               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 3.10.2016
            COM(2016) 629 final
            2016/0306(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване от името на Европейския съюз на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               С присъединяването на Република Хърватия Европейският съюз разшири своя митнически съюз. Съответно според правилата на Световната търговска организация (СТО) (член XXIV, параграф 6 от ГАТТ от 1994 г.) Европейският съюз трябваше да започне преговори с членовете на СТО, разполагащи с пълномощия за водене на преговори, по списъка на отстъпките на Хърватия, с оглед постигане на компенсираща договореност. Подобна договореност е необходима, ако вследствие на приемането на външния тарифен режим на ЕС митата се увеличат над нивото, за което присъединяващата се държава е поела задължение в рамките на СТО.

               На 15 юли 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори съгласно член XXIV, параграф 6 от ГАТТ от 1994 г. Комисията проведе преговори с членовете на СТО, които разполагат с пълномощия за преговаряне по отношение на оттеглянето на специфични отстъпки, във връзка с оттеглянето на списъка на Република Хърватия в хода на присъединяването ѝ към Европейския съюз.

               В резултат на преговорите с Федеративна република Бразилия беше изготвен проект на споразумение под формата на размяна на писма, който бе парафиран на 12 юли 2016 г. в Женева (споразумението). Съответно Европейската комисия предлага на Съвета да разреши подписването на споразумението.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Предложението е в съответствие с практиката, към която ЕС се придържаше при предишните си разширявания.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Предложението е съобразено с практиката на ЕС, която е в съответствие с политиката на ЕС в областта на външната дейност и с неговата индустриална и селскостопанска политика.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Член 207 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), във връзка с член 218, параграф 5 от ДФЕС, що се отнася до подписването на международни споразумения.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Предложението е от изключителната компетентност на Съюза, в съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз. Поради това принципът на субсидиарност не се прилага.

               •Пропорционалност

               Федеративна република Бразилия беше засегната от оттеглянето на отстъпките на Хърватия. Компенсиращите договорености не надхвърлят правата на Бразилия в това отношение. Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност.

               •Избор на инструмент

               По силата на член 218, параграф 5 от ДФЕС се изисква решение на Съвета за разрешаване на подписването на споразумението.

               3.КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Редовно бяха провеждани консултации със Съвета (комитет „Търговска политика“) във връзка със съдържанието и напредъка по преговорите. Европейският парламент (Комисията по международна търговия) беше уведомен.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Вж. финансовата обосновка.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение

               Комисията предлага на Съвета Споразумението под формата на размяна на писма с Федеративна република Бразилия да бъде подписано от името на Съюза. Едновременно с това е представено на Съвета отделно предложение за сключването на настоящото споразумение.

               В резултат на споразумението:

               се добавят 4766 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от петли и кокошки, замразени“, тарифни позиции 0207.14.10, 0207.14.50 и 0207.14.70, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               се добавят 610 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от пуйки, замразени“, тарифни позиции 0207.27.10, 0207.27.20 и 0207.27.80, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               се добавят 36 000 тона към част erga omnes на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               се добавят 78 000 тона към разпределената за Бразилия тарифна квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               По отношение на обема от 78 000 тона, разпределен за Бразилия в рамките на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, въпреки задължителната ставка от 98 EUR за тон, ЕС прилага автоматично:

               –през първите шест години, през които този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 11 EUR за тон, и

               –през седмата година, през която този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 54 EUR за тон.

               Комисията ще приеме регламенти за изпълнение във връзка с разширяването и управлението на съответните квоти, съгласно член 187, буква а) от Регламента за единната обща организация на пазара (ООП) (Регламент (ЕС) № 1308/2013).

               Тези мерки по прилагането са в процес на изготвяне успоредно с настоящото предложение.

               2016/0306 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване от името на Европейския съюз на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)На 15 юли 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с някои други членове на Световната търговска организация съгласно член XXIV, параграф 6 от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. в процеса на присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз.

               (2)Комисията проведе преговорите в съответствие с приетите от Съвета указания за водене на преговори.

               (3)Преговорите приключиха и на 12 юли 2016 г. бе парафирано Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз.

               (4)Споразумението следва да бъде подписано,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, алинея 6 и член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз, при условие че посоченото споразумение бъде сключено
                  1
               .

               Член 2

               Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето или лицата, упълномощени да подпишат споразумението от името на Съюза.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                        ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА

                        ДАТА:

                        1.

                        БЮДЖЕТЕН РЕД:

                        Глава 12 — Мита и други задължения

                        2.

                        НАИМЕНОВАНИЕ:

                        Предложение за Решение на Съвета за подписване на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз

                        3.

                        ПРАВНО ОСНОВАНИЕ:

                        Договор за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 207 и 218 от него.

                        4.

                        ЦЕЛИ:

                        Да се разреши подписването на споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия.

                        5.

                        ФИНАНСОВО ОТРАЖЕНИЕ

                        ТЕКУЩА ФИНАНСОВА ГОДИНА 2016
                           (в милиони евро)

                        СЛЕДВАЩА ФИНАНСОВА ГОДИНА 2017

                        (в милиони евро)

                         ФИНАНСОВА ГОДИНА 2018

                        (в милиони евро)

                        5.0

                        РАЗХОДИ

                        —
                              ЗА СМЕТКА НА БЮДЖЕТА НА ЕС
                           (ВЪЗСТАНОВЯВАНИЯ/ИНТЕРВЕНЦИИ)

                        —
                              НА НАЦИОНАЛНИТЕ ОРГАНИ

                        —
                              ДРУГИ

                           —

                           —

                           —

                        5.1

                        ПРИХОДИ

                        —
                              СОБСТВЕНИ РЕСУРСИ НА ЕС
                           (НАЛОЗИ/МИТА)

                        —
                              НАЦИОНАЛНИ

                           4,4

                           4,4

                           4,4

                        2016 г.

                        2017 г.

                        2018 г.

                        5.0.1

                        ОЧАКВАНИ РАЗХОДИ

                        5.1.1

                        ОЧАКВАНИ ПРИХОДИ

                        4,4

                        4,4

                        4,4

                        5.2

                        МЕТОД НА ИЗЧИСЛЕНИЕ: обеми, умножени по ставката в рамките на квотата

                        6.0

                        МОЖЕ ЛИ ПРОЕКТЪТ ДА БЪДЕ ФИНАНСИРАН ОТ БЮДЖЕТНИ КРЕДИТИ, ВПИСАНИ В СЪОТВЕТНАТА ГЛАВА НА ТЕКУЩИЯ БЮДЖЕТ?

                        НЕ

                        6.1

                        МОЖЕ ЛИ ПРОЕКТЪТ ДА БЪДЕ ФИНАНСИРАН ЧРЕЗ ПРЕХВЪРЛЯНЕ МЕЖДУ ГЛАВИ ОТ ТЕКУЩИЯ БЮДЖЕТ?

                        НЕ

                        6.2

                        ЩЕ БЪДЕ ЛИ НЕОБХОДИМ ДОПЪЛНИТЕЛЕН БЮДЖЕТ?

                        НЕ

                        6.3

                        ЩЕ БЪДЕ ЛИ НЕОБХОДИМО ВПИСВАНЕТО НА БЮДЖЕТНИ КРЕДИТИ В БЪДЕЩИ БЮДЖЕТИ?

                        НЕ

                        ЗАБЕЛЕЖКИ:

                     (1)
                  Текстът на споразумението ще бъде публикуван заедно с решението за сключването му.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 3.10.2016
            COM(2016) 629 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            предложение за Решение на Съвета
            за подписване от името на Европейския съюз на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз

               СПОРАЗУМЕНИЕ ПОД ФОРМАТА НА РАЗМЯНА НА ПИСМА

               между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия в съответствие с член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на отстъпките в списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз

               А. Писмо от Европейския съюз

               Уважаема госпожо/Уважаеми господине,

               Вследствие на преговорите съгласно член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз имам честта да предложа следното:

               Европейският съюз включва в списъка си за митническата територия на ЕС-28 отстъпките, които се съдържат в списъка на ЕС-27, със следните изменения:

               добавят се 4766 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от петли и кокошки, замразени“, тарифни позиции 0207.14.10, 0207.14.50 и 0207.14.70, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               добавят се 610 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от пуйки, замразени“, тарифни позиции 0207.27.10, 0207.27.20 и 0207.27.80, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               добавят се 36 000 тона към част erga omnes на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               добавят се 78 000 тона към разпределената за Бразилия тарифна квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               По отношение на обема от 78 000 тона, разпределен за Бразилия в рамките на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, въпреки задължителната ставка от 98 EUR за тон, ЕС прилага автоматично:

               –през първите шест години, през които този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 11 EUR за тон, и

               –през седмата година, през която този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 54 EUR за тон.

               Европейският съюз и Федеративна република Бразилия се уведомяват взаимно за приключването на вътрешните процедури, необходими за влизането в сила на споразумението. Споразумението влиза в сила 14 дни след датата на получаване на последното уведомление.

               Ще Ви бъда задължен, ако потвърдите дали Вашето правителство е съгласно с гореизложеното. Имам честта да предложа, в случай че гореизложеното е приемливо за Вашето правителство, настоящото писмо и Вашето потвърждение да представляват заедно споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия.

               Моля, приемете, уважаема госпожо/уважаеми господине, моите най-дълбоки почитания.

               За Европейския съюз

               Б. Писмо от Федеративна република Бразилия

               Уважаема госпожо/Уважаеми господине,

               Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо от … със следния текст:

               „Вследствие на преговорите съгласно член XXIV, параграф 6 и член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. във връзка с изменението на списъка на Република Хърватия в процеса на присъединяването ѝ към Европейския съюз имам честта да предложа следното:

               Европейският съюз включва в списъка си за митническата територия на ЕС-28 отстъпките, които се съдържат в списъка на ЕС-27, със следните изменения:

               добавят се 4766 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от петли и кокошки, замразени“, тарифни позиции 0207.14.10, 0207.14.50 и 0207.14.70, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               добавят се 610 тона към разпределената за страната (Бразилия) тарифна квота на ЕС „Разфасовки от пуйки, замразени“, тарифни позиции 0207.27.10, 0207.27.20 и 0207.27.80, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 0 %.

               добавят се 36 000 тона към част erga omnes на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               добавят се 78 000 тона към разпределената за Бразилия тарифна квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, като се запазва досегашната ставка в рамките на квотата от 98 EUR за тон.

               По отношение на обема от 78 000 тона, разпределен за Бразилия в рамките на тарифната квота на ЕС „Сурова захар от захарна тръстика, предназначена за рафиниране“, тарифни позиции 1701.13.10 и 1701.14.10, въпреки задължителната ставка от 98 EUR за тон, ЕС прилага автоматично:

               –през първите шест години, през които този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 11 EUR за тон, и

               –през седмата година, през която този обем е наличен, ставка в рамките на квотата от не повече от 54 EUR за тон.

               Европейският съюз и Федеративна република Бразилия се уведомяват взаимно за приключването на вътрешните процедури, необходими за влизането в сила на споразумението. Споразумението влиза в сила 14 дни след датата на получаване на последното уведомление.

               Ще Ви бъда задължен, ако потвърдите дали Вашето правителство е съгласно с гореизложеното. Имам честта да предложа, в случай че гореизложеното е приемливо за Вашето правителство, настоящото писмо и Вашето потвърждение да представляват заедно споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия.“

               Моля, приемете, уважаема госпожо/уважаеми господине, моите най-дълбоки почитания.

               За Федеративна република Бразилия


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 398 final
            2017/0176(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               С Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г.
                  1
                (наричан по-нататък „изменението на КШГ“) бяха изменени Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген
                  2
                (CISA), Регламент (ЕО) № 562/2006
                  3
                (Кодекс на шенгенските граници [КШГ]) и Регламент (ЕО) № 810/2009
                  4
                (Визов кодекс) и, наред с другото, бе дадено ново определение на понятието „краткосрочно пребиваване“ за граждани на трети държави в Шенгенското пространство. Считано от 18 октомври 2013 г. за граждани на трети държави — независимо дали са освободени от изискването за виза или не — които възнамеряват да пътуват до Шенгенското пространство с цел краткосрочно пребиваване, максималната продължителност на разрешения престой се определя като „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“. За разлика от определението, което бе в сила до 18 октомври 2013 г. (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане), новото понятие е по-точно, тъй като срокът се определя в дни, вместо в месеци. Освен това думите „след датата на първото влизане“, които породиха много неясноти и въпроси, бяха заличени от определението.

               С изменението на КШГ всички необходими промени бяха внесени в правните актове на ЕС в областта на визите и границите, т.е. CISA, КШГ, Визовия кодекс и Регламент (ЕО) № 539/2001
                  5
               . Понятието за краткосрочно пребиваване обаче е залегнало и в международни споразумения, сключени от Европейския съюз. Споразуменията за отмяна на визовия режим, сключени с Антигуа и Барбуда
                  6
               , Бахамските острови
                  7
               , Барбадос
                  8
               , Бразилия
                  9
               , Република Мавриций
                  10
               , Сейнт Китс и Невис
                  11
                и Република Сейшели
                  12
                все още се позовават на старото определение („три месеца в продължение на шестмесечен период след  датата на първото влизане“
                  13
               ) при определянето на продължителността на безвизовия престой.

               На 16 юли 2014 г. Комисията прие препоръка за решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за изменение на споразумението за  отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване между Европейския съюз и горепосочените държави
                  14
               , което беше прието от Съвета на 9 октомври 2014 г.
                  15
               . Целта бе по отношение на тези седем държави да се приложи новото определение за краткосрочно пребиваване, както е посочено в изменението на КШГ. Освен това определянето в споразуменията за отмяна на визовия режим на продължителността на краткосрочното пребиваване в дни, вместо в месеци, дава възможност за по-лесна проверка и изчисляване чрез електронни/информационни средства и по този начин е по-подходящо за централизираните системи за управление на границите, като например предложената Система за влизане/излизане (EES)
                  16
               .

               След разрешението на Съвета Комисията започна преговори за изменение на споразуменията за отмяна на визовия режим със седемте държави (Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Бразилия, Мавриций, Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели).

               Преговорите с Федерация Сейнт Китс и Невис приключиха успешно с парафирането на споразумението за изменение на 28 юли 2016 г. Двете страни се съгласиха да възприемат новото определение за „краткосрочно пребиваване“ в целия текст на Споразумението за отмяна на визовия режим между ЕС и Сейнт Китс и Невис. Освен това споразумението включва изменение на някои технически аспекти (вж. по-долу), но нито едно от измененията не поражда съществени последици за пътуващите лица.

                  Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла на споразумението.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Споразумението изисква съгласието и на двете договарящи се страни съгласно съответните им процедури. От страна на Съюза това изисква решения на Съвета относно подписването и сключването на споразумението.

               Настоящото предложение се внася до Съвета с цел той да разреши сключването на споразумението за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

               Със споразумението се гарантира правната съгласуваност, както и хармонизацията между държавите членки чрез придържане към новото определение за краткосрочно пребиваване, както е предвидено в изменението на КШГ, с което се дава ясно тълкуване на понятието „краткосрочно пребиваване“.

               Правното основание за настоящото предложение е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Съюзът няма правомощие да изменя споразумения за отмяна на визовия режим , които биха обвързали четирите държави, асоциирани с прилагането на достиженията на правото от Шенген, включително общата визова политика. С цел да се гарантира хармонизиран подход и изпълнение на разпоредбите относно срока на разрешен престой в Шенгенското пространство, в споразумението е включена съвместна декларация, в която се посочва, че е желателно Сейнт Китс и Невис, от една страна, и Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, от друга страна, да променят по съответен начин съществуващите между тях двустранни споразумения за  отмяна на визовия режим.

               Приложеното предложение представлява правният инструмент за сключване на споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство след подписването на споразумението, от името на Съюза, от назначено от председателството на Съвета лице и след като получи одобрението на Европейския парламент в съответствие с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) от ДФЕС.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Ако Европейският съюз е една от договарящите се страни по международно споразумение, то държавите членки нямат законово правомощие да пристъпят самостоятелно към каквото и да било изменение на такова споразумение. Споразумението за отмяна на визовия режим със Сейнт Китс и Невис беше сключено от Европейския съюз. Следователно е необходимо действие на равнище на Съюза.

               Освен това сключването на споразумения за отмяна на визовия режим от страна на държавите членки би засегнало достиженията на правото на Съюза в областта на визите (член 3, параграф 2 от ДФЕС).

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели, а именно за изменение на съществуващото споразумение за отмяна на визовия режим между Федерация Сейнт Китс и Невис и Съюза.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               4. РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

               На 9 октомври 2014 г. Съветът прие указания за водене на преговори, с което упълномощи Комисията да започне преговори с Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим между двете страни. Държавите членки бяха уведомени за напредъка по преговорите по време на заседанията на работна група „Визи“ на Съвета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Резултати от преговорите

                  Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението е приемлив за Съюза.

                  Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

                  а. Продължителност на пребиваването

                  В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Сейнт Китс и Невис, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период (вместо за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане). Новото определение се възприема в целия текст на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

                  б. Заключителна разпоредба — временно спиране на изпълнението на споразумението (член 8, параграф 4)

               Със споразумението се изменя последното изречение в член 8, параграф 4, както следва: „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“ С добавянето на думите „и възобновява изпълнението“ в сегашния текст на измененото споразумение се пояснява, че временното спиране на отмяната на визовия режим следва действително да бъде прекратено, ако отпаднат причините, довели до това спиране. Във връзка с това изменението привежда формулировката в споразумението със Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим в съответствие с тази във всички други споразумения за премахване на визите, подписани от Съюза през 2015 г. и 2016 г. На 14 юни 2016 г. беше проведена консултация по това изменение с работната група „Визи“ и нито една държава членка не повдигна възражения.

                  в. Замяна на думата „Общност“ с думата „Съюз“

                  След влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз сам по себе си придоби консолидирана правосубектност. Въпреки това „Европейската общност“ все още е фигурира в международни споразумения, влезли в сила преди Договора от Лисабон, какъвто е в случаят със Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. Поради това със споразумението за изменение думата „Общност“ се заменя с думата „Съюз“ в целия текст на споразумението за отмяна на визовия режим.

                  г. Съвместни декларации

                  Към споразумението са приложени две съвместни декларации:

                  - относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период и

                  - относно Исландия, Норвегия, Швейцария и Лихтенщайн.

                  д. Влизане в сила

                  Споразумението ще влезе в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата страна за приключването на процедурите за ратифициране. За да се гарантира правна сигурност и да се даде възможност на пътуващите лица да разберат закона и да се съобразят с него, е необходим достатъчно дълъг преходен период. След като приключи ратифицирането на споразумението, шестмесечният срок ще даде възможност на пътуващите лица да приключат краткосрочните пребивавания, които все още са изцяло изчислени съгласно старото определение, преди влизането в сила на новото определение за краткосрочно пребиваване и свързаното с него ретроспективно изчисляване на референтния период от 180 дни.

                  Останалите разпоредби на действащото споразумение между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване остават незасегнати от споразумението за изменение, включително териториалното приложно поле.

               6.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът, след като получи одобрението на Европейския парламент, да одобри Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

               2017/0176 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а), подточка v) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент
                  17
               ,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение от 30 ноември 2009 г. Съветът сключи Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. В Споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Сейнт Китс и Невис, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за „максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период“.

               (2)С Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  18
                бяха въведени хоризонтални промени в правните актове на Съюза в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване беше определено като максимален период от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               (3)Необходимо е това ново определение да бъде включено в Споразумението между Съюза и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване с цел постигането на пълно хармонизиране на режима на Съюза за краткосрочно пребиваване.

               (4)Комисията договори от името на Съюза споразумение с Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“).

               (5)В съответствие с Решение (EС) 2017/[…] на Съвета Споразумението бе подписано.

               (6)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  19
               . Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (7)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  20
               . Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               (8)Поради това Споразумението следва да бъде одобрено,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“) се одобрява от името на Съюза.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Председателят на Съвета извършва нотификацията, предвидена в член 2 от Споразумението, от името на Съюза
                  21
               .

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 182, 29.6. 2013 г., стр. 1.

                     (2)
                  ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19.

                     (3)
                  OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.

                     (4)
                  ОВ L 243, 15.9.2009 г., стр. 1.

                     (5)
                  OВ L 081, 21.3.2001 г., стр.1.

                     (6)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 3.

                     (7)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 24.

                     (8)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 10.

                     (9)
                  С Бразилия ЕС е сключил две споразумения — едното за притежателите на обикновени паспорти (ОВ L 255, 21.9.2012 г., стр. 4), а другото за притежателите на дипломатически, служебни и официални паспорти (ОВ L 66, 12.3.2011 г., стр. 2).

                     (10)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 17.

                     (11)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 38.

                     (12)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 31.

                     (13)
                  Вж. разпоредбите за „Цел“ и „Продължителност на престоя“ в споразуменията.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Решение на Съвета за разрешаване на Комисията да започне преговори за изменение на споразуменията относно  отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване, сключени между Европейския съюз/Европейската общност и Антигуа и Барбуда, Бахамската общност, Барбадос, Федеративна република Бразилия, Република Мавриций, Федерация Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели, прието от Съвета на 9.10.2014 г.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Одобрение, дадено на […] г.

                     (18)
                  Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за изменение на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, регламенти (ЕО) № 1683/95 и (ЕО) № 539/2001 на Съвета и регламенти (ЕО) № 767/2008 и (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 1).

                     (19)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (20)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

                     (21)
                  Датата на влизане в сила на Споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 398 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,

               от една страна, и

               ФЕДЕРАЦИЯ СЕЙНТ КИТС И НЕВИС (наричана по-нататък „Сейнт Китс и Невис“),

               от друга страна,

               заедно наричани по-нататък „договарящите се страни“,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), което влезе в сила на 1 август 2015 г.,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО значението на улесняването на контактите между хората,

               КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Споразумението действа в полза на гражданите на договарящите се страни,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че определението за краткосрочно пребиваване, предвидено в Споразумението (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане) не е достатъчно точно и по-специално, че формулировката „датата на първото влизане“ може да породи неясноти и въпроси,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че с Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г. бяха въведени хоризонтални промени в достиженията на вътрешното право на ЕС в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване бе определено на „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че Системата за влизане/излизане, която предстои да бъде създадена от Европейския съюз, изкисва използването на еднакво и ясно определение за краткосрочно пребиваване, което е приложимо за всички граждани на трети държави,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да гарантират плавен поток на пътниците на гранично-пропускателните пунктове на договарящите се страни,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че Споразумението обхваща гражданите на всички държави — членки на Европейския съюз, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението се изменя в съответствие с разпоредбите на настоящия член:

               (1)В заглавието думите „Европейската общност“ се заменят с думите „Европейския съюз“, в член 3, параграф 5 думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“, в член 6, параграф 1 думите „Европейската общност“ и „Общността“ се заменят съответно с думите „Европейския съюз“ и „Съюзът“, и в член 8, параграф 7 думата „Общността“ се заменя с думата „Съюзът“.

               (2)В член 1 думите „три месеца в продължение на шестмесечен период“ се заменят с думите „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“.

               (3)Член 4, параграф 1 се заменя със следното:

               „Гражданите на Европейския съюз могат да пребивават на територията на Сейнт Китс и Невис за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.“

               (4)Член 4, параграф 2 се заменя със следното:

               Гражданите на Сейнт Китс и Невис могат да пребивават на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Този срок се изчислява независимо от пребиваването в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Сейнт Китс и Невис могат да пребивават за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиването, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.“

               (5)В член 4, параграф 3 думите „три месеца“ се заменят с думите „90 дни“ и думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“.

               (6)Последното изречение в член 8, параграф 4 се заменя със следното:

               „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това временно спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“

               Член 2

               Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата за приключването на горепосочените процедури.

               Съставено в […] на […] ден от месец […] на две хиляди и седемнадесета година в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               За Европейския съюз

               За Федерация Сейнт Китс и Невис

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Желателно е властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Сейнт Китс и Невис, от друга страна, незабавно да изменят съществуващите двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване в съответствие с условията на настоящото споразумение.

               Съвместна декларация относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период

               Договарящите се страни приемат, че максималният срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период, предвиден в член 4 от Споразумението, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято продължителност не надвишава общо 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               ________


Важна правна забележка

|

52007PC0508(02)

Предложение за решение на Европейския Парламент и на Съвета за изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.  /* COM/2007/0508 окончателен - COD 2007/0186 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 11.9.2007COM(2007) 508 окончателен2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАотносно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територииПредложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. ВЪВЕДЕНИЕНа 14 юни 2006 г. Европейският парламент и Съветът приеха две решения за създаване на опростен режим за контрол на външните граници на Съюза за граждани на трети страни, за които е задължителна виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета[1]:-  Решение № 895/2006/ЕО[2] относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии и-  Решение № 896/2006/ЕО[3] за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхна територия.Това беше първият път, когато основни общи правила за едностранно признаване на визи и разрешения за пребиваване бяха въведени в достиженията на правото на Общността в областта на визите.Решение № 895/2006/ЕО отчита специфичните потребности в областта на визовата политика на държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 г., и по-специално изискването им за визи през преходния период до пълното им включване в Шенгенското пространство. Решението всъщност облекчава значителното допълнително административно натоварване за консулските служби на тези страни, които трябваше да издават национални визи за транзитно преминаване за лица, които не представляват риск за държавите-членки.Без да създава нови задължения в добавка на изброените в Акта за присъединяване от 2003 г., Решение № 895/2006/ЕО въвежда избирателен режим, който се основава на общи правила, позволяващи на тези държави-членки да опростят контрола на своите външни граници за граждани на трети страни, които притежават определени документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и подобни документи, издадени от други държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. Общите правила се прилагат до края на преходния период, т.е. до пълното включване на тези държави-членки в пространството без вътрешни граници, след която дата взаимното признаване на тези документи става задължително.Този режим на едностранно признаване е ограничен до транзитното преминаване, чиято продължителност не може да надвишава пет дни. Такова ограничение бе сметнато за необходимо, за да се избегне всякакъв риск от объркване или погрешно прилагане на действащите в момента визови правила на Шенген, според които се определя държавата, отговорна за обработка на заявлението за виза (това е или държавата, на чиято територия се намира главната цел на посещението, или държавата на първо влизане).Същият подход е следван при Решение № 896/2006/ЕО, което взема предвид административните трудности, пред които държавите-членки са изправени, когато трябва да издават визи за граждани на трети страни, пребиваващи законно в Швейцария и Лихтенщайн. Във връзка с голямата сезонна мобилност (през периода на летните отпуски) консулските служби на някои държави-членки в Швейцария и Лихтенщайн, които бяха особено засегнати от тези движения поради географското си местоположение, бяха подложени на тежко административно натоварване в резултат на необходимостта да издават навреме исканите визи през посочените периоди.Решение № 896/2006/ЕО въвежда общи правила за едностранно признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн като равностойни на техните визи за транзитно преминаване. Новите правила са задължителни за държавите-членки, които участват изцяло в общото пространство без вътрешни граници, и избирателни за държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. Това разграничаване бе сметнато за необходимо с цел да се избегне налагането на допълнителни задължения на новите държави-членки по време на преходния период до пълното им включване в Шенгенското пространство.Както е предвидено в член 5 от Решение № 895/2006/ЕО и в член 4 от Решение № 896/2006/ЕО[4], Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия уведомиха Комисията за своето решение да прилагат общия режим за двете решения. По-специално, що се отнася до Решение № 895/2006/ЕО, тези държави предпочетоха също едностранното признаване на всички документи, изброени в приложението, издавани от други държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.Комисията публикува информацията, за която бе уведомена, в Официален вестник[5]. Началната дата на прилагане на общите правила е различна за отделните държави-членки. При липсата на конкретни разпоредби в текста на решенията някои държави-членки предпочетоха незабавно прилагане на общите правила (Словения и Кипър), докато други решиха по административни причини да започнат прилагането от по-късна дата. От 1 декември 2006 г. общите правила се прилагат от Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия.С цел да се осигури ефективно прилагане на общите правила, държавите-членки поставиха въпроси (в рамката на съответната работна група на Съвета) относно конкретни проблеми, свързани с Решение № 895/2006/ЕО, и поискаха от службите на Комисията да предоставят съвети и тълкувания във връзка с приложното поле на някои разпоредби.В отговор на тези въпроси службите на Комисията напомниха каква е целта на въвеждането на общите правила, като подчертаха, че тяхното приложно поле се ограничава до транзитното преминаване. Този общ режим се прилага през преходния период до пълното включване на съответните държави-членки в Шенгенското пространство (първото решение) и до пълното прилагане на достиженията на правото от Шенген от Швейцария и Лихтенщайн (второто решение).Службите на Комисията подчертаха, че целта на въвеждането на общите правила бе да се опрости транзитното преминаване на определени категории лица и да се премахне неоправданото административно натоварване на консулските служби по отношение на подалите заявления за виза, които не представляват риск за държавите-членки.Въвеждането на тези нови правила не засяга прилагането от страна на държавите-членки на всички останали разпоредби на достиженията на правото на Общността. По-специално, тези общи правила не засягат разпоредбите на достиженията на правото на Общността, отнасящи се до визи с ограничена териториална валидност, визи за летищен транзит или проверки на лица на външните граници.Във връзка с последния въпрос Комисията подчерта, че проверките на лица на външните граници трябва да се извършват в съответствие с членове 5–13 и 18–19 от Регламент (ЕО) № 562/2006[6]. Граничната охрана трябва да извършва проверки на външните граници, като има предвид въведеното от общите правила опростяване и избягва всяка злоупотреба с разпоредбите на Решение № 895/2006/ЕО. Тези проверки трябва следователно да бъдат балансирани и пропорционални на преследваните цели. Граничната охрана трябва да преценява във всеки отделен случай дали гражданите на трети страни могат да се възползват от опростените правила и дали изпълняват условията за влизане и зачитат срока за транзитно преминаване съгласно Решение № 895/2006/ЕО. В зависимост от преценката, извършена от граничната охрана, ако дадено лице не спази разрешената продължителност на транзитното преминаване, на това лице може да бъде отказано влизане. Други административни мерки, по-подходящи за конкретния случай (напр. глоби), могат също да бъдат налагани.Като се основава на успешния опит с тези две решения, ЕС следва да разшири обхвата на опростения режим за България и Румъния, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 януари 2007 г. и все още не попадат в приложното поле на действащите понастоящем общи правила. Несъмнено основанията за споменатите по-горе две решения са също толкова валидни за България и Румъния.За тези две държави-членки, както и за предишното разширяване от 2004 г., бе следван така нареченият „процес на двустепенно прилагане на достиженията на правото от Шенген“ по въпроси, свързани с визовите разпоредби (член 4 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в Учредителните договори (наричан по-нататък „Акт за присъединяване от 2005 г.“). Това означава, че от датата на присъединяване (1.1.2007 г.) България и Румъния трябва да прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 539/2001 и следователно да наложат на гражданите на трети страни, изброени в приложение І, изискване за виза, като същевременно продължават да издават своите национални визи до датата, определена от Съвета, от която се разрешава пълното им включване в Шенгенското пространство. Тъй като правилата на Шенген за взаимно признаване на документи за транзитно преминаване и краткосрочно пребиваване не се прилагат за България и Румъния от датата на тяхното присъединяване, тези държави-членки имат задължението от 1 януари 2007 г. да издават национални входни визи и визи за транзитно преминаване през тяхната територия на граждани на трети страни, за които е задължителна виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001, дори ако въпросните лица притежават Шенгенска виза или разрешение за пребиваване или национална дългосрочна виза, издадена от държава от Шенген. Същото се отнася за подобни документи, издадени от други държави-членки, които са се присъединили към Съюза през 2004 г. и които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.Освен това Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които приложиха общия режим на Решение № 895/2006/ЕО от 1 декември 2006 г. и които все още не са изцяло включени в Шенгенското пространство, нямаха възможност да признават едностранно разрешения за пребиваване и визи, издавани от България и Румъния за транзитно преминаване през тяхната територия.Съществуващите правила не позволяват на България и Румъния да признават разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.2. ДВЕ ПРЕДЛОЖЕНИЯПри липсата на изрични разпоредби, даващи положителен отговор на административното натоварване, пред което са изправени българските и румънските консулства, и за да се посрещнат специфичните потребности на други държави-членки след присъединяването на България и Румъния към Европейския съюз, Комисията смята за необходимо да прегледа общите правила, установени с Решения № 895/2006/ЕО и 896/2006/ЕО.За тази цел Комисията взе предвид:-  специфичните потребности на България и Румъния в областта на визовата политика, новите проблеми за държавите-членки след последното разширяване и през периода до пълното включване в Шенгенското пространство на държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г., и-  строгият контрол и проверки, на които бяха подлагани въпросните граждани на трети страни от държавата-членка, издала виза за краткосрочно пребиваване или разрешение за пребиваване, както и ниската степен на риск, която тази категория лица представлява за други държави-членки.В резултат на това с настоящото се предлагат два инструмента:2.1. Решение на ЕП и на Съвета относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии.Предлаганото решение се основава на член 62, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност и негови адресати са България и Румъния, както и държавите-членки, решили да прилагат Решение № 895/2006/ЕО.При липсата на разпоредби в текста на Решение № 895/2006/ЕО, които да позволяват разширяване на обхвата, след последното разширяване на Европейския съюз, на опростения режим за контрол на външните граници на някои категории лица, които притежават определен вид документи, бе счетено за необходимо преразглеждане на общите правила, за да се отговори на специфичните потребности, създадени в резултат на присъединяването на България и Румъния на 1 януари 2007 г.Това разширяване на обхвата на режима на едностранно признаване чрез инструмент на Общността няма да наложи нови задължения на държавите-членки в допълнение на изброените в Акта за присъединяване от 2003 г. и в Акта за присъединяване от 2005 г. Поради това то няма да представлява дерогация от тези два договора за присъединяване.Предлаганият режим ще бъде прилаган на избирателна основа: съответните държави-членки имат възможността или да прилагат новия инструмент, или да продължат да издават национални визи съгласно изискванията на двата договора за присъединяване.Новото предложение ще позволи на България и Румъния, които се присъединиха към Европейския съюз през 2007 г., да признават едностранно като равностойни на националните им визи визите и разрешенията за пребиваване, издавани от Шенгенските държави, както и подобни документи, издавани от тези две страни и от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. и които все още не са изцяло включени в Шенгенското пространство.Освен това на държавите-членки, които решиха да прилагат Решение № 895/2006/ЕО и които все още не са изцяло включени в пространството без вътрешни граници, следва да се позволи да признават едностранно визите и разрешенията за пребиваване, издавани от България и Румъния. На държавите-членки, които не са решили да прилагат Решение № 895/2006/ЕО, не следва да се позволява да прилагат настоящото решение, тъй като според тях единствено разрешенията за пребиваване и визите, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, могат да бъдат смятани за равностойни на собствената им национална виза за транзитно преминаване.Опростеният режим се основава на съображението, че гражданите на трети страни, които биха се възползвали от системата, са преминали вече през процес на строга проверка от една държава-членка и не се смятат за заплаха за обществения ред, нито за риск от незаконна имиграция.Режимът ще се прилага до края на преходния период и пълното включване на въпросните държави-членки в пространството без вътрешни граници, след която дата взаимното признаване на тези документи става задължително.Както е посочено в Решение № 895/2006/ЕО, режимът на признаване ще бъде ограничен до транзитно преминаване през територията на въпросните държави-членки. Продължителността на транзитното преминаване не може да надвишава пет дни. Целта на този режим не е да замести издаването от въпросните държави-членки на национални визи за краткосрочно пребиваване. Освен това, в съответствие със съществуващите правила, тези държави-членки имат възможността да издават многократни входни национални визи за краткосрочно пребиваване, които могат да бъдат валидни една или повече години, с цел да се улесни мобилността на гражданите на трети страни, притежаващи Шенгенски документи, на които се налага да пътуват често до тяхната територия.За режима на признаване са избрани следните документи:-  виза по единен образец, издадена от Шенгенска държава в съответствие с общите правила, изложени в Общите консулски инструкции (за транзитно преминаване, за краткосрочно пребиваване или туристическа, групова виза);-  национални визи за дългосрочно пребиваване, издавани от Шенгенски държави в съответствие с тяхното национално законодателство;-  разрешения за пребиваване, издавани от Шенгенски държави и включени в приложение ІV към Общите консулски инструкции, в което са изброени документите, позволяващи на своите притежатели да влизат в Шенгенското пространство без виза;-  национални визи за краткосрочно и дългосрочно пребиваване, както и разрешения за пребиваване, издавани от държава-членка, която се е присъединила към Европейския съюз през 2004 г., изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО;-  национални визи за краткосрочно и дългосрочно пребиваване, както и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния.Ако предпочетат да прилагат общия режим, България и Румъния ще трябва да приемат всички документи, издавани от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, избягвайки по този начин всякакви различия по отношение на издаващите власти.Въпросните държави-членки трябва да уведомят Комисията за своето решение. Комисията ще публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз , гарантирайки по този начин прозрачността на цялата система. Въпреки това държавите-членки могат да откажат влизане на граждани от трети страни, чиито имена фигурират в техния национален списък на подадените сигнали.Този инструмент ще бъде приет по процедурата за съвместно вземане на решение.2.2 . Решение на ЕП и на Съвета за изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.Предлаганото решение се основава на член 62, параграф 2, буква а) от Договора за създаване на Европейската общност.Предлаганото решение взема предвид присъединяването на България и Румъния към Европейския съюз през януари 2007 г. и има за цел да измени Решение № 896/2006/ЕО, за да даде възможност на България и Румъния да прилагат опростен режим за контрол на лица на своите външни граници, който се основава на едностранното признаване от страна на тези две държави-членки на определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария или Лихтенщайн и изброени в приложението към Решение № 896/2006/ЕО. Предлаганото решение се основава на съображението, че гражданите на трети страни, които притежават разрешение за пребиваване от Швейцария или Лихтенщайн, няма да представляват заплаха за обществения ред на държавите-членки, нито риск от незаконна имиграция.Признаването е ограничено до транзитното преминаване. Ако България и Румъния решат да участват в решението на ЕП и на Съвета, даващо възможност за едностранно признаване от тяхна страна на документи, издавани от Шенгенските държави и от други държави-членки, за равностойни на националните им визи за транзитно преминаване, прилагането на настоящия инструмент е избирателно през преходния период до датата, определена от Съвета, на пълното им включване в Шенгенското пространство.България и Румъния имат възможност да решат дали да участват в режима на признаване, като трябва да уведомят Европейската комисия за своето решение. Комисията ще осигури публикуването на съответната информация.Предложената система не засяга по никакъв начин правилата на достиженията на правото от Шенген по отношение на процедурите и проверките, изисквани при пресичане на външните граници.Тъй като предлаганата система е ограничена до транзитното преминаване, тя не засяга възможността на България и Румъния да издават многократни входни визи за краткосрочно пребиваване, валидни една или повече години, за да улеснят мобилността на гражданите от трети страни, притежаващи разрешения за пребиваване, издадени от Швейцария и Лихтенщайн.Този инструмент ще бъде приет по процедурата за съвместно вземане на решение.3. СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТЧлен 5 от Договора за ЕО предвижда, че „действията на Общността не могат да надхвърлят необходимото за постигане на целите на настоящия договор“. Действията, предприети от Общността, трябва да бъдат възможно най-простите по форма действия, които позволяват на предложението да постигне своята цел и да бъде приложено възможно най-ефикасно. В този смисъл, за изменението на общите правила за режима на едностранно признаване, установен с Решения № 895/2006/ЕО и № 896/2006/ЕО, са избрани следните предлагани правни инструменти:-  решение, позволяващо на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия да признават едностранно определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии през преходния период до пълното включване на тези държави-членки в общото пространство без вътрешни граници. Участието в този режим е избирателно;-  изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия. Целта на предлаганото изменение е да се разшири за България и Румъния обхватът на опростения режим за транзитно преминаване през тяхна територия чрез отказ от изискването за визи за транзитно преминаване за притежатели на такива разрешения за пребиваване, издадени от тези две страни.Участието в режима на признаване е избирателно за държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г., през преходния период до датата на пълното им включване в общото пространство без вътрешни граници, след която дата режимът на взаимно признаване става задължителен между държавите-членки, участващи изцяло в пространството без вътрешни граници.Целта на гореспоменатите предложения, а именно временно въвеждане на общи правила за едностранно признаване на определени документи от България, Румъния и от държавите-членки, които вече прилагат Решение № 895/2006/ЕО, както и разширяването за България и Румъния на обхвата на общия режим за едностранното признаване на определени документи за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, може да бъде постигната само чрез действия на общностно равнище, тъй като никоя държава-членка няма възможност да приеме само национални мерки за постигане на желания резултат.Действието на Общността бе насочено към мерки, които ще позволят предложението да постигне целта си и да бъде приложено възможно най-ефикасно. В този дух, в съответствие с двете решения от 14 юни 2006 г., бяха избрани два различни правни инструмента, съобразени с предвидените цели. За първото предложение подходящият правен инструмент е решение на ЕП и на Съвета за избирателно прилагане от страна на съответните държави-членки на правила за общо едностранно признаване, което представлява временна дерогация от съществуващите правила за взаимно признаване. За второто предложение е избрано изменение на Решение № 896/2006/ЕО чрез ново решение на ЕП и Съвета с цел да се разшири обхватът на общите правила и да се даде възможност за едностранно признаване от България и Румъния на определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.4. ПОСЛЕДИЦИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА РАЗЛИЧНИТЕ ПРОТОКОЛИ, ПРИЛОЖЕНИ КЪМ ДОГОВОРААдресати на първото предложено решение на ЕП и Съвета са единствено България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия; то е за създаване на специален преходен режим, който им дава възможност да признават едностранно определени документи, издавани от държавите-членки, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване. Предложеното решение е избирателно и ще се прилага от въпросните държави-членки до датата, определена от Съвета в съответствие с член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. и член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.По своето естество установеният с настоящото предложение режим не може да включва променливото положение, установено в протоколите относно позицията на Обединеното кралство, Ирландия и Дания.Настоящото решение, чиито адресати са единствено държавите-членки, които са обвързани с достиженията на правото от Шенген, без все още да са изцяло включени в общото пространство без вътрешни граници, не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано на 18 май 1999 г. между Съвета, Норвегия и Исландия, относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген[7]. За съгласуваност и правилно функциониране на Шенгенската система обаче настоящото решение включва също визите и разрешенията за пребиваване, издавани от Норвегия и Исландия ― страни, асоциирани към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген и прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген.Настоящото решение, чиито адресати са единствено държавите-членки, които са обвързани с достиженията на правото от Шенген, без все още да са изцяло включени в общото пространство без вътрешни граници, не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано от Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария, относно присъединяването на последната към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген[8], които попадат в сферата, посочена в член 4, параграф 1 от решението на Съвета относно подписването, от името на Европейската общност, и относно временното прилагане.Адресати на предложеното решение на ЕП и на Съвета за изменение на Решение № 896/2006/ЕО са България и Румъния, за да се даде възможност на тези две държави-членки да признават едностранно определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, като равностойни на техните визи за транзитно преминаване. По своето естество установеният с настоящото предложение режим не може да включва променливото положение, установено в протоколите относно позицията на Обединеното кралство, Ирландия и Дания.Настоящото решение не представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, подписано на 18 май 1999 г. между Съвета, Норвегия и Исландия, относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, тъй като новият елемент, въведен с настоящото решение, се отнася до разширяването за България и Румъния на обхвата на опростения режим от Решение № 896/2006/ЕО, без се да изменят основните правила и принципи.2007/0185 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАотносно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия на определени документи като еквивалентни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територииЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията[9],като действат в съответствие с процедурата по член 251 от Договора,като имат предвид, че:(1) В съответствие с член 4, параграф 1 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в Учредителните договори (наричан по-нататък „Акт за присъединяване от 2005 г.“), от България и Румъния, които се присъединиха към Съюза на 1 януари 2007 г., се изисква от тази дата да наложат на гражданите на третите страни, които са изброени в приложение І към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 година относно определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани се освободени от това изискване[10], задължение за виза;(2) В съответствие с член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г. разпоредбите на достиженията на правото от Шенген относно условията и критериите за издаване на визи за краткосрочно пребиваване по единен образец, както и разпоредбите за взаимно признаване на визи и за равностойността между разрешения за пребиваване и визи, се прилагат за България и Румъния единствено след приемане на решение на Съвета за тази цел. Те обаче са задължителни за тези държави-членки от датата на присъединяване.(3) Поради това от България и Румъния се изисква да издават национални входни визи и визи за транзитно преминаване през тяхната територия на граждани от трети страни, притежаващи виза по единен образец, виза за дългосрочно пребиваване или разрешение за пребиваване, издадени от държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, или подобен документ, издаден от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.(4) Притежателите на документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, и подобни документи, издадени от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, не представляват риск за България и Румъния, тъй като те са били подложени на всички необходими проверки от други държави-членки. За да се избегне налагането на неоправдано допълнително административно натоварване на България и Румъния, обхватът на общите правила, въведени с Решение № 895/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно въвеждане на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на Чешката република, Кипър, Естония, Унгария, Латвия, Литва, Малта, Полша, Словения и Словакия на определени документи като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през техните територии[11], следва да бъде разширен за тези страни.(5) Новите общи правила следва да позволят на България и Румъния да признават едностранно определени документи, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, подобни документи, издавани от тях, и документите, изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО, издавани от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г., като равностойни на националните им визи и да въведат опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на тази едностранна равностойност.(6) Като се има предвид, че Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия уведомиха Комисията за своето решение да прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, новите общи правила следва също така да дадат на тези държави-членки възможност да признават визите и разрешенията за пребиваване, издавани от България и Румъния, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване през тяхна територия.(7) Новият общ режим следва да се прилага през преходен период до датата, определена с решение на Съвета, както е посочено в член 3, параграф 2, алинея първа от Акта за присъединяване от 2003 г. и на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.(8) Признаването на даден документ следва да бъде ограничено до транзитното преминаване през територията на България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия. Участието в общата система следва да бъде избирателно, без да се налагат допълнителни задължения на държавите-членки, както е определено в Акта за присъединяване от 2003 г. и в Акта за присъединяване от 2005 г.(9) Общите правила следва да се прилагат за визи за краткосрочно пребиваване по единен образец, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, подобни документи, издавани от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и за визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния.(10) Условията за влизане, установени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници)[12], трябва да бъдат изпълнени с изключение на условието, посочено в член 5, параграф 1, буква б) от него, доколкото настоящото решение за разширяване на обхвата на общите правила, предвидени в Решение № 895/2006/ЕО, установява режим на едностранно признаване от България и Румъния на определени документи, издавани от държави-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и на визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от България и Румъния за транзитно преминаване, като освен това дава възможност на Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, да признават подобни документи, издавани от България и Румъния.(11) Тъй като целта на настоящото решение, а именно въвеждане на режим на едностранно признаване, който да се прилага от държавите-членки, присъединили се към Съюза през 2004 и 2007 г., не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може, поради обхвата и ефекта от това действие, да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, който е установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.(12) Настоящото решение не представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно присъединяването на тези две държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, тъй като негови адресати са единствено държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз през 2004 и 2007 г. и които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. За съгласуваност и правилно функциониране на Шенгенската система обаче настоящото решение обхваща също визите и разрешенията за пребиваване, издавани от трети страни, асоциирани към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген и прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, като Исландия и Норвегия например.(13) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки не участват в приемането на настоящото решение.(14) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение.ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Настоящото решение въвежда опростен режим за контрол на лица на външните граници, по силата на който:-  България и Румъния могат да признават едностранно като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване документите, посочени в членове 2 и 3, както и тези, посочени в член 4, издавани от тези две държави на граждани на трети страни, задължени да притежават виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001.-  Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия, които уведомиха Комисията за своето решение да прилагат опростения режим, въведен с Решение № 895/2006/ЕО, могат да признават едностранно като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване документите, посочени в член 4, издавани от България и Румъния на граждани на трети страни, задължени да притежават виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001.Член 21. България и Румъния могат да разглеждат като равностойни на своята национална виза за транзитно преминаване следните документи, издавани от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от гражданството на техните притежатели:i) „виза, издадена по единен образец“, посочена в член 10 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген;ii) „виза за дългосрочно пребиваване“, посочена в член 18 от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген;iii) „разрешение за пребиваване“, включено в приложение ІV към Общите консулски инструкции.2. Ако България и Румъния решат да прилагат настоящото решение, те признават всички документи, посочени в параграф 1, независимо коя държава е издала документа.Член 3Ако България и Румъния решат да прилагат член 2, те могат освен това да признават националните визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от една или повече от държавите-членки, които се присъединиха към Съюза през 2004 г. и все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, като равностойни на националната им виза за транзитно преминаване.Издаваните от държавите-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, документи, които могат да бъдат признати, са изброени в приложението към Решение № 895/2006/ЕО.Член 4Освен това България и Румъния могат също така да признават националните визи за краткосрочно пребиваване, визи за дългосрочно пребиваване и разрешения за пребиваване, издавани от тях, като равностойни на тяхната национална виза за транзитно преминаване.Документите, издавани от България и Румъния, които могат да бъдат признати съгласно настоящото решение, са изброени в приложението.Член 5Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Словения и Словакия могат също да признават българските и румънските документи, изброени в приложението към настоящото решение, за транзитно преминаване.Член 6България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия могат да признават документите като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване единствено ако срокът за транзитно преминаване на гражданин от трети страни през тяхна територия не надвишава пет дни.Срокът на валидност на документите, посочени в членове 2, 3 и 4, обхваща времетраенето на транзитното преминаване.Член 7България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия уведомяват Комисията в срок от 10 работни дни от влизането в сила на настоящото решение, ако решат да прилагат настоящото решение. Комисията публикува предоставената ѝ от тези държави-членки информация в Официален вестник на Европейския съюз .Член 8Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз .То се прилага до датата, определена с решение на Съвета, прието съгласно член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.Член 9Адресати на настоящото решение са България, Чешката република, Кипър, Унгария, Латвия, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател[…]  ПРИЛОЖЕНИЕСписък на документите, които са издавани от БЪЛГАРИЯ- Визи1. Виза за летищен транзит (виза вид „А“)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид „B“)-  Еднократна транзитна виза-  Двукратна транзитна виза-  Многократна транзитна виза3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид „C“)-  Еднократна входна виза-  Многократна входна виза4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид „D“)- Разрешения за пребиваване1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец3. Карта на бежанец4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статутСписък на документите, които са издавани от РУМЪНИЯ- Визи-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (transit visa, identified by B symbol)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (short-stay visa, identified by C symbol)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(визи за дългосрочно пребиваване, идентифицирани с един от следните символи в зависимост от дейността, която получаващият виза чужденец ще извършва в Румъния:i) икономическа дейност, идентифицирана със символа D/АЕii) професионална дейност, идентифицирана със символа D/АРiii) търговска дейност, идентифицирана със символа D/АСiv) трудова заетост, идентифицирана със символа D/АМv) учене, идентифицирана със символа D/SDvi) събиране на семейството, идентифицирана със символа D/VFvii) влизане на румънска територия на чужденци, сключили брак с румънски граждани, идентифицирана със символа D/CRviii) религиозна или хуманитарна дейност, идентифицирана със символа D/RUix) дипломатическа виза или служебна виза, идентифицирана със символа DSx) други цели, идентифицирана със символа D/AS)- Разрешения за пребиваване- Permis de şedere temporară (разрешение за временно пребиваване)- Permis de şedere permanentă (разрешение за постоянно пребиваване)- Carte de rezidenţă ― pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (карта за пребиваване ― за чужденци, които са членове на семейство на румънски граждани)- Carte de rezidenţă permanentă ― pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (карта за постоянно пребиваване ― за чужденци, които са членове на семейство на румънски граждани)2007/0186 (COD)Предложение заРЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Решение № 896/2006/ЕО за създаване на опростен режим за контрол на лица на външните граници, който се основава на едностранното признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн за транзитно преминаване през тяхната територия.ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,като взеха предвид предложението на Комисията[13],като действат в съответствие с процедурата по член 251 от Договора,като имат предвид, че:(1) Решение № 896/2006/ЕО установява общи правила за едностранно признаване от страна на държавите-членки на определени разрешения за пребиваване, които се издават от Швейцария и Лихтенщайн, което дава възможност за опростен контрол на външните граници на граждани на трети страни, притежаващи тези документи.(2) В резултат на двустепенното прилагане на достиженията на правото от Шенген държавите-членки, които се присъединиха към Европейския съюз на 1 май 2004 г., трябва да издават национални визи на граждани на трети страни, които притежават разрешение за пребиваване, издадено от Швейцария и Лихтенщайн, и които имат задължение за виза съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета. Това задължение доведе до допълнително административно натоварване на консулствата на тези държави-членки в Швейцария и Лихтенщайн.(3) Не бе необходимо държавите-членки да изискват от тази категория лица да притежават виза, тъй като те представляват малък риск от незаконна имиграция за държавите-членки.(4) Тъй като се счита, че същите съображения се отнасят за България и Румъния, обхватът на опростения режим, въведен с Решение № 896/2006/ЕО[14], следва да бъде разширен за България и Румъния.(5) Това изменение на Решение № 896/2006/ЕО следва да позволи на България и Румъния, ако те решат да прилагат Решение № .../2007/ЕО, да признават едностранно разрешенията за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн, които са изброени в приложението към Решение № 896/2006/ЕО, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване.(6) Признаването следва да бъде ограничено до транзитно преминаване през територията на България и Румъния и не следва да засяга възможността на тези две държави-членки да издават визи за краткосрочно пребиваване.(7) Възможността за България и Румъния да не прилагат настоящото решение следва да бъде ограничена до преходния период до датата, която ще бъде определена с решение на Съвета в съответствие с член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.(8) Условията за влизане, постановени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границата (Кодекс на шенгенските граници)[15], трябва да бъдат изпълнени с изключение на условието, постановено в член 5, параграф 1, буква б) от него, доколкото настоящото решение създава равностоен режим между визите за транзитно преминаване, издавани от България и Румъния, и определени разрешения за пребиваване, издавани от Швейцария и Лихтенщайн.(9) Тъй като целта на действието, което трябва да се предприеме, засяга пряко достиженията на правото на Общността в областта на визите и не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може, поради обхвата и ефекта от това действие, да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, който е установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в посочения член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.(10) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки не участват в приемането на настоящото решение.(11) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е задължена с него, нито попада в обхвата на неговото приложение.ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Към член 2 от Решение № 896/2006/ЕО се прибавя следната алинея като трета алинея:„Ако България и Румъния решат да прилагат Решение № .../2007/ЕО, те могат едностранно да признават разрешенията за пребиваване, описани в приложението към настоящото решение, като равностойни на националните им визи за транзитно преминаване до датата, определена от Съвета в съответствие с член 4, параграф 2 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените на Учредителните договори.“Член 2Ако България и Румъния решат да прилагат настоящото решение, те уведомяват Комисията за това в срок от 10 работни дни от датата на влизане в сила на настоящото решение. Комисията публикува предоставената ѝ от тях информация в Официален вестник на Европейския съюз .Член 3Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз .Член 4Адресати на настоящото решение са България и Румъния.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател[…] [1] OВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1, последно изменен с Регламент (EО) № 1932/2006 (OВ L 405, 30.12.2006 г., стр. 23).[2] OВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 1.[3] ОВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 8.[4] Държавите-членки, присъединили се към Европейския съюз през 2004 г., трябваше да уведомят Комисията до 1 август 2006 г. за своето решение да прилагат общите правила.[5] OВ C 251, 17.10.2006 г., стр. 20.[6] Регламент (EО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.[7] ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 35.[8] Документ на Съвета 13054/04.[9] OВ C […], […] г., стр. […].[10] OВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1932/2006 (ОВ L 405, 30.12.2006 г., стр. 23).[11] OВ L 167, 20.6.2006 г., стр. 1.[12] OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.[13] OВ C […], […] г., стр. […].[14] OВ L 167, 20.6.2006 г.[15] OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.