                       ЕВРОПЕЙСКА
                       КОМИСИЯ
                                           Брюксел, 15.6.2015 г.
                                           COM(2015) 292 final
                                           2015/0131 (NLE)
                                Предложение за
                           РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   за подписване от името на Европейския съюз на Конвенцията на Съвета на
            Европа за предотвратяване на тероризма (CETS № 196)
BG                                                                        BG
 ---pagebreak---                               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ
   1.       КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
   Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма, приета от
   Комитета на министрите на 925-то му заседание и открита за подписване на 16 май
   2005 г. във Варшава, цели да се предприемат ефективни мерки за предотвратяване на
   тероризма, като се зачитат по-специално върховенството на закона и демократичните
   ценности, правата на човека и основните свободи.
   Подобни мерки включват по-специално престъпленията от подготвителен характер,
   които могат да доведат до извършването на терористични актове, т.е. публичната
   провокация към извършване на терористично престъпление, набирането и обучението с
   цел тероризъм. Тези мерки са допълнени по-конкретно от разпоредби относно
   превенцията и международното сътрудничество по наказателноправни въпроси.
   Съществуват многобройни инструменти на ЕС, които уреждат различните области,
   обхванати от Конвенцията.
   Конвенцията влезе в сила на 1 юни 2007 г. и е ратифицирана от 32 държави.
   Конвенцията е открита за подписване от страна на Европейския съюз (член 23 от
   Конвенцията). Съюзът разполага с компетентност да подпише Конвенцията и може да
   стане страна по нея, наред с държавите членки, доколкото Конвенцията попада в
   обхвата на компетентността на Съюза.
   На 19 май 2015 г. Съветът на министрите на Съвета на Европа прие Допълнителния
   протокол към Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
   (CETS № 196). Комисията представи, заедно с настоящото предложение, предложение
   за решение на Съвета за разрешаване подписването на Допълнителния протокол от
   името на Европейския съюз1.
   2.       ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
   2.1.     Цел и съдържание на Конвенцията за предотвратяване на тероризма
   Целта на Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма е да
   подобри действията на страните по нея, насочени към предотвратяване на тероризма и
   неговите отрицателни последици за пълноценното упражняване на правата на човека,
   по-специално правото на живот, както чрез мерки, които следва да бъдат предприети на
   национално равнище, така и чрез международно сътрудничество (член 2). Ето защо
   Конвенцията обявява за престъпления следните деяния, когато са извършени
   умишлено: публичната провокация към извършване на терористично престъпление
   (член 5), набирането с цел тероризъм (член 6), обучението с цел тероризъм (член 7),
   както и помагачеството, подбудителството и опита за извършване на горепосочените
   престъпления (така наречените „други престъпления“, както са определени в член 9). В
   член 1 се дава определение на понятието „терористично престъпление“, като се прави
   препращане към актовете, изброени в приложение I към Конвенцията.
   1
          COM(2015) 291 final
BG                                           2                                          BG
 ---pagebreak---    Разпоредбите, даващи определения за престъпленията, се допълват от разпоредби за
   установяване на отговорността на юридическите лица за горепосочените престъпления
   (член 10) и за определяне на условия за предприемането на мерки и налагането на
   санкции (член 11). Обявяването за престъпления и наказването на тези деяния се
   подчинява на условията и гаранциите за основните права, предвидени в член 12.
   Конвенцията определя правилата относно установяването на юрисдикция по
   отношение на престъпленията, посочени в нея (член 14). С Конвенцията се установява
   задължение за разследване (член 15) и за наказателно преследване или екстрадиране
   (член 18). Тези мерки са придружени от правила за защита, обезщетение и помощ за
   пострадалите от тероризма (член 13), национални политики за превенция (член 3) и
   международно сътрудничество в областта на превенцията (член 4). Конвенцията
   съдържа също няколко разпоредби, насочени към укрепване на международното
   сътрудничество по наказателноправни въпроси чрез правна взаимопомощ,
   включително чрез спонтанен обмен на информация (членове 17 и 22) и екстрадиция
   (членове 19, 20 и 21), които са предмет на клауза за недискриминация (член 21).
   Конвенцията предвижда, че тя е открита за подписване от Европейския съюз (член 23,
   параграф 1). Освен това тя съдържа „клауза за изключване на прилагането“, която
   гарантира, че в отношенията между държавите членки на Европейския съюз се
   прилагат правилата на ЕС (член 26, параграф 3).
   2.2.      Правно основание за предложеното решение
   В съдебната практика е установено, че изборът на правно основание на акт на Съюза
   трябва да се основава на обективни критерии, които да могат да бъдат предмет на
   съдебен контрол. Те включват целта и съдържанието на мярката2. Ако при проверката
   на определена мярка на Съюза се установи, че тя има двойна цел или че е съставена от
   две части, едната от които може да бъде определена като основна или преобладаваща,
   докато другата е само акцесорна, мярката трябва да има едно-единствено правно
   основание, а именно правното основание, което съответства на основната или
   преобладаващата цел или съставна част3. Ако се установи, че мярката преследва
   няколко взаимосвързани цели, без една от тях да е второстепенна по отношение на
   другата или да е опосредена от нея, такъв акт трябва да бъде основан на съответните
   различни правни основания, освен ако процедурите, предвидени за всяко правно
   основание са несъвместими4. Следните разпоредби се считат за подходящи правни
   основания:
   а)      член 83, параграф 1 от ДФЕС относно определянето на престъпления,
           включително на свързани престъпления.
   б)      член 84 от ДФЕС относно предотвратяването на престъпността.
   в)      член 82 и член 87, параграф 2 от ДФЕС по отношение на полицейското и
           съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси.
   Процедурите, предвидени за тези правни основания, са съвместими помежду си.
   2
        Вж. например дело C-490/10, Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз, EU:C:2012:525,
        точка 44 и цитираната съдебна практика).
   3
        C-490/10, Парламент/Съвет, точка 45.
   4
        C-490/10, Парламент/Съвет, точка 46.
BG                                                3                                                BG
 ---pagebreak---    2.3.    Необходимост от предложеното решение
   Комисията представи, заедно с настоящото предложение, предложение за решение на
   Съвета за разрешаване на подписването на Допълнителния протокол от името на
   Европейския съюз. Член 10 от Допълнителния протокол предвижда, че той е открит за
   подписване от страните, подписали Конвенцията.
   Следователно приемането на решение на Съвета за разрешаване на подписването на
   Конвенцията от името на Европейския съюз е необходимо изискване за приемането на
   решение на Съвета за разрешаване на подписването на Допълнителния протокол от
   името на Европейския съюз.
   3.      ТЕРИТОРИАЛНО ПРИЛОЖЕНИЕ
   В съответствие с Протокол № 22 от Договора за Европейския съюз, Допълнителният
   протокол, подписан и впоследствие сключен от Европейския съюз, обвързва и се
   прилага във всички държави — членки на ЕС, с изключение на Дания.
   В съответствие с Протокол № 21 от Договора за Европейския съюз, Допълнителният
   протокол, подписан и впоследствие сключен от Европейския съюз, обвързва и се
   прилага в Обединеното кралство, само ако тази държава членка уведоми Съвета за
   желанието си да участва в приемането и прилагането на инструмента.
BG                                          4                                        BG
 ---pagebreak---                                                    2015/0131 (NLE)
                                      Предложение за
                                 РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
       за подписване от името на Европейския съюз на Конвенцията на Съвета на
                  Европа за предотвратяване на тероризма (CETS № 196)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално
   член 82, член 83, параграф 1, член 84 и член 87, параграф 2, във връзка с член 218,
   параграф 5 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:
   (1)    Член 23 от Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
          (CETS № 196; наричана по-долу „Конвенцията“), предвижда, че тя е открита за
          подписване от страна на Европейския съюз.
   (2)    На 1 април 2015 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори по
          Допълнителния протокол към Конвенцията (наричан по-долу „Допълнителният
          протокол“).
   (3)    На 19 май 2015 г. Комитетът на министрите на Съвета на Европа прие
          Допълнителния протокол. Комисията представи на Съвета предложение за
          решение на Съвета за разрешаване на подписването на Допълнителния протокол
          от името на Европейския съюз.
   (4)    Член 10 от Допълнителния протокол предвижда, че той е открит за подписване
          от страните, подписали Конвенцията.
   (5)    Ето защо Конвенцията следва да бъде подписана от името на Европейския съюз.
   (6)    [В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното
          кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и
          правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за
          функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство е нотифицирало
          желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящото решение.]
   (7)    ИЛИ: [В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на
          Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода,
          сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към
          Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от
          посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на
          настоящото решение и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.]
   (8)    В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания,
          приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за
          функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на
          настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
BG                                           5                                          BG
 ---pagebreak---    ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
                                         Член 1
   Одобрява се подписването на Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на
   тероризма (CETS № 196) от името на Съюза, при условие че посочената конвенция
   бъде сключена.
   Текстът на споразумението, което следва да бъде подписано, е приложен към
   настоящото решение.
                                         Член 2
   Генералният секретариат на Съвета изготвя акта за предоставяне на пълномощия за
   подписване на Конвенцията на лицето(ата), посочено(и) от Европейската комисия, при
   условие че тя бъде сключена.
                                         Член 3
   Настоящото решение влиза в сила от деня на приемането му.
   Съставено в Брюксел на година.
                                         За Съвета
                                         Председател
BG                                          6                                         BG
 ---documentbreak---                        ЕВРОПЕЙСКА
                       КОМИСИЯ
                                            Брюксел, 15.6.2015 г.
                                            COM(2015) 292 final
                                            ANNEX 1
                               ПРИЛОЖЕНИЕ
                                     към
   предложението за Решение на Съвета за подписване от името на Европейския
   съюз на Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
                                (CETS № 196)
        Конвенция на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
BG                                                                          BG
 ---pagebreak---                                      ПРИЛОЖЕНИЕ
                                            към
      предложението за Решение на Съвета за подписване от името на Европейския
       съюз на Конвенцията на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
                                       (CETS № 196)
            Конвенция на Съвета на Европа за предотвратяване на тероризма
   Варшава, 16 май 2005 г.
   Преамбюл
   Държавите — членки на Съвета на Европа, и другите държави и международни
   организации, подписали тази конвенция,
   като имат предвид, че целта на Съвета на Европа е постигане на по-голямо единство
   между неговите членове;
   като признават необходимостта от укрепване на сътрудничеството с другите страни по
   тази конвенция;
   като желаят да бъдат предприети ефикасни мерки за предотвратяване на тероризма и в
   частност да се противопоставят на публичната провокация към извършване на
   терористични престъпления, както и на набирането и обучението с цел тероризъм;
   като осъзнават огромната тревога, предизвикана от все по-големия брой на
   терористичните престъпления и растящата терористична заплаха;
   като осъзнават несигурността, пред която са изправени хората вследствие на тероризма,
   и в тази връзка потвърждават своята дълбока солидарност с пострадалите от тероризма
   и с техните семейства;
   като признават, че независимо от техния извършител терористичните престъпления и
   престъпленията, предвидени в тази конвенция, при никакви обстоятелства не могат да
   бъдат оправдани със съображения от политическо, философско, идеологическо, расово,
   етническо, религиозно или друго подобно естество и припомнят задължението на
   всички страни по конвенцията да предотвратяват тези деяния, а ако те не са били
   предотвратени - да ги преследват и да гарантират наказването им със санкции,
   съобразени с тяхната тежест;
   като припомнят потребността от разширяване на борбата против тероризма и
   потвърждават, че всички мерки, предприемани за предотвратяване или борба с
   терористичните престъпления, трябва да бъдат съобразени с върховенството на закона
   и с демократичните ценности, с правата на човека и основните свободи, както и с
   другите норми на международното право, включително международното хуманитарно
   право, когато то е приложимо;
BG                                           2                                           BG
 ---pagebreak---    като признават, че тази конвенция няма за цел да засегне установените принципи,
   свързани със свободата на изразяване и свободата на сдружаване;
   като припомнят, че терористичните актове по своя характер или контекст целят
   силното сплашване на определено население или неправомерното принуждаване на
   правителство или международна организация да извършат или да не извършат
   определено действие, или сериозно да дестабилизират или да унищожат основните
   политически, конституционни, икономически или социални структури на страна или на
   международна организация;
   се договориха за следното:
   Член 1 - Терминология
   1.      1. По смисъла на тази конвенция "терористично престъпление" е всяко от
           престъпленията, които попадат в приложното поле на договор от посочените в
           приложението, така, както това престъпление е определено в съответния
           договор.
   2.      При депозирането на документа си за ратификация, приемане, одобрение или
           присъединяване държава или Европейската общност, която не е страна по
           договор от посочените в приложението, може да декларира, че при прилагането
           на тази конвенция към тази страна съответният договор няма да се смята за
           включен в приложението. Действието на тази декларация се прекратява с
           влизането в сила на договора за страната по конвенцията, направила
           декларацията, която уведомява генералния секретар на Съвета на Европа за
           това влизане в сила.
   Член 2 — Цел
   Целта на тази конвенция е да подобри действията на страните по нея, насочени към
   предотвратяване на тероризма и неговите отрицателни последици за пълноценното
   упражняване на правата на човека, по-специално правото на живот, както чрез мерки,
   които следва да бъдат предприети на национално равнище, така и чрез международно
   сътрудничество, като се вземат предвид действащите многостранни или двустранни
   договори или споразумения, приложими между страните по конвенцията.
   Член 3 - Национална политика за превенция
   1.      Всяка страна по конвенцията предприема подходящи мерки, особено в
           областта на обучението на правозащитните и други органи и в областта на
           образованието, културата, информацията, средствата за осведомяване и
           изграждането на обществена осведоменост, за предотвратяване на
           терористичните престъпления и техните отрицателни последици, като
           същевременно спазва задълженията, свързани с правата на човека и
           предвидени в Европейската конвенция за защита на правата на човека и
           основните свободи, в Международния пакт за граждански и политически
           свободи, и другите задължения по международното право, когато те са
           приложими към тази страна по конвенцията.
   2.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за
           усъвършенстване и развитие на сътрудничеството между националните органи
BG                                           3                                         BG
 ---pagebreak---            с оглед предотвратяване на терористични престъпления и техните отрицателни
           последици, включително чрез:
           а.      обмен на информация;
           б.      подобряване на физическата защита на лица и инфраструктура;
           в.      усъвършенстване на плановете за обучение и координация при
                   кризисна обстановка.
   3.      Всяка страна по конвенцията утвърждава търпимостта, като насърчава диалога
           между различните религии и култури и при необходимост привлича
           неправителствени организации и други участници в гражданското общество с
           цел предотвратяване на напрежението, което би могло да допринесе за
           извършване на терористични престъпления.
   4.      Всяка страна по конвенцията полага усилия да повиши обществената
           осведоменост за съществуването, причините и тежкия характер на
           терористичните престъпления и на престъпленията, предвидени в тази
           конвенция, и за заплахата, която те създават, и обмисля стимулирането на
           обществеността да оказва на нейните компетентни органи конкретна
           фактическа помощ, която може да допринесе за предотвратяване на
           терористичните престъпления и на престъпленията, предвидени в тази
           конвенция.
   Член 4 - Международно сътрудничество в областта на превенцията
   Когато е необходимо и като надлежно се вземат предвид техните възможности,
   страните по конвенцията си оказват съдействие и помощ с цел укрепване на техния
   капацитет за предотвратяване извършването на терористични престъпления,
   включително чрез обмен на информация и успешна практика, както и чрез обучение и
   други форми на съвместна дейност с превантивен характер.
   Член 5 - Публична провокация към извършване на терористично престъпление
   1.      По смисъла на тази конвенция "публична провокация към извършване на
           терористично престъпление" е разпространението или предоставянето по друг
           начин на разположение на обществеността на послание с цел подбуждане към
           извършването на терористично престъпление, когато това поведение,
           независимо дали пряко призовава към терористични престъпления, създава
           опасност за извършването на едно или повече такива престъпления.
   2.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за обявяването
           за престъпление по нейното вътрешно право на публичната провокация към
           извършване на терористично престъпление, определена в т. 1, когато тя е
           извършена неправомерно и умишлено.
   Член 6 - Набиране с цел тероризъм
   1.      По смисъла на тази конвенция "набиране с цел тероризъм" е склоняването на
           другиго да извърши или да участва в извършването на терористично
           престъпление или да се присъедини към сдружение или група с цел да се
           допринесе за извършването на едно или повече терористични престъпления от
           сдружението или от групата.
BG                                          4                                         BG
 ---pagebreak---    2.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за обявяването
           за престъпление по нейното вътрешно право на набирането с цел тероризъм,
           определено в т. 1, когато то е извършено неправомерно и умишлено.
   Член 7 - Обучение с цел тероризъм
   1.      По смисъла на тази конвенция "обучение с цел тероризъм" е предаването на
           познания за направата или използването на взривни вещества, огнестрелни или
           други оръжия или отровни или опасни вещества или за други специфични
           методи или способи с цел да бъде извършено или да се допринесе за
           извършването на терористично престъпление със съзнанието, че
           предоставените познания са предназначени да послужат за тази цел.
   2.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за обявяването
           за престъпление по нейното вътрешно право на обучението с цел тероризъм,
           определено в т. 1, когато то е извършено неправомерно и умишлено.
   Член 8 - Липса на връзка с извършването на терористично престъпление
   За да съставлява едно деяние престъпление от посочените в чл. 5 до 7 , не е необходимо
   терористичното престъпление да е било действително извършено.
   Член 9 - Други престъпления
   1.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за обявяването
           за престъпление по нейното вътрешно право на:
          а.      съучастието в престъпление от посочените в чл. 5 до 7 от тази
                  конвенция;
          б.      организирането или ръководенето на други лица за извършване на
                  престъпление от посочените в чл. 5 до 7 от тази конвенция;
          в.      допринасяне за извършването на едно или повече престъпления от
                  посочените в чл. 5 до 7 от тази конвенция от страна на група лица, които
                  действат задружно; този принос трябва да бъде умишлен и трябва или:
                  i.      да цели да се подпомогне престъпната дейност или постигането
                          на престъпната цел на групата, когато тази дейност или цел е
                          свързана с извършването на престъпление от посочените в чл. 5
                          до 7 от тази конвенция; или
                  ii.     да бъде даден със съзнание за намерението на групата да
                          извърши престъпление от посочените в чл. 5 до 7 от тази
                          конвенция.
   2.      Всяка страна по конвенцията предприема и необходимите мерки за възвеждане
           в престъпление във и съобразно нейното вътрешно право на опита за
           извършване на престъпление от посочените в чл. 6 и 7 от тази конвенция.
   Член 10 - Отговорност на юридическите лица
   1.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки в съответствие с
           нейните правни принципи за установяване на отговорност на юридическите
BG                                             5                                           BG
 ---pagebreak---            лица, които са участвали в престъпления от посочените в чл. 5 до 7 и чл. 9 от
           тази конвенция.
   2.      Като се спазват правните принципи на страна по конвенцията, отговорността
           на юридическите лица може да бъде наказателна, гражданска или
           административна.
   3.      Тази отговорност не засяга наказателната отговорност на физическите лица,
           извършили престъпленията.
   Член 11 - Санкции и мерки
   1.      Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки с цел
           престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази конвенция, да бъдат
           наказуеми с ефективни, съразмерни и възпиращи санкции.
   2.      Доколкото това се допуска от вътрешното право, предходни влезли в сила
           присъди, произнесени в други държави за престъпления от посочените в тази
           конвенция, могат да бъдат взети предвид при определяне на наказанието в
           съответствие с вътрешното право.
   3.      Всяка страна по конвенцията прави необходимото с цел юридическите лица,
           чиято отговорност се ангажира съобразно чл. 10 , да понесат ефективни,
           съразмерни и възпиращи санкции с наказателноправен или друг характер,
           включително парични санкции.
   Член 12 — Условия и гаранции
   1.      Всяка страна по конвенцията прави необходимото с цел обявяването за
           престъпления и наказването на деянията, визирани в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази
           конвенция, да се извършват при спазване на задълженията на тази държава,
           свързани с правата на човека, по-специално свободата на изразяване, свободата
           на сдружаване и свободата на религията, и предвидени в Европейската
           конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, в
           Международния пакт за граждански и политически права, и другите
           задължения по международното право, когато те са приложими към тази страна
           по конвенцията.
   2.      Обявяването за престъпления и наказването на деянията, визирани в чл. 5 до 7
           и чл. 9 от тази конвенция, следва да бъдат подчинени и на принципа на
           пропорционалност, като се съблюдават преследваните правомерни цели и
           необходимостта от тях в едно демократично общество, и следва да изключват
           всяка форма на произвол или на дискриминационно или расистко отношение.
   Член 13 - Защита, обезщетение и помощ за пострадалите от тероризма
   Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки за защита и
   подпомагане на пострадалите от тероризъм, извършен на нейна територия. В
   съответствие с приложимите национални режими и при спазване на вътрешното право
   тези мерки могат да включват финансова помощ и обезщетение за пострадалите от
   тероризъм и техните близки роднини.
   Член 14 - Юрисдикция
BG                                            6                                          BG
 ---pagebreak---    1.     Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки да установи
          своята юрисдикция по отношение на престъпленията, посочени в тази
          конвенция:
          а.      когато престъплението е извършено на нейна територия;
          б.      когато престъплението е извършено на борда на кораб, плаващ под
                  флага на тази страна по конвенцията, или на борда на
                  въздухоплавателно средство, регистрирано по закона на тази страна по
                  конвенцията;
          в.      когато престъплението е извършено от гражданин на тази страна по
                  конвенцията.
   2.     Всяка страна по конвенцията може също да установи своята юрисдикция по
          отношение на престъпленията, посочени в тази конвенция:
          а.      когато престъплението е имало за цел или резултат извършването на
                  престъпление, посочено в чл. 1 от тази конвенция, на територията на
                  тази страна по конвенцията или против неин гражданин;
          б.      когато престъплението е имало за цел или резултат извършването на
                  престъпление, посочено в чл. 1 от тази конвенция, против държава или
                  държавни помещения на тази страна по конвенцията в чужбина,
                  включително нейни дипломатически или консулски помещения;
          в.      когато престъплението е имало за цел или резултат извършването на
                  престъпление, посочено в чл. 1 от тази конвенция, при опит тази
                  страна по конвенцията да бъде принудена да извърши или да не
                  извърши определено действие;
          г.      когато престъплението е извършено от лице без гражданство, чието
                  обичайно местоживеене е на нейна територия;
          д.      когато престъплението е извършено на борда на въздухоплавателно
                  средство, което се експлоатира от правителството на тази страна по
                  конвенцията.
   3.     Всяка страна по конвенцията предприема необходимите мерки да установи
          своята юрисдикция по отношение на престъпленията, посочени в тази
          конвенция, когато заподозреният деец се намира на нейна територия и тя не го
          екстрадира в страна по конвенцията, чиято компетентност да извърши
          наказателно преследване произтича от правило за юрисдикция, което
          съществува и в правото на замолената страна по конвенцията.
   4.     Тази конвенция не изключва наказателната юрисдикция, упражнявана в
          съответствие с националното право.
   5.     Когато повече от една страна по конвенцията иска да упражни юрисдикция по
          отношение на престъпление от посочените в тази конвенция, заинтересованите
          страни, ако е възможно, провеждат консултации, за да определят онази от тях,
          която има най-подходяща юрисдикция за наказателното преследване.
   Член 15 - Задължение за разследване
   1.     Когато получи информация, че лице, което е извършило или е заподозряно в
          извършването на престъпление, посочено в тази конвенция, може да се намира
BG                                          7                                          BG
 ---pagebreak---           на нейна територия, съответната страна по конвенцията предприема
          необходимите мерки според вътрешното си право за разследване на фактите,
          които се съдържат в информацията.
   2.     Когато прецени, че обстоятелствата налагат това, страната по конвенцията, на
          чиято територия се намира извършителят или вероятният извършител на
          престъплението, предприема подходящи мерки според вътрешното си право, за
          да осигури присъствието на това лице за целите на наказателното преследване
          или екстрадицията.
   3.     Всяко лице, по отношение на което се предприемат мерките по т. 2, има право:
          а.      да се свърже незабавно с най-близкия компетентен представител на
                  държавата, на която е гражданин или която на друго основание има
                  право да защити правата му, а ако лицето няма гражданство - на
                  държавата, на чиято територия се намира обичайното му
                  местоживеене;
          б.      да бъде посетено от представител на тази държава;
          в.      да бъде уведомено за неговите права по букви "а." и "б."
   4.     Правата, предвидени в т. 3, се упражняват в съответствие със законите и
          подзаконовите актове на страната по конвенцията, на чиято територия се
          намира извършителят или вероятният извършител на престъплението, като
          посочените закони или подзаконови актове трябва да дават възможност за
          пълно постигане на целите, с оглед на които са предоставени правата по т. 3.
   5.     Разпоредбите на т. 3 и 4 не засягат правото на всяка страна по конвенцията,
          която може да иска да упражни юрисдикция съобразно чл. 14, т. 1 .в и 2.г, да
          покани Международния комитет на Червения кръст да се свърже с вероятния
          извършител и да го посети.
   Член 16 - Неприложимост на конвенцията
   Тази конвенция не се прилага, когато някое от престъпленията по чл. 5 до 7 и чл. 9 е
   извършено в пределите на една държава, вероятният извършител е гражданин на тази
   държава и се намира на нейна територия и никоя друга държава няма основание да
   упражни юрисдикция в съответствие с чл. 14, т. 1 или 2 от тази конвенция, като
   разпоредбите на чл. 17 и чл. 20 до 22 от конвенцията се прилагат в тези случаи.
   Член 17 - Международно сътрудничество по наказателноправни въпроси
   1.     Страните по конвенцията си предоставят възможно най-голяма помощ във
          връзка с всяко разследване, наказателно производство или производство за
          екстрадиция за престъпление от посочените в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази
          конвенция, включително съдействие при събирането на доказателства, които са
          на тяхно разположение и са необходими за целите на производството.
   2.     Страните по конвенцията изпълняват задълженията си по т. 1 в съответствие с
          всеки действащ договор или друго споразумение за взаимна правна помощ
          между тях. При липсата на такъв договор или споразумение страните по тази
          конвенция си предоставят помощ в съответствие със своето вътрешно право.
   3.     3. Страните по конвенцията си сътрудничат във възможно най-пълна степен
          съобразно относимото право, договори, споразумения и договорености на
BG                                             8                                        BG
 ---pagebreak---           замолената страна по конвенцията при разследването на престъпления или при
          наказателните производства относно престъпления, за които в молещата страна
          по конвенцията може да бъде ангажирана отговорността на юридическо лице
          съобразно чл. 10 от тази конвенция.
   4.     Всяка страна по конвенцията може да обмисли създаването на допълнителни
          механизми за обмен с други страни по конвенцията на информация или
          доказателства, необходими за установяването на наказателна, гражданска или
          административна отговорност съобразно чл. 10 .
   Член 18 - Екстрадиция или наказателно преследване
   1.     В случаите, когато има юрисдикция в съответствие с чл. 14 и не екстрадира
          това лице, страната по конвенцията, на чиято територия се намира вероятният
          извършител, е длъжна без никакво изключение и независимо от това, дали
          престъплението е било извършено на нейна територия, без неоснователно
          забавяне да предаде случая по ред, предвиден в законодателството на тази
          страна по конвенцията, на своите компетентни органи за целите на
          наказателното преследване. Тези органи вземат своето решение по същия
          начин, както при всяко друго тежко престъпление, в съответствие с правото на
          тази страна по конвенцията.
   2.     Когато съобразно своето вътрешно право страна по конвенцията може да
          екстрадира или да предаде по друг начин свой гражданин само при условие, че
          лицето ще й бъде върнато за изтърпяване на наказанието, определено в
          съдебния процес или в производството, за което е била поискана екстрадиция
          или предаване, и тази страна по конвенцията и страната, която иска
          екстрадицията на лицето, се съгласят с тази възможност и с други условия,
          които намерят за уместни, екстрадицията или предаването при такова условие
          са достатъчни за изпълнение на задължението по т. 1.
   Член 19 - Екстрадиция
   1.     Престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази конвенция, се смятат за
          включени по право като основания за екстрадиция във всеки договор за
          екстрадиция, сключен между страни по тази конвенция преди нейното влизане
          в сила. Страните по конвенцията се задължават да включат тези престъпления
          като престъпления, съставляващи основание за екстрадиция, във всеки договор
          за екстрадиция, сключен между тях впоследствие.
   2.     Когато страна по конвенцията, която обуславя екстрадицията от
          съществуването на договор, получи искане за екстрадиция от друга страна по
          конвенцията, с която тя няма договор за екстрадиция, замолената страна по
          конвенцията може да реши да приеме тази конвенция като правно основание за
          екстрадиция по отношение на престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от
          нея. Към екстрадицията се прилагат другите условия, предвидени от правото на
          замолената страна по конвенцията.
   3.     Страните по конвенцията, които не обуславят екстрадицията от
          съществуването на договор, признават престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и
          чл. 9 от тази конвенция, като основания за екстрадиция в отношенията
          помежду си, като се спазват условията, предвидени от правото на замолената
          страна по конвенцията.
BG                                          9                                           BG
 ---pagebreak---    4.     При необходимост за целите на екстрадицията между страни по тази конвенция
          престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от нея, се третират като
          извършени не само на мястото на извършване на престъплението, но и на
          територията на страните по конвенцията, които са установили своята
          юрисдикция в съответствие с чл. 14.
   5.     Що се отнася до престъпленията, посочени в чл. 5 до 7 и чл. 9 от тази
          конвенция, разпоредбите на всички договори и споразумения за екстрадиция,
          сключени между страни по нея, се смятат за изменени в отношенията между
          страните, доколкото са несъвместими с тази конвенция.
   Член 20 - Недопустимост на клаузата за изключване на политическите
   престъпления
   1.     Никое престъпление от посочените в чл. 5 до 7 и в чл. 9 от тази конвенция няма
          да бъде смятано за политическо престъпление, за престъпление, свързано с
          политическо престъпление, или за престъпление с политически подбуди за
          целите на екстрадицията или взаимната правна помощ. Съответно искане за
          екстрадиция или за взаимна правна помощ, което се основава на такова
          престъпление, не може да бъде отказано на единственото основание, че
          искането се отнася за политическо престъпление, за престъпление, свързано с
          политическо престъпление, или за престъпление с политически подбуди.
   2.     Без да се засяга прилагането на чл. 19 до 23 от Виенската конвенция за правото
          на договорите от 23 май 1969 г. към останалите разпоредби на тази конвенция,
          всяка държава или Европейската общност може при подписването или при
          депозирането на документа си за ратификация, приемане, одобрение или
          присъединяване към конвенцията да заяви, че си запазва правото да не прилага
          т. 1 на този член, що се отнася до екстрадицията за престъпление, предвидено в
          тази конвенция. Страната по конвенцията се задължава да прилага тази резерва
          индивидуално във всеки отделен случай чрез надлежно мотивирано решение.
   3.     Всяка страна по конвенцията може да оттегли изцяло или частично резерва,
          която е направила съобразно т. 2, чрез декларация, която се отправя до
          генералния секретар на Съвета на Европа и поражда действие от датата на
          получаването й.
   4.     Страна по конвенцията, която е направила резерва съобразно т. 2 от този член,
          не може да иска прилагане на т. 1 от този член от никоя друга страна по
          конвенцията; ако обаче резервата й е частична или под условие, тя може да
          иска прилагане на този член, доколкото сама го е приела.
   5.     Резервата има срок на действие три години от датата на влизане в сила на тази
          конвенция по отношение на съответната страна по конвенцията. Тази резерва
          може да бъде подновявана за срокове със същата продължителност.
   6.     Дванадесет месеца преди изтичането на срока на действие на резервата
          генералният секретар на Съвета на Европа уведомява съответната страна по
          конвенцията за изтичането му. Не по-късно от три месеца преди изтичането на
          срока страната по конвенцията уведомява генералния секретар на Съвета на
          Европа дали запазва, изменя или оттегля своята резерва. Когато страната по
          конвенцията уведоми генералния секретар на Съвета на Европа, че запазва
          резервата, тя предоставя обяснение за основанията, които оправдават
          запазването й. При липса на уведомление от съответната страна по
BG                                            10                                         BG
 ---pagebreak---           конвенцията генералният секретар на Съвета на Европа информира тази
          страна, че нейната резерва се смята за продължена автоматично за срок от шест
          месеца. Ако до изтичането на този срок съответната страна по конвенцията не
          уведоми, че е взела решение да запази или да измени резервата, последната
          отпада с изтичането на срока.
   7.     Когато страна по конвенцията не екстрадира лица в изпълнение на тази
          резерва, след като е получила искане за екстрадиция от друга страна по
          конвенцията, тя без никакво изключение и без неоснователно забавяне предава
          случая на своите компетентни органи с цел наказателно преследване, освен ако
          молещата страна по конвенцията и замолената страна се споразумеят за друго.
          Компетентните органи вземат своето решение за целите на наказателното
          преследване в замолената страна по конвенцията по същия начин, както при
          всяко тежко престъпление, в съответствие с правото на тази страна. Замолената
          страна по конвенцията съобщава без неоснователно забавяне крайния изход от
          производството на молещата страна по конвенцията и на генералния секретар
          на Съвета на Европа, който изпраща информацията на Консултативния форум
          на страните по конвенцията, предвиден в чл. 30 .
   8.     Решението за отхвърляне на искането за екстрадиция на основание тази резерва
          се изпраща незабавно на молещата страна по конвенцията. Ако в разумен срок
          в замолената страна по конвенцията не бъде постановено съдебно решение по
          същество съобразно т. 7, молещата страна по конвенцията може да съобщи
          този факт на генералния секретар на Съвета на Европа, който отнася въпроса
          до Консултативния форум на страните по конвенцията, предвиден в чл. 30 .
          Този Консултативен форум разглежда въпроса и дава становище за
          съответствието на отказа с конвенцията, което представя на Комитета на
          министрите за приемане на декларация по този въпрос. При изпълнението на
          функциите си по тази точка Комитетът на министрите заседава в състав,
          ограничен до държавите - страни по конвенцията.
   Член 21 - Клауза относно дискриминацията
   1.     Никоя разпоредба на тази конвенция не трябва да се тълкува като вменяваща
          задължение за извършване на екстрадиция или за оказване на взаимна правна
          помощ, ако замолената страна по конвенцията има основателни причини да
          приеме, че искането за екстрадиция за престъпления от посочените в чл. 5 до 7
          и чл. 9 или за взаимна правна помощ по отношение на такива престъпления е
          било направено с цел наказателно преследване или наказване на едно лице
          заради неговата раса, религия, националност, етнически произход или
          политическо мнение или че изпълнението на искането би утежнило
          положението на това лице по някоя от посочените причини.
   2.     Никоя разпоредба на тази конвенция не трябва да се тълкува като вменяваща
          задължение за извършване на екстрадиция, ако съществува риск лицето,
          посочено в искането за екстрадиция, да бъде подложено на изтезания или на
          нечовешко или унизително отнасяне или наказания.
   3.     Никоя разпоредба на тази конвенция не трябва да се тълкува като вменяваща
          задължение за екстрадиция, ако на лицето, екстрадицията на което се иска,
          може да бъде наложено смъртно наказание, а ако правото на замолената страна
          по конвенцията не предвижда доживотен затвор - доживотен затвор без
          възможност за помилване, освен ако според приложимите договори за
BG                                          11                                          BG
 ---pagebreak---           екстрадиция замолената страна по конвенцията е длъжна да екстрадира, когато
          молещата страна по конвенцията даде гаранции, които замолената страна смята
          за достатъчни, че няма да бъде наложено смъртно наказание или ако такова
          бъде наложено, то няма да бъде изпълнено, или на съответното лице няма да
          бъде наложено наказание доживотен затвор без възможност за помилване.
   Член 22 - Предаване на информация без поискване
   1.     Без това да засяга техните собствени разследвания или производства,
          компетентните органи на страна по конвенцията могат без предварително
          искане да изпратят на компетентните органи на друга страна по конвенцията
          информация, получена в рамките на тяхното собствено разследване, когато
          считат, че съобщаването на тази информация би помогнало на страната по
          конвенцията, която получава информацията, да започне или да извърши
          разследване или производство, или може да доведе до отправяне на искане от
          тази страна съгласно конвенцията.
   2.     Страната по конвенцията, която предоставя информацията, може съобразно
          националното си право да постави условия за ползването на тази информация
          от страната по конвенцията, която получава информацията.
   3.     Тези условия са задължителни за страната по конвенцията, която получава
          информацията.
   4.     Независимо от това всяка страна по конвенцията може по всяко време чрез
          декларация, отправена до генералния секретар на Съвета на Европа, да заяви,
          че си запазва правото да не бъде обвързана от условията, поставени от страна
          по конвенцията, която предоставя информацията по т. 2 по-горе, освен ако
          получи предизвестие за характера на информацията, която ще бъде
          предоставена, и се съгласи с нейното предаване.
   Член 23 — Подписване и влизане в сила
   1.     Тази конвенция е открита за подписване от държавите - членки на Съвета на
          Европа, от Европейската общност и от държавите, които не са членове на
          Съвета на Европа, но са участвали в нейното изготвяне.
   2.     Тази конвенция подлежи на ратификация, приемане или одобрение.
          Инструментите за ратификация, приемане или одобряване се депозират при
          генералния секретар на Съвета на Европа.
   3.     Тази конвенция влиза в сила на първия ден от месеца, следващ изтичането на
          тримесечен срок от датата, на която шест подписали страни, от които най-
          малко четири държави - членки на Съвета на Европа, са изразили съгласието си
          да се обвържат от конвенцията съгласно разпоредбите на т. 2.
   4.     По отношение на всяка подписала страна, която изрази впоследствие съгласие
          да бъде обвързана от конвенцията, последната влиза в сила на първия ден от
          месеца, следващ изтичането на тримесечен срок от датата, на която е изразено
          нейното съгласие да бъде обвързана от конвенцията съгласно разпоредбите на
          т. 2.
   Член 24 - Присъединяване към конвенцията
BG                                          12                                         BG
 ---pagebreak---    1.     След влизането в сила на тази конвенция Комитетът на министрите на Съвета
          на Европа, след като се консултира със страните по конвенцията и получи
          единодушното им съгласие, може да покани всяка държава, която не е член на
          Съвета на Европа и не е участвала в изготвянето на конвенцията, да се
          присъедини към нея. Решението се приема с мнозинството, предвидено в чл.
          20.г от Статута на Съвета на Европа, и с единодушие на представителите на
          страните по конвенцията, които имат право да заседават в Комитета на
          министрите.
   2.     По отношение на всяка държава, която се присъединява към конвенцията
          съгласно т. 1 по-горе, конвенцията влиза в сила на първия ден от месеца,
          следващ изтичането на тримесечен срок от датата на депозиране на документа
          за присъединяване при генералния секретар на Съвета на Европа.
   Член 25 — Териториално приложение
   1.     Всяка държава или Европейската общност може при подписването или при
          депозирането на документа си за ратификация, приемане, одобрение или
          присъединяване да посочи територията или териториите, на които ще се
          прилага тази конвенция.
   2.     На всяка по-късна дата всяка страна по конвенцията може чрез декларация,
          отправена до генералния секретар на Съвета на Европа, да разпростре
          прилагането на тази конвенция към всяка друга територия, посочена в
          декларацията. Конвенцията влиза в сила за тази територия на първия ден от
          месеца, следващ изтичането на тримесечен срок от датата, на която
          генералният секретар на Съвета на Европа е получил декларацията.
   3.     Всяка декларация, направена по силата на двата предходни параграфа, може по
          отношение на територия, определена в такава декларация, да бъде оттеглена
          чрез нотификация, адресирана до генералния секретар на Съвета на Европа.
          Оттеглянето поражда действие в първия ден от месеца, следващ изтичането на
          тримесечен срок от датата на получаване на тази нотификация от генералния
          секретар.
   Член 26 - Действие на конвенцията
   1.     Тази конвенция допълва приложимите многостранни или двустранни договори
          или споразумения между страните по нея, включително разпоредбите на
          следните договори на Съвета на Европа:
          –       Европейска конвенция за екстрадиция, открита за подписване в Париж
                  на 13 декември 1957 г. (ETS No. 24);
          –       Европейска конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси,
                  открита за подписване в Страсбург на 20 април 1959 г. (ETS No. 30);
          –       Европейска конвенция за борба с тероризма, открита за подписване в
                  Страсбург на 27 януари 1977 г. (ETS No. 90);
          –       Допълнителен протокол към Европейската конвенция за взаимопомощ
                  по наказателноправни въпроси, открит за подписване в Страсбург на
                  17 март 1978 г. (ETS No. 99);
BG                                          13                                        BG
 ---pagebreak---           –       Втори допълнителен протокол към Европейската конвенция за
                  взаимопомощ по наказателноправни въпроси, открит за подписване в
                  Страсбург на 8 ноември 2001 г. (ETS No. 182);
          –       Протокол за изменение и допълнение на Европейската конвенция за
                  борба с тероризма, открит за подписване в Страсбург на 15 май 2003 г.
                  (ETS No. 190).
   2.      Ако две или повече страни по конвенцията вече са сключили споразумение
          или договор по въпросите, уредени в тази конвенция, или по друг начин са
          уредили отношенията си по тези въпроси или направят това в бъдеще, те имат
          право да прилагат това споразумение или договор или съответно да уредят тези
          отношения. Когато обаче страни по тази конвенция уредят отношенията си по
          въпросите, предмет на конвенцията, по-различно от предвиденото в нея, те
          правят това по начин, който не противоречи на целите и принципите на
          конвенцията.
   3.     Страните по конвенцията, които са членове на Европейския съюз, прилагат в
          отношенията помежду си правилата на Общността и на Европейския съюз,
          доколкото съществуват правила на Общността или на Европейския съюз, които
          уреждат съответния въпрос и са приложими към конкретния случай, без това
          да засяга предмета и целта на тази конвенция, както и пълното й прилагане в
          отношенията с другите страни по нея.
   4.     Никоя разпоредба на тази конвенция не засяга други права, задължения и
          отговорности на някоя страна по нея и на физическите лица, които произтичат
          от международното право, включително международното хуманитарно право.
   5.     Действията на въоръжените сили във време на въоръжен конфликт според
          смисъла на тези термини в международното хуманитарно право, които се
          регулират от този клон на правото, не се регулират от тази конвенция и
          действията, извършвани от въоръжените сили на страна по конвенцията в
          изпълнение на техните служебни задължения, не се регулират от тази
          конвенция, доколкото са уредени от други норми на международното право.
   Член 27 - Изменяне и допълване на конвенцията
   1.     Изменения и допълнения на тази конвенция могат да бъдат предлагани от всяка
          страна по нея, от Комитета на министрите на Съвета на Европа или от
          Консултативния форум на страните по конвенцията.
   2.     Генералният секретар на Съвета на Европа съобщава всяко предложение за
          изменение или допълнение на страните по конвенцията.
   3.     Наред с това всяко изменение или допълнение, предложено от страна по
          конвенцията или от Комитета на министрите, се съобщава на Консултативния
          форум на страните по конвенцията, който представя на Комитета на
          министрите своето становище по предложеното изменение или допълнение.
   4.     Комитетът на министрите разглежда предложеното изменение или допълнение
          и всяко становище, представено от Консултативния форум на страните по
          конвенцията, и може да одобри изменението или допълнението.
   5.     Текстът на всяко изменение или допълнение, одобрено от Комитета на
          министрите в съответствие с т. 4, се изпраща на страните по конвенцията за
          приемане.
BG                                         14                                           BG
 ---pagebreak---    6.      Всяко изменение или допълнение, одобрено в съответствие с т. 4, влиза в сила
           на тридесетия ден от датата, на която всички страни по конвенцията са
           уведомили генералния секретар, че го приемат.
   Член 28 - Преразглеждане на приложението
   1.      Всяка страна по конвенцията или Комитетът на министрите може да предлага
           изменения и допълнения с цел осъвременяване на списъка на договори в
           приложението. Така предложените изменения или допълнения засягат само
           универсалните договори, които са сключени в системата на Организацията на
           обединените нации, отнасят се конкретно за международния тероризъм и са
           влезли в сила. Генералният секретар на Съвета на Европа ги съобщава на
           държавите - страни по конвенцията.
   2.      След като се консултира със страните по конвенцията, които не са членове на
           Съвета на Европа, Комитетът на министрите може да приеме предложено
           изменение или допълнение с мнозинството, предвидено в чл. 20.г от Статута на
           Съвета на Европа. Изменението или допълнението влиза в сила след
           изтичането на едногодишен срок от деня, в който е било изпратено на страните
           по конвенцията. През този период всяка страна по конвенцията може да
           уведоми генералния секретар на Съвета на Европа за всяко възражение срещу
           влизането в сила на изменението или допълнението по отношение на тази
           страна.
   3.      Ако една трета от страните по конвенцията уведомят генералния секретар на
           Съвета на Европа за възражение против влизането в сила на изменението или
           допълнението, то не влиза в сила.
   4.      Ако по-малко от една трета от страните по конвенцията уведомят за
           възражение, изменението или допълнението влиза в сила за онези страни по
           конвенцията, които не са уведомили за възражение.
   5.      Когато изменение или допълнение е влязло в сила съгласно т. 2 и страна по
           конвенцията е уведомила за възражение против него, това изменение или
           допълнение влиза в сила по отношение на съответната страна по конвенцията
           на първия ден от месеца, следващ датата, на която тя е уведомила генералния
           секретар на Съвета на Европа, че приема изменението или допълнението.
   Член 29 - Разрешаване на спорове
   При спор между страни по конвенцията във връзка с нейното тълкуване или прилагане
   те се стремят да разрешат спора чрез преговори или чрез други мирни средства по
   техен избор, включително отнасяне на спора до арбитражен съд, чиито решения ще
   бъдат задължителни за страните по спора, или до Международния съд, по взаимно
   съгласие на засегнатите страни по конвенцията.
   Член 30 - Консултативен форум на страните по конвенцията
   1.      Страните по конвенцията периодично провеждат консултации с цел:
           а.      отправяне на предложения за улесняване и подобряване на
                   ефективното използване и изпълнение на тази конвенция, включително
BG                                           15                                         BG
 ---pagebreak---                     установяване на всички проблеми, както и на последиците на всяка
                    декларация, направена съгласно тази конвенция;
            б.      формулиране на становище за съответствието на отказ за извършване
                    на екстрадиция, отнесен до форума съобразно чл. 20, т. 8 ;
            в.      отправяне на предложения за изменяне или допълване на тази
                    конвенция съобразно чл. 27 ;
            г.      формулиране на становище на форума по всяко предложение за
                    изменяне или допълване на тази конвенция, което е отнесено до
                    форума съобразно чл. 27, т. 3 ;
            д.      изразяване на становище по всеки въпрос, свързан с прилагането на
                    тази конвенция, и улесняване на обмена на информация за важни
                    тенденции и постижения в областта на правото, политиката или
                    технологиите.
   2.       Консултативният форум на страните по конвенцията се свиква от генералния
            секретар на Съвета на Европа, когато той намери за необходимо, и винаги
            когато мнозинство от страните по конвенцията или Комитетът на министрите
            поискат свикването му.
   3.       Секретариатът на Съвета на Европа подпомага държавите - страни по
            конвенцията, при изпълнението на функциите им по този член.
   Член 31 — Денонсиране
   1.       Всяка страна по конвенцията може по всяко време да денонсира тази
            конвенция чрез уведомление, отправено до генералния секретар на Съвета на
            Европа.
   2.       Денонсирането влиза в сила на първия ден от месеца, следващ изтичането на
            тримесечен срок от датата, на която генералният секретар на Съвета на Европа
            е получил уведомлението.
   Член 32 - Уведомления
   Генералният секретар на Съвета на Европа уведомява държавите - членки на Съвета на
   Европа, Европейската общност, държавите, които не са членове на Съвета на Европа,
   но са участвали в изготвянето на тази конвенция, както и всяка държава, която се е
   присъединила или е била поканена да се присъедини към конвенцията, за:
          а.       всяко подписване;
          б.       депозирането на всеки инструмент          за  ратификация,       приемане,
                   одобряване или присъединяване;
          в.       всяка дата на влизане в сила на тази конвенция в съответствие с чл. 23;
          г.       всяка декларация, подадена съобразно чл. 1 , чл. 22, т. 4 и чл. 25 ;
          д.       всеки друг акт, уведомление или съобщение, свързани с тази конвенция.
   В уверение на горното долуподписаните, надлежно упълномощени за тази цел,
   подписаха тази конвенция.
BG                                            16                                              BG
 ---pagebreak---    Изготвена във Варшава, на шестнадесетия ден от месец май 2005 г. на английски и
   френски език, като двата текста имат еднаква сила, в единствен екземпляр, който се
   депозира в архивите на Съвета на Европа. Генералният секретар на Съвета на Европа
   предава заверени копия на всяка държава - членка на Съвета на Европа, на
   Европейската общност, на държавите, които не са членове на Съвета на Европа, но са
   участвали в изготвянето на тази конвенция, и на всяка държава, поканена да се
   присъедини към нея.
   Допълнение
   1.      Конвенция за борба с незаконното завладяване на самолети, подписана в Хага
           на 16 декември 1970 г.;
   2.      Конвенцията за преследване на незаконните актове, насочени против
           безопасността на гражданската авиация, сключена в Монреал на 23 септември
           1971 г.;
   3.      Конвенция за предотвратяване и наказание на престъпленията против лицата,
           ползващи се с международна защита, в това число и дипломатическите агенти,
           приета в Ню Йорк на 14 декември 1973 г.;
   4.      Международна конвенция за борба срещу вземането на заложници, приета на
           17 декември 1979 г. в Ню Йорк;
   5.      Конвенция за физическа защита на ядрения материал, приета във Виена на 3
           март 1980 г.;
   6.      Протокол за борба с незаконните актове на насилие в летищата, обслужващи
           международната гражданска авиация, подписан в Монреал на 24 февруари
           1988 г.;
   7.      Конвенцията за преследване на незаконните действия, насочени срещу
           сигурността на морското корабоплаване, сключена в Рим на 10 март 1988 г.;
   8.      Протокол за преследване на незаконните действия, насочени срещу
           сигурността на неподвижните платформи, разположени върху континенталния
           шелф, сключен в Рим на 10 март 1988 г.;
   9.      Международна конвенция за борба с бомбения тероризъм, приета на 15
           декември 1997 г. в Ню Йорк;
   10.     Международна конвенция за борба срещу финансирането на тероризма, приета
           на 9 декември 1999 г. в Ню Йорк;
   11.     Международната конвенция за предотвратяването на актове на ядрен
           тероризъм, приета на 13 април 2005 г. в Ню Йорк1.
   1
         Изменение на Допълнението, прието от заместник министрите на тяхното 1034-то заседание на
         11 септември 2008 г., точка 10.1, и влязло в сила на 13 септември 2009 г. съгласно член 28 от
         конвенцията
BG                                                 17                                                  BG


Важна правна забележка

|

52008PC0092(01)

Предложение за решение на Съвета за подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги  /* COM/2008/0092 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 21.2.2008 г.COM(2008) 92 окончателен2008/0040 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги(представена от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМКонтекст на предложението |110 | Основания и цели на предложението След решенията на Съда на Европейските общности по така наречените дела „Открито небе“, на 5 юни 2003 г. Съветът даде мандат на Комисията да започне преговори с трети държави за замяната на някои разпоредби в действащите споразумения със Споразумение на Общността[1] („хоризонтален мандат“). Целите на такива споразумения са да се даде на всички въздушни превозвачи в ЕС недискриминационен достъп до маршрути между Общността и трети държави и да се приведат двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и трети държави в съответствие с правото на Общността. |120 | Общ контекст Международните авиационни връзки между държавите-членки и трети държави по традиция се регулират от двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и трети държави, от приложенията към тях и други свързани двустранни или многостранни споразумения. Традиционните клаузи за назначаване в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги на държави-членки нарушават правото на Общността. Те позволяват на трета държава да отхвърли, оттегли или прекрати временно разрешенията или лицензите на даден въздушен превозвач, който е бил назначен от държава-членка, но всъщност не е притежаван и ефективно контролиран от тази държава-членка или нейни граждани. Установено е, че това представлява дискриминация срещу превозвачи на Общността, установени на територията на държава-членка, но притежавани и контролирани от граждани на други държави-членки. Това противоречи на член 43 от Договора, който гарантира на гражданите на държавите-членки, които са упражнили свободата си на установяване, същото отношение в приемащата държава-членка, както това, което се дава на гражданите на тази държава-членка. Налице са допълнителни проблеми, като облагането на авиационното гориво, тарифите, въведени от въздушни превозвачи на трети държави по вътрешни маршрути на Общността, или задължителните търговски споразумения между авиокомпаниите, където спазването на правото на Общността трябва да бъде осигурено посредством изменението или допълването на съществуващи разпоредби в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки и трети държави. |130 | Съществуващи разпоредби в областта на предложението Разпоредбите на настоящото споразумение заменят или допълват действащите разпоредби в петнадесетте двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Република Казахстан. |140 | Съвместимост с другите политики и цели на Съюза Споразумението ще обслужва една основна цел на външната политика на Общността в областта на въздухоплаването, като приведе съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги в съответствие с правото на Общността. |Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието |Консултация със заинтересованите страни |211 | Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на участниците По време на преговорите бяха проведени консултации с държавите-членки, както и с представители на отрасъла. |212 | Обобщение на отговорите и подход при вземането им под внимание Коментарите, направени от държавите-членки и от представителите на отрасъла, бяха взети предвид. |Правни елементи на предложението |305 | Обобщение на предложеното действие В съответствие с механизмите и насоките в приложението към „хоризонталния мандат“, Комисията договори споразумение с Република Казахстан, което заменя някои разпоредби в действащите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки и Република Казахстан. Член 2 от споразумението заменя традиционните клаузи за назначаване с клауза за назначаване на Общността, позволяваща на всички превозвачи на Общността да се ползват от правото на установяване. Членове 4 и 5 от споразумението разглеждат два вида клаузи, отнасящи се до въпроси от компетенцията на Общността. Член 4 третира данъчното облагане на авиационното гориво — въпрос, който е хармонизиран с Директива 2003/96/ЕО на Съвета относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, и по-специално член 14, параграф 2 от нея. Член 5 (Ценообразуване) решава конфликтите между съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги и Регламент № 2409/92 на Съвета относно тарифите на самолетните билети и таксите за услуги за въздушен превоз, който забранява на превозвачи от трети държави да бъдат ценови лидери в областта на въздухоплавателните услуги за превоз изцяло в рамките на Общността. Член 6 привежда разпоредбите в двустранните споразумения, които явно са антиконкурентни (задължителни търговски споразумения между авиокомпании) в съответствие с нормативната уредба на ЕС за конкуренцията. |310 | Правно основание Договорът за ЕО, член 80, параграф 2, член 300, параграф 2 |329 | Принцип на субсидиарност Предложението се основава изцяло на „хоризонталния мандат“, даден от Съвета, като взема предвид въпросите, обхванати от правото на Общността и двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги. |Принцип на пропорционалност Споразумението изменя и допълва разпоредбите в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги само дотолкова, доколкото е необходимо за осигуряване на спазването на правото на Общността. |Избор на инструменти |342 | Споразумението между Общността и Република Казахстан е най-ефикасният инструмент за привеждането на всички действащи двустранни споразумения за услуги за въздушен превоз между държавите-членки и Република Казахстан в съответствие с правото на Общността. |Отражение върху бюджета |409 | Предложението няма отражение върху бюджета на Общността. |Допълнителна информация |510 | Опростяване |511 | Предложението предвижда опростяване на законодателството. |512 | Съответните разпоредби на двустранните споразумения за услуги за въздушен превоз между държавите-членки и Република Казахстан ще бъдат заменени или допълнени с разпоредби на едно общо споразумение с Общността. |570 | Подробно обяснение на предложението В съответствие със стандартната процедура за подписване и сключване на международни споразумения от Съвета се иска да одобри решенията за подписването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги и да определи лицата, упълномощени да подпишат споразумението от името на Общността. |1.  Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 80, параграф 2 от него, във връзка с първото изречение на първата алинея от член 300, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[2],като има предвид, че:(1) На 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение на Общността.(2) От името на Общността, Комисията договори Споразумение с Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги в съответствие с механизмите и директивите в приложението към решението на Съвета, което упълномощава Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение на Общността.(3) При условие, че бъде сключено на по-късна дата, следва да бъде подписано и временно прилагано споразумението, договорено от Комисията,РЕШИ:Член единствен1. С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето или лицата, оправомощени да подпишат от името на Общността Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги при условие, че то бъде сключено на по-късна дата.2. Докато влезе в сила, споразумението следва да се прилага временно от първия ден на първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за целта процедури. С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да направи нотификацията, предвидена в член 9, параграф 2 от споразумението.3. Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател2008/0040 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза сключване на Споразумение между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2, във връзка с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3 от него,като взе предвид предложението на Комисията[3],като взе предвид становището на Европейския парламент[4],като има предвид, че:(1) На 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение на Общността.(2) От името на Общността, Комисията договори Споразумение с Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги в съответствие с механизмите и насоките в приложението към решението на Съвета, което упълномощава Комисията да започне преговори с трети държави относно замяната на някои разпоредби в действащите двустранни споразумения със споразумение на Общността.(3) Споразумението бе подписано от името на Общността на […] година, като се има предвид, че може да бъде сключено на по-късна дата, в съответствие с Решение …/…/ЕО на Съвета от […][5].(4) Споразумението следва да бъде одобрено,РЕШИ:Член 11. Споразумението между Европейската общност и Република Казахстан относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги се одобрява от името на Общността.2. Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето или лицата, оправомощени да направят нотификацията, предвидена в член 9, параграф 1 от споразумението.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕСПОРАЗУМЕНИЕмежду Европейската общност и Република Казахстанотносно някои аспекти на въздухоплавателните услугиЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ,от една страна, иРепублика Казахстанот друга страна,(наричани по-долу „Страните“)КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че са сключени двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между [няколко] държави-членки на Европейската общност и Република Казахстан, съдържащи разпоредби, които са в противоречие с правото на Общността,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Европейската общност има изключителната компетенция по отношение на няколко аспекта, които могат да бъдат включени в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки на Европейската общност и трети държави,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че съгласно правото на Европейската общност въздушните превозвачи на Общността, установени в държава-членка, имат право на недискриминационен достъп до въздушни маршрути между държавите-членки на Европейската общност и трети държави,КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД споразуменията между Европейската общност и някои трети държави, предвиждащи възможността граждани на тези трети държави да стават собственици на въздушни превозвачи, лицензирани в съответствие с правото на Европейската общност,КАТО ОТЧИТАТ, че някои разпоредби на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държави-членки на Европейската общност и Република Казахстан, които са в противоречие с правото на Европейската общност, трябва да бъдат приведени в съответствие с него, за да се установи солидна правна основа за услугите за въздушен превоз между Европейската общност и Република Казахстан и да се осигури тяхната непрекъснатост,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че разпоредбите на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейската общност и Република Казахстан, които не са в противоречие с правото на Европейската общност, не следва да бъдат изменяни или заменяни,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че целта на Европейската общност, като част от тези преговори, не е да увеличи общия обем на въздушния трафик между Европейската общност и Република Казахстан нито да наруши баланса между въздушните превозвачи на Общността и тези на Република Казахстан, или да води преговори за изменения на разпоредбите на действащите двустранни споразумения за услуги за въздушен превоз относно права за въздушни превози,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги, изброени в приложение I се базират на общия принцип, че назначените авиокомпании на страните по споразумението следва да разполагат със справедливи и равни възможности при обслужване на договорените въздушни линии по посочените маршрути, и че целта на настоящото споразумение не е да променя този принцип,КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че съгласно правото на Европейската общност въздушните превозвачи по принцип не могат да сключват споразумения, които могат да се отразят на търговията между държави-членки на Европейската общност и чиято цел или резултат са предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията,КАТО ОТЧИТАТ, че разпоредби в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги, сключени между държавите-членки на Европейската общност и Република Казахстан, които i) изискват или спомагат за приемането на споразумения между предприятия, решения от сдружения на предприятия или съгласувани практики, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушните превозвачи по съответните маршрути; или (ii) засилват последиците от което и да е такова споразумение, решение или съгласувана практика; или iii) прехвърлят на въздушните превозвачи или други частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията между въздушните превозвачи по съответните маршрути, могат да направят неефективни правилата за конкуренцията, приложими за предприятията,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:ЧЛЕН 1Общи разпоредби1. За целите на настоящото споразумение „държави-членки“ означава държави-членки на Европейската общност.2. Упоменаването във всяко от споразуменията, изброени в приложение I, на граждани на държавата-членка, която е страна по това споразумение, се счита, че се отнася за граждани на държавите-членки на Европейската общност.3. Упоменаването във всяко от споразуменията, изброени в приложение I, на въздушни превозвачи или авиокомпании на държавата-членка, която е страна по това споразумение, се счита, че се отнася за въздушни превозвачи или авиокомпании, назначени от тази държава-членка.4. Настоящото споразумение не създава допълнителни права за въздушни превози от вече установените в двустранните споразумения. Предоставянето на права за въздушни превози продължава да се осъществява посредством двустранни споразумения.ЧЛЕН 2Назначаване от държава-членка1. Разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член заменят съответните разпоредби в членовете, посочени респективно в приложение II, букви а) и б), по отношение на назначаването на даден въздушен превозвач от съответната държава-членка, неговите лицензи и разрешения, дадени от Република Казахстан, както и съответно отказа, отмяната, прекратяването или ограничаването на лицензите и разрешенията на въздушния превозвач.2. При получаване на извършено от държава-членка назначаване на въздушен превозвач, Република Казахстан дава съответните лицензи и разрешения с минимално процедурно забавяне, при условие, че:i. въздушният превозвач е установен на територията на назначаващата държава-членка съгласно Договора за създаване на Европейската общност и притежава валиден оперативен лиценз в съответствие с правото на Европейската общност;ii. oт държавата-членка, отговорна за издаването на свидетелство за авиационен оператор, се упражнява и поддържа ефективен регулаторен контрол върху въздушния превозвач и съответният авиационен орган е ясно идентифициран при назначаването; както иiii. въздушният превозвач е притежаван пряко или чрез мажоритарно участие, и се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение III, и/или от граждани на такива други държави.3. Република Казахстан може да откаже, отмени, прекрати или ограничи лицензите или разрешенията на даден въздушен превозвач, назначен от държава-членка, когато:i. въздушният превозвач не е установен на територията на назначаващата го държава-членка съгласно Договора за създаване на Европейската общност или няма валиден оперативен лиценз в съответствие с правото на Европейската общност;ii. не се упражнява или не се поддържа ефективен регулаторен контрол на въздушния превозвач от държавата-членка, отговорна за издаването на неговото свидетелство за авиационен оператор, или съответният авиационен орган не е ясно идентифициран при назначаването; илиiii. въздушният превозвач не е притежаван пряко или чрез мажоритарно участие, или не се контролира ефективно от държави-членки и/или граждани на държави-членки, и/или от други държави, изброени в приложение III, и/или от граждани на такива други държави.iv. въздушният превозвач вече е получил разрешение на обслужва въздушни линии по двустранно споразумение между Република Казахстан и друга държава-членка на ЕС, иv. Казахстан може да докаже, че като упражнява права за въздушни превози по маршрут, който включва точка в тази друга държава-членка на ЕС, въздушният превозвач би заобиколил ограниченията, наложени от другото споразумение във връзка с точка iv, по отношение на правата за въздушни превози.При упражняването на правото си по този параграф, Република Казахстан няма да прилага дискриминация между въздушните превозвачи на Общността на основание на тяхната националност.ЧЛЕН 3Безопасност1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква в).2. Когато държава-членка е назначила въздушен превозвач, регулативният контрол над който се упражнява и поддържа от друга държава-членка, правата на Република Казахстан съгласно разпоредбите за безопасност на споразумението между държавата-членка, която е назначила въздушния превозвач, и Република Казахстан, се прилагат еднакво по отношение на приемането, упражняването или поддържането на стандарти за безопасност от тази друга държава-членка и по отношение на оперативния лиценз на този въздушен превозвач.ЧЛЕН 4Данъчно облагане на авиационното гориво1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква г).2. Независимо от всяка друга разпоредба с обратен смисъл, нищо от споразуменията, изброени в приложение II, буква г), няма да попречи на държавите-членки да налагат на недискриминационна основа данъци, налози, мита, тарифи или такси на горивото, доставяно на тяхна територия за ползване във въздухоплавателно средство на назначен въздушен превозвач на Република Казахстан, който оперира между точка на територията на тази държава-членка и друга точка на територията на тази държава-членка или на територията на друга държава-членка.ЧЛЕН 5Тарифи за превоз в рамките на Европейската общност1. Разпоредбите на параграф 2 от настоящия член допълват съответните разпоредби на членовете, изброени в приложение II, буква д).2. Тарифите, които ще се събират от въздушния/ите превозвач/и, назначен/и от Република Казахстан по силата на споразумение, посочено в приложение I, съдържащо разпоредба, посочена в приложение II, буква д) за превоз изцяло в рамките на Европейската общност, са предмет на правото на Европейската общност.ЧЛЕН 6Съответствие с правилата за конкуренция1. Независимо от която и да било друга разпоредба с обратен смисъл, нищо от всяко от споразуменията, изброени в приложение I, (i) не благоприятства приемането на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики, които възпрепятстват или нарушават конкуренцията; или (ii) засилват последиците от което и да такова споразумение, решение или съгласувана практика; или (iii) не делегира на частни икономически оператори отговорността за вземането на мерки, които възпрепятстват, нарушават или ограничават конкуренцията.2. Разпоредбите, съдържащи се в споразуменията, изброени в приложение І, които са несъвместими с параграф 1 на настоящия член, не се прилагат.ЧЛЕН 7Приложения към споразумениетоПриложенията към настоящото споразумение са неразделна част от него.ЧЛЕН 8Преразглеждане или изменениеСтраните могат по всяко време да преразгледат или изменят настоящото споразумение по взаимно съгласие.ЧЛЕН 9Влизане в сила и временно прилагане1. Настоящото споразумение влиза в сила след като страните се уведомят взаимно в писмен вид, че съответните вътрешни процедури, необходими за неговото влизане в сила, са изпълнени.2. Независимо от параграф 1, страните са съгласни да прилагат временно настоящото споразумение от първия ден на месеца след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за целта процедури.3. Споразуменията и другите договорености между държави-членки и Република Казахстан, които към датата на подписване на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временно, са изброени в приложение I, буква б). Настоящото споразумение се прилага по отношение на всички подобни споразумения и договорености при влизането им в сила или временното им прилагане.ЧЛЕН 10Прекратяване1. В случай на прекратяване на споразумение, посочено в приложение I, всички разпоредби на настоящото споразумение, които се отнасят до съответното споразумение, посочено в приложение І, се прекратяват по същото време.2. В случай че всички споразумения, посочени в приложение I, бъдат прекратени, настоящото споразумение се прекратява по същото време.В ПОТВЪРЖДЕНИЕ ЗА КОЕТО, долуподписаните, надлежно упълномощени лица, подписаха настоящото споразумение.Съставено в [….] в два екземпляра, на […] ден от […,…] на български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, шведски, финландски, казахски и руски език.ЗА ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ: | ЗА РЕПУБЛИКА КАЗАХСТАН: |Приложение IСписък на споразуменията, посочени в член 1 от настоящото споразумениеa) Споразумения за въздухоплавателни услуги между Република Казахстан и държавите-членки на Европейската общност, които към датата на подписването на настоящото споразумение, са били сключени, подписани и/или се прилагат временно-  Споразумение за въздушен транспорт между правителството на Република Австрия и правителството на Република Казахстан , подписано в Алмати на 26 април 1993 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Австрия“;-  Споразумение между правителството на Кралство Белгия и правителството на Република Казахстан относно въздухоплавателни услуги, подписано на 27 юни 2000 г. в Брюксел, наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Белгия“;-  Споразумение между правителството на Република България и правителството на Република Казахстан относно въздухоплавателни услуги, подписано в София на 15 септември 1999 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и България“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Дания и правителството на Република Казахстан , парафирано в Алмати на 26 април 1993 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Дания“;-  Споразумение между правителството на Република Естония и правителството на Република Казахстан относно въздухоплавателни услуги, парафирано в Астана на 26 април 2001 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Естония“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Финландия и правителството на Република Казахстан , подписано в Алмати на 7 февруари 1996 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Финландия“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Френската република и правителството на Република Казахстан , парафирано в Париж на 21 октомври 1994 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Франция“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Федерална република Германия и правителството на Република Казахстан , подписано в Бон на 15 март 1996 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Германия“;Последно изменено с протокол, съставен в Бон на 6 и 7 юни 2000 г.;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Унгария и правителството на Република Казахстан , подписано в Алмати на 9 март 1995 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Унгария“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Нидерландия и правителството на Република Казахстан , подписано в Хага на 27 ноември 2002 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Нидерландия“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Латвия и правителството на Република Казахстан , подписано в Алмати на 19 май 1998 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Латвия“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Литва и правителството на Република Казахстан , подписано във Вилнюс на 21 юли 1993 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Литва“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Република Полша и правителството на Република Казахстан , подписано във Варшава на 27 януари 1997 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Полша“;Последно изменено с размяна на ноти от 21 декември 1998 г. и 8 февруари 1999 г.;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Кралство Швеция и правителството на Република Казахстан , парафирано в Алмати на 26 април 1993 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Швеция“;-  Споразумение за въздухоплавателни услуги между правителството на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и правителството на Република Казахстан , съставено в Лондон на 21 март 1994 г., наричано в приложение II „Споразумение между Казахстан и Обединеното кралство“;Изменено с размяна на ноти от 2 февруари 1998 г. и 4 юни 1998 г.Последно изменено с Меморандум за разбирателство, съставен в Астана на 29 ноември 2000 г.б) Споразуменията за въздухоплавателни услуги и други договорености, парафирани или подписани между Казахстан и държави-членки на Европейската общност, които към датата на подписването на настоящото споразумение все още не са влезли в сила и не се прилагат временноПриложение IIСписък на членовете в споразуменията, споменати в приложение I и посочени в членове 2 до 5 на настоящото споразумениеa) Назначаване от държава-членка:-  Член 4, параграф 1 от Споразумението между Казахстан и България;-  Член 3, параграф 4 от Споразумението между Казахстан и Дания;-  Член 3, параграф 4 от Споразумението между Казахстан и Естония;-  Член 4, параграф 3 от Споразумението между Казахстан и Франция;-  Член 3, параграф 5 от Споразумението между Казахстан и Унгария;-  Член 3, параграф 5 от Споразумението между Казахстан и Нидерландия;-  Член 4, параграф 5 от Споразумението между Казахстан и Латвия;-  Член 4, параграф 5 от Споразумението между Казахстан и Литва;-  Член 3, параграф 5 от Споразумението между Казахстан и Полша;-  Член 3, параграф 4 от Споразумението между Казахстан и Швеция;-  Член 4, параграф 4 от Споразумението между Казахстан и Обединеното кралство.б) Отказ, отмяна, прекратяване или ограничаване на лицензи или разрешения:-  Член 5, параграф 1, буква г) от Споразумението между Казахстан и Белгия;-  Член 5, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и България;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Дания;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Естония;-  Член 5, параграф 1 от Споразумението между Казахстан и Франция;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Финландия;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Унгария;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Нидерландия;-  Член 5, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Латвия;-  Член 5, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Литва;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Полша;-  Член 4, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Швеция;-  Член 5, параграф 1, буква а) от Споразумението между Казахстан и Обединеното кралство.в) Безопасност:-  Член 7 от Споразумението между Казахстан и Белгия;-  Член 6 от Споразумението между Казахстан и Естония;-  Член 9 от Споразумението между Казахстан и Франция;-  Член 7 от Споразумението между Казахстан и Унгария;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Нидерландия;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Латвия;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Литва;-  Член 7 от Споразумението между Казахстан и Полша.г) Данъчно облагане на авиационното гориво:-  Член 10 от Споразумението между Казахстан и Белгия;-  Член 17 от Споразумението между Казахстан и България;-  Член 6 от Споразумението между Казахстан и Дания;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Естония;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Франция;-  Член 6 от Споразумението между Казахстан и Финландия;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Унгария;-  Член 6 от Споразумението между Казахстан и Германия;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Нидерландия;-  Член 12 от Споразумението между Казахстан и Латвия;-  Член 12 от Споразумението между Казахстан и Литва;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Полша;-  Член 6 от Споразумението между Казахстан и Швеция;-  Член 8 от Споразумението между Казахстан и Обединеното кралство.д) Тарифи за превоз в рамките на Европейската общност:-  Член 13 от Споразумението между Казахстан и Белгия;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и България;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Дания;-  Член 13 от Споразумението между Казахстан и Естония;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Финландия;-  Член 17 от Споразумението между Казахстан и Франция;-  Член 10 от Споразумението между Казахстан и Германия;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Унгария;-  Член 12 от Споразумението между Казахстан и Нидерландия;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Латвия;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Литва;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Полша;-  Член 11 от Споразумението между Казахстан и Швеция;-  Член 7 от Споразумението между Казахстан и Обединеното кралство.Приложение IIIСписък на други държави, посочени в член 2 от настоящото споразумениеa) Република Исландия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);б) Княжество Лихтенщайн (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);в) Кралство Норвегия (съгласно Споразумението за Европейското икономическо пространство);г) Конфедерация Швейцария (съгласно Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за въздушен транспорт). [1] Решение на Съвета 11323/03 от 5 юни 2003 г. (документ за ограничено ползване).[2] ОВ С […], […], стр. […].[3] ОВ С […], […], стр. […].[4] ОВ С […], […], стр. […].[5] ОВ С […], […], стр. […].