразумението по всякакви причини, които се считат за уместни. В съвместна декларация относно член 12, параграф 5 от Споразумението във връзка с причините за спиране на прилагането му е предоставен неизчерпателен списък на причините за спиране на прилагането, като например съображения, свързани с обществения ред, защита на националната сигурност или защита на общественото здраве, зачитане на правата на човека и демокрацията или липса на сътрудничество в областта на обратното приемане;

               —
                     общата разпоредба от Споразумението е изменена с оглед да се гарантира следното: улеснението, предоставено за граждани на Кабо Верде, ще се предоставя за граждани на Съюза, в случай че отново бъде наложено изискване за притежаване на виза за престой до 30 дни за техни посещения в Кабо Верде; най-малко същото улеснение се предоставя за граждани на Съюза, в случай че кандидатстват за виза за Кабо Верде за престой над 30 дни, но не по-дълъг от 90 дни. Към Споразумението е приложена съвместна декларация относно правилата за предоставяне на визи за Кабо Верде на граждани на Съюза за престой над 30 дни, не по-дълъг от 90 дни, в която се уточнява, че гражданите на Съюза могат да кандидатстват на територията на Кабо Верде пред компетентните органи за удължаване на срока на тяхното пребиваване;

               —
                     съвместната декларация относно сътрудничеството във връзка с документите за пътуване и редовния обмен на информация относно сигурността на документите за пътуване е изменена с цел да се включи посочване на вътрешен законодателен акт на Кабо Верде, с който се въвеждат документи за пътуване с биометрични данни;

               —
                     особените случаи на Дания и Ирландия са отразени в преамбюла и в съвместни декларации, приложени към Споразумението.

               3.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Настоящото предложение се представя на Съвета с цел Споразумението да бъде сключено.

               Правното основание за настоящото предложение е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Съгласно член 77, параграф 2, буква а) от ДФЕС преговорите по и сключването на споразумения, чиито разпоредби засягат правилата за издаване на шенгенски визи за краткосрочно пребиваване, са от изключителната компетентност на Съюза.

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение не надхвърля необходимото за постигане на преследваната цел, а именно сключването на международно споразумение за улесняване на издаването на визи на граждани на Кабо Верде и въз основа на принципа на взаимност — на граждани на Съюза.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               5.ЗАКЛЮЧЕНИЯ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът, след като получи одобрението на Европейския парламент, да одобри сключването на приложеното Споразумение между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз.

               2020/0319 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент
                  7
               ,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с Решение XXXX/XX на Съвета
                  8
                Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (наричано по-нататък „Споразумението“) беше подписано на […], при условие че бъде сключено на по-късна дата.

               (2)Специалното партньорство между Съюза и Кабо Верде беше одобрено от Съвета на Европейския съюз на 19 ноември 2007 г.
                  9
                Една от целите на това специално партньорство е да се увеличат мобилността и междуличностните контакти между гражданите на Съюза и на Кабо Верде, както и да се засили сътрудничеството в борбата с незаконната имиграция.

               (3)На 1 декември 2014 г. Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз
                  10
                влезе в сила.

               (4)С оглед на последвалите промени във вътрешното законодателство на страните и въз основа на обратната информация, предоставена от Съвместния ръководен комитет, натоварен с наблюдението на прилагането на Споразумението, посочено в предходното съображение, целта на Споразумението е да бъдат коригирани и допълнени някои от разпоредбите, улесняващи издаването на визи на граждани на Кабо Верде и въз основа на принципа на взаимност — на граждани на Съюза за планиран престой от не повече от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               (5)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  11
               . Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (6)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (7)Споразумението следва да бъде одобрено от името на Европейския съюз,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (наричано по-нататък „Споразумението“) се одобрява от името на Съюза.

               Текстът на Споразумението и съвместните декларации са приложени към настоящото решение.

               Член 2

               Председателят на Съвета посочва лицето, упълномощено да извърши от името на Европейския съюз нотификацията, предвидена в член 2, параграф 1 от Споразумението, за да се изрази съгласието на Европейския съюз да бъде обвързан със Споразумението.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му
                  12
               .

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        OВ L 282, 24.10.2013 г., стр. 3—12.

                     (2)

                        ОВ L 282, 24.10.2013 г., стр. 15.

                     (3)

                        Регламент (ЕС) 2019/1155 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 810/2009 за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс). OВ L 188, 12.7.2019 г., стр. 25—54.

                     (4)

                        Официален бюлетин на Република Кабо Верде № I.54, 13.8.2018 г., стр. 1350.

                     (5)

                        COM(2019) 417 final.

                     (6)

                        Ares(2019)6870996.

                     (7)

                        ОВ С […], […] г., стр. […].

                     (8)

                        Решение на Съвета за подписване, от името на Европейския съюз, на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (ОВ С […], […] г., стр. […]).

                     (9)

                        Заключения на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно бъдещите отношения между Европейския съюз и Република Кабо Верде (19 ноември 2007 г.); референтен документ № 15113/07.

                     (10)

                        ОВ L 282, 24.10.2013 г., стр. 3.

                     (11)

                        Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

                     (12)

                        Датата на влизане в сила на Споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 9.12.2020
            COM(2020) 709 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            за сключванена Споразумението между Европейския Съюз и Република Кабо Верде за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз

               СПОРАЗУМЕНИЕ
                  между Европейския съюз и Република Кабо Верде
                  за изменение на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“, от една страна,

               и

               РЕПУБЛИКА КАБО ВЕРДЕ, наричана по-нататък „Кабо Верде“, от друга страна,

               наричани заедно по-нататък „страните“,

               КАТО ПРИПОМНЯТ Споразумението за партньорство от Котону между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и Европейската общност и нейните държави членки, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. и преразгледано на 25 юни 2005 г. и на 22 юни 2010 г., както и специалното партньорство между Съюза и Кабо Верде, одобрено от Съвета на Европейския съюз на 19 ноември 2007 г.,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Съвместната декларация от 5 юни 2008 г. относно партньорство за мобилност между Съюза и Кабо Верде, съгласно която страните се стремят да развиват диалог по въпросите, свързани с визите за краткосрочно пребиваване, с цел улесняване на мобилността на определени категории лица,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз
                  1
               , наричано по-нататък „Споразумението“, което влезе в сила на 1 декември 2014 г.,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица
                  2
               , което влезе в сила на 1 декември 2014 г.,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че от 2 януари 2019 г. гражданите на Съюза са освободени от изискването за притежаване на виза, когато пътуват до Кабо Верде за престой, не по-дълъг от 30 дни
                  3
               ,

               КАТО ПРИЗНАВАТ, че ако Кабо Верде въведе отново изисквания за притежаване на виза за граждани или определени категории граждани на Съюза за планиран престой, който не надхвърля 30 дни, най-малко същите улеснения, предоставени на гражданите на Кабо Верде съгласно настоящото споразумение, следва автоматично да се прилагат, въз основа на принципа на взаимност, и за съответните граждани на Съюза,

               КАТО ОТЧИТАТ влизането в сила на Регламент (ЕС) 2019/1155 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 810/2009 за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс)
                  4
               ,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да улеснят контактите между народите си като важно условие за стабилното развитие на икономическите, хуманитарните, културните, научните и други връзки чрез улесняване на издаването на визи на своите граждани въз основа на принципа на взаимност,

               КАТО ПРИЗНАВАТ, че това улесняване следва да не насърчава незаконната миграция и като отдават специално внимание на въпросите, свързани със сигурността и обратното приемане,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат за Ирландия,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат за Кралство Дания,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението се изменя, както следва:

               (1)Заглавието се заменя със следното:

               „Споразумение между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване“.

               (2)Навсякъде в текста на Споразумението позоваването на Cape Verde се заменя с Cabo Verde [не се отнася за версията на български език].

               (3)Член 2 се заменя със следното:

               „Член 2
               Обща разпоредба

               1.
                     Предвидените в настоящото споразумение мерки, целящи да улеснят издаването на визи, се прилагат спрямо гражданите на Кабо Верде и на Съюза само доколкото тези граждани не са освободени от изискванията за притежаване на виза съгласно законовите и подзаконовите разпоредби на Съюза, на неговите държави членки или на Кабо Верде или съгласно настоящото споразумение или други международни споразумения.

               2.
                     Ако Кабо Верде въведе отново изисквания за притежаване на виза за граждани или определени категории граждани на Съюза за планиран престой, който не надхвърля 30 дни, най-малко същите улеснения, предоставени на гражданите на Кабо Верде съгласно настоящото споразумение, се прилагат автоматично, въз основа на принципа на взаимност, за съответните граждани на Съюза.

               3.
                     За планиран престой над 30 дни, но не по-дълъг от 90 дни, най-малко същите улеснения, предоставени на гражданите на Кабо Верде съгласно настоящото споразумение, се прилагат за съответните граждани на Съюза.

               4.
                     По въпроси, които не са обхванати от настоящото споразумение, се прилагат националното право на Кабо Верде и националното право на държавите членки или правото на Съюза.“

               (4)Член 3 се изменя, както следва:

               а)
                     буква а) се заменя със следното:

               „a)
                     „държава членка“ означава всяка държава — членка на Съюза, с изключение на Кралство Дания и Ирландия;“

               б)
                     буква д) се заменя със следното:

               „д)
                     „законно пребиваващо лице“ означава гражданин на Кабо Верде, който има право или на когото е разрешено съгласно националното право или правото на Съюза да пребивава на територията на държава членка за период, надхвърлящ 90 дни;“

               в)
                     вмъква се следната буква:

               „е)
                     „разрешение на ЕС за преминаване“ означава документа, издаван от Съюза на служители на институциите на Съюза в съответствие с Регламент (ЕС) № 1417/2013 на Съвета
                  5
               .“

               (5)Член 4 се заменя със следното:

               „Член 4
               Издаване на многократни визи

               1.
                     Дипломатическите представителства и консулските служби на държавите членки издават многократни визи със срок на валидност 5 години на следните категории граждани на Кабо Верде:

               а)
                     членове на национални и местни правителства и парламенти, на конституционни съдилища и върховния съд или на сметни палати, ако тези лица не са освободени от изискването за притежаване на виза съгласно настоящото споразумение, при изпълнение на техните служебни функции;

               б)
                     постоянни членове на официални делегации, които по официална покана, отправена до Кабо Верде, пътуват до държава членка, за да участват в срещи, консултации, преговори, програми за обмен или прояви, организирани по инициатива на междуправителствени организации;

               в)
                     бизнесмени и представители на предприятия, които пътуват редовно до държавите членки;

               г)
                     съпрузи, деца (включително осиновени деца) на възраст под 21 години или на издръжка и родители на граждани на Кабо Верде, законно пребиваващи на територията на държава членка, или на граждани на Съюза, пребиваващи в държавата членка, на която са граждани.

               Ако обаче необходимостта да се пътува често или редовно е явно ограничена до по-кратък период, срокът на валидност на многократната виза се ограничава до този период, и по-специално когато някой от изброените по-долу периоди е по-кратък от 5 години:

               -мандатът, когато става въпрос за лицата, посочени в буква а),

               -срокът на валидност на статута на постоянен член на официална делегация, когато става въпрос за лицата, посочени в буква б),

               -срокът на валидност на статута на бизнесмен и представител на предприятие, когато става въпрос за лицата, посочени в буква в), или

               -срокът на валидност на разрешителното за пребиваване, издадено на граждани на Кабо Верде, които пребивават на територията на държава членка, когато става въпрос за лицата, посочени в първата част на буква г).

               2.
                     Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, дипломатическите представителства и консулските служби на държавите членки издават многократни визи на други кандидати за виза със срок на валидност:

               а)
                     1 година, при условие че кандидатът за виза е получил и е използвал законосъобразно една виза през предходните 18 месеца;

               б)
                     2 години, при условие че кандидатът за виза е получил и е използвал законосъобразно една многократна виза със срок на валидност 1 година през предходните 30 месеца;

               в)
                     от 3 до 5 години, при условие че кандидатът за виза е получил и е използвал законосъобразно една многократна виза със срок на валидност 2 години през предходните 42 месеца.

               3.
                     Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 срокът на валидност на визата може да бъде съкратен в отделни случаи, когато са налице основателни съмнения, че условията за влизане ще бъдат изпълнени през целия срок, или когато срокът на валидност на визата би надхвърлил срока на валидност на документа за пътуване на кандидата за виза.

               4.
                     Общата продължителност на пребиваването на територията на държавите членки за лицата, посочени в параграфи 1 и 2, не може да надвишава 90 дни в рамките на период от 180 дни.“

               (6)Член 5 се заменя със следното:

               „Член 5
               Визови такси и такси за обслужване

               1.
                     Таксата за обработка на заявление за виза е 75 % от сумата, която трябва да бъде начислена съгласно приложимото национално законодателство.

               Този процент може да бъде преразгледан в съответствие с процедурата, предвидена в член 12, параграф 4.

               2.
                     Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите членки не събират визови такси от следните категории лица:

               а)
                     членове на официални делегации, които по официална покана, отправена до Кабо Верде, пътуват до държава членка, за да участват в срещи, консултации, преговори, официални програми за обмен или прояви, организирани по инициатива на междуправителствени организации;

               б)
                     деца на възраст под 12 години;

               в)
                     ученици, студенти, лица, участващи в програма за следдипломно обучение, и придружаващите ги преподаватели при пътуване с учебна или образователна цел;

               г)
                     научни работници, които пътуват с цел извършване на научноизследователска дейност;

               д)
                     лица на възраст 25 години или по-малко, които участват в семинари, конференции, спортни, културни или образователни прояви, организирани от организации с нестопанска цел;

               е)
                     съпрузи, деца (включително осиновени деца) на възраст под 21 години или на издръжка и родители на граждани на Кабо Верде, законно пребиваващи на територията на държава членка, или на граждани на Съюза, пребиваващи в държавата членка, на която са граждани.

               3.
                     Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, буква е), децата, които са на възраст поне 12 години, но под 18 години, заплащат 50 % от приложимата такса по параграф 1.

               4.
                     Когато държавите членки работят с външен доставчик на услуги, е възможно заплащане на такса за обслужване. Таксата за обслужване е пропорционална на разходите, направени от външния доставчик на услуги при изпълнение на неговите задачи, и не може да надхвърля 30 EUR.“

               (7)Вмъква се следният член:

               „Член 5а
               Документни доказателства

               1.
                     За следните категории граждани на Кабо Верде за потвърждаване на целта на пътуването са достатъчни следните документи:

               а)
                     за членове на национални и местни правителства и парламенти, на конституционни съдилища и върховния съд или на сметни палати, ако лица не са освободени от изискването за притежаване на виза съгласно настоящото споразумение, при изпълнение на техните служебни функции:

               —
                     вербална нота, издадена от Министерството на външните работи на Кабо Верде, потвърждаваща, че кандидатът е на официална мисия в държава членка;

               б)
                     за членове на официални делегации, които по официална покана, отправена до Кабо Верде, пътуват до държава членка, за да участват в срещи, консултации, преговори, програми за обмен или прояви, организирани по инициатива на междуправителствени организации:

               —
                     писмо от компетентния орган на Кабо Верде, в което се потвърждава, че кандидатът е член на неговата делегация, който пътува до територията на държавата членка или държавите членки, за да участва във въпросното мероприятие или мероприятия, придружено с копие на официалната покана или потвърждението за регистрация, издадени от организацията домакин;

               в)
                     за бизнесмени и представители на бизнес организации:

               —
                     писмена покана от дружество или организация, установени в държавата членка, до която се пътува;

               г)
                     за съпрузи, деца (включително осиновени деца) на възраст под 21 години или на издръжка и родители на граждани на Кабо Верде, законно пребиваващи на територията на държава членка, или на граждани на Съюза, пребиваващи в държавата членка, на която са граждани:

               —
                     писмена покана от лицето домакин;

               д)
                     за ученици, студенти, лица, участващи в програма за следдипломно обучение, и придружаващите ги преподаватели при пътуване с учебна или образователна цел, включително университетски или други програми за обмен (за престой, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период):

               —
                     писмена покана или удостоверение за записване, издадени от училището, колежа или университета домакин, или удостоверения за курсовете, които ще бъдат посещавани;

               е)
                     за лица, участващи в научни или академични дейности или обучение, включително професионално обучение (за престой, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период):

               —
                     удостоверение за записване, издадено от учебното заведение, или писмено искане, издадено от организацията домакин;

               ж)
                     за лица, които участват в семинари, конференции, културни или религиозни събития, организирани от организации с нестопанска цел, регистрирани в държава членка:

               —
                     писмена покана от организацията домакин за участие в дейностите;

               з)
                     за лица, които пътуват по медицински причини, и необходимите придружаващи ги лица:

               —
                     официален документ от лечебно заведение, в който се потвърждава необходимостта от медицински грижи във въпросното заведение, както и доказателство за разполагане с достатъчно средства за заплащане на медицинското лечение или доказателство за авансово плащане на медицинските грижи, както и, когато е приложимо, за необходимостта лицето, което ще бъде лекувано, да бъде придружавано;

               и)
                     за участници в международни спортни прояви и лицата, които ги придружават служебно:

               —
                     писмена покана от приемащата организация, компетентни органи, национални спортни федерации или национални олимпийски комитети на държавите членки;

               й)
                     за журналисти и придружаващите ги технически екипи, които пътуват служебно:

               —
                     удостоверение или друг документ, издадени от професионална организация или от работодателя на кандидата, с които се доказва, че кандидатът има квалификация на журналист и целта на пътуването е осъществяването на журналистическа дейност или че лицето е член на техническия екип, придружаващ журналиста служебно.

               2.
                     За целите на настоящия член писмената покана или съответните официални документи включват следната информация:

               а)
                     относно поканеното лице: името и фамилията, датата на раждане, пола, гражданството, номера на паспорта, времето и целта на пътуването, броя на необходимите влизания и (когато е приложимо) имената на съпруга(та) и децата, придружаващи поканеното лице; и

               б)
                     ако страната, отправила поканата, е физическо лице: името и фамилията на лицето, отправило поканата, адреса му и (когато е приложимо) доказателство за законното му пребиваване на територията на държава членка в съответствие с националното законодателство; или

               в)
                     ако страната, отправяща поканата, е юридическо лице, дружество или организация (включително организация с нестопанска цел), установено(а) на територията на държавата членка или държавите членки: пълното име и пълния адрес на лицето, което отправя поканата, името и длъжността на представителя, подписал искането, и регистрационния номер на лицето, което отправя поканата, съгласно изискванията, определени в националното право на въпросната държава членка; или

               г)
                     ако съответният официален документ се издава от публичен орган: името и длъжността на лицето, подписало искането, и статута на кандидата.

               3.
                     Кандидати, които са получили и правомерно са използвали многократна виза със срок на валидност от поне 1 година през предходните 30 месеца по принцип са освободени от изискването да предоставят документи за доказване на настаняване или на доказателство за достатъчно средства за настаняване.“

               (8)Член 8 се заменя със следното:

               „Член 8
               Дипломатически и служебни паспорти

               1.
                     Гражданите на Кабо Верде, които притежават валиден дипломатически или служебен паспорт, издаден от Кабо Верде, могат да влизат на територията на държавите членки, да я напускат и да преминават транзитно през нея, без да притежават виза.

               2.
                     Гражданите на Съюза, които притежават валиден дипломатически или служебен паспорт, издаден от държава членка, както и притежателите на валидно разрешение на ЕС за преминаване, могат да влизат на територията на Кабо Верде, да я напускат и да преминават транзитно през нея, без да притежават виза.

               3.
                     Лицата, посочени в параграфи 1 и 2, могат да пребивават на териториите съответно на държавите членки или на Кабо Верде за срок, не по-дълъг от 90 дни в рамките на период от 180 дни.“

               (9)Член 10, параграф 1 се заменя със следното:

               „1.
                     Страните сформират Съвместен ръководен комитет за Споразумението (наричан по-нататък „Комитетът“), който е съставен от представители на Съюза и на Кабо Верде.“

               (10) Член 11 се заменя със следното:

               „Член 11
               Връзка на настоящото споразумение със споразумения, сключени между държавите членки и Кабо Верде

               Считано от влизането му в сила, настоящото споразумение има предимство пред разпоредбите на двустранните и многостранните споразумения или спогодби, сключени между държавите членки и Кабо Верде, доколкото разпоредбите на тези споразумения или спогодби могат да засегнат или да изменят приложното поле на настоящото споразумение.“

               (11) Член 12, параграф 5 се заменя със следното:

               „5.
                     Всяка страна може да спре изцяло или отчасти прилагането на настоящото споразумение. Другата страна се нотифицира за решението за спиране не по-късно от 48 часа преди неговото влизане в сила. Страната, спряла прилагането на настоящото споразумение, информира другата страна веднага щом отпаднат причините за това спиране.“

               (12) Втората алинея от Протокола към Споразумението относно държавите членки, които не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, се заменя със следното:

               „В съответствие с Решение № 565/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
                  6
                са предприети хармонизирани мерки за опростяване на транзитното преминаване и краткосрочното пребиваване на притежателите на шенгенски визи и шенгенски разрешения за пребиваване през или на територията на държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. С Решение № 565/2014/ЕС на България, Хърватия, Кипър и Румъния се разрешава едностранно да признават като равностойни на националните им визи не само за целите на транзитно преминаване през техните територии, но и за целите на планиран престой, ненадвишаващ 90 дни в рамките на период от 180 дни, следните документи:

               -единни визи за краткосрочно пребиваване, които са валидни за две или за многократни влизания;

               -визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издадени от държави членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, включително визи с ограничена териториална валидност, издадени в съответствие с член 25, параграф 3, първо изречение от Визовия кодекс; и

               -национални визи и разрешения за пребиваване, издадени от България, Хърватия, Кипър и Румъния.“

               Член 2

               1.
                     Настоящото споразумение подлежи на ратификация, приемане или одобряване в съответствие със собствените процедури на страните и страните се нотифицират взаимно за приключването на необходимите за тази цел процедури.

               2.
                     Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след месеца, през който е направена последната нотификация, посочена в параграф 1.

               Член 3

               Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски, като текстовете на всички тези езици са автентични.

               Следните съвместни декларации се приемат от страните и се прилагат към Споразумението:

               „Съвместна декларация относно правилата за предоставяне на визи за Кабо Верде на граждани на Съюза за престой над 30 дни, не по-дълъг от 90 дни

               В съответствие със законодателството на Кабо Верде гражданите на Съюза са освободени от изискването за притежаване на виза за влизане и пребиваване на територията на Кабо Верде за престой, не по-дълъг от 30 дни. За планиран престой, по-дълъг от 30 дни, те са длъжни да подадат заявление и да получат разрешение от органите на Кабо Верде. Съгласно Закон № 66/VIII/2014 на Република Кабо Верде, изменен, гражданите на Съюза могат да кандидатстват за издаване на виза с валидност до 90 дни и да получат такава виза в консулските служби на Кабо Верде или да кандидатстват на територията на Кабо Верде пред компетентните органи за удължаване на срока на тяхното пребиваване.

               Съгласно член 3, параграф 2 от Споразумението за планиран престой над 30 дни, но не по-дълъг от 90 дни, най-малко същите улеснения, предоставени на гражданите на Кабо Верде съгласно Споразумението, се прилагат за съответните граждани на Съюза.

               Страните приемат, че Съвместният ръководен комитет, създаден съгласно член 10, ще наблюдава прилагането на тази разпоредба.“

               „Съвместна декларация относно член 12, параграф 5 от Споразумението във връзка с основанията за спиране на прилагането на Споразумението

               Всяка страна може да спре изцяло или отчасти прилагането на Споразумението, и по-специално на член 8, по причини, като например съображения, свързани с обществения ред, защита на националната сигурност или защита на общественото здраве, липса на сътрудничество в областта на обратното приемане или зачитане на правата на човека и демокрацията. Всяко спиране на прилагането се извършва в съответствие с процедурата, предвидена в член 12, параграф 5.

               В случай на спиране на прилагането на всички или на някои от разпоредбите на Споразумението страните започват консултации в рамките на Комитета, създаден съгласно член 10, с цел да намерят решение на проблемите, довели до спирането.

               Настоящата съвместна декларация заменя Съвместната декларация относно член 8 от Споразумението във връзка с дипломатическите и служебните паспорти.“

               „Съвместна декларация относно сътрудничеството във връзка с документите за пътуване

               Страните се договарят, че при наблюдението на прилагането на Споразумението Съвместният ръководен комитет, създаден съгласно член 10, следва да оценява въздействието на нивото на сигурност на съответните документи за пътуване върху действието на Споразумението. За тази цел страните се договарят да се информират редовно относно:

               -мерките, предприети с цел да се избегне умножаването на документите за пътуване;

               -мерките, предприети за развиване на техническите аспекти на сигурността на документите за пътуване; и

               -мерките, предприети във връзка с процеса на персонализиране на издаването на документите за пътуване.

               Двете страни заявяват като приоритетен своя ангажимент да осигурят високо ниво на сигурност на дипломатическите и служебните паспорти, по-специално чрез интегриране на биометрични методи за идентификация. За Съюза това ще бъде осъществено в съответствие с Регламент (ЕО) 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 г. относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки. За Кабо Верде това ще бъде осъществено в съответствие с Декрет-закон № 21/2014 от 17 март 2014 г. за установяване на техническите спецификации, сигурността и условията за издаване на биометричния паспорт, издаван от Кабо Верде.

               Настоящата съвместна декларация заменя Съвместната декларация относно сътрудничеството във връзка с документите за пътуване.“

                     (1)

                           Официален вестник на Европейския съюз L 282, 24.10.2013 г., стр. 3.

                     (2)

                           Официален вестник на Европейския съюз L 282, 24.10.2013 г., стр. 15.

                     (3)

                           Официален бюлетин на Република Кабо Верде № I.54, 13.8.2018 г., стр. 1350.

                     (4)

                           Официален вестник на Европейския съюз L 188, 12.7.2019 г., стр. 25.

                     (5)

                           Регламент (ЕС) № 1417/2013 на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на формата на разрешенията за преминаване, издавани от Европейския съюз (Официален вестник на Европейския съюз L 353, 28.12.2013 г., стр. 26).

                     (6)

                           Решение № 565/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за въвеждане на опростен режим за контрола на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи за равностойни на националните им визи за транзитно преминаване или планиран престой на тяхна територия, ненадвишаващ 90 дни в рамките на период от 180 дни, и за отмяна на Решения № 895/2006/EО и № 582/2008/EО (Официален вестник на Европейския съюз L 157, 27.5.2014 г., стр. 23).