				|

		52014PC0321

			Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно общите правила за внос (кодифициран текст) /* COM/2014/0321 final - 2014/0166 (COD) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           В
контекста на
Европа на
гражданите
Комисията
отдава
голямо
значение на
опростяването
и яснотата на
правото на
Съюза с оглед
по-голямата
му
разбираемост
и достъпност за
гражданите,
на които по
този начин
осигурява
широки
възможности
да
упражняват
предоставените
им специфични
права.
Тази цел
не може да
бъде
постигната,
докато съществуват
множество
разпоредби,
които след
като са били
изменяни
неколкократно
и често
съществено,
продължават
да се намират
отчасти в
първоначалния
акт, отчасти
в
последващите
го изменящи
актове.
Необходимо е
проучване и
сравнение на
голям брой
актове, за да
се установи
кои са действащите
разпоредби.
Поради
това
кодификацията
на
разпоредби, претърпели
чести
изменения, е
от съществено
значение за
яснотата и
прозрачността
на правото.
2.           На 1
април 1987 г.
Комисията
реши[1]
да
инструктира
своите
служби да
извършват
кодификация
на всички
актове
най-късно след
десетото им
изменение,
като
подчерта, че
това е
минимално
изискване и
че в интерес на
яснотата и
разбираемостта
на
разпоредбите,
службите
следва да
положат
усилия да
кодифицират
текстовете,
за които са
отговорни, в
още по-кратки
срокове.
3.           Заключенията
на
Председателството
на Европейския
съвет в
Единбург от
декември 1992 г. потвърдиха
това[2],
като в тях
беше подчертано
значението
на
кодификацията,
която
осигурява
правна
сигурност по
отношение на
правото,
приложимо
към даден
момент по
даден въпрос.
Кодификацията
трябва да се
извършва при
стриктно
спазване на
обичайния
процес за приемане
на актове на
Съюза.
Предвид
невъзможността
за въвеждане
на изменения
по същество в
актовете,
предмет на
кодификация,
Европейският
парламент,
Съветът и
Комисията
решиха с
междуинституционално
споразумение
от 20 декември 1994
г., че може да
се прилага
ускорена
процедура за
бързо приемане
на
кодифицираните
актове.
4.           Целта
на
настоящото
предложение
е да се извърши
кодификация
на Регламент (ЕО)
№ 260/2009 на Съвета
от 26 февруари 2009
г. относно
общите
правила за
внос[3].
Новият
регламент ще
замести
различните актове,
които са
инкорпорирани
в него[4];
той запазва
напълно
съдържанието
на кодифицираните
актове и се
ограничава
до тяхното
обединяване,
като внася
единствено
формални
изменения,
необходими
за самото кодифициране.
5.           Настоящото
предложение
за
кодификация
беше
изработено
на основата
на
предварителна
консолидация
на текста, на 22
официални
езика, на
Регламент (ЕО)
№ 260/2009 и
изменящите
го актове, с
помощта на
информационна
система от
Службата за
публикации
на
Европейския
съюз. При
промяна на
номерацията
на членовете
съответствието
между
старата и
новата
номерация е
посочено в
таблица на
съответствието,
която се съдържа
в приложение III
към
кодифицирания
регламент.
ê 260/2009
(адаптиран)
2014/0166 (COD)
Предложение
за
РЕГЛАМЕНТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
ПАРЛАМЕНТ И
НА СЪВЕТА
относно
общите
правила за
внос (кодифициран
текст)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ
ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взеха
предвид
Договора за Ö функционирането
на
Европейския
съюз Õ, и
по-специално
член Ö 207, параграф 2 Õ от
него,
като
взеха
предвид
предложението
на Европейската
комисия,
след
предаване на
проекта на
законодателния
акт на
националните
парламенти,
като
взеха
предвид
становището
на Европейския
икономически
и социален
комитет[5],
в
съответствие
с обикновената
законодателна
процедура,
като
имат предвид,
че:
(1)       Регламент
(ЕО) № Ö 260/2009 Õ на
Съвета[6]
е бил
съществено
изменян[7]. С оглед
постигане на
яснота и
рационалност
Ö настоящият Õ регламент
следва да
бъде
кодифициран.
(2)       Общата
търговска
политика
следва да се
основава на
единни
принципи.
(3)       Ö Европейската Õ общност
сключи
Споразумението
за създаване
на
Световната
търговска
организация,
наричана
по-долу „СТО“.
Приложение 1А
към
споразумението
съдържа, inter alia,
Общото
споразумение
за митата и
търговията
от 1994 г. (Ö наричано
по-долу Õ
„ГАТТ 1994 г.“) и
Споразумението
за защитни
мерки.
(4)       Споразумението
за защитни
мерки
отговаря на
необходимостта
да се изяснят
и да се
засилят дисциплините
на ГАТТ 1994 г. и в
частност
тези от член XIX. Това
споразумение
изисква
премахването
на защитните
мерки,
избягващи
тези правила,
като мерките
по
доброволни
ограничения на
износа,
редовните
договорености
в областта на
търговията
или всяка
друга сходна
договореност
относно
вноса или износа.
(5)       Споразумението
за защитни
мерки
обхваща също
и продуктите
от въглища и
стомана. Общите
правила за
вноса,
особено в
областта на защитните
мерки, поради
това се прилагат
и за тези
продукти, без
да засягат
евентуалните
мерки по
прилагане на
споразумение,
отнасящо се
по-специално
до продуктите
от въглища и
стомана.
(6)       Текстилните
продукти,
обхванати от
Регламент
(ЕО) № 517/94 на
Съвета[8],
са обект на
специфично
третиране на Ö равнището
на Съюза Õ и
на
международно
равнище.
Затова те
следва да бъдат
изключени от
приложното
поле на настоящия
регламент.
(7)       Комисията
следва да
бъде
информирана
от държавите-членки
за всяка
заплаха в
резултат на тенденции
на вноса,
която би
могла да
направи
необходимо
въвеждането
на
наблюдение Ö от страна
на Съюза Õ
или
прилагането
на защитни
мерки.
(8)       В
такъв случай
Комисията
следва да
проучи условията,
при които се
осъществява
вносът,
тенденциите
в областта на
вноса, както
и различните
аспекти на
икономическото
и търговското
развитие, и
където е
подходящо, евентуалните
мерки, които
трябва да се
вземат.
(9)       В
случай на
предварително
наблюдение Ö от страна
на Съюза Õ
освобождаването
за свободно
движение на съответните
продукти
следва да
бъде подчинено
на
представянето
на документ
за наблюдение,
отговарящ на
единни
критерии. Този
документ
следва да
бъде издаван
от органите
на
държавите-членки
в определен
срок, при
подаване на
заявление от
вносителя,
без при това
вносителят
да получава
каквото и да
било право на
внос.
Документът
за наблюдение
следва да
остане
валиден само
докато режимът
за внос не
бъде
променен.
(10)     Държавите-членки
и Комисията
следва да осъществяват
възможно
най-пълен
обмен на
получената в
рамките на
наблюдението
Ö от страна
на Съюза Õ
информация.
(11)     Комисията
следва да
приеме
защитни
мерки,
наложени от
интересите
на Ö Съюза Õ.
Тези интереси
следва да
бъдат
отчетени в
тяхната цялост
и следва да
обхванат в
частност
интересите
на
производителите
Ö от Съюза Õ, на
ползвателите
и на
потребителите.
(12)     Защитните
мерки спрямо
страните —
членки на
СТО, могат да
бъдат разглеждани
само ако
въпросният
продукт се внася
в Ö Съюза Õ в
толкова
увеличени
количества и
при такива
условия, че е
нанесена или
съществува
заплаха да
бъде
нанесена
сериозна
вреда на производителите
Ö от Съюза Õ на
подобни
продукти или
на пряко
конкурентни
продукти,
освен ако
международните
задължения
не
позволяват
дерогация от
това правило.
(13)     Следва
да бъдат
определени
понятията
„сериозна
вреда“,
„заплаха от
сериозна
вреда“ и „производители
Ö от Съюза Õ“ и
да бъдат въведени
прецизни
критерии за
определяне
на вредите.
(14)     Следва
да бъде
проведено
разследване
преди
прилагането
на каквато и
да било
защитна
мярка, при
положение че
на Комисията
е разрешено
да прилага
временни
мерки в
спешни
случаи.
(15)     Следва
да се
изработят
детайлни
разпоредби
за
започването
на
разследвания,
за необходимите
проверки и
инспекции, за
достъпа на
страните
износителки
и на
заинтересованите
лица до
получената
информация и
за изслушването
на засегнатите
лица, както и
за
възможността
на тези лица
да
представят
своите
мнения.
(16)     Въведените
в областта на
разследванията
разпоредби
чрез
настоящия
регламент не
засягат
прилагането
на
разпоредбите
Ö на Съюза Õ
или Ö на Õ националните
правила за
професионалната
тайна.
(17)     Необходимо
е също да се
фиксират
срокове за
започване на
разследвания
и за определяне
на
целесъобразността
на
евентуалните
мерки с оглед
гарантиране
на бързината
на този
процес, което
ще позволи да
бъде
повишена
правната сигурност
за
съответните
икономически
оператори.
(18)     Когато
защитните
мерки са под
формата на квота,
равнището ѝ
по принцип не
следва да бъде
по-ниско от
средното
равнище на
вноса през
представителен
период от
най-малкото
три години.
(19)     Ако
квотата е
разпределена
между страни
доставчици,
делът на
всяка от тези
страни би могъл
да бъде
фиксиран
чрез
договаряне
между тези
страни или
определен с
отчитане на
равнището на
вноса,
осъществен в
течение на
представителен
период.
Въпреки това
в случай на
сериозни
вреди и на
непропорционално
нарастване
на вноса
следва да
бъде
възможна
дерогация от
тези правила,
при
положение че
са
осъществени
необходимите
консултации
в рамките на
Комитета по
защитни
мерки към
СТО.
(20)     Следва
да бъде
определена
максималната
продължителност
на защитните
мерки и да се
формулират
специфични
разпоредби
за
продължаване
на
действието
на тези
мерки, за
тяхното постепенно
либерализиране
и тяхното
преразглеждане.
(21)     Следва
да бъдат
установени
условия, при
които
продуктите,
произхождащи
от развиващи
се страни —
членки на
СТО, следва
да бъдат
изключени от
обхвата на
защитните мерки.
(22)     Мерките
за
наблюдение
или
защитните
мерки,
ограничени в
един или
повече
региони на Ö Съюза Õ,
могат да се
окажат
по-подходящи
отколкото мерките,
приложими
към Ö Съюза Õ
като цяло.
Въпреки това
подобни
мерки следва
да бъдат
разрешавани
единствено
по изключение
и при липса
на друга
възможност.
Необходимо е
да се гарантира,
че подобни
мерки са
временни и
причиняват
минимални
смущения при
функционирането
на вътрешния
пазар.
(23)     В
интерес на
еднообразието
на правилата
за внос
следва да се
опростят и да
се направят
идентични
формалностите,
които трябва
да се
извършват от
вносителите,
независимо
от мястото на
митническо
освобождаване
на стоките.
Следователно
е желателно
да се
предвиди при
извършване
на всички
формалности
да се
използват
формуляри,
съответстващи
на образеца,
приложен към
настоящия
регламент.
(24)     Документите
за
наблюдение,
издавани във
връзка с
мерките за
наблюдение Ö от страна
на Съюза Õ,
следва да
бъдат
валидни за целия
Ö Съюз Õ,
независимо
от това коя
държава-членка
ги е издала.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19
(адаптиран)
(25)     За
прилагането на
Ö настоящия
регламент Õ са
необходими
еднакви
условия за
приемането
на временни и
окончателни
защитни мерки
и за
налагането
на мерки за
предварително
наблюдение.
Тези мерки
следва да се
приемат от
Комисията в
съответствие
с Регламент
(ЕС) № 182/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета[9].
(26)     За
приемането
на временни
мерки и на
мерки за
наблюдение
следва да се
използва
процедурата
по
консултиране
предвид
въздействието
на такива
мерки и
тяхната
логическа последователност
във връзка с
приемането
на
окончателни
защитни
мерки. Когато
евентуалното
забавяне на
налагането
на мерки би
причинило
трудно
поправима
вреда, е необходимо
да се разреши
на Комисията
да приема
временни
мерки с
незабавно
приложение,
ê 260/2009 (адаптиран)
ПРИЕХА
НАСТОЯЩИЯ
РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи
принципи
Член 1
1.
Настоящият
регламент се
прилага за
вноса на
продукти с
произход от
трети страни,
с изключение
на:
а)           текстилни
продукти, които
подлежат на
специфични
правила за
внос по
силата на
Регламент
(ЕО) № 517/94;
б)           продукти
с произход от
някои трети
страни, посочени
в Регламент
(ЕО) № 625/2009 на
Съвета[10].
2.
Продуктите,
посочени в
параграф 1, се
внасят
свободно в Ö Съюза Õ и
съответно не
се подлагат
на
количествени
ограничения,
без да се
засягат
защитните мерки,
които могат
да бъдат
взети по
силата на
глава V.
ГЛАВА II
Процедура
Ö на
Съюза Õ за
информиране
и
консултиране
Член 2
Държавите-членки
информират
Комисията,
ако тенденциите
на вноса
налагат
използването
на мерки за
наблюдение
или защитни
мерки. Тази
информация
включва
наличните
доказателства,
определени
на базата на
критериите,
установени в
член 9.
Комисията
предоставя
незабавно
тази
информация
на всички
държави-членки.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(2)
Член 3
1.
Комисията се
подпомага от
Комитет по
защитни
мерки. Този
комитет е
комитет по
смисъла на
Регламент
(ЕС) № 182/2011.
2. При
позоваване
на настоящия
параграф се
прилага член
4 от Регламент
(ЕС) № 182/2011.
3. При
позоваване
на настоящия
параграф се прилага
член 5 от
Регламент
(ЕС) № 182/2011.
4. При
позоваване
на настоящия
параграф се прилага
член 8 от
Регламент
(ЕС) № 182/2011, във
връзка с член
5 от него.
5.
Съгласно
член 3,
параграф 5 от
Регламент
(ЕС) № 182/2011, когато
се използва
писмената
процедура за
приемането
на
окончателни
мерки по член
16 от
настоящия
регламент,
тази
процедура приключва
без резултат,
ако в рамките
на определения
от председателя
срок,
председателят
реши така или
мнозинството
от членовете
на комитета
по член 5,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 182/2011 отправят
искане в този
смисъл.
Когато се използва
писмената
процедура в
други случаи,
при които е
имало
обсъждане на
проекта за
мярка в
комитета,
тази
процедура приключва
без резултат,
ако в рамките
на определения
от
председателя
срок,
председателят
реши така или
обикновено
мнозинство от
членовете на
комитета
отправят
искане в този
смисъл.
Когато се
използва
писмената процедура
в други
случаи, при
които не е
имало обсъждане
на проекта за
мярка в
комитета, тази
процедура
приключва
без резултат,
ако в рамките
на
определения
от
председателя
срок,
председателят
реши така или
най-малко една
четвърт от
членовете на
комитета
отправят
искане в този
смисъл.
ê 260/2009 (адаптиран)
ГЛАВА III
Процедура
Ö на
Съюза Õ по
разследване
Член 4
1. Преди
прилагането
на каквато и
да било защитна
мярка се
провежда
процедура на Ö Съюза Õ по
разследване,
без да се
засягат
разпоредбите
на член 7.
2.
Разследването
си поставя за
цел да определи
на базата на
посочените в
член 9
елементи
дали вносът
на въпросния
продукт
предизвиква
или заплашва
да
предизвика сериозна
вреда за
съответните
производители
Ö от Съюза Õ.
3.
Прилагат се
следните
определения:
а)           „сериозна
вреда“
означава
значително
общо влошаване
на
положението
на
производителите
Ö от Съюза Õ;
б)           „заплаха
от сериозна
вреда“
означава
сериозна
вреда, която
е очевидно предстояща;
в)           „производители
Ö от Съюза Õ“
означава
общият брой
производители
на подобни
или пряко
конкурентни
продукти на територията
на Ö Съюза Õ
или такива,
чиято обща
продукция на
подобни или
пряко
конкурентни
продукти
представлява
значителна
част от
цялото
производство
на тези
продукти в Ö Съюза Õ.
Член 5
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(3)
1. Когато
прецени, че
са налице
достатъчно
доказателства,
които дават
основание за
започването на
разследване,
Комисията
започва
разследване
в срок от
един месец от
датата на
получаване
на
информацията
от държава
членка и
публикува
известие в Официален
вестник на
Европейския
съюз. Това
известие:
ê 260/2009
а)           представя
резюме от
получената
информация и
указва, че
всяка
релевантна
информация
трябва да
бъде
съобщавана
на Комисията;
б)           указва
срока, в
който
заинтересованите
лица могат да
представят
своите становища
в писмена
форма и да
предоставят информация,
ако такива
становища и
информация
трябва да
бъдат взети
предвид по
време на
разследването;
в)           указва
срока, в
който
заинтересованите
лица могат да
поискат да
бъдат
изслушани
устно от
Комисията в
съответствие
с параграф 4.
Комисията
започва
разследването
в сътрудничество
с
държавите-членки.
ê 37/2014, член 1 и приложение,
точка 19(3)
Комисията
уведомява
държавите
членки за анализа,
който е
направила на
информацията,
обикновено в
рамките на 21
дни от датата
на
предоставяне
на информацията
на Комисията.
2.
Комисията се
стреми да
получи всяка
информация,
която смята
за
необходима, и
когато счита
за подходящо,
след като
уведоми
държавите
членки,
полага
усилия да
провери тази информация
при вносителите,
търговците,
посредниците,
производителите,
търговските
сдружения и
организации.
ê 260/2009 (адаптиран)
Комисията
се подпомага
в тази
дейност от служители
на
държавата-членка,
на чиято територия
се
осъществяват
проверките,
при положение
че тази
държава е
изразила
желание за това.
3.
Държавите-членки
предоставят
на Комисията
по нейно
искане и
съгласно
определените
от нея
процедури
информацията,
с която те разполагат
за
развитието
на пазара на
продукта,
предмет на
разследването.
4. Заинтересованите
лица, които
са се
представили
съгласно
параграф 1,
първа алинея,
както и представителите
на страната
износител, могат
при подаване
на писмено
искане да проверят
цялата
информация,
предоставена
на Комисията
във връзка с
разследването,
освен вътрешните
документи,
изготвени от
органите на Ö Съюза Õ
или на
нейните
държави-членки,
доколкото тази
информация е
от значение
за представянето
на тяхното
досие, не е
поверителна
по смисъла на
член 8 и се
използва от
Комисията по време
на
разследването.
Заинтересованите
лица, които
са се представили,
могат да
представят
на Комисията
своите
съображения,
отнасящи се
до тази информация.
Техните
съображения
могат да бъдат
взети под
внимание,
когато те са
подкрепени
от
достатъчно
доказателства.
5.
Комисията
може да
изслуша
заинтересованите
лица. Те
трябва да
бъдат
изслушани,
когато са
поискали
това в
писмена
форма в
срока,
определен в
известието,
публикувано
в Официален
вестник на
Европейския
съюз, като
покажат, че
действително
е вероятно да
бъдат
засегнати от
резултата от
разследването
и че
съществуват
особени
причини да
бъдат
изслушани
устно.
6. Когато
информацията
не бъде
предоставена
в сроковете,
определени в
настоящия
регламент
или от
Комисията
съгласно
настоящия
регламент,
или ако разследването
бъде
значително
възпрепятствано,
заключенията
могат да
бъдат изготвени
въз основа на
наличните
данни. Когато
Комисията
установи, че
заинтересовано
лице или
трето лице ѝ
е
предоставило
невярна или
заблуждаваща
информация,
тя не взема под
внимание
тази
информация и
може да
използва
наличните
данни.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19 (3)
7. Когато
според
Комисията не
са налице
достатъчно
доказателства,
които дават
основание за
започването
на
разследване,
Комисията
информира държавите
членки за
своето
решение в
срок от един
месец от
датата на
получаването
на информацията,
предоставена
от държавите
членки.
ê 260/2009
Член 6
1. При
приключване
на
разследването
Комисията
предоставя
на комитета
доклад
относно
резултатите.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19 (4)
2. Когато
в срок от
девет месеца,
считано от започването
на
разследване,
Комисията
счете, че не
са
необходими
мерки за
наблюдение или
защитни
мерки на
Съюза,
разследването
приключва в
срок от един
месец.
Комисията
прекратява
разследването
в
съответствие
с
процедурата
по консултиране,
предвидена в
член 3,
параграф 2.
ê 260/2009 (адаптиран)
3. Ако
счете, че е
необходима
мярка Ö на Съюза Õ за
наблюдение или
защитна
мярка,
Комисията
взема необходимите
решения в
съответствие
с глави IV и V в
срок, който
не може да
надхвърля
девет месеца,
считано от
започване на
разследването.
В
изключителни
обстоятелства
този срок
може да бъде
продължен с
най-много два
месеца;
Комисията
публикува с
оглед на това
известие в Официален
вестник на
Европейския
съюз, което
уточнява
срока на
продължаване
и съдържа
обобщение на
мотивите за
него.
Член 7
1.
Разпоредбите
на
настоящата
глава не изключват
прилагането
във всеки
момент на мерки
за
наблюдение
съгласно
членове 10—14 или
на временни
защитни
мерки
съгласно членове
15, 16 и 17.
Временните
защитни
мерки се
прилагат:
а)           при
критични
обстоятелства,
когато всякакво
отлагане би
предизвикало
вреди, които биха
били трудно
поправими и е
необходимо
незабавно
предприемане
на действие;
и
б)           когато
е било
определено
предварително,
че са налице
ясни
доказателства,
според които
увеличаването
на вноса е
предизвикало
или заплашва
да
предизвика
сериозна
вреда.
Продължителността
на такива
мерки не
надхвърля 200
дни.
2.
Временните
защитни
мерки трябва
да приемат
формата на
нарастване
на
съществуващото
ниво на
митата
(когато то
надхвърля
или е равно
на нула), ако
такива мерки
са в състояние
да
предотвратят
или да
възстановят
сериозната
вреда.
3. Комисията
пристъпва
незабавно
към все още
необходимите
мерки на
разследване.
4. Ако се
окаже, че
временните
защитни
мерки са
отменени
поради
липсата на
сериозна вреда
или заплаха
от сериозна
вреда,
митата, събрани
в резултат от
прилагането
на временните
мерки, се
възстановяват
автоматично
в най-кратки
срокове.
Прилага се
процедурата,
предвидена в
член 79 и
следващите
от Регламент
(ЕО) № 450/2008 на Европейския
парламент и
на Съвета[11].
Член 8
1.
Получената
съгласно
настоящия
регламент
информация
се използва
само за
целта, за
която е била
поискана.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(5)
2.
Комисията и
държавите
членки,
включително
служителите
на всяка от
тях не
разкриват информация
от
поверителен
характер,
получена
съгласно
настоящия
регламент, или
информация,
предоставена
на поверителна
основа, освен
при
специално
разрешение
от лицето,
предоставило
информацията.
ê 260/2009 (адаптиран)
3. Всяко
искане за
поверително
третиране следва
да посочва
причините,
поради които
информацията
е
поверителна.
Все пак
ако стане
ясно, че
искането за
поверително
третиране не
е оправдано и
ако този, който
е
предоставил
информацията,
не желае нито
тя да бъде
оповестявана
публично, нито
да разреши
разкриването
на същата
общо или под
формата на
резюме, въпросната
информация
може да не се
взема предвид.
4. Във
всеки случай
информация
се счита за поверителна,
ако е
вероятно
нейното
разкриване
да има
значителни
неблагоприятни
последици за
този, който я
е
предоставил
или е
източник на
такава
информация.
5. Параграфи
1—4 не
изключват
позоваване
от страна на
органите на Ö Съюза Õ на
информация
от общ
характер, и
по-специално
на мотивите,
на които са
основани
взетите по
силата на
настоящия
регламент
решения. Тези
органи все
пак отчитат
легитимния
интерес на
съответните
физически и
юридически
лица, така че
техните търговски
тайни да не
бъдат
разкривани.
Член 9
1.
Изследването
на
тенденциите
на вноса и на
условията,
при които той
се
осъществява,
както и
изследването
на
сериозната
вреда или
заплахата от
сериозна
вреда за
производителите
Ö от
Съюза Õ,
които
произтичат
от този внос,
обхващат по-специално
следните
фактори:
а)           обема
на вноса,
по-специално
когато е
налице
значително
нарастване, в
абсолютни
числа или по
отношение на
продукцията
или на
потреблението
в Ö Съюза Õ;
б)           цената
на вноса,
по-специално
когато е налице
значително
подбиване на
цената по
отношение на
цената на
подобен
продукт в Ö Съюза Õ;
в)           съответното
влияние
върху
производителите
Ö от
Съюза Õ,
изразяващо
се в
тенденции за
някои икономически
фактори, като
например:
–
производството,
–
използването
на
капацитета,
–
запасите,
–
продажбите,
–
пазарния
дял,
–
цените
(т.е.
спадането на
цени или
предотвратяване
на
нарастването
на цените,
което нормално
би се
случило),
–
печалбите,
–
рентабилността
на
инвестираните
капитали,
–
паричните
потоци,
–
заетостта;
г)           другите
фактори,
освен
тенденциите
в областта на
вноса, които причиняват
или са в
състояние да
причинят вреда
на
съответните
производители
Ö от
Съюза Õ.
2. Когато
се твърди, че
има заплаха
от сериозна
вреда,
Комисията
проучва също
и дали е ясно
предвидимо,
че конкретна
ситуация е в
състояние да
се превърне в
реална вреда.
С оглед
на това тя
може също да
отчете фактори
като:
а)           размера
на
увеличаване
на износа към
Ö Съюза Õ;
б)           капацитета
за износ в
страната на
произход или
в страната
износителка,
който вече съществува
или е
вероятно да
съществува в
предвидимо
бъдеще, и
вероятността
този капацитет
да бъде
използван за
износ в Ö Съюза Õ.
ГЛАВА IV
Мерки
за
наблюдение
Член 10
1. Когато
тенденциите
на вноса на
продукт, произхождащ
от трета страна,
посочен в
настоящия
регламент,
заплашват да
причинят
вреда на
производители
Ö от
Съюза Õ,
вносът на
този продукт
може, когато
интересите
на Ö Съюза Õ го
изискват,
съобразно
случая да
бъде обект
на:
а)           наблюдение
Ö на
Съюза Õ a posteriori,
извършено в
съответствие
с
разпоредбите,
установени в
решението,
посочено в
параграф 2;
б)           предварително
наблюдение Ö на
Съюза Õ,
извършено в
съответствие
с член 11.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(6)
2.
Решението за
поставяне
под
наблюдение
се взема от
Комисията
чрез актове
за изпълнение
в
съответствие
с
процедурата
по консултиране,
посочена в
член 3,
параграф 2.
ê 260/2009 (адаптиран)
3.
Мерките за
наблюдение
имат
ограничен
срок на
действие.
Освен ако не
е предвидено
друго,
действието
на мерките се
прекратява в
края на
второто
шестмесечие,
следващо
шестмесечието,
през което те
са били
въведени.
Член 11
1.
Продуктите под
предварително
наблюдение Ö на
Съюза Õ
могат да
бъдат
допуснати за
свободно
движение
само чрез
издаването
на документ
за наблюдение.
Такъв
документ се
издава от компетентния
орган,
определен от
държавите-членки,
безплатно, за
всякакви
поискани
количества и
в рамките на
максимум пет
работни дни
от
получаването
от
националния
компетентен
орган на заявление
от който и да
е вносител Ö от
Съюза Õ,
независимо
от неговото
място на
установяване
в Ö Съюза Õ.
Това
заявление се
счита за
получено от
националния
компетентен
орган не
по-късно от три
работни дни
след
подаването
му, освен ако
не бъде
доказано
друго.
2.
Документът
за
наблюдение
се изготвя
върху
формуляр,
съответстващ
на образеца в
приложение I.
С
изключение
на случаите,
когато
решението за
поставяне
под
наблюдение
предвижда друго,
заявлението
на вносителя
за документ
за
наблюдение
съдържа само
следното:
а)           пълното
име и адреса
на заявителя
(включително
телефонния
номер и номера
на факса и
всякакви
номера,
идентифициращи
заявителя
пред
компетентния
национален
орган), както
и
регистрационния
номер по ДДС,
ако
заявителят е
задължен по
ДДС;
б)           когато
е необходимо,
пълното име и
адреса на
декларатора
или всеки
представител,
определен от
заявителя
(включително
телефонния номер
и номера на
факса);
в)           описание
на стоките,
посочващо:
–
тяхното
търговско
наименование,
–
техния
код от
Комбинираната
номенклатура,
–
тяхното
място на
произход и
място на
доставка;
г)           декларираното
количество в
килограми и
когато е
необходимо —
други допълнителни
единици
(чифтове,
бройки и др.);
д)           стойността
на стоките, CIF
на границите
на Ö Съюза Õ, в
евро;
е)           следната
декларация, с
дата и подпис
на заявителя,
с имената на
заявителя, написани
с главни
букви:
              „Аз,
долуподписаният,
удостоверявам,
че предоставената
от мен в
настоящото
заявление
информация е
вярна и
подадена
добросъвестно
и че аз съм
установен в
рамките на Ö Съюза Õ.“
3.
Документът
за
наблюдение е
валиден в
целия Ö Съюз Õ,
независимо
от
държавата-членка,
която го е
издала.
4.
Констатацията,
че
единичната
цена, по която
се извършва
сделката,
надхвърля с
по-малко от 5 %
посочената в
документа за
наблюдение,
или че
стойността
или
количеството
на
продуктите,
представени
за внос,
надхвърлят с
по-малко от 5 %
посочените в
документа за
наблюдение,
не изключва
допускането
за свободно
движение на
въпросния
продукт.
Комисията,
след като е изслушала
изразените в
комитета
становища и
като е отчела
естеството
на
продуктите и другите
особености
на
съответните
сделки, може
да определи
различен
процент,
който все пак
обикновено
не следва да
надхвърля 10 %.
5.
Документите
за
наблюдение
могат да
бъдат използвани
само
доколкото
режимът на либерализиране
на вноса
остава в сила
за разглежданите
сделки. Такъв
документ за
наблюдение
не може да
бъде
използван в
никакъв
случай след
изтичането
на срок,
който е определен
по същото
време и
съгласно
същата процедура
като
поставянето
под наблюдение,
като се
отчитат
естеството
на
продуктите и
другите
особености
на сделките.
6. Когато
взетото по
силата на
член 10
решение налага
това,
произходът
на
продуктите
под наблюдение
Ö на
Съюза Õ
трябва да
бъде доказан
със
сертификат
за произход.
Настоящият
параграф не
засяга разпоредбите,
свързани с
представянето
на такъв
сертификат.
7. Когато
продуктът
под
предварително
наблюдение Ö на
Съюза Õ е
предмет на
регионална
защитна
мярка в държава-членка,
разрешението
за внос,
предоставено
от тази
държава-членка,
може да
замести
документа за
наблюдение.
8.
Формулярите
за
документите
за наблюдение
и
извлеченията
от тях се
издават в два
екземпляра,
един
екземпляр,
обозначен
„Екземпляр за
получателя“ и
носещ номер 1,
се издава на
заявителя, а
другият,
обозначен „Екземпляр
за
компетентния
орган“ и
носещ номер 2,
се съхранява
от органа,
издаващ
документа. За
административни
цели
компетентният
орган може да
добави
допълнителни
екземпляри
към формуляр
2.
9.
Формулярите
се отпечатват
на бяла
хартия, без
механични
дефекти,
подготвена за писане
и тежаща
между 55 и 65
грама на
квадратен
метър.
Техният
размер е 210 × 297 mm;
разстоянието
между
редовете е 4,24 mm
(една шеста
от инча);
подредбата
на
формулярите
се спазва
точно. Двете
страни на
екземпляр № 1,
който
представлява
самият
документ за
наблюдение, в
допълнение
имат
отпечатан
фон от тънки
линии в жълт цвят
(гийош мотив),
така че да
бъде
разкрито всякакво
подправяне с
механични
или химически
средства.
10.
Държавите-членки
са отговорни
за
отпечатването
на
формулярите.
Формулярите
могат също да
бъдат
отпечатвани
от печатници,
определени
от държавата-членка
на
установяване.
В последния
случай на
всеки
формуляр
трябва да
присъства забележка,
отразяваща
това
определяне
от държавата-членка.
Всеки
формуляр
съдържа
името и адреса
на
печатницата
или знак,
позволяващ
тя да бъде
идентифицирана.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(7)
Член 12
Когато
вносът на
даден
продукт не е
подложен на
предварително
наблюдение
от страна на
Съюза,
Комисията, в
съответствие
с член 17, може
да въведе
наблюдение,
ограничено
до вноса в
един или
повече
региони на
Съюза. Комисията
предоставя
информация
на държавите
членки, след
като реши да
въведе
наблюдение.
ê 260/2009 (адаптиран)
Член 13
1.
Продуктите,
намиращи се
под
регионално
наблюдение,
могат да
бъдат
допуснати за
свободно
движение в
съответния
регион само
срещу
представяне
на документ
за наблюдение.
Такъв
документ се
издава от
компетентния
орган,
определен от
съответната(ите)
държава(и)-членка(и),
безплатно, за
всякакви
поискани
количества и
в рамките на
максимум пет
работни дни
след
получаването
от
националния
компетентен
орган на
заявление от
който и да
било
вносител Ö от
Съюза Õ,
независимо от
неговото
място на
установяване
в Ö Съюза Õ.
Това
заявление се
счита за
получено от
националния
компетентен
орган не
по-късно от три
работни дни
след
подаването,
освен ако не
е предвидено
друго.
Документите
за наблюдение
могат да
бъдат
използвани
само
дотогава,
докато режимът
на
либерализиране
на вноса е в
сила спрямо
съответните
сделки.
2.
Прилага се
член 11,
параграф 2.
Член 14
1. В
случай на Ö наблюдение
от страна на
Съюза Õ
или на регионално
наблюдение
държавите-членки
съобщават на
Комисията в
първите
десет дни на
всеки месец:
а)           в
случай на
предварително
наблюдение —
подробна
информация
за сумите
(изчислени на
базата на
цени CIF) и за
количествата
стоки, за
които са били
издадени
документи за
наблюдение
през
предходния
период;
б)           във
всички
случаи —
подробна
информация
за вноса,
осъществен
през периода,
предхождащ
този, посочен
в буква а).
Предоставената
от
държавите-членки
информация
се разбива по
продукти и по
страни.
Могат
да бъдат
установени
различни
разпоредби
по същото
време и съгласно
същата
процедура
като тази за
поставянето
под
наблюдение.
2. Когато
естеството
на
продуктите
или специални
обстоятелства
го изискват,
Комисията
може, по
искане на
държава-членка
или по своя
собствена
инициатива,
да промени
периодичността
на
предоставяне
на
информацията.
3.
Комисията
информира
съответно
държавите-членки.
ГЛАВА V
Защитни
мерки
Член 15
1. Когато
даден
продукт се
внася в Ö Съюза Õ в
толкова
увеличени
количества
и/или при такива
условия, че е
причинена
или съществува
заплаха да
бъде
причинена
сериозна вреда
на
производителите
Ö от Съюза Õ, с
цел да защити
интересите
на Ö Съюза Õ
Комисията
може, по
искане на
държава-членка
или по своя
собствена
инициатива:
а)           да
ограничи
срока на
валидност на
документите
за
наблюдение
по смисъла на
член 11, които
трябва да
бъдат
издадени
след влизането
в сила на
тази мярка;
б)           да
промени
правилата за
внос на
разглеждания
продукт, като
постави
неговото
допускане за
свободно
движение в
зависимост
от
представянето
на разрешение
за внос,
предоставено
съгласно разпоредбите
и
ограниченията,
която тя определя.
Посочените
в букви а) и б)
мерки влизат
в сила
незабавно.
2. По
отношение на
членките на
СТО
предвидените
в параграф 1
мерки се вземат
само когато
са изпълнени
двете условия,
посочени в
първа алинея
от същия
параграф.
3. При
установяването
на квота се
отчита по-специално:
а)           стремежът
да се
поддържат,
доколкото е
възможно,
традиционните
търговски
потоци;
б)           обемът
на стоките,
изнесени
съгласно
договори,
сключени при
нормални
условия
преди влизането
в сила на
защитна
мярка по
смисъла на
настоящата
глава, когато
Комисията е била
уведомена за
тези
договори от
заинтересованата
държава-членка;
в)           необходимостта
да се избегне
рискът от непостигане
на целта,
която се
преследва с
установяването
на квотата.
Нивото
на всяка
квота не
трябва да
бъде по-ниско
от средното
ниво на
вноса,
осъществен през
трите
последни
представителни
години, за
които са
налице
статистически
данни, освен
ако е необходимо
различно
ниво, което
да
предотврати
настъпването
или да
поправи
последиците
от сериозна
вреда.
4. В
случай че
квотата е
разпределена
между страни
доставчици,
разпределението
може да бъде
съгласувано
със страните
доставчици,
имащи
съществен
интерес от внос
в Ö Съюза Õ на
дадения
продукт.
Ако
това не
стане,
квотата се
разпределя
между тези
страни
доставчици
пропорционално
на техния дял
във вноса в Ö Съюза Õ на
дадения
продукт,
осъществен
през предходен
представителен
период, като
се отчитат
всички
специфични
фактори,
засегнали или
можещи да
засегнат
търговията с
този продукт.
Все пак,
при
положение че
спазва
задължението
си да следи,
че
консултациите
се провеждат
под егидата
на Комитета
по защитни
мерки към
СТО, Ö Съюзът Õ
може въпреки
това да се
отклони от
този метод на
разпределение
в случай на
сериозна вреда,
ако вносът,
произхождащ
от една или
няколко
страни
доставчици, е
нараснал с
процент,
несъразмерен
по отношение
на общото
нарастване
на вноса от
дадения продукт
през
предходен
представителен
период.
5.
Мерките,
посочени в
настоящия
член, се прилагат
за всеки
продукт,
пуснат в
свободно движение,
след тяхното
влизане в
сила. В съответствие
с член 17 те
могат да
бъдат
ограничени
до един или
няколко
региона на Ö Съюза Õ.
Все пак
тези мерки не
пречат на
допускането
за свободно
движение на
продукти,
които вече са
на път към Ö Съюза Õ,
при условие
че
местоназначението
на последните
не може да
бъде
променено и
че тези продукти,
чието
допускане за
свободно
движение
може да се
осъществи по
силата на
членове 10 и 11
само при
представянето
на документ
за наблюдение,
са
действително
съпроводени
от такъв
документ.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(8)
6. Когато
държава
членка е
поискала
намесата на
Комисията,
последната,
като действа
в съответствие
с
процедурата
по
разглеждане,
посочена в
член 3,
параграф 3,
или при спешни
случаи в
съответствие
с член 3,
параграф 4,
взема
решение в
срок
най-много от
пет работни
дни от датата
на
получаване на
искането.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(9)
Член 16
Когато
интересите
на Съюза го
изискват, Комисията,
като действа
в
съответствие
с
процедурата
по
разглеждане,
посочена в
член 3,
параграф 3 и с
условията на
глава III, може
да приема
подходящи
мерки за
предотвратяване
на вноса на
даден
продукт в
Съюза в
такива
увеличени
количества
и/или при такива
условия, че
да бъде
причинена
или да
съществува
заплаха да
бъде
причинена
сериозна
вреда на производителите
на подобни
или пряко
конкурентни
продукти в
Съюза.
Прилага
се член 15,
параграфи 2—5.
ê 260/2009 (адаптиран)
Член 17
Когато
стане ясно,
главно въз
основа на
факторите,
посочени в
член 9, че
условията,
установени
за приемане
на мерки
съгласно
членове 10 и 15, са
изпълнени в
един или
няколко
региона на Ö Съюза Õ,
Комисията,
след като е
проучила
алтернативните
решения, може
да разреши по
изключение
прилагането
на мерки за
наблюдение
или на
защитни
мерки, ограничени
до този
регион или
тези региони,
ако сметне,
че такива
мерки,
приложени на
такова
равнище, са
по-подходящи
от мерките,
приложими в целия
Ö Съюз Õ.
Тези
мерки трябва
да бъдат
временни и
трябва да
възпрепятстват
възможно
най-малко функционирането
на вътрешния
пазар.
Тези
мерки се
приемат
съгласно
разпоредбите,
установени в
членове 10 и 15.
Член 18
Никаква
защитна
мярка не може
да бъде прилагана
за продукт,
произхождащ
от развиваща
се страна —
членка на
СТО,
доколкото
делът на тази
страна във
вноса в Ö Съюза Õ на
дадения
продукт не
надхвърля 3 %,
при условие
че
развиващите
се страни —
членки на СТО,
чийто дял във
вноса в
Общността е
по-малък от 3 %,
не формират
заедно
повече от 9 % от
общия внос в Ö Съюза Õ на
дадения
продукт.
Член 19
1. Срокът
на действие
на защитните
мерки трябва
да бъде
ограничен до
необходимия
период за
предотвратяване
или
поправяне на
последиците
от сериозна
вреда и да
улеснява
приспособяването
на
производителите
Ö от
Съюза Õ.
Този период
не трябва да
надхвърля
четири години,
включително
периода на
прилагане на
евентуална
временна
мярка.
2. Този
първоначален
период може
да бъде продължен,
с изключение
на мерките,
посочени в член
15, параграф 4,
трета алинея,
ако е
определено, че:
а)           защитната
мярка
продължава
да е необходима
за
предотвратяване
или за
поправяне на последиците
от сериозна
вреда;
б)           има
доказателства,
че
производителите
Ö от
Съюза Õ са
в процес на
приспособяване.
3.
Мерките за
продължаване
се приемат в
съответствие
с условията
на глава III и
съгласно
същите
процедури
като първоначалните
мерки. Мерките
с така
продължен
срок на
действие не
могат да
бъдат
по-ограничителни,
отколкото са били
в края на
първоначалния
период.
4. Ако
срокът на
действие на
защитната
мярка
надхвърли
една година,
мярката
трябва да бъде
постепенно
либерализирана
през редовни
интервали от
време през
срока на
прилагане, включително
този на
продължаване.
5. Общият
срок на
прилагане на
защитна
мярка,
включително
срокът на
прилагане на
всяка временна
мярка,
първоначалният
срок на прилагане
и
евентуалното
му
продължаване,
не може да надхвърля
осем години.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19 (10)
Член 20
1. По
време на
прилагането
на мярка за
наблюдение
или защитна
мярка в
съответствие
с глави IV и V
Комисията
може, по
искане на
държава
членка или по
своя
инициатива и
не по-късно
от средата на
срока на
прилагане на
мерки, чиято
продължителност
надвишава
три години:
a)           да
проучи
последиците
от тази
мярка;
б)           да
определи
дали и по
какъв начин е
уместно да се
ускори
темпът на
либерализиране;
в)           да
провери дали
прилагането
на мярката
все още е
необходимо.
Ако
Комисията
прецени, че
прилагането
на мярката
все още е
необходимо,
тя информира
съответно
държавите
членки.
2. Когато
Комисията
прецени, че
дадена мярка
за
наблюдение
или защитна
мярка,
посочена в
членове 10, 12, 15, 16 и 17,
следва да
бъде
отменена или
изменена, тя
отменя или
изменя
мярката, като
действа в съответствие
с
процедурата
по
разглеждане, посочена
в член 3,
параграф 3.
Когато
решението
засяга
регионални
мерки за
наблюдение,
то се прилага
от шестия ден
след публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
ê 260/2009
Член 21
1. Не може
да се прилага
нова защитна
мярка за
вноса на
продукт,
който вече е
бил обект на
защитна
мярка, като
това важи за
срок, равен
на срока на
прилагане на
предходната
мярка. Този
срок не може
да бъде по-кратък
от две
години.
2.
Независимо
от параграф 1
защитна
мярка от сто
и осемдесет
дни или
по-малко може
да бъде
отново
прилагана за
вноса на
даден продукт:
а)           ако е
изтекла
най-малко
една година
от датата на
въвеждане на
защитната
мярка за
вноса на този
продукт; и
б)           ако
такава
защитна
мярка не е
била прилагана
за същия
продукт
повече от два
пъти за период
от пет
години,
предхождащ
непосредствено
датата на
въвеждане на
мярката.
ГЛАВА VI
Заключителни
разпоредби
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(11)
Член 22
Когато
интересите
на Съюза го
изискват, Комисията,
като действа
в
съответствие
с процедурата
по
разглеждане,
посочена в
член 3,
параграф 3,
може да
приема
подходящи
мерки за
прилагане на
законодателни
актове, за да
се позволи
упражняването
на правата и
изпълнението
на задълженията
на Съюза или
на всички
държави членки
в
международен
план,
по-специално
в областта на
търговията
със стоки.
ê 37/2014, член 1 и
приложение,
точка 19(12)
Член 23
Комисията
включва
информация
за прилагането
на настоящия
регламент в
годишния си доклад
относно
прилагането
и изпълнението
на мерките за
защита на
търговията,
който се
представя на
Европейския
парламент и на
Съвета
съгласно
член 22а от
Регламент (ЕО)
№ 1225/2009 на Съвета[12].
ê 260/2009 (адаптиран)
Член 24
1.
Настоящият
регламент не
препятства
изпълнението
на
задълженията,
произтичащи
от специалните
правила,
съдържащи се
в сключените
между Ö Съюза Õ и
трети страни
споразумения.
2. Без да
се засягат
други
разпоредби Ö на
Съюза Õ,
настоящият
регламент не
препятства
приемането
или
прилагането
от
държавите-членки
на:
а)           забрани,
на
количествени
ограничения
или на мерки
за
наблюдение,
основани на
обществения
морал,
обществения
ред или
обществената
сигурност,
опазване на
здравето и
живота на
хората,
животните
или
опазването
на
растенията,
защитата на
националните
богатства,
притежаващи
художествена,
историческа
или
археологическа
стойност, или
защитата на
индустриалната
и търговската
собственост;
б)           специални
формалности
относно
обмяната на
валута;
в)           формалности,
въведени при
прилагането
на международните
споразумения
съгласно Договора.
Държавите-членки
информират
Комисията за
мерките или
формалностите,
които
предвиждат
да въведат
или да
изменят в
съответствие
с първа алинея.
В
случай на
крайна
спешност
въпросните
национални
мерки или
формалности
се съобщават
на Комисията
от момента на
тяхното приемане.
Член 25
1.
Настоящият
регламент не
засяга
изпълнението
на актовете,
създаващи
обща
организация
на
земеделските
пазари, или
на
административните
разпоредби Ö на
Съюза Õ
или на националните
административни
разпоредби,
които
произтичат
от тях, нито
прилагането
на специфични
актове,
приложими за
стоки, които
са резултат
от
преработка
на
селскостопански
продукти. Той
се прилага в
допълнение
към тези
актове.
2. Ако
продуктите
са обхванати
от актовете, посочени
в параграф 1,
членове 10—14 и
член 21 не се
прилагат за
продуктите,
за които
правилата Ö на
Съюза Õ в
областта на
търговията с
трети страни
изискват
представянето
на
сертификат
или друг
документ на
внос.
Членове
15, 17 и 20—24 не се
прилагат за
продуктите,
за които тези
правила
предвиждат
прилагането
на
количествени
ограничения
за вноса.
Член 26
Регламент
(ЕО) № Ö 260/2009 Õ се
отменя.
Позоваванията
на отменения
регламент се считат
за
позовавания
на настоящия
регламент и
се четат
съгласно
таблицата на
съответствието
в приложение III.
Член 27
Настоящият
регламент
влиза в сила
на двадесетия
ден след
публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
Настоящият
регламент е
задължителен
в своята
цялост и се
прилага
пряко във
всички държави-членки.
Съставено
в Брюксел.
За
Европейския
парламент                        За
Съвета
Председател                                                Председател
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Вж.
приложение 3
към част А на
посочените
заключения.
[3]               Включено
в
законодателната
програма за 2014 г.
[4]               Виж
приложение ІІ
към
настоящото
предложение.
[5]               ОВ C […], […] г.,
стр. […].
[6]               Регламент
(ЕО) № 260/2009 на
Съвета от 26
февруари 2009
година
относно
общите правила
за внос (ОВ L 84, 31.3.2009
г., стр. 1).
[7]               Вж.
приложение II.
[8]               Ö Регламент
(ЕО) № 517/94 на
Съвета от 7
март 1994 година
относно
общите правила
за внос на
текстилни
продукти от
някои трети
страни, които
не са
обхванати от
двустранни
споразумения,
протоколи
или други
договорености
или от други
специфични правила
на Общността
за вноса Õ (ОВ L
67, 10.3.1994 г., стр. 1).
[9]               Регламент
(ЕС) № 182/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 16
февруари 2011
година за
установяване
на общите
правила и
принципи
относно реда
и условията
за контрол от
страна на
държавите-членки
върху
упражняването
на изпълнителните
правомощия
от страна на
Комисията (ОВ
L 55, 28.2.2011 г., стp. 13).
[10]             Регламент
(ЕО) № 625/2009 на
Съвета от 7
юли 2009 година относно
общия режим
за внос от
някои трети страни
(ОВ L 185, 17.7.2009 г., стр. 1).
[11]             Регламент
(ЕО) № 450/2008 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 23
април 2008
година за
създаване на
Митнически кодекс
на Общността (ОВ
L 145, 4.6.2008 г., стр. 1).
[12]             Регламент
(ЕО) № 1225/2009 на
Съвета от 30
ноември 2009 година
за защита
срещу
дъмпингов
внос от страни,
които не са
членки на
Европейската
общност (ОВ L 343,
22.12.2009 г., стp. 51).
ê 260/2009
(адаптиран)
ПРИЛОЖЕНИЕ
I
 ЕВРОПЕЙСКИ Ö СЪЮЗ Õ || ДОКУМЕНТ ЗА НАБЛЮДЕНИЕ
 ЕВРОПЕЙСКИ Ö СЪЮЗ Õ || ДОКУМЕНТ ЗА НАБЛЮДЕНИЕ
___________
é
ПРИЛОЖЕНИЕ
II
Отмененият
регламент и
списък на
неговите
последователни
изменения
 Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета (ОВ L 84, 31.3.2009 г., стp. 1) ||   ||
 || Регламент (ЕС) № 37/2014 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 18, 21.1.2014 г., стp. 1) || единствено точка 19 от Приложението
_____________
ПРИЛОЖЕНИЕ
III
 Таблица на съответствието
 Регламент (ЕО) № 260/2009 || Настоящият регламент
 Член 1 || Член 1
 Член 2 || Член 2
 Член 4 || Член 3
 Член 5 || Член 4
 Член 6 || Член 5
 Член 7 || Член 6
 Член 8 || Член 7
 Член 9 || Член 8
 Член 10 || Член 9
 Член 11 || Член 10
 Член 12 || Член 11
 Член 13 || Член 12
 Член 14 || Член 13
 Член 15 || Член 14
 Член 16 || Член 15
 Член 17 || Член 16
 Член 18 || Член 17
 Член 19 || Член 18
 Член 20 || Член 19
 Член 21 || Член 20
 Член 22 || Член 21
 Член 23 || Член 22
 Член 23а || Член 23
 Членове 24-27 || Членове 24-27
 Приложение I || Приложение I
 Приложение II || Приложение II
 Приложение III || Приложение III
___________