               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            2015/0305(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за определяне на позицията на ЕС за препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден съгласно Споразумението за обратно приемане между Европейската общност и Руската федерация, по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Споразумението между Европейския съюз и Русия за обратно приемане влезе в сила на 1 юни 2007 г. Съгласно член 19, параграф 1, буква б) от Споразумението Съвместният комитет за обратно приемане има задачата „да взема решения относно договорености, необходими за еднаквото изпълнение на Споразумение[то]“. Съгласно член 6, параграф 3 от Прoцедурния правилник на Комитета, приет с негово Решение № 1/2007 от 25 юли 2007 г., Комитетът може да приема препоръки.

               На 2 юни 2009 г. Съвместният комитет за обратно приемане прие първа препоръка по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта. Оказа се, че тази препоръка следва да се изясни допълнително чрез втора препоръка, която да предостави насоки относно пренасрочването на интервюта, когато сроковете за организирането на интервютата не могат да бъдат спазени.

               2.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               Проектът за препоръка, приложен към настоящото предложение за решение на Съвета, беше обсъден и договорен с руската страна по време на 12-то, 13-то и 14-то заседание на Комитета и бе изготвен в тясно сътрудничество с държавите членки, които също бяха представени по време на обсъжданията на Комитета по този въпрос. При липсата на планирано заседание на работната група „Интеграция, миграция и експулсиране“, на 20 октомври 2014 г. Комисията се консултира със съветниците по правосъдие и вътрешни работи относно посочения проект на препоръка, като не бяха направени забележки.

               3. ФИНАСОВО ОТРАЖЕНИЕ И ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Настоящото предложение няма отражение върху бюджета на ЕС.

               2015/0305 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за определяне на позицията на ЕС за препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден съгласно Споразумението за обратно приемане между Европейската общност и Руската федерация, по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 3 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението от 25 май 2006 г.
                  1
                между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане (наричано по-долу „Споразумението за обратно приемане“) влезе в сила на 1 юни 2007 г.

               (2)С член 19 от Споразумението за обратно приемане се създава Съвместен комитет за обратно приемане, който отговаря за задачите, посочени в този член.

               (3)Съгласно член 19, параграф 1, буква б) от Споразумението за обратно приемане Съвместният комитет за обратно приемане трябва да взема решения относно договорености, необходими за еднаквото изпълнение на Споразумението.

               (4)Интервюто е един от елементите на процедурата за обратно приемане, предвидена в Споразумението, и съгласно член 9, параграф 4 следва да се организира, когато нито един от документите, изброени в приложения 2 и 3 към Споразумението, не може да бъде приложен от молещата страна към молбата за обратно приемане.

               (5)На 2 юни 2009 г. Съвместният комитет за обратно приемане прие първа препоръка по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта. Оказа се, че тази препоръка следва да се изясни допълнително чрез втора препоръка, която да предостави насоки относно пренасрочването на интервюта, когато сроковете за организиране на интервюта не могат да бъдат спазени.

               (6)Поради това е целесъобразно да се определи позицията на Съюза по отношение на препоръката относно молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта, която да бъде приета от Комитета,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1. Позицията, която да бъде възприета от Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден с член 19 от Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане, относно приемането на препоръката по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта, се основава на проекта на препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане, приложен към настоящото решение.

               2. Внасянето на незначителни технически поправки в проекта на препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане може да бъде одобрено от представителите на Съюза в Съвместния комитет, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 129 от 17 май 2007 г., стр. 40.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            за определяне на позицията на Общността за препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден съгласно Споразумението за обратно приемане между Европейската общност и Руската федерация, по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта

               ПРЕПОРЪКА № 2 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ, СЪЗДАДЕН СЪС СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ РУСКАТА ФЕДЕРАЦИЯ И ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ ОТ 25 МАЙ 2006 Г.,

               по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта

               от „ “

               КОМИТЕТЪТ,

               като се позовава на Споразумението между Руската федерация и Европейския съюз за обратно приемане от 25 май 2006 г. (наричано по-долу „Споразумението“), и по-специално член 19, параграф 1 от него и член 6, параграф 3 от Процедурния правилник на Съвместния комитет за обратно приемане от 25 юли 2007 г.,

               като има предвид, че интервюто е един от елементите на процедурата за обратно приемане, предвидена в Споразумението, и съгласно член 9, параграф 4 следва да се организира, когато нито един от документите, изброени в приложения 2 и 3 към Споразумението, не може да бъде приложен от молещата страна към молбата за обратно приемане,

               като има предвид, че на 2 юни 2009 г. Комитетът прие Препоръка № 1 на Съвместния комитет за обратно приемане по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта (наричана по-долу „Препоръка № 1“),

               като има предвид, че съгласно член 20, параграф 1, буква е) от Споразумението специалните договорености относно сроковете за обработка на молбите за обратно приемане могат да бъдат обхванати от двустранни протоколи за изпълнение,

               ПРЕПОРЪЧВА СЛЕДНОТО:

               1.В съответствие с параграф 2 от Препоръка № 1, ако срокът за организиране на интервю не е определен в съответните протоколи за изпълнение между Руската федерация и държавите — членки на ЕС, той следва да не надвишава 10 календарни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, посочена в параграф 1 от Препоръка № 1.

               2.В случай че интервюто не е организирано в рамките на сроковете, посочени в параграф 1 от настоящата препоръка, или в случай на неявяване на лицето за интервюто, молещата държава и замолената държава предприемат необходимите контакти и мерки с цел организиране на интервюто без забавяне.

               3.В случай че по време на срока, определен за организирането на интервю, молещата държава уведоми замолената държава относно отлагане на явяването на лицето за интервюто, срокът, посочен в параграф 1 от настоящата препоръка, или, когато е приложимо, срокът, предвиден в съответния протокол за изпълнение, следва да бъде удължен до датата, посочена в уведомлението.

               4.Срокът за организиране на интервю, при който се вземат предвид обстоятелствата, споменати в параграф 3 от настоящата препоръка, следва да не надвишава 60 календарни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, освен ако особени обстоятелства по случая оправдават организиране на интервюто след изтичането на посочения период от време.

               За Руската федерация
                     За Европейския съюз


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            2016/0044(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, относно решение на Съвместния комитет за обратно приемане относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението между Европейския съюз и Република Турция относно обратното приемане на незаконно пребиваващи лица

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               Споразумението между Европейския съюз и Република Турция за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (наричано по-долу „Споразумението“) бе сключено с Решение № 2014/252/ЕС на Съвета
                  1
                и влезе в сила на 1 октомври 2014 г. В съответствие с член 24, параграф 3 от Споразумението разпоредбите, свързани с обратното приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, както е установено в членове 4 и 6 от Споразумението, започват да се прилагат три години след влизането в сила на Споразумението, т.е. от 1 октомври 2017 г.

               На 29 ноември 2015 г., след срещата на върха между ЕС и Турция
                  2
               , Съюзът и Турция изразиха своето политическо съгласие, „че Споразумението между ЕС и Турция за обратно приемане ще започне да се прилага изцяло от юни 2016 г., за да може Комисията да представи третия си доклад за напредъка през есента на 2016 г. с оглед приключване на процеса на либерализиране на визовия режим, т.е. отпадане на изискването за виза за турските граждани в Шенгенското пространство до октомври 2016 г., след като бъдат изпълнени изискванията по пътната карта“.

               Със Споразумението се създава Съвместен комитет за обратно приемане, който inter alia да контролира прилагането на Споразумението и да взема решения относно необходимите изпълнителни мерки. След политическото изявление на 29 ноември 2015 г., по време на второто заседание на Съвместния комитет за обратно приемане, проведено на 19 януари 2016 г., ЕС и Турция обсъдиха възможността Съвместният комитет за обратно приемане да вземе решение съгласно член 19, параграф 1, буква б) от Споразумението относно изпълнителните мерки, необходими за определянето на по-ранна дата, а именно 1 юни 2016 г., от която да започнат да се прилагат задълженията по членове 4 и 6 от Споразумението.  Проект на решение в този смисъл на Съвместния комитет за обратно приемане е приложен към настоящото предложение.

               2016/0044 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, относно решение на Съвместния комитет за обратно приемане относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението между Европейския съюз и Република Турция относно обратното приемане на незаконно пребиваващи лица

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 3 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)
                     Споразумението между Европейския съюз и Република Турция за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (наричано по-долу„Споразумението“) беше сключено с Решение № 2014/252/ЕС на Съвета
                  3
                и влезе в сила на 1 октомври 2014 г. Съгласно член 24, параграф 3 от Споразумението разпоредбите на членове 4 и 6 от Споразумението, свързани с обратното приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, следва да се прилагат от 1 октомври 2017 г.

               (2)
                     На срещата на върха, проведена на 29 ноември 2015 г., ЕС и Турция изразиха своето политическо съгласие, че Споразумението за обратно приемане следва да започне да се прилага изцяло от 1 юни 2016 г.

               (3) В член 19, параграф 1, буква б) от Споразумението се предвижда, че Съвместният комитет за обратно приемане може да взема решения относно изпълнителните мерки, необходими за еднообразното прилагане на Споразумението. Следователно е целесъобразно с решение на Съвместния комитет за обратно приемане да бъдат установени  изпълнителните мерки, необходими за определянето на по-ранна дата, а именно 1 юни 2016 г., от която да започнат да се прилагат задълженията по членове 4 и 6 от Споразумението.

               [(4) В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство е нотифицирало желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящото решение.]

               [(5) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Ирландия не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.]

               (6) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (7) Като се има предвид гореизложеното, е необходимо да бъде установена позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, относно решение на Съвместния комитет за обратно приемане относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане ЕС — Турция, по отношение на решение на Съвместния комитет за обратно приемане относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет за обратно приемане, приложен към настоящото решение.

               Могат да се приемат незначителни изменения на проекта на решение, без да е необходимо друго решение на Съвета.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 134/1 — 7.5.2014 г.

                     (2)
                  Изявление на Генералния секретариат на Съвета 870/15 от 29.11.2015 г.

                     (3)
                  ОВ L…

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за установяване на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, относно решение на Съвместния комитет за обратно приемане относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението между Европейския съюз и Република Турция относно обратното приемане на незаконно пребиваващи лица

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ № 2/2016 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ, СЪЗДАДЕН СЪГЛАСНО
               СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И РЕПУБЛИКА ТУРЦИЯ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ НА НЕЗАКОННО ПРЕБИВАВАЩИ ЛИЦА,

               относно изпълнителните мерки за прилагането от 1 юни 2016 г. на членове 4 и 6 от Споразумението

               КОМИТЕТЪТ,

               Като взе предвид Споразумението между Европейския съюз и Република Турция за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица, и по-специално член 19, параграф 1, буква б) от него,

               като има предвид, че:

               (1) Споразумението между Европейския съюз и Република Турция за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (наричано по-долу „Споразумението“) влезе в сила на 1 октомври 2014 г.

               (2) В член 24, параграф 3 от Споразумението се предвижда, че задълженията, свързани с обратното приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, както е установено в членове 4 и 6 от Споразумението, започват да се прилагат едва три години след влизането в сила на Споразумението.

               (3) Като има предвид политическото съгласие, постигнато от двете страни на срещата на върха, проведена на 29 ноември, между ЕС и Турция, Споразумението да започне да се прилага изцяло от юни 2016 г.,

               РЕШИ ДА ПРИЕМЕ СЛЕДНАТА ИЗПЪЛНИТЕЛНА МЯРКА:

               Член 1

               Задълженията, посочени в членове 4 и 6 от Споразумението, свързани с обратното приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, се прилагат от 1 юни 2016 г.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               ………………………………...
                     …………………………………..

               (За Европейския съюз)

                         (За Република Турция)


title: Предложение за решение на Съвета относно временната забрана за употреба и продажба в Австрия на генетично модифицирана царевица (Zea mays L. line MON810 ) съгласно Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета (Единствено текстът на немски език е автентичен) (представенo от Комисията)

text:
Важна правна забележка

|

52007PC0586

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 9.10.2007COM(2007) 586 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно временната забрана за употреба и продажба в Австрия на генетично модифицирана царевица (Zea mays L. line MON810 ) съгласно Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета(Единствено текстът на немски език е автентичен)(представен o от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. По силата на решения на Комисията съгласно Част В от Директива 90/220/ЕИО е издадено разрешение за пускането на пазара на генетично модифициран сорт царевица Zea mays L. line MON810 и френските компетентни органи са дали съгласие за пускането на пазара на тези генетично модифицирани организми (ГМО). Съгласието се отнася за всички употреби на продукта, а именно внос, преработка в хранителни или фуражни продукти и отглеждане.2. В съответствие с член 16 (предпазна клауза) от Директива 90/220/ЕИО, впоследствие Австрия е информирала Комисията за решението си временно да забрани или ограничи пускането на пазара на Zea mays L. line MON810 по отношение на всички употреби, обхванати от даденото съгласие в съответствие с Директива 90/220/ЕИО и е предоставила мотивите си за това решение.3. Производните продукти от Zea mays L. line MON810 (храни и хранителни съставки, получени от царевично брашно, царевичен глутен, царевичен грис, царевично нишесте, царевична глюкоза и царевично масло, получени от Zea mays L. line MON810) са разрешени съгласно Регламент (ЕО) № 258/97[1] и Регламент (ЕО) № 1829/2003[2]. Тези употреби не са обект на предпазната клауза, за която Австрия е уведомила.4. Извършено е допитване до Научния комитет по растенията, който е заключил в становищата си, че предоставената от Австрия информация не представлява нови, свързани със случая научни сведения, които не са били взети предвид при първоначалните оценки на риска за тези ГМО и които да налагат преразглеждане на първоначалното му научно становище относно безопасността на Zea mays L. line MON810.5. Директива 90/220/ЕИО е отменена с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда[3].6. През м. януари 2004 г. Комисията е отправила искане до Австрия да преразгледа предпазната си клауза с оглед на новата нормативна уредба и, по целесъобразност, да уведоми повторно за нея съгласно Директива 2001/18/ЕО.7. В съответствие с член 23 от Директива 2001/18/ЕО Австрия е предоставила на Комисията допълнителна информация в подкрепа на приложената от нея действаща предпазна клауза.8. В съответствие с член 23 от Директива 2001/18/EО от Комисията се изисква да взема решения съгласно процедурите, определени в член 30, параграф 2 от Директивата, за които са приложими член 5 и член 7 от Решение 1999/468/EО предвид разпоредбите на член 8 от него.9. В съответствие с член 28, параграф 1 от Директива 2001/18/ЕО е направено допитване до Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), създаден с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета[4] и заместващ съгласно същия регламент съответните научни комитети, който е заключил в становището си от 8 юли 2004 г.[5], че информацията, предоставена от Австрия не представлява нови научни сведения, свързани със случая, които да обезсилват оценката на екологичния риск на Zea mays L. line MON810 и да обосновават забрана на този ГМО в Австрия.10. Поради това, съгласно член 5, параграф 2 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, на комитета, създаден съгласно член 30 от Директива 2001/18/ЕО е представен за становище проект за решение на Комисията, с което от Австрия се изисква да отмени националната си предпазна клауза.11. Допитването до комитета е извършено на 29 ноември 2004 г., но същият не се е произнесъл по мярката за прилагане на предпазната клауза, което съгласно член 5, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на съвета изисква Комисията незабавно да представи на Съвета предложения за мерките, които да бъдат предприети и да информира Европейския парламент.12. В съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, на 24 юни 2005 г. Съветът по околна среда се е противопоставил с квалифицирано мнозинство на предложението с което се изисква Австрия да отмени прилаганата от нея предпазна мярка, поради което се налага Комисията да преразгледа предложенията си.13. В декларацията си Съветът е заявил, че „все още съществува известна степен на несигурност във връзка с националните предпазни мерки относно пазара на генетично модифицирания сорт царевица […] MON810“ и е призовал Комисията „да събере допълнителни доказателства относно въпросния ГМО и по-нататък да прецени дали приложената от [Австрия] мярка, насочена към спиране, като временна предохранителна мярка, на пускането му на пазара е обоснована и дали разрешаването на такъв организъм продължава да отговаря на определените в Директива 2001/18/ЕО изисквания за безопасност“.14. През м. ноември 2005 г. е извършено допитване до ЕОБХ дали са налице научни основания да се счита, че продължаването на пускането на пазара на Zea mays L. line MON810 има вероятност да причини каквито и да било неблагоприятни последици за човешкото здраве или околната среда при условията на даденото съгласие и, по-конкретно, е отправено искане да вземе предвид всички евентуални допълнителни научни сведения, получени след предходното научно становище, с което е извършена оценка на безопасността на този ГМО.15. В становището си от 29 март 2006 г. (публикувано на 11 април 2006 г.)[6] ЕОБХ, след проучване на представените от Австрия доказателства, е счел, че понастоящем наличните научни данни не са в подкрепа на представените от Австрия аргументи и е формулирал заключение, че няма основание да се счита, че продължаването на пускането на пазара на Zea mays L. line MON810 има вероятност да причини каквито и да било неблагоприятни последици за дравето на човека и животните или за околната среда при условията на даденото за него съгласие.16. В съответствие с член 5, параграф 6 от Директива 1999/468/ЕО на Съвета Комисията е представила на Съвета предложение, с което се изисква Австрия да отмени приложената от нея предпазна мярка.17. На 18 декември 2006 г. Съветът по околна среда се е противопоставил с квалифицирано мнозинство на предложението.18. В решението си Съветът се е позовал на предвидената в Директива 2001/18/ЕО оценка на екологичния риск и е посочил, че „при оценката на екологичния риск е необходимо по-систематично да се отчитат различните земеделски структури и регионални екологични характеристики в Европейския съюз“.19. В съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, Комисията може да представи на Съвета изменено предложение, повторно да представи предложенията си или да представи законодателно предложение въз основа на Договора.20. Решението на Съвета от 18 декември 2006 г. се отнася единствено до екологичните аспекти на предпазната клауза, а именно отглеждането на културата.21. Австрия е започнала работа по събиране на всички съответни научни данни относно аспектите, които според нея обосновават временно поддържането на предпазната клауза, по-конкретно във връзка с „различните земеделски структури и регионални екологични характеристики“, както е посочено в позоваване 3 в преамбюла на гореспоменатото решение на Съвета. В съответствие с член 23 от Директива 2001/18/ЕО, Австрия е приканена да представи на Комисията всички събрани от нея научни данни, както и евентуална нова оценка на риска, веднага след нейното приключване, и да информира за това всички държави-членки.22. Въз основа на представената от Австрия документация и извършената от нея научна оценка, Комисията ще действа съгласно член 23 от Директива 2001/18/ЕО относно тези аспекти на приложената от Австрия мярка.23. Аспектите на безопасност на Zea mays L. line MON810 по отношение на храните и фуражите, които са предмет на съгласието, дадено в съответствие с Директива 90/220/ЕИО (вкл. внос и преработка), са идентични в цяла Европа и са били оценени от ЕОБХ, който се е произнесъл със заключение, че продуктът няма вероятност да причини каквито и да било неблагоприятни последици за здравето на човека и животните.24. При тези обстоятелства Комисията счита, че предложението следва да се измени, за да се вземат под внимание единствено хранителните и фуражните аспекти на австрийската забрана, а именно забраната за внос и преработка на непреработени зърна като суровини за допълнителна преработка или за директна употреба в храни или фуражи.25. Поради това, в съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, Комисията представя на Съвета изменено предложение.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно временната забрана за употреба и продажба в Австрия на генетично модифицирана царевица (Zea mays L. line MON810 ) съгласно Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета(Единствено текстът на немски език е автентичен) (текст от значение на ЕИП)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 2001/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета[7], и по-конкретно член 23, параграф 2 от нея,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) С Решение 98/294/ЕО на Комисията от 22 април 1998 г. относно пускането на пазара на генетично модифицирана царевица (Zea mays L. line MON810) съгласно Директива 90/220/EИО на Съвета[8] е взето решение за даване на съгласие за пускането на пазара на посочения продукт.(2) Френските компетентни органи са дали такова съгласие на 3 август 1998 г. Съгласието се отнася за всички употреби на продукта, а именно внос, преработка в хранителни и фуражни продукти и отглеждане.(3) Съгласно член 35, параграф 1 от Директива 2001/18/ЕО, заместваща Директива 90/220/EИО[9], процедурите във връзка с уведомленията относно пускането на пазара на генетично модифицирани организми, които не са приключили към 17 октомври 2002 г., се извършват съгласно Директива 2001/18/EО.(4) На 2 юни 1999 г. Австрия е информирала Комисията за решението си временно да забрани употребата и продажбата на Zea mays L. line MON810 по отношение на всички употреби и е представила мотиви за това решение в съответствие с член 16, параграф 1 от Директива 90/220/EИО.(5) Производните продукти от Zea mays L. line MON810 (храни и хранителни съставки, получени от царевично брашно, царевичен глутен, царевичен грис, царевично нишесте, царевична глюкоза и царевично масло, получени от Zea mays L. line MON810) са разрешени съгласно Регламент (ЕО) № 258/97[10] и Регламент (EО) № 1829/2003[11]. Тези употреби не са обект на предпазната клауза, за която Австрия е уведомила.(6) Научният комитет по растенията се е произнесъл на 24 септември 1999 г. със заключение, че представената от Австрия информация не представлява ново научно доказателство, свързано със случая, което не е било взето предвид при първоначалната оценка на досието и което да изисква преразглеждане на първоначалното научно становище на същия комитет относно този продукт.(7) На 9 януари 2004 г., както и на 9 и 17 февруари 2004 г., Австрия е представила на Комисията допълнителна информация в подкрепа на приложените от нея национални мерки относно царевичен сорт MON810.(8) В съответствие с член 28, параграф 1 от Директива 2001/18/EО Комисията е извършила допитване до Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), създаден с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета[12], според който същият замества съответните научни комитети.(9) На 8 юли 2004 г. ЕОБХ се е произнесъл със заключение[13], че представената от Австрия информация не съставлява ново научно доказателство, което да обезсилва оценката на екологичния риск на царевичен сорт MON810 и да обосновава налагането на забрана за употреба и продажба на този продукт в Австрия.(10) Тъй като при съществуващите обстоятелства не е имало основание да се счита, че продуктът съставлява риск за здравето на човека или за околната среда, Комисията е представила на 29 ноември 2004 г. проект на решение, с което се изисква Австрия да отмени наложената от нея временна предпазна мярка, за разглеждане от комитета по член 30 от Директива 2001/18/ЕО в съответствие с процедурата, определена в член 30, параграф 2 от същата директива.(11) Въпреки това, посоченият комитет не се е произнесъл със становище и съгласно член 5, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[14], Комисията е представила на Съвета предложение относно мерките, които следва да бъдат предприети.(12) На 24 юни 2005 г., в съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, Съветът е отхвърлил това предложение с квалифицирано мнозинство.(13) В декларацията си Съветът е заявил, че „все още съществува известна степен на несигурност във връзка с националните предпазни мерки относно пазара на генетично модифицирания сорт царевица […] MON810“ и е призовал Комисията „да събере допълнителни доказателства относно въпросния ГМО и допълнително да оцени дали приложената от [Австрия] мярка, насочена към спиране, като временна предохранителна мярка, на пускането му на пазара е обоснована и дали разрешаването на такъв организъм продължава да отговаря на определените в Директива 2001/18/ЕО изисквания за безопасност“.(14) През м. ноември 2005 г. Комисията е извършила повторно допитване до ЕОБХ дали са налице научни основания да се счита, че продължаването на пускането на пазара на царевичен сорт MON810 има вероятност да причини каквито и да било неблагоприятни последици за здравето на човека или за околната среда при условията на даденото съгласие. По-конкретно, към ЕОБХ е отправено искане да вземе предвид всички евентуални допълнителни научни сведения, получени след предходното научно становище относно безопасността на този ГМО.(15) В становището си от 29 март 2006 г.[15], ЕОБХ се е произнесъл със заключение, че няма основание да се счита, че продължаването на пускането на пазара на царевичен сорт MON810 има вероятност да причини каквито и да било неблагоприятни последици за здравето на човека и на животните или за околната среда при условията на даденото за него съгласие.(16) В съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, Комисията е представила на Съвета предложение, с което се изисква Австрия да отмени приложената от нея предпазна мярка.(17) В съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, на 18 декември 2006 г. Съветът по околна среда се е противопоставил с квалифицирано мнозинство на предложението.(18) В решението си Съветът се е позовал на предвидената в Директива 2001/18/ЕО оценка на екологичния риск и е посочил, че „при оценката на екологичния риск е необходимо по-систематично да се отчитат различните земеделски структури и регионални екологични характеристики в Европейския съюз“.(19) В съответствие с член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, Комисията е представила на Съвета изменено предложение с оглед отчитане на решението на Съвета от 18 декември 2006 г., което се отнася единствено до екологичните аспекти на приложената от Австрия предпазна клауза, а именно аспектите на отглеждане на културата.(20) Австрия е започнала работа по събиране на всички съответни научни доказателства относно тези аспекти, които според Австрия обосновават временно поддържането на предпазната клауза, по-конкретно във връзка с „различните земеделски структури и регионални екологични характеристики“, както е посочено в позоваване 3 в преамбюла на гореспоменатото решение на Съвета. В съответствие с член 23 от Директива 2001/18/ЕО, Австрия е приканена да представи на Комисията всички събрани от нея научни доказателства, както и евентуална нова оценка на риска, веднага след нейното приключване, и да информира за това всички държави-членки.(21) Въз основа на представената от Австрия документация и извършената от нея научна оценка, Комисията ще действа съгласно член 23 от Директива 2001/18/ЕО относно тези аспекти на приложената от Австрия мярка.(22) Аспектите на безопасност на Zea mays MON810 по отношение на храните и фуражите, които са предмет на съгласието, дадено в съответствие с Директива 90/220/ЕИО (вкл. внос и преработка), са идентични в цяла Европа и са били оценени от ЕОБХ, който се е произнесъл със заключение, че няма вероятност този продукт да причини каквито и да било неблагоприятни последици за здравето на човека и на животните.(23) В предложението на Комисията са вземат под внимание единствено хранителните и фуражни аспекти на австрийската забрана, а именно забраната за внос и преработка на непреработени зърна като суровини за допълнителна преработка или за директна употреба в храни или фуражи.(24) При тези обстоятелства Австрия следва да отмени прилаганите от нея предпазни мерки, най-малко по отношение на вноса и преработката на Zea mays L. line MON810 в храни и фуражи.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Предприетите от Австрия мерки за забрана на вноса и преработката в хранителни и фуражни продукти на Zea mays L. line MON810, за който е дадено разрешение за пускане на пазара с Решение 98/294/ЕО, не са обосновани съгласно член 23 от Директива 2001/18/EО.Член 2Австрия предприема необходимите мерки за преустановяване на забраната за внос и преработка на Zea mays L. line MON810 в хранителни и фуражни продукти най-късно до 20 дни след получаването на уведомление за настоящото решение.Член 3Адресат на настоящото решение е Република Австрия.Съставено в Брюксел на […] 2007 г.За СъветаПредседател [1] ОВ L 43, 14.2.1997 г., стр. 1.[2] ОВ L 106, 18.10.2003 г., стр. 1.[3] ОВ L 106, 17.4.2001 г., стр. 1.[4] OВ L 31, 1.2.2002 г., стp. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 575/2006 на Комисията (OВ L 100, 8.4.2006 г., стp.3).[5] Становище на Научната комисия по генетично модифицирани организми относно отправено от Комисията искане, свързано с позоваване от страна на Австрия на член 23 от Директива 2001/18/ЕО, Вестник на ЕОБХ (2004) 78, 1-13 стр.[6] Становище на Научната комисия по генетично модифицирани организми относно отправеното от Комисията искане, свързано с генетично модифицирани култури (царевица сорт Bt176, царевица сорт MON810, царевица сорт T25, рапица сорт Topas 19/2 и рапица сорт Ms1xRf1), обект на предпазни клаузи съгласно член 16 от Директива 90/220/ЕИО, Вестник на ЕОБХ (2006) 338, 1-15 стр.[7] OВ L 106, 17.4.2001 г., стp. 1[8] OВ L 131, 5.5.1998 г., стp. 32[9] OВ L 117, 8.5.1990 г., стp. 15[10] OВ L 43, 14.2.1997 г., стp. 1[11] OВ L 106, 18.10.2003 г., стp. 1[12] OВ L 31, 1.2.2002 г., стp. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 575/2006 на Комисията (OВ L 100, 8.4.2006 г., стp. 3).[13] Становище на Научната комисия по генетично модифицирани организми относно отправено от Комисията искане, свързано с позоваване от страна на Австрия на член 23 от Директива 2001/18/ЕО, Вестник на ЕОБХ (2004) 78, 1-13 стр.[14] OВ L 184, 17.7.1999 г., стp. 23.[15] Становище на Научната комисия по генетично модифицирани организми относно отправено от Комисията искане, свързано с генетично модифицирани култури (царевица сорт Bt176, царевица сорт MON810, царевица сорт T25, рапица сорт Topas 19/2 и рапица сорт Ms1xRf1), обект на предпазни клаузи съгласно член 16 от Директива 90/220/EИО, Вестник на ЕОБХ (2006) 338, 1-15 стр.


				|

		52012PC0063

			Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за упълномощаване на Румъния да въведе мерки за дерогация от член 26, параграф 1, буква а) и член 168 от Директива 2006/112/EО относно общата система на данъка върху добавената стойност /* COM/2012/063 final - 2012/0026 (NLE) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Основания
и цели на
предложението
В
съответствие
с член 395,
параграф 1 от
Директива
2006/112/ЕО от 28
ноември 2006 г.
относно
общата система
на данъка
върху
добавената
стойност, Съветът,
като приеме единодушно
предложение
на Комисията,
може да
разреши на
всяка
държава-членка
да въведе
специални
мерки за
дерогация от
разпоредбите
на
директивата,
за да се
опрости процедурата
за събиране
на данъка или
за избягване
на
определени
форми на
укриване и неплащане
на данъци.
С писма,
заведени в
Комисията на
15 февруари и
на 22 юни 2011 г.,
Румъния
поиска
разрешение
да въведе
мерки за
дерогация от
член 26,
параграф 1,
буква а) и от
член 168 от
Директива
2006/112/EО, за ограничаване
до 50 % правото
на
приспадане
при
закупуването
на някои
видове
моторни превозни
средства и на
свързаните с
това стоки и
услуги. С
писмо,
заведено в
Комисията на
27 септември
2011 г., Румъния
впоследствие
замени
своето
искане с ново
съгласно
което горепосочената
мярка да се
прилага само
за
определени
видове
моторни
пътни превозни
средства,
които
данъчнозадълженото
лице не
ползва
изцяло за
стопански
цели. В съответствие
с член 395,
параграф 2 от
Директива 2006/112/ЕО,
на 1 декември
2011 г.
Комисията
информира другите
държави-членки
за отправеното
от Румъния
искане. С
писмо от
5 декември
2011 г.
Комисията
съобщи на
Румъния, че
разполага с
цялата
необходима
информация,
за да
разгледа
искането.
Общ
контекст
Член 168
от Директива
2006/112/ЕО
постановява,
че данъчнозадълженото
лице има
право да приспадне
ДДС, начислен
при покупки в
рамките на
неговите
данъчнооблагаеми
сделки. Член 26,
параграф 1,
буква а) от
същата
директива изисква
ползването
на стоки,
които са част
от
стопанските
активи за
лични нужди,
да се третира
като
възмездна
доставка на
услуги, ако
дължимият за
тези стоки
данък върху
добавената
стойност
подлежи на
приспадане.
При
моторните
превозни
средства
тази система
се прилага
трудно по ред
причини, но
най-вече
защото е
трудно да се
разграничи
точно
употребата
за лични и за
стопански цели.
При наличие
на
счетоводство,
воденето и
проверката
му
представляват
допълнителна
тежест за
стопанските
субекти и
администрацията.
Предвид броя
на
засегнатите
превозни
средства,
дори малко на
брой единични
случаи на
избягване на
данъци могат
в перспектива
да доведат до
значителни
суми.
Като
алтернатива
на системата,
установена в
директивата,
румънските
данъчни
власти
поискаха да
им бъде
разрешено да
ограничат
първоначалното
приспадане
до определен
процент и в
замяна да
освободят
стопанските
субекти от деклариране
на данъка при
употребата
за лични
цели. Ползата
от това е, че
се опростява системата
за всички
заинтересовани
страни и се
гарантира
събиране на
процент от данъка,
който иначе
може да
остане
неплатен.
Поисканото
ограничение
възлиза на 50 %.
То се
основава на
оценката на
Румъния и,
съгласно
условията на
предложението,
ще се преразглежда
при всяко
искане на
Румъния за
удължаване
на срока след
2014 г.
Новата
система ще
важи за
всички
стопански
субекти,
които не
ползват
превозни
средства
изключително
за стопанска
дейност. За
някои видове
моторни
превозни
средства
обаче
ограничението
върху
правото на
приспадане
не се прилага
и
следователно
те са предмет
на обичайните
правила, а
именно всяко
превозно
средство с
повече от 9
седящи места
(включително шофьорското)
и с
максимална
допустима
маса над 3500 килограма.
Това
ограничава
приложното
поле най-вече
до
автомобили,
микробуси,
пикапи,
мотоциклети
и мотопеди.
Освен това е
предоставен
подробен
списък с
конкретни
превозни
средства, за
които
ограничението
не важи
поради факта,
че
употребата
им за нестопански
цели се
приема за
незначителна.
Съществуващи
разпоредби в
областта на
предложението
Член 176
от Директива
2006/112/EО
предвижда, че
Съветът
определя
разходите, по
отношение на
които ДДС
няма да
подлежи на приспадане.
Дотогава, той
разрешава на
държавите-членки
да запазят
изключенията,
които са
съществували
на 1 януари 1979 г.
Следователно
има известен
брой клаузи
на изчакване,
които
ограничават
правото за
приспадане
във връзка с
моторните
превозни
средства.
През
2004 г.
Комисията
направи
предложение[1],
което
съдържа
правила за
видовете
разходи,
които могат
да бъдат
обект на
ограничение
на правото на
приспадане,
но Съветът
все още не е
постигнал
съгласие по
това предложение.
Съгласуваност
с други
политики и
цели на Съюза
Не е
приложимо.
2.           КОНСУЛТАЦИЯ
СЪС
ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И
ОЦЕНКИ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
Консултация
със
заинтересованите
страни
Не е
необходима.
Събиране
и използване
на експертни
становища
Не бяха
необходими
външни
експертни
становища.
Оценка
на въздействието
Предложението
има за цел да
предотврати
отклоняването
от облагане с
ДДС и да
опрости
процедурата
по данъчно
облагане и
следователно
има
потенциално
положително
въздействие
както за
стопанските
субекти, така
и за
администрациите.
Румъния
прецени
решението
като
подходяща
мярка,
сравнима с
други минали
и настоящи
дерогации.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Обобщение
на
предлаганите
мерки
Предложението
цели да се
разреши на
Румъния да
въведе мярка
за дерогация
от член 168 от Директива
2006/112/ЕО,
ограничаваща
правото на
данъчнооблагаемите
лица да
приспадат
ДДС от
разходи, свързани
с
пътническите
моторни
превозни средства,
когато
последните
не се
използват
изключително
за стопански
цели. Когато
правото за
приспадане е
ограничено,
дерогация от
член 26,
параграф 1,
буква а) от
Директива
2006/112/ЕО ще освободи
данъчнооблагаемото
лице от деклариране
за целите на
облагането
на нестопанската
употреба на
превозното
средство. Мярката
се отнася
само за
превозни
средства с
определен
брой седящи
места и до
определено
тегло и
включва
разпоредба
за ограничен
брой
конкретни
изключения
от правилото.
Ограничението
е установено
с фиксирана ставка
от 50 %. Тази
ставка и
необходимостта
от мерките за
дерогация ще
се
преразглеждат
и Румъния ще
докладва по
тях при всяко
искане за
удължаване
на срока.
Решението ще
престане да
бъде валидно
на определената
в него дата
или на
датата, на
която правилата
на Съюза
относно
ограниченията
на правото на
приспадане в
тази област
влязат в
сила.
Правно
основание
Член 395,
параграф 1 от
Директива 2006/112/EC
на Съвета от 28
ноември 2006 г.
относно
общата
система на
данъка върху
добавената
стойност.
Принцип
на
субсидиарност
Предложението
е от
изключителната
компетенция
на Съюза.
Следователно
принципът на
субсидиарност
не се
прилага.
Принцип
на
пропорционалност
Предложението
съответства
на принципа на
пропорционалност
поради
следната/ите
причина/и:
Решението
засяга
разрешение,
дадено на държава-членка
по нейно
собствено
искане и не
представлява
никакво
задължение.
Предвид
ограничения
обхват на
дерогацията
специалната
мярка е пропорционална
на
преследваната
цел.
Избор
на
инструменти
Предлагани
инструменти:
решение на
Съвета.
Други
средства не
биха били
подходящи
поради
следната(ите)
причина(и).
Съгласно
член 395 от
Директива 2006/112/EC
на Съвета
относно
общата
система на
данъка върху
добавената
стойност,
дерогацията
от общите
правила за
ДДС е
единствено
възможна
чрез
упълномощаване
от Съвета,
гласувал
единодушно
предложението,
направено от Комисията.
Решение на
Съвета е
единственият
подходящ
инструмент,
тъй като то
може да бъде
насочено към
отделна
държава-членка.
4.           ОТРАЖЕНИЕ
ВЪРХУ
БЮДЖЕТА
Предложението
няма
отражение
върху бюджета
на Съюза.
5.           НЕЗАДЪЛЖИТЕЛНИ
ЕЛЕМЕНТИ
Предложението
съдържа
клауза за
преглед и
клауза за
изтичане на
срока на
действие.
2012/0026 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
упълномощаване
на Румъния да
въведе мерки
за дерогация
от член 26,
параграф 1,
буква а) и
член 168 от
Директива
2006/112/EО относно
общата система
на данъка
върху
добавената
стойност
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Директива 2006/112/ЕО
на Съвета от
28 ноември 2006 г.
относно
общата
система за данъка
върху
добавената
стойност[2], и
по-специално
член 395, параграф 1
от нея,
като
взе предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)
С писмо,
заведено в
Комисията на
27 септември
2011 г., Румъния
поиска
разрешение
да въведе специални
мерки спрямо
някои пътни
моторни
превозни
средства за
дерогация от
разпоредбите
в Директива
2006/112/ЕО, които уреждат
правото на
данъчнозадължени
лица да
приспадат
ДДС, заплащан
при
закупуване на
стоки и
услуги, и от
тези, които
изискват данъкът
да се приложи
върху
стопанските
активи, които
се ползват за
нестопански
цели;
(2)
В
съответствие
с член 395,
параграф 2,
втора алинея
от Директива
2006/112/ЕО, на 1
декември 2011 г.
Комисията
информира
другите
държави-членки
за отправеното
от Румъния
искане. С
писмо от 5 декември
2011 г.
Комисията
уведоми
Румъния, че
разполага с цялата
необходима
информация,
за да разгледа
искането;
(3)
Член 168 от
Директива
2006/112/ЕО
постановява
правото на
данъчнозадълженото
лице да
приспада ДДС,
начисляван
върху
закупувани
от него стоки
и услуги,
използвани в
неговите
данъчнооблагаеми
сделки. Член 26,
параграф 1,
буква а) от
същата
директива
съдържа
изискване да
се декларира
ДДС, когато стопански
актив се
използва за
лични цели на
данъчнозадълженото
лице или
неговия персонал,
или по-общо
за цели,
различни от
стопанската
му дейност;
(4)
Трудно е
да се разграничи
точно
частното
ползване на
превозни
средства и
дори когато
това е възможно,
процедурата
е често
обременителна.
При исканите
мерки, сумата
от ДДС върху
разходите,
отговарящи
на условията
за приспадане
при превозни
средства,
които не се
ползват изцяло
за стопански
цели, следва
да се установи,
с известни
изключения,
чрез
фиксирана процентна
ставка. Въз
основа на
наличната в момента
информация,
Румъния е на
мнение, че ставка
от 50% е
оправдана.
Същевременно,
за да се
избегне
двойното
облагане
следва да
отпадне
изискването
за
деклариране
на ДДС при
ползването
на превозно
средство за лични
цели, когато
то е обект на
гореспоменатото
ограничение.
Тези мерки
могат да бъдат
оправдани от
необходимостта
да се опрости
процедурата
за
начисляване
на ДДС и да се
предотврати
укриването
на данъци
посредством
неправилно
счетоводство
и фалшиви данъчни
декларации.
(5)
Ограничението
на правото на
приспадане съгласно
специалните
мерки следва
да се прилага
за ДДС,
начисляван
при
закупуване,
вътреобщностно
придобиване,
внос, наемане
или лизинг на
определени
пътни моторни
превозни
средства, и
върху
свързаните с
това разходи,
включително
закупуването
на гориво;
(6)
Някои
видове
моторни
превозни
средства следва
да бъдат
изключени от
обхвата на
специалните
мерки, тъй
като поради
естеството
им или вида
дейност, за
която се
използват,
нестопанската
им употреба
се приема за незначителна.
Следователно
специалните мерки
не следва да
се прилагат
за превозни средства
с повече от 9
седящи места
(включително
шофьорското)
или с
максимална
допустима
маса в
натоварено
състояние
над 3500 килограма.
Освен това
следва да се
представи
подробен
списък на
конкретни
видове
превозни средства,
за които
ограничението
не важи, поради
специфичната
им употреба;
(7)
Тези
мерки за
дерогация
следва да
бъдат ограничени
във времето,
за да се
направи
оценка на
ефективността
им и на
адекватността
на ставката,
тъй като
предлаганата
ставка се
основава на
първоначални
данни за
ползването
за стопански
цели;
(8)
В случай
че Румъния
смята за
необходимо
удължаването
на срока за
прилагане
след 2014 г., тя
следва да
представи на
Комисията до
31 март 2014 г.
доклад
относно
прилагането
на мярката,
който да
съдържа
преглед на прилаганата
ставка и
искането за
удължаване;
(9)
На 29
октомври 2004 г.
Комисията
прие
предложение[3] за
Директива на
Съвета за
изменение на
Директива
77/388/ЕИО,
понастоящем
Директива
2006/112/EО,
предвиждащо
хармонизиране
на
категориите
разходи, за
които може да
се прилага
изключване
на правото на
приспадане.
Съгласно
това
предложение
изключването
на правото на
приспадане
може да се
прилага към
пътни
моторни
превозни
средства.
Предвидените
в настоящото
решение
мерки за
дерогация
следва да
спрат да се
прилагат на
датата на
влизане в
сила на подобна
директива за
изменение,
ако тази дата
предшества
датата на
изтичане,
предвидена в
настоящото
решение.
(10)
Дерогацията
ще има
незначително
въздействие
върху общия
размер на
данъците,
събирани на
етапа на
крайното
потребление,
и няма да има
въздействие
върху
собствените
ресурси на
Съюза,
формирани на
основата на
данъка върху
добавената
стойност.
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез
дерогация от
член 168 от
Директива
2006/112/ЕО с настоящото
се разрешава
на Румъния да
ограничи до
50 % правото на
приспадане
на ДДС, начисляван
при
закупуване,
вътреобщностно
придобиване,
внос, наемане
или лизинг на
пътни
моторни
превозни
средства, както
и на ДДС,
начисляван
върху
разходите,
свързани с
тези
превозни
средства,
когато превозното
средство не
се използва
изцяло за стопански
цели.
Ограничението,
посочено в
първата
алинея, не се
прилага по
отношение на
моторни
превозни
средства с
максимално допустима
маса в
натоварено
състояние над
3 500 kg или с
повече от
девет седящи
места, включително
мястото на
водача.
Член 2
Член 1
не се прилага
за следните
категории моторни
превозни
средства:
1)           превозни
средства,
използвани
изключително
за
извънредни ситуации,
сигурност и
защита и
куриерски услуги;
2)           превозни
средства,
използвани
от търговски
представители
и
представители
по продажбите;
3)           превозни
средства,
използвани
за превоз на
пътници
срещу
възнаграждение,
включително
таксиметрови
услуги;
4)           превозни
средства,
използвани
за предоставяне
на платени
услуги,
включително
наем или
уроци по
кормуване в
школи за
кормуване;
5)           превозни
средства,
използвани
за отдаване
под наем или
на лизинг;
6)           превозни
средства, използвани
като стоки за
търговски
цели.
Член 3
Чрез
дерогация от
член 26,
параграф 1,
буква а) от
Директива
2006/112/ЕО на
Румъния се
разрешава да
не разглежда
като
възмездна
доставка на
услуги
употребата
от
данъчнооблагаемо
лице за лични
нужди или за
нуждите на
неговия
персонал, или
в общия
случай за
цели,
различни от
стопанската
дейност на лицето,
на превозно
средство, за
което се прилага
ограничението
по член 1 от
настоящото
решение.
Член
4
1.
Срокът
на действие
на
настоящото
решение изтича
на датата на
влизане в
сила на
правилата на
Съюза,
определящи
разходите за
пътни
моторни
превозни средства,
които не
отговарят на
условията за
пълно
приспадане
на ДДС, но
най-късно на 31
декември 2014 г.,
в зависимост
от това коя
дата настъпи
по-рано.
2.
Всяко
искане за
удължаване
срока на
действие на
мерките,
предвидени в
настоящото
решение, се
представя на Комисията
до 31 март 2014 г.
Всяко
искане за
удължаване
срока на
действие на
тези мерки се
придружава
от доклад, който
включва
преглед на
прилаганото
процентно
ограничение
върху
правото на
приспадане
на ДДС на
основата на
настоящото
решение.
Член 5
Адресат
на
настоящото
решение е
Румъния.
Съставено
в Брюксел на
17.2.2012 година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               COM(2004) 728
окончателен
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf
[2]               OВ L 347, 11.12.2006 г.,
стр.1.
[3]               COM(2004) 728
окончателен
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf


                           ЕВРОПЕЙСКА
                           КОМИСИЯ
                                                  Брюксел, 26.6.2015 г.
                                                  COM(2015) 311 final
                                                  2015/0137 (NLE)
                                      Предложение за
                                РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   за подписването от името на Европейския съюз и на неговите държави членки и за
        временното прилагане на протокол към Рамковото споразумение между
       Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република
   Корея, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Хърватия към
                                    Европейския съюз
BG                                                                                BG
 ---pagebreak---                               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ
   1.      КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
   В съответствие с Акта за присъединяване на Република Хърватия тя ще се присъедини
   към международните споразумения, подписани или сключени от Европейския съюз и
   неговите държави членки, посредством протокол към тези споразумения.
   С Решение на Съвета от 14 септември 2012 г.1 на Комисията се разрешава да започне
   преговори със съответните трети държави с цел да бъдат сключени съответните
   протоколи.
   Рамковото споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, от една
   страна, и Република Корея, от друга страна (наричано по-нататък „Споразумението“),
   беше подписано на 10 май 2010 г.
   След преговорите с Република Корея се внасят следните отделни предложения:
           i)     Предложение за решение на Съвета относно подписването и временното
                  прилагане на протокол към Споразумението (наричан по-нататък
                  „протоколът“), за да се вземе предвид присъединяването на Хърватия към
                  Европейския съюз;
           ii)    Предложение за решение на Съвета относно сключването на протокола,
                  което да бъде прието своевременно от Съвета след подписването на
                  протокола.
   2.      РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
           СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
   Преговорите с Република Корея приключиха успешно с парафирането на протокола.
   Комисията оценява резултатите от преговорите като задоволителни.
   3.      ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
   С предложения протокол Република Хърватия става договаряща се страна по
   Споразумението, а ЕС се задължава да осигури автентична версия на Споразумението
   на хърватски език, който понастоящем е официален език на ЕС.
   Комисията се обръща към Съвета с искане да разреши подписването от името на
   Европейския съюз и на неговите държави членки и временното прилагане на протокол
   към Рамковото споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, от
   една страна, и Република Корея, от друга страна, за да се вземе предвид
   присъединяването на Хърватия към Европейския съюз. След подписването на
   протокола от Съвета своевременно ще бъде разгледано второто предложение относно
   сключването на протокола.
   1
          Решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за адаптиране на
          споразуменията, подписани или сключени между Европейския съюз, или Европейския съюз и
          неговите държави членки, и една или повече трети държави или международни организации с
          оглед на присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз (Документ на Съвета
          № 13351/12 LIMITED).
BG                                                2                                                BG
 ---pagebreak---                                                           2015/0137 (NLE)
                                            Предложение за
                                        РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   за подписването от името на Европейския съюз и на неговите държави членки и за
         временното прилагане на протокол към Рамковото споразумение между
       Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република
   Корея, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Хърватия към
                                           Европейския съюз
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   членове 207 и 212 във връзка с член 218, параграф 5 от него,
   като взе предвид Акта за присъединяване на Република Хърватия, и по-специално
   член 6, параграф 2 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:
   (1)    Рамковото споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки,
          от една страна, и Република Корея, от друга страна2 (наричано по-нататък
          „Споразумението“), беше подписано в Брюксел на 10 май 2010 г.
   (2)    Република Хърватия стана държава — членка на Европейския съюз, на
          1 юли 2013 г.
   (3)    Съгласно член 6, параграф 2 от Акта за присъединяването, присъединяването на
          Хърватия към Споразумението се одобрява чрез сключване на протокол към
          Споразумението. Следва да се прилага опростена процедура, посредством която
          протоколът се сключва между Съвета, който гласува единодушно от името на
          държавите членки, и въпросните трети държави.
   (4)    На 14 септември 2012 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори
          със съответните трети държави3. Преговорите с Република Корея приключиха
          успешно с парафирането на протокола.
   (5)    В член 4, параграф 3 от протокола се предвижда временното му прилагане преди
          влизането му в сила.
   (6)    Протоколът следва да бъде подписан, при условие на сключването му на по-
          късна дата, и да се прилага временно,
   2
          ОВ L 332, 19.12.2005 г., стр. 2.
   3
          Решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за адаптиране на
          споразуменията, подписани или сключени между Европейския съюз, или Европейския съюз и
          неговите държави членки, и една или повече трети държави или международни организации, за
          да се вземе предвид присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз (Документ
          на Съвета № 13351/12 LIMITED).
BG                                                 3                                                BG
 ---pagebreak---    ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
                                          Член 1
   Подписването от името на Съюза и на неговите държави членки на протокола към
   Рамковото споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, от една
   страна, и Република Корея, от друга страна, се одобрява от името на Съюза и неговите
   държави членки, при условие на сключването на посочения протокол.
   Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.
                                          Член 2
   Генералният секретариат на Съвета изготвя инструмента за предоставяне на пълни
   правомощия за подписването на протокола, при условие на сключването му, на лицето
   (лицата), посочено(и) от преговарящия по протокола.
                                          Член 3
   При условие на сключването му на по-късна дата и в очакване на влизането му в сила,
   протоколът се прилага временно, в съответствие с член 4, параграф 3 от него.
                                          Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му. То се публикува в
   Официален вестник на Европейския съюз.
   Съставено в Брюксел на година.
                                           За Съвета
                                           Председател
BG                                           4                                          BG
 ---documentbreak---                            ЕВРОПЕЙСКА
                           КОМИСИЯ
                                                  Брюксел, 26.6.2015 г.
                                                  COM(2015) 311 final
                                                  ANNEX 1
                                     ПРИЛОЖЕНИЕ
                 ПРОТОКОЛ КЪМ РАМКОВОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
   между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република
     Корея, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република
                            Хърватия към Европейския съюз
                                            към
                           Предложение за решение на Съвета
   за подписването от името на Европейския съюз и на неговите държави членки и за
        временното прилагане на протокол към Рамковото споразумение между
       Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република
   Корея, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Хърватия към
                                    Европейския съюз
BG                                                                                BG
 ---pagebreak---                  ПРОТОКОЛ КЪМ РАМКОВОТО СПОРАЗУМЕНИЕ
   между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република
     Корея, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република
                           Хърватия към Европейския съюз
   КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
   РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
   ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
   КРАЛСТВО ДАНИЯ,
   ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
   РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
   ИРЛАНДИЯ,
   РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
   КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
   ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
   РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
   ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
   РЕПУБЛИКА КИПЪР,
   РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
   РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
   ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
   УНГАРИЯ,
   МАЛТА,
   КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
   РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
   РЕПУБЛИКА ПОЛША,
   ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
   РУМЪНИЯ,
   РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
   СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
   РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
   КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
   ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
   договарящи се страни по Договора за Европейския съюз и Договора за
   функционирането на Европейския съюз, наричани по-нататък „държавите членки“, и
BG                                           2                                    BG
 ---pagebreak---    ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
   от една страна, и
   РЕПУБЛИКА КОРЕЯ
   от друга страна,
   наричани заедно по-нататък „договарящите страни“,
   КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ:
   Рамковото споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, от една
   страна, и Република Корея, от друга страна, наричано по-нататък „Споразумението“,
   беше подписано в Брюксел на 10 май 2010 г.;
   Договорът за присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз,
   наричан по-нататък „Договор за присъединяване“, беше подписан в Брюксел на
   9 декември 2011 г.;
   Република Хърватия следва да се присъедини към Споразумението чрез сключването
   на протокол към Споразумението, сключен между Съвета на Европейския съюз от
   името на Съюза, от една страна, и Република Корея, от друга страна.
   СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
   Член 1
   Република Хърватия се присъединява към Рамковото споразумение между Европейския
   съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна.
   Член 2
   След парафирането на настоящия протокол Съветът своевременно предоставя на
   своите държави членки и на Република Корея хърватската езикова версия на
   Споразумението. При условие на влизането в сила на настоящия протокол езиковата
   версия, посочена в първото изречение на настоящия член, става автентична при същите
   условия като оригиналните езикови версии на Споразумението.
   Член 3
   Настоящият протокол е неразделна част от Споразумението.
   Член 4
   1. Настоящият протокол се одобрява от договарящите страни в съответствие с приетите
   от тях процедури. Договарящите страни се нотифицират взаимно за приключването на
   необходимите за тази цел процедури.
   2. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от месеца след датата, на която
   всички договарящи страни са се нотифицирали взаимно за приключването на
   необходимите за тази цел процедури.
BG                                           3                                         BG
 ---pagebreak---    3. При условие че бъде сключен на по-късна дата и до влизането му в сила, протоколът
   се прилага временно от датата на подписването му.
   Член 5
   Настоящият протокол е изготвен в два екземпляра на английски, български, гръцки,
   датски, естонски, ирландски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски,
   немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски,
   фински, френски, хърватски, чешки, шведски език и на официалния език, който се
   използва в Корея, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.
   В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА КОЕТО долуподписаните упълномощени представители,
   надлежно упълномощени за тази цел, положиха подписите си под настоящия протокол.
   Съставено в […] на […] година.
   ЗА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И НЕГОВИТЕ ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ
   ЗА РЕПУБЛИКА КОРЕЯ
BG                                           4                                          BG