               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.10.2019
            COM(2019) 457 final
            2019/0217(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет по ВИТС, създаден по силата на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, във връзка с приемането на решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет по ВИТС, създаден по силата на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, във връзка с предвиденото приемане на решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Канада, от друга страна

               Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, („споразумението“) има за цел либерализиране и улесняване на търговията и инвестициите, както и насърчаване на по-тесните икономически връзки между Европейския съюз и Канада („страните“). Споразумението беше подписано на 30 октомври 2016 г. и се прилага временно от 21 септември 2017 г.

               2.2.Съвместният комитет по ВИТС

               Съвместният комитет по ВИТС е създаден по силата на член 26.1 от споразумението, в който се предвижда, че Съвместният комитет по ВИТС се състои от представители на Европейския съюз и представители на Канада и се председателства съвместно от министъра на международната търговия на Канада и от члена на Европейската комисия, отговарящ за търговията, или от съответните техни представители. Съвместният комитет по ВИТС заседава веднъж годишно или по искане на някоя от страните и постига съгласие относно графика на своите заседания и своя дневен ред. Съвместният комитет по ВИТС е компетентен по всички въпроси, касаещи търговията и инвестициите между страните и изпълнението и прилагането на настоящото споразумение. Дадена страна може да отнесе до Съвместния комитет по ВИТС всеки въпрос, свързан с изпълнението и тълкуването на настоящото споразумение, или всеки друг въпрос, касаещ търговията и инвестициите между страните.

               В съответствие с член 26.3 от споразумението Съвместният комитет по ВИТС разполага с правомощия да взема решения по взаимно съгласие по всички въпроси, когато това се предвижда в споразумението. Взетите от Съвместния комитет по ВИТС решения са задължителни за страните, при условие че са спазени всички необходими вътрешни изисквания и процедури, и страните са длъжни да изпълняват тези решения.

               В съответствие с член 26.2, параграф 4 от споразумението специализираните комитети, включително Комитетът по услугите и инвестициите, може да предлагат проекторешения, които да бъдат приемани от Съвместния комитет по ВИТС.

               В съответствие с правило 10, параграф 2 от Процедурния правилник на Съвместния комитет по ВИТС и на специализираните комитети
                  1
                в периода между заседанията Съвместният комитет по ВИТС може да приема решения или препоръки чрез писмена процедура, ако страните по споразумението вземат решение за това по взаимно съгласие. За тази цел съпредседателите на Съвместния комитет по ВИТС разпращат в съответствие с правило 7 текста на предложението в писмен вид до членовете на Съвместния комитет по ВИТС, като указват срок, в рамките на който членовете трябва да ги осведомят за евентуалните резерви или изменения, които желаят да направят. Приетите предложения се съобщават, в съответствие с правило 7, след изтичането на срока и се записват в протокола от следващото заседание.

               2.3.Предвиденият акт на Съвместния комитет по ВИТС

               Съвместният комитет по ВИТС трябва да приеме решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд съгласно член 8.28, параграф 7 от споразумението („предвидения акт“).

               Следователно, целта на предвидения акт е да се изпълни член 8.28, параграф 7 от споразумението.

               Предвиденият акт ще бъде обвързващ за страните. Член 26.3, параграф 2 от споразумението предвижда следното: „Взетите от Съвместния комитет по ВИТС решения са задължителни за страните, при условие че са спазени всички необходими вътрешни изисквания и процедури, и страните са длъжни да изпълняват тези решения“.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Както е предвидено в параграф 6, буква е) от Съвместния тълкувателен инструмент относно споразумението, Европейският съюз и неговите държави членки и Канада се споразумяха да започнат незабавно следващия етап от работата по изпълнението на разпоредбите на споразумението относно уреждането на инвестиционни спорове, т.нар. „инвестиционна съдебна система“
                  2
               .

               В съответствие с член 8.28, параграф 7 от споразумението „Съвместният комитет по ВИТС в кратки срокове приема решение, уреждащо следните административни и организационни въпроси във връзка с работата на Апелативния съд: а) административната помощ; б) процедурите за образуване и водене на производството по обжалване, както и процедурите за връщане на делото на Съда за коригиране на съдебното решение, ако е целесъобразно; в) процедурите за попълване на свободно място в Апелативния съд и в конкретен състав на Апелативния съд, сформиран за разглеждане на дело; г) възнагражденията на членовете на Апелативния съд; д) разпоредбите във връзка с разноските по обжалване; е) броя на членовете на Апелативния съд; и ж) всякакви други елементи, които счете за необходими за ефективната работа на Апелативния съд“.

               В параграф 6, буква ж) от Съвместния тълкувателен инструмент относно споразумението се предвижда: „ВИТС е първото споразумение, включващо механизъм за обжалване, който ще позволи коригирането на грешки и ще осигури последователност на решенията на първоинстанционния трибунал“. Освен това в Декларация № 36 на Комисията и на Съвета, която се съдържа в протокола на Съвета за приемането от Съвета на решението за разрешаване на подписването на ВИТС от името на Съюза, се посочва: „Механизмът за обжалване, предвиден в член 8.28 от ВИТС, ще бъде организиран и подобрен, така че да стане напълно способен да гарантира съгласуваността на решенията, постановени на първа инстанция, и по този начин да допринася за правната сигурност. В частност това предполага следното: Съставът на [А]пелативния съд ще бъде организиран по начин, който да гарантира възможно най-голяма последователност. Ще бъде предвидено всеки член на [А]пелативния съд да има задължението да се информира относно решенията, постановени от подразделенията на [А]пелативния съд, в които той не членува. Апелативният съд трябва да може да заседава в разширен състав по дела, които повдигат важни принципни въпроси или по които подразделенията на [А]пелативния съд нямат единодушие“
                  3
               .

               Предвиденият акт е в изпълнение на тези ангажименти, като включва подробни правила относно състава на Апелативния съд и административни мерки (член 2 от предвидения акт) и провеждането на производството по обжалване (член 3). Предвиденият акт ще влезе в сила на датата на влизане в сила на споразумението (член 4).

               Настоящото предложение е в съответствие с други инициативи за изпълнението на инвестиционната съдебна система по ВИТС. По-конкретно от юни 2018 г. Комисията работи с държавите членки в рамките на комитета „Търговска политика“ (Услуги и инвестиции) на Съвета и с Канада по пакет от четири проекта на решения относно:

               –правила, с които се уреждат административни и организационни въпроси във връзка с работата на Апелативния съд съгласно член 8.28, параграф 7 от споразумението;

               –кодекс за поведение на членовете на Съда и Апелативния съд и на медиаторите в съответствие с член 8.44, параграф 2 от споразумението;

               –правила за медиация, които да се използват от страните по спора в съответствие с член 8.44, параграф 3, буква в) от споразумението; както и

               –правила относно процедурата за приемане на тълкувания в съответствие с член 8.31, параграф 3 и член 8.44, параграф 3, буква a) от споразумението.

               Работата по други области на изпълнение на инвестиционната съдебна система продължава, включително по въпросите на подбора, назначаването и възнаграждението на членовете на Съда и на Апелативния съд. Макар че размерът на възнаграждението на членовете на Съда и на Апелативния съд е предмет на обсъждане с държавите членки и Канада, в миналото Комисията е изчислила, че годишните постоянни разходи за инвестиционната съдебна система по ВИТС биха възлезли на около 800 000 EUR, които трябва да бъдат разпределени поравно между Канада и ЕС
                  4
               . Поради това въздействието на тези постоянни разходи за бюджета на ЕС би било около 400 000 EUR на година. Тези разходи ще бъдат взети предвид в бюджета на ЕС за 2021 г.

               Поради това е целесъобразно да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет по ВИТС във връзка с предвидения акт, за да се гарантира ефективното изпълнение на споразумението.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) са предвидени решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове, които имат правно действие по силата на международните правни норми, регламентиращи въпросния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  5
               .

               4.1.2.Приложение в настоящия случай

               Съвместният комитет по ВИТС е орган, създаден по силата на споразумение, а именно по силата на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна („споразумението“).

               Актът, който Съвместният комитет по ВИТС има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде обвързващ за страните по силата на международното право съгласно предвиденото в член 26.3, параграф 2 от споразумението.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в настоящия случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с общата търговска политика.

               Поради това материалноправните основания на предложеното решение са член 207, параграф 3 и член 207, параграф 4, първа алинея от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правните основания за предложеното решение следва да бъдат член 207, параграф 3 и член 207, параграф 4 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от него.

               5.Автентични езици и публикуване на предвидения акт

               Тъй като актът на Съвместния комитет по ВИТС ще бъде приет за изпълнение на споразумението във връзка с разрешаването на инвестиционни спорове между инвеститори и държави, е целесъобразно той да бъде приет на всички автентични езици на споразумението
                  6
                и да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз след приемането му.

               2019/0217 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет по ВИТС, създаден по силата на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, във връзка с приемането на решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 3 и член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В Решение (ЕС) 2017/37 на Съвета
                  7
                се предвижда подписването от името на Европейския съюз на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна ( „споразумението“). Споразумението беше подписано на 30 октомври 2016 г.

               (2)В Решение (ЕС) 2017/38 на Съвета
                  8
                се предвижда временното прилагане на части от споразумението, включително създаването на Съвместния комитет по ВИТС. Споразумението се прилага временно от 21 септември 2017 г.

               (3)В съответствие с член 26.3, параграф 1 от споразумението с цел постигане на целите на споразумението Съвместният комитет по ВИТС разполага с правомощия да взема решения по всички въпроси, когато това се предвижда в споразумението.

               (4)Съгласно член 26.3, параграф 2 от споразумението взетите от Съвместния комитет по ВИТС решения са задължителни за страните, при условие че са спазени всички необходими вътрешни изисквания и процедури, и страните са длъжни да изпълняват тези решения.

               (5)В съответствие с член 8.28, параграф 7 от споразумението Съвместният комитет по ВИТС приема решение, уреждащо административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд.

               (6)Поради това е целесъобразно да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет по ВИТС въз основа на приложения проект на решение на Съвместния комитет по ВИТС относно Апелативния съд, за да се гарантира ефективното изпълнение на споразумението,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет по ВИТС по отношение на приемането на решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет по ВИТС, приложен към настоящото решение на Съвета.

               Член 2

               1.Решението на Съвместния комитет по ВИТС се приема на всички автентични езици на споразумението.

               2.Решението на Съвместния комитет по ВИТС се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение № 001/2018 на Съвместния комитет по ВИТС от 26 септември 2018 г. за приемане на неговия процедурен правилник и на процедурния правилник на специализираните комитети (ОВ L 190, 27.7.2018 г., стр. 13), който е на разположение на уебсайта на ГД „Търговия“:
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
                  .

                     (2)

                        Съвместен тълкувателен инструмент относно Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада и Европейския съюз и неговите държави членки (OВ L 11, 14.1.2017 г., стр. 3).

                     (3)

                        Изявления за протокола на Съвета (ОВ L 11, 14.1.2017 г., стр. 9).

                     (4)

                        Това са прогнози на постоянните годишни разходи за инвестиционната съдебна система по ВИТС (когато няма спорове), т.е. за основното възнаграждение на членовете на Съда и на Апелативния съд.

                     (5)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (6)

                        Съгласно член 30.11 (Автентични текстове) от споразумението то е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички тези езици са еднакво автентични.

                     (7)

                        Решение (ЕС) 2017/37 на Съвета от 28 октомври 2016 г. за подписване, от името на Европейския съюз, на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна (ОВ L 11, 14.1.2017 г., стр. 1).

                     (8)

                        Решение (ЕС) 2017/38 на Съвета от 28 октомври 2016 г. за временно прилагане на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна (ОВ L 11, 14.1.2017 г., стр. 1080).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.10.2019
            COM(2019) 457 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет по ВИТС, създаден по силата на Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, във връзка с приемането на решение, с което се уреждат административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд

               ПРИТУРКА

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ № …/2019 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ПО ВИТС

               от ... година

               за уреждане на административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ ПО ВИТС,

               Като взе предвид член 26.1 от Всеобхватното икономическо и търговско споразумение между Канада, от една страна, и Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна („споразумението“),

               Като има предвид, че в съответствие с член 8.28, параграф 7 от споразумението Съвместният комитет по ВИТС приема решение, уреждащо административните и организационните въпроси във връзка с работата на Апелативния съд,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Определения

               За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               а)определенията в член 1.1 (Определения с общо приложение) от първа глава (Общи определения и уводни разпоредби) от споразумението;

               б)определенията в член 8.1 (Определения) от осма глава (Инвестиции) от споразумението; както и

               в)„член“ означава член на Апелативния съд, създаден в съответствие с раздел Е (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) от осма глава (Инвестиции) от споразумението.

               Член 2

               Състав и административни договорености

               1.Апелативният съд се състои от шестима членове, определени от Съвместния комитет по ВИТС с оглед на принципите на многообразието и равенството между половете. За целите на това назначаване:

               а)двама членове се избират измежду кандидатурите, предложени от Канада;

               б)двама членове се избират измежду кандидатурите, предложени от Европейския съюз; както и

               в)двама членове се избират измежду кандидатурите, предложени от Канада или от Европейския съюз, и не трябва да са граждани нито на Канада, нито на държава — членка на Европейския съюз.

               2.Съвместният комитет по ВИТС може да реши броят на членовете да бъде увеличен трикратно. Допълнителните назначения се правят по начина, предвиден в параграф 1.

               3.Членовете се назначават за мандат от девет години, който не може да се подновява. Мандатът на трима от първите шест лица, назначени в съответствие с член 8.28, параграф 3 от споразумението, обаче е ограничен до шест години. Тези три лица се определят чрез жребий, като се избира по един член от всяка група от членове, определена в съответствие с параграф 1, букви а), б) и в). По принцип, освен ако председателят на Апелативния съд, след консултация с другите членове на състава, реши друго, член, който участва в конкретен състав на Апелативния съд, може да продължи да работи в този състав и след изтичане на мандата си до приключване на производството на въпросния състав и ще продължи да се счита за член само за тази цел. Свободните места в Апелативния съд се запълват веднага след освобождаването им.

               4.Апелативният съд трябва да има председател и заместник-председател, отговарящи за организационните въпроси, които се избират чрез жребий от председателя на Съвместния комитет по ВИТС за период от две години измежду членовете, които са граждани на трети държави. Те изпълняват тези функции на ротационен принцип. Заместник-председателят замества председателя, когато последният е възпрепятстван.

               5.Съставът на Апелативния съд, сформиран за разглеждане на дела съгласно член 8.28, параграф 5 от споразумението, се състои от трима членове, от които един член трябва да е назначен съгласно параграф 1, буква а), един член — съгласно параграф 1, буква б), и един член — съгласно параграф 1, буква в). Председател на даден състав трябва да е членът, който е назначен съгласно параграф 1, буква в).

               6.Председателят на Апелативния съд определя на ротационен принцип членовете, които да влязат в състава, разглеждащ всяка отделна жалба, като гарантира, че сформирането на всеки състав се прави на случаен и произволен принцип, като в същото време на всички членове се предоставят еднакви възможности да изпълняват тези функции.

               7.Апелативният съд може да заседава в шестчленен състав, когато разглежданото от състава дело повдига сериозни въпроси, засягащи тълкуването или прилагането на осма глава от споразумението. Апелативният съд заседава в шестчленен състав, когато двете страни по спора поискат това или когато мнозинството от членовете реши, че това е желателно. Председателят на Апелативния съд председателства шестчленния състав.

               8.Апелативният съд може да разработи свои собствени процедури за работа.

               9.Членовете са длъжни да гарантират, че са на разположение и са в състояние да изпълняват функциите, определени съгласно настоящото решение и съгласно раздел Е (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) от осма глава (Инвестиции) от споразумението.

               10.За да се гарантира, че членовете са на разположение, те получават ежемесечно предварителен хонорар с фиксиран размер, който се определя от Съвместния комитет по ВИТС.

               11.Хонорарът по параграф 10 се изплаща поравно от двете страни по сметка, управлявана от секретариата на ICSID. В случай че една от страните не изплати въпросния хонорар, другата страна може да реши тя да го изплати. Всякакви подобни просрочени задължения остават дължими, заедно с полагащата се лихва.

               12.Хонорарите и разходите на членовете на състав, сформиран за разглеждане на жалба, с изключение на хонорара, посочен в параграф 10, се определят от Съвместния комитет по ВИТС и изплащането им се разпределя между страните по спора съгласно предвиденото в член 8.39, параграф 5 от споразумението.

               13.Съвместният комитет по ВИТС може със свое решение да преобразува предварителния хонорар с фиксиран размер и хонорарите за всеки ден на изпълнение на функциите в постоянно редовно възнаграждение. В такъв случай членовете изпълняват функциите си на пълно работно време, а Съвместният комитет по ВИТС определя възнаграждението им и свързаните организационни въпроси. При тези обстоятелства на членовете не е разрешено да упражняват каквато и да е друга професия, било то срещу възнаграждение или безвъзмездно, освен ако председателят на Апелативния съд предостави по изключение освобождаване от тази забрана.

               14.Секретариатът на ICSID изпълнява функциите на секретариат на Апелативния съд и предоставя на този съд подходяща подкрепа. Разноските по предоставянето на такава подкрепа се поемат от страните поравно.

               Член 3

               Провеждане на производството по обжалване

               1.Всяка от страните по спора може да обжалва пред Апелативния съд решение, постановено от Съда в съответствие с раздел Е (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) от осма глава (Инвестиции) в рамките на срока по член 8.28, параграф 9, буква а) от споразумението, както и основанията, посочени в член 8.28, параграф 2 от споразумението.

               2.Ако Апелативният съд уважи жалбата изцяло или частично, той изменя или отменя правните констатации и заключения на Съда изцяло или частично. Апелативният съд подробно посочва как е изменил или отменил съответните констатации и заключения на Съда.

               3.Ако констатираните от Съда факти го позволяват, Апелативният съд прилага към тези факти своите собствени правни констатации и заключения и постановява окончателно решение. Ако това не е възможно, той постановява решение за връщане на въпроса за разглеждане от Съда, който да постанови решение в съответствие с констатациите и заключенията на Апелативния съд. Ако е възможно, Апелативният съд връща въпроса за разглеждане на същия състав на Съда, който преди това е бил сформиран, за да постанови решение по въпроса.

               4.Апелативният съд отхвърля жалбата, когато установи, че тя е неоснователна. Апелативният съд може също така да отхвърли жалбата по ускорена процедура, когато е видно, че тя е явно неоснователна. Ако Апелативният съд отхвърли жалбата, постановеното от Съда решение става окончателно.

               5.Като общо правило срокът на производството по обжалване не може да надвишава 180 дни, считано от датата, на която страна по спора официално заяви решението си да обжалва, до датата, на която Апелативният съд произнесе своето решение. Когато Апелативният съд сметне, че не може да произнесе решението си в срок от 180 дни, той информира писмено страните по спора за основанията за забавянето, като същевременно дава прогноза за срока, в който ще произнесе това решение. Следва да се положат всички усилия, за да се гарантира, че производството по обжалване не надвишава 270 дни.

               6.Страната по спора, която подава жалба, трябва да представи обезпечение за покриване на разходите по жалбата, както е определено от състава на Апелативния съд, сформиран за разглеждане на делото. Тази страна по спора трябва евентуално да представи и всяко друго обезпечение, разпоредено от Апелативния съд.

               7.Разпоредбите на членове 8.20 (Медиация), 8.24 (Производства по други международни споразумения), 8.26 (Финансиране от трета страна), 8.31 (Приложимо право и тълкуване), 8.34 (Привременни обезпечителни мерки), 8.35 (Отказ от иск), 8.36 (Прозрачност на производството),
                  1
                8.38 (Неучастваща в спора страна), 8.39 (Окончателно решение) и 8.40 (Обезщетение или друга компенсация) от споразумението се прилагат mutatis mutandis по отношение на производството по обжалване.

               Член 4

               Влизане в сила

               Настоящото решение се публикува и влиза в сила на датата на влизане в сила на раздел Е (Разрешаване на инвестиционни спорове между инвеститори и държави) от осма глава (Инвестиции) от споразумението, при условие че страните са обменили помежду си по дипломатически път писмени уведомления, с които се удостоверява, че те са изпълнили необходимите вътрешни изисквания и процедури.

               Съставено в […] на […] година.

                     (1)

                        От съображения за правна сигурност жалбата, искането за отвод на член и решението по искането за отвод на член се включват в списъка на документите, които трябва да се предоставят на разположение на обществеността съгласно член 3, параграф 1 от правилата за прозрачност на UNCITRAL.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.2.2020
            COM(2020) 71 final
            2020/0031(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюзна 56-ата сесия на Комисията от експерти по превоза на опасни товари към Междуправителствената организация за международни железопътни превози по отношение на някои изменения на притурка С към Конвенцията за международни железопътни превози

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Предмет на настоящото предложение е решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на заседанието на Комисията от експерти по превоза на опасни товари („Комисията от експерти по RID“) към Организацията за международни железопътни превози (OTIF), във връзка с предвиденото приемане на някои изменения на техническите и административните разпоредби, съдържащи се в приложението към притурка С към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), за които трябва да бъде взето решение от посочената комисия.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция за международни железопътни превози (COTIF)

               Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. („COTIF“), е международно споразумение, по което договарящи се страни са както Съюзът, така и 26 държави членки (само Кипър и Малта не са).

               Европейският съюз се присъедини към COTIF посредством Решение 2013/103/ЕС на Съвета
                  1
                от 16 юни 2011 г. В приложение III към решението са формулирани вътрешни договорености между Съвета, държавите членки и Комисията относно работните процедури в OTIF. Съгласно точка 3.1 от приложение III към Решение 2013/103/ЕС на Съвета, когато дадена точка от дневния ред засяга въпроси от изключителната компетентност на Съюза, Комисията ще гласува за Съюза.

               2.2.Правилник за международния железопътен превоз на опасни товари (RID)

               Съгласно член 7 от конвенцията COTIF тя обхваща, inter alia, притурките, посочени в член 6 от нея. Сред тях е „Правилникът за международния железопътен превоз на опасни товари (RID)“, който представлява притурка C към Конвенцията.  RID се прилага, доколкото не са направени декларации съгласно съответните разпоредби на COTIF
                  2
               .

               Целта на RID е да се регламентира международният железопътен превоз на опасни товари между държавите — членки на OTIF, които прилагат правилата на RID (договарящи се държави по RID)
                  3
               .

               2.3.Комисия от експерти по RID

               Комисията от експерти по RID е орган, създаден с член 13, параграф 1, буква г) от COTIF. Съгласно член 18 от COTIF Комисията от експерти по RID взема решения относно предложения, чиято цел е да се внесат изменения в Конвенцията. Тя е съставена от представители на държавите — членки на OTIF, които прилагат RID, и на Съюза.

               2.4.Предвиден акт на Комисията от експерти по RID

               Очаква се Комисията от експерти по RID да приеме на своята 56-а сесия на 27 май 2020 г. редица изменения, целящи да се адаптира приложението към RID („предвиденият акт“) към научно-техническия прогрес.

               Целта на предвидения акт е да се осигури безопасен и сигурен превоз на опасни товари чрез железопътен транспорт, като се актуализират, наред с другото, списъкът на опасните товари, допуснати за превоз, инструкциите за опаковане, списъкът на приложимите стандарти, както и други технически изисквания, приложими за различни средства за съхранение.

               Международните разпоредби, свързани с превоза на опасни товари, са установени в различни международни организации, например OTIF, но също така Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) и различни специализирани органи на Организацията на обединените нации като Подкомисията от експерти по превоза на опасни товари към Икономическия и социален съвет на Организацията на обединените нации (ECOSOC). Тъй като правилата трябва да са съвместими помежду си, беше разработена сложна международна система за координация и хармонизация между организациите, участващи в тази дейност. Разпоредбите се адаптират периодично на всеки две години.

               При подготовката на тези изменения бяха проведени консултации с широк кръг от експерти от публичния и частния сектор. В процеса на изготвяне на тези изменения бяха проведени следните технически срещи:

               –в рамките на Подкомисията от експерти по превоза на опасни товари към ECOSOC на ООН, на нейната:

               (1)51-ва сесия в Женева, 3 — 7 юли 2017 г.,

               (2)52-ра сесия в Женева, 27 ноември — 6 декември 2017 г.,

               (3)53-та сесия в Женева, 25 юни — 4 юли 2018 г.,

               (4)54-та сесия в Женева, 26 ноември — 4 декември 2018 г.,

               –в рамките на съвместното заседание ИКЕ на ООН — OTIF на Комисията от експерти по RID и Работната група по превоза на опасни товари на нейната:

               (1)есенна сесия за 2018 г. в Женева, 17 — 21 септември 2018 г.,

               (2)пролетна сесия за 2019 г. в Женева, 18 — 22 март 2019 г.,

               (3)есенна сесия за 2019 г. в Женева, 17 — 26 септември 2019 г.,

               (4)друга сесия на съвместните заседания ще се състои в Берн на 16 — 20 март 2020 г.;

               –в рамките на Постоянната работна група към Комисията от експерти по RID, на нейната:

               (1)10-а сесия в Краков, 21 — 23 ноември 2018 г.,

               (2)11-а сесия във Виена, 25 — 29 ноември 2019 г.

               На тези заседания експертите от горепосочените комисии анализираха и обработиха отделните предложения за изменения. В повечето случаи препоръчаното действие беше подкрепено единодушно. Някои от предложенията бяха препоръчани от експертите с мнозинство.

               В член 38 от COTIF се постановява, че с оглед упражняване на правото на глас и на правото на възражение, предвидени в член 35, алинеи 2 и 4, една организация за регионална икономическа интеграция, каквато е Европейският съюз, разполага с брой гласове, равен на броя на нейните членове, които са също така държави — членки на Организацията.

               В съответствие с член 35 от COTIF, след като бъдат одобрени от Комисията от експерти по RID, измененията влизат в сила за всички договарящи се страни на първия ден от шестия месец след месеца, през който генералният секретар е уведомил договарящите се страни за тях. Отделните договарящи се страни могат да формулират възражения в срок от четири месеца, считано от датата на уведомлението. В случай на възражения от една четвърт от договарящите се страни, изменението не влиза в сила.

               Ако не постъпят достатъчно на брой възражения от страните, измененията съгласно настоящото предложение се очаква да влязат в сила на 1 януари 2021 г. и да станат обвързващи за Съюза и държавите членки, превръщайки се в неразделна част от достиженията на правото на Съюза.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               3.1.Изключителна компетентност на Съюза

               В допълнението към приложение I към Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. се съдържа списък на инструментите на Съюза, чрез които Съюзът упражнява своята компетентност и които са били в сила към момента на сключване на Споразумението между ЕС и OTIF. Директива 2008/68/ЕО относно вътрешния превоз на опасни товари
                  4
                е в този списък.

               Член 1 от Директива 2008/68/ЕО постановява, че приложението към RID се прилага към железопътния превоз на опасни товари в рамките на държавите членки или между тях, с изключение на онези държави членки, които нямат железопътна система. В член 4 от Директива 2008/68/ЕО, засягащ третите държави, се постановява, че „превозът на опасни товари между държавите членки и трети държави се разрешава при спазване на изискванията на ADR
                  5
               , RID и ADN
                  6
               , освен когато в приложенията е посочено друго“.

               За тази цел Комисията е оправомощена да адаптира приложение II, раздел II.1 към Директива 2008/68/ЕО посредством делегиран акт, в съответствие с член 8 от директивата.

               3.2.Позиция, която трябва да се заеме

                Измененията на RID попадат изцяло в рамките на изключителната компетентност на Съюза и е необходимо да се установи позиция на Съюза.

               В член 1 на проекта за решение на Съвета е предвидено изготвянето на списък на предвидените изменения.

               Както вече беше посочено, при подготовката на тези изменения бяха проведени консултации с широк кръг от експерти от публичния и частния сектор. В повечето случаи препоръчаното действие беше одобрено единодушно.

               В съответствие с точка 2.4 от приложение III към Решение № 2013/103/ЕС на Съвета на заседанието си от 16 декември 2019 г. Комитетът по транспорта на опасни товари, създаден по силата на Директива 2008/68/ЕО, проведе предварително обсъждане на предвидените изменения и предложението получи положителна оценка от всички участници.

               Освен това Комисията организира координационни срещи на ЕС на всички етапи от процеса на договаряне на тези изменения.

               Предвидените изменения се считат за подходящи за безопасния превоз на опасни товари по ефективен спрямо разходите начин и с оглед на техническия прогрес и поради това могат да бъдат подкрепени.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат дейността на съответния орган. То включва също така инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  7
               .

               4.1.2.Прилагане в конкретния случай

               Актът, който трябва да бъде приет от Съвместния комитет, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде обвързващ за Съюза съгласно международното право в съответствие с член 6 от RID, съгласно който приложението, което се изменя, представлява неразделна част от правилника.

               Освен това съгласно член 1 от Директива 2008/68/ЕО приложението към RID се прилага към железопътния превоз на опасни товари в рамките на държавите членки или между тях, с изключение на онези държави членки, които нямат железопътна система. В член 4 от Директива 2008/68/ЕО, засягащ третите държави, се постановява, че „превозът на опасни товари между държавите членки и трети държави се разрешава при спазване на изискванията на ADR, RID и ADN, освен когато в приложенията е посочено друго“.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               4.2.2.Прилагане в конкретния случай

               Главната цел и основното съдържание на решението се отнасят за железопътния превоз на опасни товари.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 91 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание на предложеното решение следва да бъде член 91 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.Публикуване на предвидения акт

               Тъй като с решението на Комисията от експерти по RID ще бъде изменено приложението към RID, е целесъобразно след неговото приемане в Официален вестник на Европейския съюз да бъде публикувана информация за резултата от заседанието на Комисията от експерти по RID.

               2020/0031 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз
                  на 56-ата сесия на Комисията от експерти по превоза на опасни товари към Междуправителствената организация за международни железопътни превози по отношение на някои изменения на притурка С към Конвенцията за международни железопътни превози

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът се присъедини към Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. („COTIF“), по силата на Решение 2013/103/ЕС на Съвета
                  8
               1.

               (2)Всички държави членки с изключение на Кипър и Малта са държави — членки на конвенцията COTIF.

               (3)Съгласно член 6 от COTIF международният железопътен транспорт и допускането на железопътен материал за използване в международния транспорт се уреждат от правила, които са изброени в настоящия член, по-конкретно от „Правилника за международен железопътен превоз на опасни товари (RID)“, който представлява притурка C към Конвенцията.

               (4)В Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
                  9
               2, посредством позоваване на RID, се определят изисквания към превоза на опасни товари с автомобилен, железопътен и вътрешноводен транспорт в рамките на държавите членки или между тях.

               (5)Съгласно член 13, параграф 1, буква г) от COTIF Комисията от експерти по превоза на опасни товари („Комисия от експерти по RID“) към Организацията за международни железопътни превози може да приема изменения на приложението към RID.

               (6)На своята 56-а сесия на 27 май 2020 г. Комисията от експерти по RID трябва да приеме изменения за адаптиране на приложението към RID към научно-техническия прогрес.

               (7)Тъй като измененията на RID ще бъдат обвързващи за Съюза, е целесъобразно да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Комисията от експерти по RID.

               (8)Предвидените изменения засягат технически стандарти, които целят осигуряване на безопасен и ефикасен превоз на опасни товари и отчитат научно-техническия прогрес в сектора и разработването на нови вещества и изделия, чийто превоз би могъл да представлява опасност.

               (9)Предвидените изменения се считат за подходящи за безопасния превоз на опасни товари по ефективен спрямо разходите начин и поради това могат да бъдат подкрепени.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 56-ата сесия на Комисията от експерти по превоза на опасни товари („Комисия от експерти по RID“) към Организацията за международни железопътни превози в рамките на Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г., е определена в приложението към настоящото решение.

               Внасянето на незначителни промени в документите, посочени в приложението, може да бъде договаряно от представителите на Съюза в Комисията от експерти по RID, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 2

               След като бъде прието, решението на Комисията от експерти по RID се публикува в Официален вестник на Европейския съюз, като се посочва датата на влизането му в сила.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (2)

                        Член 42, параграф 1 от COTIF.

                     (3)

                        Понастоящем държавите — членки на OTIF, са 50, а договарящите се държави по RID са 45.

                     (4)

                        Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (ОВ L 260, 30.9.2008 г., стр. 13).

                     (5)

                        Европейска спогодба за международен превоз на опасни товари по шосе, сключена в Женева на 30 септември 1957 г.

                     (6)

                        Европейско споразумение за международен превоз на опасни товари по вътрешните водни пътища, сключено в Женева на 26 май 2000 г.

                     (7)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (8)
                  1
                        Решение 2013/103 на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (9)
                  2
                        Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (ОВ L 260, 30.9.2008 г., стр. 13).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.2.2020
            COM(2020) 71 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюзна 56-ата сесия на Комисията от експерти по превоза на опасни товари към Междуправителствената организация за международни железопътни превози по отношение на някои изменения на притурка С към Конвенцията за международни железопътни превози

               ПРИЛОЖЕНИЕ

                        Предложение

                        Референтен документ

                        Тема

                        Коментари

                        Позицията на ЕС

                        1.

                        OTIF/RID/CE/GTP/2019/6

                        Консолидирани текстове, приети на съвместните заседания през 2018 г. и 2019 г. и от Постоянната работна група към Комисията от експерти по RID през ноември 2018 г.

                        Технически консенсус в Постоянната работна група към OTIF за приемане на изменения текст

                        Приемат се преработените от Постоянната работна група изменения

                        2.

                        пак там

                        Изменения, оставени за допълнително проучване от Постоянната работна група

                        -

                        -

                        3.

                        пак там

                        Изменения, изискващи общо становище на съвместното заседание ИКЕ на ООН — OTIF

                        Ефикасният интермодален транспорт трябва да бъде улеснен

                        Приемат се препоръчаните на съвместното заседание изменения

                        4.

                        OTIF/RID/CE/GTP/2019/8

                        Изменения на преходни разпоредби

                        Технически консенсус в Постоянната работна група към OTIF за приемане на изменения текст

                        Приемат се преработените от Постоянната работна група изменения

                        5.

                        OTIF/RID/CE/GTP/2019/10

                        107-та сесия на Работна група 15 (Женева, 11—15 ноември 2019 г.)

                        Технически консенсус в Постоянната работна група към OTIF за приемане на изменения текст

                        Приемат се преработените от Постоянната работна група изменения

                        6.

                        OTIF/RID/CE/GTP/2019/ INF.4 + INF.10 + INF.12

                        Устойчивост на натоварване на вагон-цистерни в съответствие с RID 6.8.2.1.2

                        Технически консенсус в Постоянната работна група към OTIF за приемане на изменения текст

                        Приемат се преработените от Постоянната работна група изменения


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.3.2019
            COM(2019) 131 final
            2019/0073(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Административния комитет за Конвенция ТИР, що се отнася до предложението за изменение на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Административния комитет, създаден по силата на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР
                  1
                (наричана по-нататък „Конвенция ТИР“), във връзка с предвиденото приемане на изменения, засягащи асоциациите ТИР и митническите учреждения, участващи в операции ТИР.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР

               Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР от 14 ноември 1975 г. („Конвенция ТИР“) има за цел да улесни международния превоз на стоки от отправни митнически учреждения до получаващи митнически учреждения и през толкова други държави, колкото е необходимо. Конвенция ТИР влезе в сила през 1978 г. Към януари 2019 г. Конвенцията има 76 договарящи страни, които включват 75 държави и Европейския съюз. Европейският съюз е страна по Конвенция ТИР
                  2
                от 20 юни 1983 г. Всички държави членки са страни по Конвенция ТИР.

               2.2.Административният комитет

               Административният комитет действа в рамките на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР. Ролята на Административния комитет е да разглежда и приема изменения на Конвенция ТИР. Предложенията се подлагат на гласуване и всяка държава, която е договаряща страна и има представител на сесията на Административния комитет, разполага с един глас. Съюзът има изключителна компетентност в областта на митниците, уредена с Конвенция ТИР. Тъй като обаче Съюзът е международна организация, той не разполага с право на глас. Всички държави членки са договарящи страни с право на глас.

               Измененията на Конвенция ТИР се примат с мнозинство от две трети от присъстващите и гласуващи страни. За вземане на решение се изисква кворум от не по-малко от една трета от държавите, които са договарящи страни.

               2.3.Предвиденият акт на Административния комитет

               През 2019 г. Административният комитет ще заседава на следните дати: 7 февруари и 17 октомври. На едно от своите заседания или по време на извънредна сесия Административният комитет трябва да вземе решение за приемането на предложените изменения на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР („предвидения акт“).

               Целта на предвидения акт е да: i) поясни кои органи могат да упълномощават асоциацията(ите) да действа(т) като гарант; ii) увеличи броя на отправните и/или получаващите митнически учреждения, които могат да участват в даден превоз ТИР; и iii) изиска публикуването на информация за ограниченията върху броя на наличните отправни и/или получаващи митнически учреждения, които са отворени за операции ТИР.

               Предвиденият акт ще стане обвързващ за договарящите страни в съответствие с членове 59 и 60 от Конвенция ТИР. Член 59 се отнася до измененията на основния текст на Конвенция ТИР и гласи: „Освен ако не е предвидено друго в разпоредбите на член 60, всяко предложено изменение, съобщено в прилагане на разпоредбите на предшестващия параграф, влиза в сила за всички договарящи страни три месеца след изтичането на срок от дванадесет месеца от датата на съобщението, ако в рамките на този период до Генералния секретар на Организацията на обединените нации не постъпи възражение от някоя държава — договаряща страна. Ако по предложеното изменение е постъпило възражение в съответствие с разпоредбите на параграф 3 от настоящия член, изменението се счита за отхвърлено и няма да има действие.“

               Член 60 се отнася до измененията на приложенията към Конвенция ТИР и гласи: „Всяко изменение на приложения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 и 10, предложено и разгледано съгласно разпоредбите на член 59, параграфи 1 и 2, влиза в сила от датата, която се определя от Административния комитет в момента на приемането му, освен ако на по-предна дата, която се определя от Административният комитет в същия момент, една пета част от държавите — договарящи страни, или пет държави — договарящи страни, ако тази цифра е по-малка, са уведомили Генералния секретар на Организацията на обединените нации, че предявяват възражения срещу изменението. Датите, посочени в настоящия параграф, се определят от Административния комитет с мнозинство от две трети на присъстващите и гласуващи негови членове.“.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Съюзът споделя целите на предложените изменения на Конвенция ТИР и обяснителните бележки към нея. По-конкретно Съюзът подкрепя нуждата да се поясни кои са органите, компетентни да упълномощават гарантиращите асоциации; увеличението на броя на митническите учреждения, които участват в дадена операция ТИР; и изискването да се оповестява публично информацията за ограниченията върху броя на наличните отправни и/или получаващи митнически учреждения, които са отворени за операции ТИР.

               По-конкретно предложението за изменение на член 6, параграф 1 от Конвенция ТИР с цел замяна на думата „Всяка“ с „Митническите органи или други компетентни органи на“ се основава на искане от страна на Руската федерация да бъде отразен фактът, че поради различния административен ред в отделните договарящи страни компетентният орган, който упълномощава дадена гарантираща асоциация, може не винаги да е митническата администрация. Предложената формулировка е компромисно решение, тъй като няколко договарящи страни, включително Европейският съюз, изразиха загриженост във връзка с първоначалното предложение понятието „митнически органи“ да бъде изцяло заличено, поради съображения, свързани с изискванията на националното или международното законодателство. Предложеното изменение ще разшири обхвата на разпоредбата, за да осигури необходимата гъвкавост.

               Предложението за изменение на член 18, ред 3 от Конвенция ТИР с цел замяна на думата „четири“ с „осем“ и добавяне на нов параграф, гласящ, че „Митническите органи могат да ограничат максималния брой на отправните (получаващите) митнически учреждения на своята територия до по-малко от седем, но не по-малко от три“ е съществено изменение. Чрез удвояването на броя на митническите учреждения, които могат да участват в дадена операция ТИР, предложеното изменение би подобрило конкурентоспособността на системата ТИР и би предоставило значително улеснение на транспортния отрасъл. Същевременно по предложение на Руската федерация договарящите страни ще запазят възможността да ограничат броя на участващите митнически учреждения на своята територия, за да избегнат потенциални рискове за държавните си бюджети. Това предложено изменение следва да бъде разгледано заедно с предложената нова обяснителна бележка към член 18.

               Предложението за нова обяснителна бележка към член 18 от Конвенция ТИР беше разработено от Изпълнителния съвет ТИР (упълномощен от Административния комитет). Целта му е да допълни предложеното изменение на член 18, с което на договарящите страни се дава възможност да разполагат с по-малък брой отправни и/или получаващи митнически учреждения на своята територия. С предложената нова обяснителна бележка се изисква, в случай че митническите органи на дадена договаряща страна ограничат максималния брой на отправните и/или получаващите митнически учреждения на своята територия, тази информация да бъде публично оповестена и също така предоставена на Изпълнителния съвет ТИР. Целта на този механизъм е да се избегнат правни и логистични затруднения за транспортния отрасъл в случай на подобни ограничения.

               Предложението за изменение на обяснителната бележка към член 6, параграф 2 от Конвенция ТИР с цел замяна на думите „страна могат да одобрят“ с „договаряща страна могат да упълномощят“ цели по-голяма съгласуваност на текста и е от техническо естество.

               Предложението за изменение на част I, параграф 1 от приложение 9 към Конвенция ТИР, с което думите „договарящите страни“ ще бъдат заменени с „митническите органи или други компетентни органи на дадена договаряща страна“, има за цел да разшири обхвата на разпоредбата, за да осигури повече гъвкавост, предвид на различния административен ред в отделните страни. Подобно на описаното по-горе изменение на член 6, параграф 1, посоченото изменение е въз основа на предложение на Руската федерация. По същество предложението ще разшири обхвата на разпоредбата, за да осигури необходимата гъвкавост.

               По предложените изменения бяха проведени консултации с държавите членки в рамките на Експертната група по митнически въпроси, свързани с ТИР (координиране Женева). Допълнителни консултации се проведоха и по време на сесиите на Работната група на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) по митническите въпроси, свързани с транспорта.

               Вътрешната координация, както и съвместните обсъждания с държавите членки в рамките на Експертната група по митническите въпроси, свързани с ТИР, показаха ясно, че по предложените изменения няма възражения.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението.“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  3
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Административният комитет е орган, създаден със споразумение, а именно Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР.

               Актът, който Административният комитет има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде обвързващ по международното право в съответствие с членове 59 и 60 от Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на Конвенция ТИР.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и основното съдържание на предвидения акт са свързани с общата търговска политика.

               Поради това материалноправно основание на предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание на предложеното решение следва да бъде член 207 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.Публикуване на предвидения акт

               Тъй като с акта на Административния комитет ще бъде изменена Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР и приложенията към нея, е целесъобразно след приемането му той да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз.

               2019/0073 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Административния комитет за Конвенция ТИР, що се отнася до предложението за изменение на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР („Конвенция ТИР“) от 14 ноември 1975 г. бе одобрена от името на Европейската икономическа общност с Регламент (ЕИО) № 2112/78 на Съвета
                  4
                и влезе в сила в Общността на 20 юни 1983 г.
                  5
               .

               (2)По силата на членове 59 и 60 от Конвенция ТИР Административният комитет може да приема изменения с мнозинство от две трети на присъстващите и гласуващи договарящи страни.

               (3)На извънредна сесия през юни 2019 г. Административният комитет трябва да приеме няколко изменения на Конвенция ТИР и приложенията към нея.

               (4)Тъй като измененията ще са обвързващи за Съюза, е целесъобразно да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Административния комитет.

               (5)С цел да се отрази фактът, че съществуващият административен ред в отделните договарящи страни е различен, е необходимо да се разшири обхватът на лицата по член 6 от Конвенция ТИР, съответстващата обяснителна бележка и приложение 9 към Конвенция ТИР, така че да се позволи на органи, различни от митническите органи, да упълномощават дадена асоциация да действа като гарант на лицата, използващи режим ТИР.

               (6)С цел да се улесни прилагането на Конвенция ТИР от логистичната верига и да се подобри конкурентоспособността на международния транспорт, обхванат от Конвенция ТИР, е необходимо член 18 да бъде изменен, за да се увеличи броят на митническите учреждения, които могат да участват в дадена операция ТИР. Същевременно на митническите органи на договарящите страни се предоставя възможност да ограничат броя на митническите учреждения, които могат да участват в дадена операция ТИР на тяхната територия, при условие че уведомят обществеността и Изпълнителния съвет ТИР за подобни ограничения,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по време на шестдесет и деветата или седемдесетата сесия на Административния комитет, се основава на проектоизмененията, приложени към настоящото решение.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ТИР означава „международни автомобилни превози“ („Transports Internationaux Routiers“).

                     (2)

                        Регламент (EИО) № 2112/78 на Съвета от 25 юли 1978 г. относно сключване на Митническа конвенция за международен превоз на стоки под знака на ТИР карнети (Конвенция ТИР) от 14 ноември 1975 г. в Женева, OВ L 252/1.

                     (3)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (4)

                        Регламент (EИО) № 2112/78 на Съвета от 25 юли 1978 г. относно сключване на Митническа конвенция за международен превоз на стоки под знака на ТИР карнети (Конвенция ТИР) от 14 ноември 1975 г. в Женева (OВ L 252, 14.9.1978 г., стр.1).

                     (5)

                        OB L 31, 2.2.1983 г., стр. 13.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.3.2019
            COM(2019) 131 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Административния комитет за Конвенция ТИР, що се отнася до предложението за изменение на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР

               ПРИЛОЖЕНИЕ 1

               Изменения на Митническата конвенция относно международния превоз на стоки под покритието на карнети ТИР (Конвенция ТИР от 1975 г.)

               I Изменения на основния текст на Конвенция ТИР, предмет на процедурата за изменение по член 59:

               Член 6, параграф 1

               „Всяка“ се заменя с „Митническите органи или други компетентни органи на“

               Член 18, ред 3

               „Четири“ се заменя с „осем“

               Добавя се нов параграф, който гласи: „Митническите органи могат да ограничат максималния брой на отправните (или получаващите) митнически учреждения на своята територия до по-малко от седем, но не по-малко от три“

               II Изменения на приложенията към Конвенция ТИР, предмет на процедурата за изменение по член 60:

               Приложение 6, обяснителна бележка към член 6, параграф 2

               Думите „страна могат да одобрят“ се заменят с „договаряща страна могат да упълномощят“

               Приложение 6, нова обяснителна бележка към член 18

               0.18.3 Договарящите страни оповестяват публично информацията за подобни ограничения и уведомяват Изпълнителния съвет ТИР, включително чрез подходящо използване на електронни приложения, разработени за тази цел от секретариата ТИР под надзора на Изпълнителния съвет ТИР.

               Приложение 9, част I, параграф 1

               Думите „договарящите страни“ се заменят с „митническите органи или други компетентни органи на дадена договаряща страна“.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.3.2019
            COM(2019) 139 final
            2019/0080(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно отпускането на отменени средства от проекти по 10-ия Европейски фонд за развитие с цел предоставяне на допълнителни средства за Механизма за подкрепа на мира в Африка

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания за предложението и негови цели

               Първоначално Механизмът за подкрепа на мира в Африка (МПМА) бе създаден през 2003 г. в рамките на Споразумението от Котону
                  1
                и се финансира от Европейския фонд за развитие (ЕФР), който не е включен в общия бюджет на Съюза. МПМА се превърна в един от основните инструменти за осъществяване на сътрудничеството за мир и сигурност между Африка и ЕС.

               Съгласно действащия 11-и ЕФР първоначално за МПМА бяха отпуснати 750 милиона евро за периода 2014—2020 г. Тази сума, която се основава на поетите задължения по линия на МПМА в рамките на 10-ия ЕФР, не бе съобразена в достатъчна степен с рязкото увеличение на финансовия обем на МПМА след 2012 г., което продължи до 2015 г., когато Комисията ограничи финансирането си за мироопазващи операции до 80 % от ставката на ООН по това време за възнагражденията, изплащани на войските и полицията, работещи на място в рамките на ръководени от африкански държави мироопазващи операции. Въвеждането на този таван доведе до стабилизиране, а не до намаляване, на плащанията по МПМА, тъй като икономиите, постигнати благодарение на въвеждането на тавана за средствата, предоставяни от МПМА за възнаграждения, бяха компенсирани от увеличение на общия брой на финансираните мироопазващи операции. Вследствие на това исканията за финансиране по МПМА скоро надвишиха наличните средства. Поради това до момента МПМА бе захранен допълнително три пъти с общо 835 милиона евро: две захранвания с по 150 милиона евро (решенията за които бяха взети съответно на 24 септември 2015 г.
                  2
                и на 2 август 2016 г.
                  3
               ) за програмата за действие за периода 2014—2016 г. и трето захранване — с 535 милиона евро (решението за което също бе взето на 2 август 2016 г.
                  4
               ) — за финансиране на програмата за действие за периода 2017—2018 г.  Увеличаването на исканията се дължи по-конкретно на продължаването на финансирането на съществуващите операции (Мисия на Африканския съюз в Сомалия — AMISOM), както и на започването на нови мироопазващи операции (Мисия на Икономическата общност на западноафриканските държави в Гвинея Бисау — ECOMIB, многонационални съвместни оперативни сили за борба срещу Боко Харам — MNJTF, обединени сили на Г-5 от Сахел). В рамките на 11-ия ЕФР по линия на МПМА до момента са поети задължения в размер на общо 1 627,3 милиона евро
                  5
               . Тази сума е значително по-голяма от поетите задължения по предишни ЕФР, което показва повишената ангажираност за финансиране от ЕФР на мира и сигурността.

               В решението на Корепер от 10 май 2016 г. относно предоставянето на допълнителни средства за МПМА, се определят наличните средства за МПМА до края на 2018 г., но не се разглеждат финансовите нужди за последните две години на 11-ия ЕФР, съответстващи на програмата за действие на МПМА за периода 2019—2020 г. Ресурсите за периода 2019—2020 г. следва да могат да отговорят на постоянните нужди на Африканския съюз и африканските регионални организации с цел справяне с текущите и възникващите кризи във връзка със сигурността в Африка. Необходимо е да се гарантират предвидимостта и устойчивостта на нуждите от финансиране на МПМА. Понастоящем финансовите нужди на МПМА до края на 2020 г. се оценяват на 814 860 000 EUR.

               Целта на настоящото проектопредложение за решение на Съвета е да се получи разрешение от Съвета за използване на отменени средства от 10-ия ЕФР с цел предоставяне на допълнителни средства за МПМА в размер до 445 860 000 EUR, от които 431 000 000 EUR ще допринесат за финансирането на нуждите на МПМА до края на 2020 г., а 14 860 000 EUR ще покрият разходите за подкрепа, направени от Комисията. Тези средства ще бъдат усвоени чрез прилагане на алгоритъма за определяне на приноса на държавите членки
                  6
               , използван за 10-ия ЕФР. За да бъдат допълнени тези средства от резерва за изпълнение (réserve non-mobilisable), ще бъдат мобилизирани допълнителни средства за МПМА от резерва за националните индикативни програми/регионалните индикативни програми (НИП/РИП) (369 000 000 EUR) по 11-ия ЕФР.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  В Глобалната стратегия на ЕС
                     7
                   мирът и сигурността са определени като един от жизненоважните интереси на ЕС и освен това се посочва, че сигурността в Европа е тясно свързана с мира в съседните и заобикалящите я региони. В приетия през 2017 г. обновен Европейски консенсус за развитие
                     8
                   мирът се определя като една от неговите пет приоритетни области и отново се потвърждава ангажиментът на ЕС за основан на правила световен ред, в който многостранното сътрудничество заема централно място.

                  МПМА е един от основните инструменти за осъществяване на сътрудничеството за мир и сигурност между Африка и ЕС в рамките на Съвместната стратегия Африка—ЕС, приета в Лисабон през 2007 г. На 4-тата среща на върха Африка—ЕС през 2014 г. мирът и сигурността бяха отново потвърдени като една от петте приоритетни области за изпълнението на съвместната стратегия. На 5-ата среща на върха АС—ЕС през ноември 2017 г. лидерите постигнаха съгласие по четири общи стратегически приоритета за периода до следващата среща на върха, единият от които е „укрепване на устойчивостта, мира, сигурността и управлението“. Тъй като в новия Европейски консенсус за развитие се припомня връзката между сигурността и развитието и в Глобалната стратегия на ЕС се подчертава необходимостта от интегриран подход към конфликтите, сътрудничеството в областта на мира и сигурността продължава да е в основата на партньорството между Африка и ЕС. Именно в този контекст на 23 май 2018 г. Европейската комисия и Комисията на Африканския съюз подписаха Меморандум за разбирателство относно мира, сигурността и управлението, който осигурява рамка за засилено сътрудничеството между АС и ЕС с цел преодоляване на предизвикателствата в областта на мира и сигурността.

                  Като позволява дейностите на МПМА да продължат до 2020 г., настоящото предложение ще допринесе за изпълнението на целите за устойчиво развитие (ЦУР), и по-специално на ЦУР 16 „Насърчаване на мирни и приобщаващи общества за устойчиво развитие, предоставяне на достъп до правосъдие за всички и изграждане на ефективни, отговорни и приобщаващи институции на всички равнища“.

                  МПМА обикновено се финансира от финансовия пакет в рамките на АКТБ от ЕФР. Дейностите, финансирани с допълнителните средства, предоставени на МПМА от резерва за изпълнение (réserve non-mobilisable), ще продължат да са съобразени с общите и конкретните за МПМА цели, определени в стратегията в рамките на АКТБ
                     9
                  .

                  Допълнителните средства ще бъдат използвани в съответствие с правилата и процедурите, приложими за 11-ия ЕФР. Програмирането на тези средства ще бъде направено с предстоящата програма за действие на МПМА за периода 2019—2020 г., за която е необходимо одобрението на Корепер, преди да бъде приета от Комисията, съгласно предвиденото в член 15, буква б) от Регламента относно изпълнението на 11-ия ЕФР
                     10
                  .

               •Съгласуваност с други политики на Съюза

                  Не се прилага.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Член 1, параграф 4 от Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР
                     11
                  .

                  В член 1, параграф 4 от Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР се изисква Съветът да приеме своето решение с единодушие.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Не се прилага.

                     ЕФР е създаден чрез вътрешно споразумение между представителите на държавите членки и в него се предвижда възможността да се използват отменени средства, ако Съветът одобри това
                     12
                  .

               •Пропорционалност

                  Предложението и по-специално предложените суми се основават на всеобхватен анализ, извършен от службите на Комисията и от ЕСВД. Предложението се основава също така на предположението, че във финансовите усилия ще се включат други партньори, включително че държавите — членки на Африканския съюз, постепенно ще изпълнят ангажимента, поет на срещата на върха на Африканския съюз в Йоханесбург, Южна Африка, през юни 2015 г., да допринесат с 25 % към мироопазващите операции до 2020 г.; и че ще се включат и други донори, включително ООН. Освен това държавите — членки на ЕС, имат възможност да окажат доброволен принос чрез МПМА.

               През юли 2016 г. АС прие решение за прилагане на налог от 0,2 % върху допустимия внос с цел финансиране на Африканския съюз. Целта на решението е да се осигури надеждно и предвидимо финансиране за мира и сигурността на континента чрез Фонда за мир на Африканския съюз. Изпълнението на необходимите законодателни и практически мерки напредва, макар и с различни темпове в различните държави — членки на АС.

               •Избор на инструмент

               ЕФР е единственият източник за финансиране на МПМА на равнище ЕС. Поради правни ограничения съществуващите инструменти на ЕС, финансирани от общия бюджет на Съюза, не могат да бъдат използвани за операции, които имат военни последици или последици в областта на отбраната, или за подкрепа на бенефициери във военната сфера за задачи, които не са свързани с изграждането на капацитет в подкрепа на развитието и на сигурността за развитие.

               В съответствие с член 1, параграф 4 от Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз, Съветът взема решение по предложение на Комисията.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на съществуващото законодателство

                  Не се прилага.

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Не се прилага.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не се прилага.

               •Оценка на въздействието

                  Не се прилага.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не се прилага.

               •Основни права

               Укрепването на свързаното с правата на човека измерение на предотвратяването на конфликти, управлението на кризи и процесите след прекратяването на конфликтите е една от основните области на сътрудничество в рамките на приоритетната област „Мир и сигурност“ на Съвместната стратегия Африка—ЕС. Меморандумът за разбирателство между АС и ЕС относно мира, сигурността и управлението, подписан през май 2018 г., допълнително подчертава централното значение на правата на човека, включително на борбата срещу основаното на пола насилие, свързано с конфликти, при постигането на мир и сигурност на африканския континент.

               В рамките на програмата за действие на МПМА за периода 2019—2020 г. ще бъде обърнато специално внимание на измерението, свързано с половете и с правата на човека, на всички значими действия. Ще бъде предоставена подкрепа на Африканския съюз и други съответни участници за изготвянето на континентална рамка за спазването на правата на човека и международното хуманитарно право, приложима за всички мироопазващи операции, ръководени от африкански държави.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Не се прилага.

                  ЕФР не е включен в бюджета на ЕС.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за мониторинг, оценка и докладване

                  Механизмите за мониторинг, оценка и докладване са механизмите, приложими за 11-ия ЕФР, и тези, предвидени в съответните многогодишни програми за действие. Допълнителни подходящи мерки са включени и в неофициалния документ относно мерките за укрепване на Комисията на Африканския съюз, подписан между Европейската комисия и Комисията на Африканския съюз на 15 април 2016 г. и изменен на 24 март 2017 г., които Комисията на Африканския съюз трябва да спазва при изпълнението на ЕФР чрез непряко управление.

               •Обяснителни документи (за директивите)

                  Не се прилага.

               •Подробно разяснение на специфичните разпоредби на предложението

                  В член 1, параграф 1 от предложението се предвижда отменени средства в максимален размер до 445 860 000 EUR от проекти по 10-ия ЕФР да бъдат отпуснати с цел предоставяне на допълнителни средства на МПМА, за да бъдат покрити очакваните финансови нужди по програмата за действие на МПМА за периода 2019—2020 г.

                  В член 1, параграф 2 се предвижда на Комисията да бъдат отпуснати максимум 14 860 000 EUR от сумата в параграф 1 за разходи за подкрепа. Тази стойност е изчислена, като е използван същият коефициент (3,45 %) като предвидения за управлението на средствата по 11-ия ЕФР в член 1, параграф 2, буква а) от Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР.

                  В член 1, параграф 3 се посочва, че ще се прилагат правилата за 11-ия ЕФР (Регламентът за изпълнение и Финансовият регламент
                     13
                  ).

                  В член 2 се посочва датата на влизане в сила на решението.

               2019/0080 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно отпускането на отменени средства от проекти по 10-ия Европейски фонд за развитие с цел предоставяне на допълнителни средства за Механизма за подкрепа на мира в Африка

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

               като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз
                  14
               , и по-специално член 1, параграф 4 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В рамките на 11-ия ЕФР до момента ЕС е заделил общо 1 627,3 милиона евро за Механизма за подкрепа на мира в Африка (МПМА), за да предостави финансова подкрепа за действията на Африканския съюз в отговор на текущите и възникващите кризи във връзка със сигурността в Африка. Този ангажимент за мир и сигурност на африканския континент следва да бъде запазен за периода 2019—2020 г.

               (2)Нуждите на МПМА за периода 2019—2020 г. се оценяват на 814 860 000 EUR.

               (3)Целесъобразно е за обезпечаване на финансирането на МПМА до края на 2020 г. да се използват отменени средства от проекти по 10-ия ЕФР.

               (4)Тези допълнителни средства следва да финансират дейностите по линия на МПМА, включително подкрепата за привеждането в действие на Африканската архитектура за мир и сигурност, подкрепата за инициативи, насочени към предотвратяването и управлението на ожесточени конфликти, в случай на спешни и непредвидени нужди в кризисни ситуации (Механизъм за ранно реагиране) и подкрепата за ръководени от африкански държави мироопазващи операции, както и да финансират разходите за подкрепа, направени от Комисията.

               (5)Тези средства следва да се използват в съответствие с приложимата многогодишна програма за действие на МПМА и с правилата и процедурите, приложими за 11-ия ЕФР, установени в Регламент (ЕС) 2015/322 на Съвета от 2 март 2015 г. относно изпълнението на 11-ия Европейски фонд за развитие
                  15
                и Регламент (ЕС) 2018/1877 на Съвета от 26 ноември 2018 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие
                  16
               ,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Сума в размер до максимум 445 860 000 EUR от отменените средства от проекти по 10-ия Европейски фонд за развитие (ЕФР) се отпуска с цел предоставяне на допълнителни средства за МПМА за периода 2019—2020 г.

               От тази сума максимум 14 860 000 EUR се предоставят за разходите за подкрепа, направени от Комисията.

               Тези средства се използват в съответствие с правилата и процедурите, приложими за 11-ия ЕФР.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Споразумение за партньорство между членовете на групата на държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г.

                     (2)

                        Решение C(2015) 8627 на Комисията от 7 декември 2015 г.

                     (3)

                        Решение C(2016) 7258 на Комисията от 17 ноември 2016 г.

                     (4)

                        Решение C(2017) 2579 на Комисията от 27 април 2017 г., изменено с Решение C(2018) 1258 на Комисията от 23 февруари 2018 г.

                     (5)

                        Тази сума включва 16,5 милиона евро доброволен принос, оказан от различни държави членки.

                     (6)

                        Това не представлява прецедент по отношение на потенциалното бъдещо използване на отменените средства от предходни ЕФР, за което решението продължава да се взема от държавите членки въз основа на всеки отделен случай, в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) 2018/1877 на Съвета от 26 ноември 2018 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие.

                     (7)

                        Обща визия, общи действия: по-силна Европа. Глобална стратегия за външната политика и политиката на сигурност на Европейския съюз, юни 2016 г.

                     (8)

                        Съвместно изявление на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, на Европейския парламент и на Комисията (2017/C 210/01). Новият европейски консенсус за развитие „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“, 7 юни 2017 г.

                     (9)

                        Решение C(2015) 7766 на Комисията от 13 ноември 2015 г. относно приемането на стратегически документ и индикативна програма за периода 2014—2020 за сътрудничество в рамките на АКТБ между Европейския съюз и групата на държавите от АКТБ.

                     (10)

                        Регламент (ЕС) 2015/322 на Съвета от 2 март 2015 г.

                     (11)

                        Вътрешно споразумение между представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Европейския съюз съгласно многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС и за разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1).

                     (12)

                        Член 1, параграф 4 от Вътрешното споразумение за 11-ия ЕФР и член 55 от Регламент (ЕС) 2018/1877 на Съвета от 26 ноември 2018 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие.

                     (13)

                        Регламент (ЕС) 2015/322 на Съвета от 2 март 2015 г. относно изпълнението на 11-ия Европейски фонд за развитие и Регламент (ЕС) 2018/1877 на Съвета от 26 ноември 2018 г. относно финансовия регламент, приложим за 11-ия Европейски фонд за развитие.

                     (14)

                        ОВ L 210, 6.8.2013 г., стр. 1.

                     (15)

                        ОВ L 58, 3.3.2015 г., стр. 1—16.

                     (16)

                        ОВ L 307, 3.12.2018 г., стр. 1—21.