title: Предложение за решение на Съвета относно финансовите вноски на държавите-членки за финансиране на Европейския фонд за развитие (трета част от вноската за 2009 г.)

text:
Важна правна забележка

|

52009PC0575

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 19.10.2009COM(2009)575 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно финансовите вноски на държавите-членки за финансиране на Европейския фонд за развитие (трета част от вноската за 2009 г.)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМВъв Вътрешното споразумение и във Финансовия регламент за 10-ия ЕФР се предвижда нова процедура за поканите за вноски, с които държавите-членки финансират ЕФР. В съответствие с член 157 от Финансовия регламент тази нова процедура се прилага за пръв път за вноските за 2009 г. („N+2“ по смисъла на тази разпоредба за извънредни ситуации).В съответствие с член 57, параграф 5 от Финансовия регламент настоящото предложение се отнася до:-  размера на третата част от вноската за 2009 г. („n+1“ по смисъла на постоянните процедури, изложени в този член);В съответствие с член 57, параграф 7 от Финансовия регламент се определят сумата, управлявана от Комисията, и сумата, управлявана от ЕИБ.В съответствие с член 145 от Финансовия регламент ЕИБ изпрати на Комисията актуализираните си прогнози за поетите задължения и плащанията по инструментите, които банката управлява.В съответствие с член 57, параграф 5 от Финансовия регламент Съветът трябва да вземе решение по това предложение най-късно 21 календарни дни след като Комисията представи предложението си, а държавите-членки трябва да платят третата част от вноската най-късно 21 календарни дни след датата, на която са уведомени за решението на Съвета.В член 58, параграф 2 от Финансовия регламент се предвижда, че поканите за вноски първо оползотворяват една след друга сумите, предвидени за предходни ЕФР. Следователно в поканите, свързани с настоящото предложение, става дума за суми по 9-ия ЕФР.Следва да се отбележи, че в съответствие с член 60, параграф 1 от Финансовия регламент, когато част от дължимата вноска не е изплатена до определения краен срок, от съответната държава-членка се изисква да плати лихва върху неизплатената сума. Условията на плащане на лихвата са определени в същия член.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно финансовите вноски на държавите-членки за финансиране на Европейския фонд за развитие (трета част от вноската за 2009 г.)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, за финансирането и управлението на помощите, предоставени от Общността, съгласно Финансовия протокол към Споразумението за партньорство между държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано в Котону (Бенин) на 23 юни 2000 г., и за предоставянето на финансова помощ, предназначена за отвъдморските страни и територии, за които се прилагат разпоредбите на част ІV от Договора за ЕО[1], и по-специално член 10, параграф 1 от него,като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно финансирането на помощта от Общността по многогодишната финансова рамка за периода 2008—2013 г. в съответствие със Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО и за предоставянето на финансова помощ, предназначена за отвъдморските страни и територии, за които се прилагат разпоредбите на част ІV от Договора за ЕО[2], и по-специално член 7 от него,като взе предвид Финансовия регламент от 18 февруари 2008 г., приложим за 10-ия Европейски фонд за развитие (наричан по-нататък „Финансов регламент за 10-ия ЕФР“)[3], и по-специално член 57 и член 58, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията[4],като има предвид, че:(1) В член 58, параграф 2 от Финансовия регламент за 10-ия Европейски фонд за развитие (наричан по-нататък „ЕФР“) се предвижда, че поканите за вноски първо оползотворяват сумите, предоставени за предходни ЕФР. Затова следва да се отправи покана за вноски за 9-ия ЕФР.(2) В съответствие с член 145, параграф 1 от Финансовия регламент за 10-ия ЕФР Европейската инвестиционна банка изпрати на Комисията актуализираните си прогнози за поетите задължения и плащанията по инструментите, които банката управлява.(3) Съгласно член 157 от Финансовия регламент за 10-ия ЕФР предвидената в членове 57—61 процедура следва да се приложи за пръв път през 2009 г. В съответствие с тази процедура Комисията представя предложение, в което посочва размера на третата част от вноската за 2009 г. Съветът трябва да вземе решение най-късно 21 календарни дни след като Комисията представи предложението си, а държавите-членки трябва да платят третата част от вноската най-късно 21 календарни дни след датата, на която са уведомени за решението на Съвета.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Вноските, които държавите-членки трябва да платят на Комисията и на Европейската инвестиционна банка като трета част от вноската за 2009 г. за финансиране на ЕФР, са посочени в таблицата в приложението към настоящото решение.Член 2Настоящото решение се прилага от датата на своето приемане.Член 3Адресати на настоящото решение са държавите-членки, които правят вноски в 9-ия ЕФР.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕТрета част от вноските за 2009 г. (EUR)[pic][1] OВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 355.[2] OВ L 247, 9.9.2006 г., стр. 32.[3] OВ L 78, 19.3.2008 г., стр. 1.[4] ОВ С […], […] г., стр. […].


title: Предложение за решение на Съвета за възлагане на специфични задачи на Европейската централна банка във връзка с функционирането на Европейския съвет за системен риск {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 501 окончателен} {COM(2009) 502 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235}

text:
Важна правна забележка

|

52009PC0500

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 23.9.2009COM(2009) 500 окончателен2009/0141 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза възлагане на специфични задачи на Европейската централна банка във връзка с функционирането на Европейския съвет за системен риск{COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 501 окончателен} {COM(2009) 502 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235}2009/0141 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза възлагане на специфични задачи на Европейската централна банка във връзка с функционирането на Европейския съвет за системен рискСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 105, параграф 6 от него,като взе предвид предложението на Комисията[1],като взе предвид становището на Европейската централна банка[2],като взе предвид съгласието на Европейския парламент[3],като има предвид, че:(1) Финансовата криза разкри основни недостатъци във финансовия надзор, който не съумя да предотврати натрупването на прекомерни рискове във финансовия сектор, и конкретно подчерта слабостите на съществуващия пруденциален надзор на макроравнище.(2) През ноември 2008 г. Комисията възложи на група на високо равнище, председателствана от г-н Жак дьо Ларозиер (групата „дьо Ларозиер“), да представи препоръки за подобряване на европейските разпоредби в областта на надзора с оглед на по-добрата защита на европейските граждани и възстановяването на доверието във финансовата система.(3) В представения на 25 февруари 2009 г. окончателен доклад групата „дьо Ларозиер“ препоръча, наред с другото, създаването на орган на общностно равнище, който да бъде натоварен със задачата да следи рисковете във финансовата система като цяло.(4) В своето съобщение „Движеща сила за възстановяването на Европа“ от 4 март 2009 г.[4] Комисията приветства и демонстрира своята широка подкрепа за препоръките на групата „дьо Ларозиер“. На заседанието си от 19 и 20 март 2009 г. Европейският съвет постигна съгласие относно необходимостта от подобряване на регулирането и надзора върху финансовите институции в ЕС и използването на доклада на групата „дьо Ларозиер“ като основа за действие.(5) В Съобщението „Европейски финансов надзор“ от 27 март 2009 г.[5] Комисията представи редица реформи на действащите разпоредби, целящи запазване на финансовата стабилност на нивото на ЕС, към които конкретно спада създаването на Европейски съвет за системен риск (ЕССР), отговорен за извършването на пруденциален надзор на макроравнище. Съветът, на заседанието си от 9 юни 2009 г., както и Европейският съвет, на заседанието си от 18 и 19 юни, подкрепиха становището на Комисията и приветстваха намерението на Комисията да представи законодателни предложения, за да може новата рамка да бъде изцяло въведена.(6) С Регламент (ЕО) № .../2009 на Европейския парламент и на Съвета[6] се установява пруденциален надзор на макроравнище върху финансовата система от страна на Общността и се създава Европейски съвет за системен риск (ЕССР).(7) Предвид експертния опит на Европейската централна банка (ЕЦБ) в областта на пруденциалния надзор на макроравнище тя може да допринесе в значителна степен за пруденциалния надзор на макроравнище върху финансовия сектор на ЕС.(8) На 9 юни 2009 г. Съветът стигна до заключението, че ЕЦБ следва да предоставя аналитична, статистическа, административна и логистична подкрепа на ЕССР. За тази цел следва да бъде приложена предвидената в Договора възможност за възлагане на ЕЦБ на специфични задачи относно политиките, свързани с надзора за благоразумие, като на ЕЦБ бъде възложена задачата за подсигуряване на Секретариат към ЕССР.ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1 ЧленствоПредседателят и заместник-председателят на Европейската централна банка са членове на Генералния съвет на Европейския съвет за системен риск, създаден с Регламент XXXX и наричан по-долу „ЕССР“.Член 2Подпомагане на ЕССРЕЦБ подсигурява Секретариата и предоставя аналитична, статистическа, административна и логистична подкрепа на ЕССР. Основната мисия на Секретариата, както е определена в член 4, параграф 4 от Регламент XXXX, включва конкретно:а) подготовка на заседанията на ЕССР;б) в съответствие с член 5 от настоящото решение събиране и обработка на информация, в т.ч. и статистическа, от името на ЕССР и с цел изпълнението на неговите задачи;в) подготовка на анализи, необходими за изпълнението на задачите на ЕССР;г) подпомагане на ЕССР в рамките на международното му административно сътрудничество с други заинтересовани органи в областта на пруденциалния надзор на макроравнище;д) подпомагане на дейността на Консултативния технически комитет.Член 3Организация на Секретариата1. ЕЦБ осигурява необходимите човешки и финансови ресурси, за да изпълни своята задача за подсигуряване на Секретариата.2. Ръководителят на Секретариата се определя от ЕЦБ след консултации с Генералния съвет на ЕССР.Член 4Управление1. Председателят на Генералния съвет дава указания на ръководителя на Секретариата от името на ЕССР.2. Ръководителят на Секретариата или негов представител присъства на заседанията на Генералния съвет и на Управителния комитет на ЕССР.Член 5Събиране на информация от името на ЕССР1. ЕССР определя информацията, необходима за целите на изпълнението на задачите на ЕССР. За тази цел Секретариатът събира тази информация периодично и при конкретна необходимост при спазване на посочените в член 6 разпоредби относно поверителността.2. Секретариатът може да изисква свързаната с финансови институции или пазари информация — индивидуална, в резюмирана или обобщена форма — която има отношение към дейността на ЕССР, от Европейските надзорни органи и в установените в член 15 от Регламент (ЕО) № …./2009 случаи от националните надзорни органи, от националните централни банки или от други органи на държавите-членки.3. Събирането на информация от името на ЕССР може да включва данни на равнището на Общността, еврозоната и държавите-членки, в обобщена форма или индивидуални, като по отношение на индивидуалните данни е необходимо обосновано искане. Преди данните да бъдат изискани, Секретариатът първо взема предвид съществуващите статистически данни — изготвени, разпространени и разработени от Европейската статистическа система и ЕСЦБ, и след това се консултира със съответния Европейски надзорен орган, за да се гарантира целесъобразността на искането.4. Секретариатът предоставя на Европейските надзорни органи необходимата за осъществяването на техните задачи информация относно системните рискове.Член 6Поверителност на данните и документите1. Без да се засяга прилагането на наказателното право, Секретариатът няма право да разкрива никаква поверителна информация, получена при изпълнението на неговите задълженията, пред което и да е лице или орган, освен в резюмирана или обобщена форма, която да не позволява установяването на отделните финансови институции.2. Секретариатът гарантира поверителността на документите, предоставени на ЕССР и на Управителния комитет на ЕССР, както и на дейността на тези органи.3. ЕЦБ гарантира поверителността на данните, получени по силата на настоящото решение за изпълнение на своите задачи. ЕЦБ въвежда вътрешни механизми и приема вътрешни правила, за да гарантира защитата на данните, събрани от името на ЕССР. Служителите на ЕЦБ спазват приложимите правила, свързани с професионалната тайна.4. Информацията, придобита от ЕЦБ в резултат на прилагането на настоящото решение, се използва единствено за целите, посочени в член 2.Член 7Клауза за преразглежданеТри години след посочената в член 8 дата Съветът проучва настоящото решение въз основа на доклад на Комисията и след получаване на становище от страна на ЕЦБ определя дали съществува необходимост от преразглеждане на настоящото решение.Член 8ПриложимостНастоящото решение се прилага от ДД/ММ/ГГГГ; [същата дата като в регламента].Член 9АдресатАдресат на настоящото решение е Европейската централна банка.Съставен в Брюксел,За СъветаПредседател [1] ОВ C , , стр. .[2] ОВ C , , стр. .[3] ОВ C , , стр. .[4] COM (2009) 114.[5] COM (2009) 252.[6] ОВ C , , стр. .


Важна правна забележка

|

52008PC0669

Предложение за решение на Съвета за разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON89788 (MON-89788-1) съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (единствено текстовете на френски и нидерландски език са автентични) (текст от значение за ЕИП)  /* COM/2008/0669 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 22.10.2008COM(2008) 669 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON89788 (MON-89788-1) съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета(единствено текстовете на френски и нидерландски език са автентични)(текст от значение за ЕИП)(представена от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМПриложеното предложение за решение на Съвета се отнася до храни и фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON89788, за която е подадено заявление за пускане на пазара от Monsanto Europe S.A. до компетентния орган на Нидерландия на 31 октомври 2006 г., по силата на Регламент (ЕО) № 1829/2003 относно генетично модифицираните храни и фуражи.Приложеното предложение също така се отнася до пускането на пазара на други продукти, съдържащи или състоящи се от соя MON89788, предназначени за същата употреба, както и всеки друг вид соя, с изключение на отглеждането.На 11 юли 2008 г. Европейският орган за безопасност на храните даде положително становище в съответствие с членове 6 и 18 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и стигна до заключението, че е малко вероятно пускането на пазара на продуктите, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON89788, така както са описани в заявлението, да има неблагоприятно въздействие върху здравето на човека или на животните или върху околната среда.В този контекст, на 29 септември 2008 г. бе представен за гласуване от страна на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните проект за решение на Комисията за разрешаване пускането на пазара на Общността на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON89788. Комитетът не предостави становище: дванадесет държави-членки (160 гласа) са гласували „за“, шест държави-членки (69 гласа) са гласували „против“, седем държави-членки (106 гласа) са се въздържали и две държави-членки (10 гласа) не са били представлявани.Следователно, съгласно член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и в съответствие с член 5 от Решение 1999/468/EО на Съвета, от Комисията се изисква да представи на Съвета предложение за мерките, които трябва да се вземат, а Съветът разполага с три месеца, за да се произнесе с квалифицирано мнозинство и да уведоми Парламента за това.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана соя MON89788 (MON-89788-1) съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета(единствено текстовете на френски и нидерландски език са автентични)(текст от значение за ЕИП)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно генетично модифицираните храни и фуражи[1], и по-специално член 7, параграф 3 и член 19, параграф 3 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) На 31 октомври 2006 г. Monsanto Europe S.A. подаде до компетентния орган на Нидерландия, в съответствие с членове 5 и 17 от Регламент (ЕО) № 1829/2003, заявление за пускане на пазара на храни, хранителни съставки и фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON89788 („заявлението“).(2) Заявлението също така обхваща пускането на пазара на други продукти, съдържащи или състоящи се от соя MON89788 за същата употреба, както всеки друг вид соя, с изключение на отглеждането. Следователно, в съответствие с член 5, параграф 5 и член 17, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1829/2003, заявлението включва данните и информацията, изисквани от приложения III и IV към Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета[2] и информация и заключения относно оценката на риска, извършена в съответствие с принципите, посочени в приложение II към Директива 2001/18/ЕО.(3) На 11 юли 2008 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) даде положително становище в съответствие с членове 6 и 18 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и стигна до заключението, че е малко вероятно пускането на пазара на продуктите, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON89788, така както са описани в заявлението („продуктите“), да има неблагоприятно въздействие върху здравето на човека или на животните или върху околната среда, в рамките на предвидените употреби[3]. В становището си ЕОБХ взе предвид всички специфични въпроси и притеснения, изразени от държавите-членки в контекста на консултацията с националните компетентни органи, както е предвидено в член 6, параграф 4 и член 18, параграф 4 от посочения регламент.(4) В становището си ЕОБХ също така стигна до заключението, че планът за мониторинг на околната среда, представляващ общ план за наблюдение, представен от заявителя, е в съответствие с предвидената употреба на продуктите.(5) Предвид посочените съображения, следва да се предостави разрешение за продуктите.(6) За всеки ГМО следва да се посочи единен идентификатор, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 65/2004 на Комисията от 14 януари 2004 г. за създаване на система за разработване и оценка на единните идентификатори за генетично модифицирани организми[4].(7) Според становището на ЕОБХ не са необходими специфични изисквания за етикетиране, различни от тези, предвидени в член 13, параграф 1 и член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003, за храни, хранителни съставки и фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON89788. За да се гарантира употребата на продуктите в рамките на разрешението, предвидено в настоящото решение, обаче етикетирането за фуражите, съдържащи или състоящи се от ГМО и други продукти, различни от храни и фуражи, съдържащи или състоящи се от ГМО, за които се изисква разрешение, следва да бъде допълнено с ясно обозначение, че въпросните продукти не трябва да бъдат използвани за отглеждане.(8) Аналогично, становището на ЕОБХ не оправдава налагането на специфични условия или ограничения за пускането на пазара и/или специфични условия или ограничения за употребата и търговията, включително изисквания за мониторинг след пускане на пазара или специфични условия за защита на определени екосистеми/околна среда и/или географски райони, както е предвидено в член 6, параграф 5, буква д) и член 18, параграф 5, буква д) от Регламент (ЕО) № 1829/2003.(9) Всяка необходима информация относно разрешаването на продуктите следва да бъде вписана в регистъра на Общността за генетично модифицирани храни и фуражи така, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 1829/2003.(10) В член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1830/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно проследяването и етикирането на генетично модифицирани организми и проследяването на храни и фуражи от генетично модифицирани продукти и за изменение на Директива 2001/18/ЕО[5] се определят изискванията за етикетиране за продукти съдържащи или състоящи се от ГМО.(11) Настоящото решение трябва да бъде нотифицирано от Клиринговата къща по биобезопасност на страните по Протокола от Картахена по биологична безопасност към Конвенцията за биологично разнообразие съгласно член 9, параграф 1 и член 15, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1946/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. относно трансграничното придвижване на генетично модифицирани организми[6].(12) Заявителят бе консултиран относно предвидените в настоящото решение мерки.(13) Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1 Генетично модифициран организъм и единен идентификаторНа генетично модифицираната соя ( Glycine max ) MON89788, посочена в буква б) от приложението към настоящото решение, се дава единният идентификатор MON-89788-1, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 65/2004.Член 2РазрешениеСледните продукти са разрешени за целите на член 4, параграф 2 и член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 в съответствие с условията, определени в настоящото решение:а) храни и хранителни съставки, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON-89788-1;б) фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON-89788-1;в) продукти, различни от храни и фуражи, съдържащи или състоящи се от соя MON-89788-1 за същата употреба, както всяка друга соя, с изключение на отглеждането.Член 3 Етикетиране1. За целите на изискванията за етикетиране, установени в член 13, параграф 1 и член 25, параграф 2 от Регламент (EО) № 1829/2003 и в член 4, параграф 6 от Регламент (EО) № 1830/2003, „името на организма“ е „соя“.2. Надписът „не е предназначено за отглеждане“ се вижда на етикета и в документите, придружаващи продуктите, съдържащи или състоящи се от соя MON-89788-1, посочени в член 2, букви б) и в).Член 4 Мониторинг на въздействията върху околната среда1. Титулярят на разрешението гарантира изготвянето и изпълнението на плана за мониторинг на въздействията върху околната среда, както е определено в буква з) от приложението.2. Титулярят на разрешението предоставя на Комисията годишни доклади относно изпълнението и резултатите от дейностите, посочени в плана за мониторинг.Член 5Регистър на ОбщносттаИнформацията, посочена в приложението към настоящото решение, се вписва в регистъра на Общността за генетично модифицирани храни и фуражи, както е предвидено в член 28 от Регламент (ЕО) № 1829/2003.Член 6Титуляр на разрешениетоТитуляр на разрешението е Monsanto Europe S.A., Белгия, представител на Monsanto Company, Съединени американски щати.Член 7ВалидностНастоящото решение се прилага за срок от 10 години от датата на неговото нотифициране.Член 8АдресатиАдресат на настоящото решение е Monsanto Europe S.A., Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brussels – Belgium.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕа) Заявител и титуляр на разрешението:Име: Monsanto Europe S.A.Адрес: Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brussels - BelgiumОт името на Monsanto Company - 800 N. Lindbergh Boulevard - St. Louis, Missouri 63167 - United States of America.б) Обозначение и спецификация на продуктите:(1) храни и хранителни съставки, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON-89788-1;(2) фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от соя MON-89788-1;(3) продукти, различни от храни и фуражи, съдържащи или състоящи се от соя MON-89788-1 за същата употреба, както всяка друга соя, с изключение на отглеждането.Генетично модифицираната соя MON-89788-1, както е описана в заявлението, експресира протеина CP4 EPSPS, придаващ поносимост към хербицида глифосат.в) Етикетиране:(1) За целите на специфичните изисквания за етикетиране, установени в член 13, параграф 1 и член 25, параграф 2 от Регламент (EО) № 1829/2003 и в член 4, параграф 6 от Регламент (EО) № 1830/2003, „името на организма“ е „соя“.(2) Надписът „не е предназначено за отглеждане“ се вижда на етикета и в документите, придружаващи продуктите, съдържащи или състоящи се от соя MON-89788-1, посочени в член 2, букви б) и в) от настоящото решение.г) Метод на откриване:-  Метод в реално време, присъщ на явлението, основаващ се на полимеразно-верижната реакция (PCR) за количественото определяне на соя MON-89788-1;-  Утвърден върху семената от референтната лаборатория на Общността, установена по силата на Регламент (ЕО) № 1829/2003, публикуван на следния адрес: http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  Референтен материал: AOCS 0906-A и AOCS 0906-B, достъпни посредством American Oil Chemists Society на следния адрес: http://www.aocs.org/tech/crm/soybean.cfm.д) Единен идентификатор:MON-89788-1е) Информация, изисквана съгласно разпоредбите на приложение II към Протокола от Картахена по биологична безопасност към Конвенцията за биологично разнообразие:Клирингова къща по биобезопасност, регистрационен номер: вж. [ попълва се при нотификацията ]ж) Условия или ограничения за пускането на пазара, употребата или търговията на продуктите:Не се изисква.з) План за мониторингПлан за мониторинг на въздействията върху околната среда, съобразен с приложение VII към Директива 2001/18/EО.[Връзка: план, публикуван в Интернет ]и) Изисквания за мониторинг след пускане на пазара за употребата на храните за човешка консумация:Не се изисква.Забележка: възможно е в бъдеще да се наложат изменения на връзките за достъп до необходимите документи. Тези изменения ще бъдат общодостъпни чрез актуализиране на регистъра на Общността за генетично модифицираните храни и фуражи. [1] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 1.[2] ОВ L 106, 17.4.2001 г., стр. 1.[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620787358.htm[4] ОВ L 10, 16.1.2004 г., стр. 5.[5] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 24.[6] ОВ L 287, 5.11.2003 г., стр. 1.


Важна правна забележка

|

52008PC0685(01)

Предложение за решение на Съвета за подписване от името на Общността и за временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти  /* COM/2008/0685 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 7.11.2008 гCOM(2008) 685 окончателен2008/0202 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване от името на Общността и за временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продуктиПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза одобрение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти(представени от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМСпоразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти (наричано по-долу „Споразумението относно селското стопанство“) влезе в сила на 1 юни 2002 г.Конфедерация Швейцария пое ангажимента да въведе в националното си законодателство разпоредбите на: Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО, Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни, Директива 2002/99/ЕО от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека, Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, както и всички предприети с оглед на тяхното прилагане разпоредби в областта на контрола на вноса с произход от трети страни в Европейския съюз.Конфедерация Швейцария пое ангажимента да въведе в националното си законодателство разпоредбите на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета.Разпоредбите на приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство следва да бъдат съответно адаптирани. На 25 октомври 2004 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Конфедерация Швейцария с оглед изменение на Споразумението относно селското стопанство, както и да актуализира и да адаптира неговите разпоредби (SEC(2004)1043 F от 12 август 2004 г.). В съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2 от Споразумението относно селското стопанство приложение 11 се изключва от процедурата по изменение, определена в член 11. Изменението на приложение 11 трябва да бъде прието посредством процедура, идентична на процедурата, използвана по отношение на Споразумението относно селското стопанство.До приключването на вътрешните процедури на страните, временното прилагане на това решение дава възможност да се вземат предвид промените, предизвикани от изменението на допълненията към приложение 11, и преустановяването на ветеринарния контрол по вътрешните граници считано от 1 януари 2009 г.Във връзка с това Комисията предлага на Съвета предложения за две решения, съответно за подписване с временно прилагане и за сключване на Споразумение между Конфедерация Швейцария и Европейската общност за изменение на приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 21 юни 1999 г. относно търговията със селскостопански продукти, както са представени в приложенията.Това решение няма никакво финансово отражение върху бюджета на Европейската общност.Изменението на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти ще се публикува в Официален вестник на Европейски съюз .* * *Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАот […] годиназа подписване от името на Общността и за временно прилагане на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продуктиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 133 и 310, във връзка с член 300, параграф 2, втора алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:1.  На 25 октомври 2004 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Конфедерация Швейцария с оглед изменение на Споразумението относно селското стопанство, както и да актуализира и да адаптира неговите разпоредби (SEC(2004)1043 F от 12 август 2004 г.).2.  Общността и Конфедерация Швейцария договориха Споразумение за изменение на приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 21 юни 1999 г. относно търговията със селскостопански продукти.3.  Това споразумение трябва да се прилага на временна основа, считано от 1 януари 2009 г. до приключването на вътрешните процедури на страните.4.  Целесъобразно е приложеното споразумение да бъде подписано, при условие че то бъде сключено на по-късна дата,РЕШИ:Член 1Подписването на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти се одобрява от името на Общността, при условие че посоченото споразумение бъде сключено на по-късна дата.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) споразумението от името на Общността, при условие че то бъде сключено.Член 3До приключването на необходимите за неговото сключване процедури, споразумението се прилага на временна основа, считано от 1 януари 2009 г., в съответствие с разпоредбите, предвидени в член 3 от приложеното споразумение.Член 4Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател2008/0202 (AVC)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАот […] годиназа одобрение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продуктиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 133 и 310, във връзка с член 300, параграф 3, втора алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид одобрението на Европейския парламент,като има предвид, че:5.  От името на Европейската общност Комисията договори Споразумение за изменение на приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 21 юни 1999 г. относно търговията със селскостопански продукти.6.  На хх.хх.2008 г. това споразумение бе подписано от името на Европейската общност, при условие че бъде сключено на по-късна дата, в съответствие с Решение хх/ххх/EО на Съвета от хх.хх.2008 г.7.  Споразумението следва да бъде одобрено.РЕШИ:Член 1Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти се одобрява от името на Европейската общност.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕСпоразумение между Конфедерация Швейцария и Европейската Общност за изменение на приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 21 юни 1999 г. относно търговията със селскостопански продуктиЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, наричана по-долу „Общността“, иКОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, наричана по-долу „Швейцария“,наричани по-долу „страните“,като имат предвид, че:(1) Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 21 юни 1999 г. относно търговията със селскостопански продукти, наричано по-долу „споразумението“, влезе в сила на 1 юни 2002 г.(2) Приложение 11 към споразумението се отнася до ветеринарните и зоотехническите мерки, приложими към търговията с живи животни и животински продукти, наричано по-долу „приложение 11“.(3) Швейцария пое ангажимента да транспонира в законодателството си разпоредбите на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета[1]. Вследствие на това страните трябва да внесат изменение в споразумението, за да вземат предвид разширяването на приложното му поле до движението на домашни любимци с нетърговска цел.(4) Швейцария пое ангажимента да транспонира в законодателството си разпоредбите на: Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО[2], Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни[3], Директива 2002/99/ЕО от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека[4], Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните[5], както и всички предприети с оглед на тяхното прилагане разпоредби в областта на контрола на вноса с произход от трети страни в Европейския съюз, като страните по споразумението трябва съответно да адаптират неговите разпоредби.(5) Измененията и корекциите, възникнали вследствие на съответните промени в законодателствата, надхвърлят обхвата на правомощията, предоставени на Съвместния ветеринарен комитет. Следователно е необходимо приложение 11 към споразумението да се актуализира и измени.СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 11. В края на член 1, параграф 1 от приложение 11 се добавя трето тире:„( движението на домашни любимци с нетърговска цел.“.2. Заглавието на дял I от приложение 11 се изменя, както следва:„Търговия с живи животни и техни сперма, яйцеклетки и ембриони и движение на домашни любимци с нетърговска цел“.3. Дял I, член 3 от приложение 11 се заменя със следните разпоредби:„Член 3Страните се съгласяват, че търговията с живи животни и техни сперма, яйцеклетки и ембриони и движението на домашни любимци с нетърговска цел трябва да се извършват в съответствие със законодателството, описано в допълнение 2. Това законодателство се прилага в зависимост от специалните условия и процедури, определени в посоченото допълнение.“Член 2Член 15 от приложение 11 се заменя със следното:„Член 15 Животински продукти: проверки по границите и плащане на таксиПроверките при търговията с животински продукти между Общността и Швейцария се провеждат в съответствие с разпоредбите на допълнение 10.“Член 3Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от страните в съответствие с вътрешните им процедури.Страните се нотифицират взаимно за приключването на тези процедури.То се прилага на временна основа, считано от 1 януари 2009 г. до приключването на тези процедури.Член 4Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, ирландски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, шведски и фински, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.В потвърждение на което, упълномощените представители подписаха настоящото споразумение.Съставено в … на […] година.За Европейската общност За Конфедерация Швейцария [1] ОВ L 146, 13.6.2003 г., стр. 1.[2] ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56.[3] ОВ L 24, 30.1.1998 г., стр. 9.[4] ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11.[5] ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 7.6.2016
            COM(2016) 372 final
            2016/0173(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 25 октомври 1980 г. (наричана по-нататък ,,Конвенцията от 1980 г.“), ратифицирана към днешна дата от 93 държави, сред които и всички държави — членки на ЕС, има за цел възстановяване на статуквото чрез незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца, като се използва система за сътрудничество между централните органи, определени от договарящите държави.

                  С оглед на това, че предотвратяването на отвличането на деца е съществен елемент от политиката на ЕС за утвърждаване на правата на детето, Европейският съюз работи активно на международно равнище за по-доброто прилагане на Конвенцията от 1980 г. и насърчава трети държави да се присъединят към нея.

                  Република Корея депозира инструмента за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 13 декември 2012 г. Конвенцията влезе в сила за Република Корея на 1 март 2013 г.

                  Член 38, алинея четвърта от Конвенцията от 1980 г. предвижда, че Конвенцията се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

                  Тъй като въпросите, свързани с международното отвличане на деца, са от изключителната външна компетентност на Европейския съюз, на равнището на ЕС решението дали да се приеме присъединяването на Република Корея трябва да бъде взето посредством решение на Съвета. Поради това държавите членки следва да направят декларацията за приемане във връзка с присъединяването на Република Корея в интерес на Европейския съюз.

                  Наличието на изключителна компетентност на ЕС по въпроса за приемането на присъединяване на трета държава към Конвенцията от 1980 г. беше потвърдено от Съда на Европейския съюз, който беше консултиран по инициатива на Комисията.

                  На 14 октомври 2014 г. със Становище 1/13 Съдът на Европейския съюз потвърди, че приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980 г. е от изключителната компетентност на Европейския съюз.

                  Съдът наблегна по-специално на необходимостта от единност по въпроса на равнището на ЕС, като се избягва променлива геометрия сред държавите членки. Целта на настоящото решение е да се постигне влизане в сила на Конвенцията от 1980 г. между Република Корея и всички държави — членки на ЕС.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Що се отнася до отвличанията на деца от родител, Хагската конвенция от 1980 г. представлява международният еквивалент на Регламент № 2201/2003 на Съвета (известен като Регламент „Брюксел IIa“), който е крайъгълният камък на съдебното сътрудничество в ЕС по брачни дела и дела, свързани с родителската отговорност
                     1
                  .

                  Една от основните цели на регламента е предотвратяването на отвличания на деца между държавите членки чрез установяване на процедури, гарантиращи бързото връщане на детето в държавата членка на обичайното му местопребиваване. За тази цел Регламентът „Брюксел IIa“ инкорпорира в своя член 11 процедурата, установена в Хагската конвенция от 1980 г., като я допълва чрез поясняване на някои от нейните аспекти, по-специално по отношение на изслушването на детето, срока за постановяване на решение след подаването на молба за връщане и основанията за отказ за връщане на детето. Освен това регламентът въвежда разпоредби, които уреждат случаите на противоречащи си решения за връщане или отказ за връщане, издадени в различни държави членки.

                  На международно ниво Европейският съюз подкрепя присъединяването на трети държави към Конвенцията от 1980 г., за да могат неговите държави членки да се ползват от обща правна уредба в случаи на международно отвличане на деца.

                  На 21 декември 2011 г. Комисията прие 8 предложения за решения на Съвета с цел да се приеме присъединяването на 8 трети страни (Мароко, Сингапур, Руската федерация, Албания, Андора, Сейшелските острови, Габон и Армения)
                     2
                   към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца.

                  Между юни и декември 2015 г. Съветът на Европейския съюз прие 7 решения въз основа на горепосочените предложения
                     3
                  .

                  В настоящото предложение е разгледана трета държава (Република Корея), която се е присъединила към Конвенцията от 1980 г. след приемането на предложенията от 2011 г.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Освен общата цел за развиване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси с трансгранично значение, предвидена в член 81 от ДФЕС, настоящото предложение е свързано с целта, залегнала в член 3 от Договора за Европейския съюз, за защита на правата на детето. Системата на Хагската конвенция от 1980 г. е създадена с цел защита на децата от вредните последици от отвличането от родител и с цел да се гарантира, че детето може да поддържа контакт и с двамата си родители, например чрез осигуряване на ефективно упражняване на правото на лични отношения.

                  Предложението е в съответствие и с целта за насърчаване на използването на медиация при разрешаване на трансгранични семейни спорове. Директивата относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси
                     4
                   се прилага, освен по други въпроси, и в областта на семейното право в рамките на общото европейското съдебно пространство. Хагската конвенция от 1980 г. също насърчава разрешаването на семейните спорове по взаимно съгласие. Едно от ръководствата за добри практики във връзка с Хагската конвенция от 1980 г., публикувано от Хагската конференция по международно частно право, е посветено на използването на медиация за уреждане на международните семейни спорове, засягащи деца, които попадат в обхвата на Конвенцията.  По инициатива на Европейската комисия въпросното Ръководство е преведено на всички езици на ЕС, различни от английски и френски, както и на арабски език, с цел да се подпомогне диалогът с държавите, които все още не са ратифицирали Конвенцията, и да се спомогне за намиране на конкретни начини за решаване на проблемите, свързани с международното отвличане на деца, съвместно с държавите, които не са ратифицирали Конвенцията
                     5
                  .

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Предвид факта, че решението се отнася до международно споразумение, приложимото правно основание е член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 81, параграф 3. Съветът действа с единодушие след консултация с Европейския парламент.

                  Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

                  В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

                  •
                        Субсидиарност

               Инициативата е от изключителната компетентност на ЕС съгласно член 3, параграф 2 от ДФЕС, както бе потвърдено в становище 1/13 на Съда на Европейския съюз. Следователно принципът за субсидиарност не се прилага.

               •Пропорционалност

                  Настоящото предложение е изготвено по примера на вече приетите решения на Съвета, които имат същия предмет, и не надхвърля необходимо за постигането на целта за съгласувано действие на ЕС в областта на международното отвличане на деца, като гарантира, че всички държави членки ще приемат присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г. в рамките на определен срок.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  За да може ЕС да вземе информирано решение дали да приеме присъединяването на дадена трета държава към Конвенцията от 1980 г., е необходимо да се извърши подходяща подготвителна дейност.

                  На експертна среща на 20 януари 2015 г. Комисията и държавите — членки на ЕС, постигнаха съгласие по набор от критерии за оценяване на положението на третата държава. Въпросникът установява примерен списък с критерии, който има за цел да помогне при извършването на преценка за третата държава, присъединила се към Конвенцията. Консултацията, проведена с държавите членки, и обсъжданията на среща на експертите на 15 януари 2016 г. показаха, че на настоящия етап няма възражения от страна на държавите членки за приемане на присъединяването на Република Корея към Конвенцията от 1980 г.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Релевантната информация относно степента на прилагане на Конвенцията в Корея беше събрана от няколко източника. На първо място, информация беше събрана от делегацията на ЕС в Република Корея, по-специално във връзка с приемането на законодателство за прилагане на Конвенцията, наличието на концентрирана юрисдикционна компетентност за работа по случаи на отвличания и възможността чужденците да получават достъп до правна помощ. Резултатите от проучването бяха задоволителни и макар да съществуват известни опасения във връзка с все още слабото познаване на Конвенцията от юристите и липсата на конкретни мерки за правоприлагане, те не са от такова естество, че да възпрепятстват приемането на присъединяването на Република Корея.

                  Държавите членки също събраха информация относно положението в Република Корея и резултатът беше обсъден на срещата на експертите на 15 януари 2016 г.

                  Още информация постъпи от Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право. Република Корея попълни както

                     Стандартния въпросник

                   за новоприсъединяващи се държави, така и

                     Профил на държавата

                     6
                  . Освен това Република Корея е определила двама съдии, които да участват в Международната хагска мрежа на съдиите. На последно място, съдиите от Република Корея, които в миналото са били командировани в Постоянното бюро (командироване за срок от една година всеки път), са спомогнали след завръщането си у дома за прилагането на Конвенцията от 1980 г.

               •Оценка на въздействието

                  Настоящото предложение не оказва никакво сериозно икономическо, социално или екологично въздействие, което да изисква оценка на въздействието в рамките на насоките на Европейската комисия за по-добро регулиране. По подобие на 7-те решения на Съвета, които вече бяха приети през 2015 г. във връзка с приемането на присъединяването на определени трети държави към Хагската конвенция от 1980 г., за настоящото предложение не е необходима оценка на въздействието поради естеството на настоящия законодателен акт.  На практика няма други възможности, освен решение на Съвета за приемане на присъединяването на трета държава към Конвенцията от 1980 г.

                  Въпреки това, в съответствие с описаното по-горе Комисията и държавите членки извършиха конкретна оценка на положението в Република Корея, за да установят дали тя е в състояние да прилага задоволително Конвенцията от 1980 г.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и мерки за мониторинг, оценка и докладване

                  Тъй като предложението се отнася само до даването на разрешение на държавите членки да приемат присъединяването на Република Корея към Конвенцията от 1980 г., мониторингът за изпълнението му се ограничава до спазването от държавите членки на формулировката на декларацията и срока за депозирането ѝ и за съобщаване на Комисията за това депозиране, съгласно предвиденото в решението на Съвета.

               2016/0173 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3 във връзка с член 218 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  7
               ,

               като има предвид, че:

               (1)Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз. Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.

               (2)Съюзът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета
                  8
                (Регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконното им прехвърляне или задържане и да въвежда процедури за осигуряване на бързото им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.

               (3)Регламент (ЕО) № 2201/2003 допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.

               (4)Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.

               (5)Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.

               (6)Една обща нормативна уредба, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, може да се счита, че предлага най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.

               (7)В Хагската конвенция от 1980 г. се предвижда, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

               (8)Хагската конвенция от 1980 г. не позволява на регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея. Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.

               (9)Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. са от изключителната външна компетентност на Съюза.

               (10)Република Корея депозира своя инструмент за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 13 декември 2012 г. Конвенцията влезе в сила за Република Корея на 1 март 2013 г.

               (11)Няколко държави членки вече са приели присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г. Оценката на положението в Република Корея доведе до заключението, че държавите членки, които все още не са приели присъединяването ѝ, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Република Корея при условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               (12)Поради това на държавите членки, които все още не са приели присъединяването на Република Корея, следва да бъде разрешено да го приемат в интерес на Съюза и да депозират своите декларации за приемане на присъединяването на Република Корея в съответствие с условията, изложени в настоящото решение. Ирландия, Република Литва и Чешката република, които вече са приели присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г., не следва да депозират нови декларации за приемане, тъй като съществуващите декларации остават валидни по силата на международното публично право.

               (13)Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (14)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.
                     На държавите членки, които все още не са го направили, се разрешава да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).

               2.
                     Държавите членки по параграф 1 депозират не по-късно от ... г.* декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана както следва:

               „[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2016/... на Съвета**.“

               3.
                     Всяка държава членка информира Съвета и Комисията за депозирането на своята декларация и съобщава на Комисията текста на декларацията в двумесечен срок от депозирането ѝ.

               Член 2

               Държавите членки, които са депозирали своите декларации за приемане на присъединяването на Република Корея към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не правят нови декларации.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са всички държави членки с изключение на Ирландия, Република Литва и Чешката република.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 31.

                     (2)
                  COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917, приети на 21.12.2011 г.

                     (3)
                  Решение (ЕС) 2015/1023 на Съвета от 15.6.2015 г.; Решение (ЕС) 2015/1024 на Съвета от 15 юни 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2354 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2355 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2356 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2357 на Съвета от 10 декември 2015 г.; Решение (ЕС) 2015/2358 на Съвета от 10 декември 2015 г. Приемането на решението относно Габон е спряно временно в очакване на определянето от страна на Габон на централен орган съгласно предвиденото в член 6 от Конвенцията.

                     (4)
                  Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  И двата документа са достъпни на уебсайта на Хагската конференция по международно частно право.

                     (7)
                  ОВ C ,  г., стр. .

                     (8)
                  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 1).


Важна правна забележка

|

52009PC0609

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 29.10.2009COM(2009)609 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на право на Франция да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане върху моторните горива съгласно член 19 от Директива 2003/96/ЕООБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1) Основания и цели на предложениетоДанъчното облагане на енергийните продукти и електроенергията в Общността се регулира с Директива 2003/96/ЕО[1] (наричана по-долу „Директива за облагане с данъци на енергията“ или „Директивата“).В съответствие с член 19, параграф 1 от Директивата в допълнение към предвидените разпоредби по-специално в членове 5, 15 и 17, Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, може да даде разрешение на всяка държава-членка да въведе допълнително освобождаване или редуциране на нивата на данъчно облагане поради специфични съображения.Целта на настоящото предложение е да разреши на Франция да прилага, в рамките на определени граници, диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин, с изключение на газьола за търговско приложение. Това диференциране трябва да отрази децентрализацията на някои специални правомощия, упражнявани досега от централното правителство, и да съобрази данъчното облагане с различното икономическо положение на регионите.2) Искането и неговата предисторияРешение 2005/767/ЕО на Съвета[2] дава право на Франция да прилага, за срок от три години, диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин за целите на административна реформа, включваща децентрализацията на някои специфични правомощия, упражнявани преди това от централното правителство. В съответствие с неговия член 2 срокът на действие на Решение 2005/767/ЕО изтича на 31 декември 2009 г.С писмо от 12 август 2009 г., в съответствие с член 19 от Директивата, френските власти уведомиха Комисията, че възнамеряват да подновят своята схема за прилагане на диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин след изтичането на срока на горепосочената дерогация. Те поискаха удължаване на действието на Решение 2005/767/ЕО за срок от още шест години, изтичащ на 31 декември 2015 г.Въз основа на това решение Франция прилага към настоящия момент схема, която позволява на френските административни региони да прилагат диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин, с изключение на газьола за търговско приложение. Въпросният данък е Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers ― вътрешен данък върху нефтопродуктите (TIPP), който е акциз.Френското правителство е въвело горната мярка, която се прилага от 2007 г. насам, като част от нов етап на децентрализацията на пълномощия, упражнявани дотогава на национално равнище. Конституционната реформа от март 2003 г. предоставя рамката за прехвърляне на държавни правомощия и отговорности на териториалните власти (общини, департаменти, региони). В съответствие с новите отговорности част от приходите от TIPP са били предоставени на регионите. При тези условия въпросната мярка, целяща да адаптира разпоредбите към различното икономическо положение на регионите, дава право на административните региони да прилагат намаление на акциза по отношение на горивата, използвани на тяхна територия. Това регионално диференциране дава възможност прехвърлените правомощия да бъдат използвани по начин, съобразен по-добре със специфичните особености, потребности и очаквания на региона.Механизми на мяркатаСъгласно схемата, която е предмет на настоящото искане, регионалните съвети решават относно размера на намалението чрез гласуване в рамките, определени от закона, и в съответствие с предоставената дерогация.Досега намалението е отговаряло на следните критерии:- да не надхвърля 3,54 EUR на хектолитър за безоловен бензин или 2,30 EUR на хектолитър за газьол до изтичане на срока на дерогацията; размерът на акциза преди намалението се е определял на 60,69 ЕUR на хектолитър за безоловен бензин и на 42,84 ЕUR на хектолитър за газьол, но е възможно тези нива да се променят с течение на времето;- нивото на данъчното облагане след намалението да не бъде по-ниско от минималните прагове на Общността, определени в Директива 2003/96/ЕО;- намалението да не се прилага за газьол за търговско приложение.Мерки за контрол и движениеПо отношение на събирането и контрола на акциза за газьол и бензин се прилагат същите разпоредби, както досега. Подробности за тези разпоредби са дадени в глава 1.3 от първоначалното предложение на Комисията[3], на което се основава Решение 2005/767/ЕО.Аргументи на френските власти относно въздействието на мярката върху вътрешния пазарСпоред френските власти мярката няма да повлияе на нормалното функциониране на вътрешния пазар, по-специално поради това, че обхватът на мярката е ограничен до горива за нетърговско приложение. Освен това разликите в цената на дребно на горивото за нетърговско приложение между търговските мрежи са по-големи от размера на разликите според планираната мярка. Според френските власти не са били получени оплаквания за последици от нарушение на конкуренцията от страна на мярката по време на нейното прилагане.Предвижданата степен на намаление няма, според френските власти, да представлява държавна помощ, тъй като на дружествата за автомобилен превоз на товари ще бъде налаган един и същи акциз върху газьол за търговско приложение независимо от региона, в който са го закупили.Предложената мярка няма поради това да наруши конкуренцията в транспортния сектор и няма да повлияе на търговията в рамките на Общността.Съществуващи разпоредби в областта на предложениетоДиректива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията.3) Оценка на мярката в съответствие с член 19 от Директива 2003/96/ЕОСпецифични съображенияЧлен 19, параграф 1, първа алинея от Директивата гласи:В допълнение към разпоредбите от предишните членове, и по-специално тези от членове 5, 15 и 17, Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, може да даде разрешение на всяка държава-членка да въведе допълнително освобождаване или редуциране на нивата на данъчно облагане поради специфични съображения.В съответствие с Решение 2005/767/ЕО на Съвета въпросната национална мярка изпълнява това изискване. От това решение следва, че регионалните различия между ставките, като част от една по-широка политика на децентрализация, има за цел специфичната политическа цел да се увеличи административната ефективност. Счетено е било, че възможността за регионално диференциране предлага на регионите допълнителен стимул да подобрят качеството на своята администрация по прозрачен начин. Същото решение изисква намаленията да бъдат свързани със социално-икономическите условия в регионите, в които се прилагат.В това отношение предоставената от Франция информация потвърди, че наистина може да бъде установена връзка между прилагането на регионална ставка под максималния национален праг и социално-икономическите условия в съответните региони. През 2007 г., първата година на прилагане на дерогацията, 13 региона са поискали намалена данъчна ставка, като всички те са имали БВП на глава от населението, но-нисък от средната за страната стойност. През следващите две години броят на регионите, поискали намаление на ставката, е спаднал значително до три през 2008 г. и до два през 2009 г. Регионите, запазили намалените ставки, са били сред най-бедните по отношение на БВП[4].Може следователно да се заключи, че възможността за диференцирано намаляване на националната данъчна ставка както изглежда предлага на регионалните власти възможността да използват въпросния данък по начин, който е съобразен със социално-икономическите условия, преобладаващи на тяхната територия. От друга страна, може да се наблюдава тенденция на доближаване на регионалните ставки до максимално допустимата данъчна ставка. Ако тази тенденция доведе с течение на времето до връщане към положението, при което данъчните ставки за безоловен бензин и газьол са едни и същи на цялата територия на Франция, тази дерогация ще бъде лишена от смисъл, тъй като нейната единствена цел е регионалното диференциране на ставките, а не бюджетното прехвърляне на част от акциза от държавата към регионите. В този случай ще трябва също да се прецени отново дали мярката действително допринася за специфичната цел, описана по-горе.Съвместимост с другите политики и цели на СъюзаВ съответствие с член 19, параграф 1, трета алинея от Директивата всяка молба се разглежда, като се отчита, inter alia, правилното функциониране на вътрешния пазар, необходимостта от осигуряване на лоялната конкуренция и политиките на Общността в областта на здравеопазването, околната среда, енергетиката и транспорта.Това разглеждане вече е било направено във връзка с първоначалното искане на Франция, довело до приемане на Решение 2005/767/ЕО на Съвета. Както е посочено в това решение, за общите механизми на мярката е преценено, че не създават пречки за вътрешната търговия в рамките на Общността; същевременно се поставят редица условия, за да се гарантира, че прилагането на дерогацията няма да доведе до проблем при функционирането на вътрешния пазар и няма да противодейства на постигането на политическите цели на ЕС, по-специално в областите на енергетиката и околната среда.За евентуалното подновяване на схемата, както е поискано от Франция, Комисията трябва следователно да прецени дали в светлината на условията, посочени в член 1, параграфи 2 и 3 от първоначалното решение, е било постигнато съответствие с целите и политиките, изложени в член 19, параграф 1, трета алинея от Директивата по време на нейното прилагане, така че същото да може да бъде по принцип прогнозирано за периода след 1 януари 2010 г.В този контекст трябва също да се провери дали политиката на Общността е претърпяла съответна промяна след приемането на Решение 2005/767/ЕО или рискува да претърпи бъдеща промяна, важна за оценката.Вътрешен пазар и лоялна конкуренцияРискът от нарушения на конкуренцията е бил счетен за нисък в Решение 2005/767/ЕО на Съвета поради много тесните граници, определени за диференцирането на данъчните ставки между регионите, което трябва да се компенсира от големите разлики в цената между търговските мрежи, и поради изключването на газьола за търговско приложение от прилагането на регионално диференцираните ставки.По отношение на нивата на диференциране е поставена стриктна граница, а именно, че намаленията не надхвърлят 35,4 EUR на 1000 литра безоловен бензин или 23,0 EUR на 1000 литра газьол. Това условие е спазено от Франция. Освен това в решението се посочва, че намаленията не са по-големи от разликата между нивата на данъчно облагане на газьола за нетърговско приложение и на газьола за търговско приложение. Това второ условие, което е трябвало да гарантира, че разликите не оказват въздействие върху търговския транспортен сектор, също е изпълнено.Опитът, събран при прилагането на дерогацията, очевидно не поражда съмнения относно оценката, направена през 2005 г. На Комисията не са известни оплаквания от въздействие на мярката, водещо до нарушаване на конкуренцията при търговията в рамките на Общността. Второ, мярката е била използвана само в ограничена степен, предвид тенденцията към нарастване на ставките в регионите до нивото на националната данъчна ставка. Това допълнително ограничава опасността от нарушаване на конкуренцията.Не се съобщава и за пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар с оглед по-специално на движението на въпросните продукти в тяхното качество на продукти, облагани с акциз.По отношение на аспекта на държавната помощ, трябва първо да се повтори, че газьолът за търговско приложение е изключен от мярката. Но доколкото други потребители със стопанска цел, които не попадат в определението на член 7, параграф 3 от Директивата за енергийно данъчно облагане, биха извлекли полза от намалените данъчни ставки за безоловен бензин, или доколкото се засяга конкуренцията на равнището на производители на нефтени продукти, мярката би могла да представлява държавна помощ в съответствие с член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Тъй като намалените данъчни ставки са над минималните стойности на Общността, всяка евентуална държавна помощ ще бъде обаче в съответствие с Общия регламент за групово освобождаване[5] и ще бъде съвместима с член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО.Политики на Общността за енергетиката и околната средаДанъците върху енергийните продукти водят до намаляване на търсенето на тези продукти и поради това намаляват и емисиите, свързани с тяхното използване. Комисията трябва следователно да прецени дали намаляването на данъчните ставки, прилагано в някои региони, не води до увеличаване на потреблението на гориво (и оттам на свързаните с това емисии), което би било в противоречие с цитираните по-горе цели.В Решение 2005/767/ЕО на Съвета се отбелязва, че въвеждането на възможността за намаляване на ставките е съпътствано от увеличение на основната данъчна ставка във Франция. В него се заключава, че е малка вероятността общият ефект от новата мярка да бъде намаляване на стимула за горивната ефективност, тъй като прилагането на дерогацията не е позволило на регионите да намалят ставките под действащия на национално равнище данъчен праг преди въвеждането на схемата. В Решение 2005/767/ЕО се заключава също, че е малък рискът регионалните вариации да доведат до разлики в цените на дребно, които да предизвикат увеличение на пътното движение, тъй като равнището на диференциране е ниско, а и тези разлики се изместват от разликите в цените на дребно между търговските мрежи. Поради това очакванията бяха, че мярката по принцип няма да бъде в противоречие с политиката на Общността за енергетиката и околната среда.Числата, предоставени от френските власти относно развитието на потреблението на гориво в регионите, които действително са приложили намалена данъчна ставка, изглежда потвърждават заключенията, направени през 2005 г. Всъщност оценката на развитието на потреблението на горива на трите региона, които са запазили данъчните намаления в течение на повече от една година, показва, че потреблението на бензин е намаляло с повече от средното за страната за периода 2006―2008 година, докато потреблението на газьол е нараснало над средната тенденция. Като цяло не се наблюдава ясна тенденция, която да противопостави трите региона на останалата част от Франция. Следователно е много вероятно други фактори, освен намалението на акциза, да са изиграли роля.От друга страна, ценовата гъвкавост за транспортните горива е обикновено по-висока в средносрочен до дългосрочен план, докато по-ниските стойности се отнасят за изключително кратки периоди. Не може следователно да се изключи, че последиците от по-дългосрочно прилагане на намаленията на регионалните ставки ще бъдат по-осезателни. Нищо обаче не говори засега, че в краткосрочен план последиците ще надхвърлят очакванията поради тесните граници на регионалното диференциране.безоловен бензин SP 95 (в m3) |2006 г. | 2007 г. | 2008 г. | % 07-06 | % 08-07 |Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76 % | -3,77 % |Franche Compte | 179 450 | 171 456 | 163 904 | -4,45 % | -4,40 % |Corse | 97 333 | 97 082 | 93 045 | -0,26 % | -4,16 % |Франция | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | -1,14 % | -2,99 % |газьол 95 (в m3) |2006 г. | 2007 г. | 2008 г. | % 07-06 | % 08-07 |Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69 % | -0,29 % |Franche Compte | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07 % | 2,14 % |Корсика | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91 % | 4,01 % |Франция | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35 % | -0,24 % |Източник: CPDPРазвитията в контекста на политиката на ОбщносттаЕдна област, в която политиката на Общността е еволюирала значително след предоставянето на първоначалната дерогация и върху която въпросната схема на регионализация може да окаже въздействие, е политиката на ЕС за енергетиката и климата. През април 2009 г. бе приет пакет от мерки с цел автономното намаляване на емисиите на парникови газове с 20 % до 2020 г. Транспортният сектор е включен в обхвата на Решението за разпределяне на усилията[6], което поставя задължителни цели за намаление на емисиите за всички държави-членки за периода 2013―2020 г.Това може след време да включи и необходимостта от преразглеждане на рамката на Общността за облагане с данъци на енергията, за да бъде тя приведена в по-близко съответствие с целите на политиката за енергетиката и околната среда. Не е ясно на този етап как подобни по-нататъшни развития ще съответстват на продължаващото действие на въпросната дерогация. В този контекст подновяването на дерогацията за срок от шест години, най-дългият срок, допустим съгласно член 19, параграф 2, както се иска от Франция, ще създаде риск от влизане в конфликт с бъдещите развития на политиката на Общността.Поради посочените по-горе причини Комисията може да предложи подновяване на разрешението за Франция да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане върху моторните горива за срок от още три години. Това ще даде възможност на Франция да приложи схемата в течение на общо шест години, както е било първоначално предложено от Комисията.4) КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТОКонсултация със заинтересованите страниНастоящото предложение се основава на искане, отправено от Франция, и се отнася само до тази държава-членка.Събиране и използване на експертни становищаНе бяха необходими външни експертни становища.Оценка на въздействиетоНастоящото предложение се отнася до разрешение за отделна държава-членка по нейно собствено искане.5) ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТОЦелта на настоящото предложение е да даде право на Франция да дерогира от общите разпоредби на Директива 2003/96/ЕО на Съвета и да прилага, в рамките на определени граници, диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин, с изключение на газьола за търговско приложение.Правно основаниеЧлен 19 от Директива 2003/96/EО на Съвета.Принцип на субсидиарностОбластта на косвеното данъчно облагане, включена в обхвата на член 93 от Договора за ЕО, не е сама по себе си от изключителната компетенция на Общността по смисъла на член 5 от Договора за ЕО.Въпреки това упражняването от страна на държавите-членки на съвместната им компетенция в тази област става в рамките на строгите ограничения на правото на Общността. В съответствие с член 19 от Директива 2003/96/ЕО само Съветът има право да даде разрешение на държава-членка да въведе допълнително освобождаване или редуциране на нивата по смисъла на тази разпоредба. Държавите-членки не могат да влязат в ролята на Съвета.Следователно предложението спазва принципа на субсидиарност.Принцип на пропорционалностПредложението спазва принципа на пропорционалност. Намаляването на данъците не надхвърля необходимото за постигане на въпросната цел.Избор на инструментиПредложен/и инструмент/и: Решение на Съвета.Член 19 от Директива 2003/96 дава възможност само за този вид мярка.6) ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТАОт мярката не произтича финансова и административна тежест за Общността. Следователно предложението няма отражение върху бюджета на Общността.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза предоставяне на право на Франция да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане върху моторните горива съгласно член 19 от Директива 2003/96/ЕОСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид предложението на Комисията[7],като взе предвид Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията[8], и по-специално член 19 от нея,като има предвид, че:1.  Решение 2005/767/ЕО на Съвета дава право на Франция да прилага, за срок от три години, диференцирано ниво на данъчно облагане за газьол и безоловен бензин. Това право е било поискано навремето в контекста на административна реформа, включваща децентрализацията на някои специфични правомощия, упражнявани преди това от централното правителство. Срокът на действие на Решение 2005/767/ЕО изтича на 31 декември 2009 г.2.  С писмо от 12 август 2009 г. Франция поиска разрешение да продължи да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане при същите условия за още шест години след изтичането на този срок.3.  Решение 2005/767/ЕО на Съвета е било прието въз основа на това, че поисканата от Франция мярка е отговаряла на всички условия, посочени в член 19 от Директивата. По-специално е било счетено, че мярката няма да бъде пречка за нормалното функциониране на вътрешния пазар. Счетено е било също, че тя е в съответствие с политиките на Общността в това отношение.4.  Националната мярка е част от политиката, имаща за цел да увеличи административната ефективност чрез развиване на обществени услуги с по-добро качество и на по-ниска цена, както и на политика на субсидиарност. Тя предлага на регионите допълнителен стимул да подобрят качеството на своята администрация по прозрачен начин. В това отношение Решение 2005/767/ЕО изисква намаленията да бъдат свързани със социално-икономическите условия на регионите, в които се прилагат. Досега възможността за намаляване е била използвана само в региони, чийто БВП е по-нисък от средния за страната. Като цяло националната мярка се основава на специфични съображения.5.  Тесните граници, определени за диференцирането на данъчните ставки на регионална основа, както и изключването от мярката на газьола за търговско приложение, предполагат, че рискът от нарушения на конкуренцията на вътрешния пазар е много малък. Освен това прилагането на мярката до този момент е показало силна тенденция на регионите да налагат максималната допустима данъчна ставка, което допълнително е намалило опасността от нарушения на конкуренцията.6.  Не се съобщава и за пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар с оглед по-специално на движението на въпросните продукти в тяхното качество на продукти, облагани с акциз.7.  Националната мярка е била предшествана навремето от увеличение на данъчната ставка, равно на маржа за регионалните намаления. При тези обстоятелства и в светлината на условията за даване на разрешение, както и на събрания опит, на настоящия етап не изглежда, че тази мярка е в противоречие с политиките на Общността за енергетиката и климата.8.  От член 19, параграф 2 от Директива 2003/96/ЕО следва, че всяко разрешение, дадено съгласно този член, трябва да бъде строго ограничено във времето. Поради възможните бъдещи развития на рамката на Общността за облагане с данъци на енергията настоящото разрешение трябва да бъде ограничено до срок от три години,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 11. С настоящото решение на Франция се предоставя право да прилага намалени ставки на данъчно облагане върху безоловен бензин и газьол, използвани като гориво. За газьола за търговско приложение по смисъла на член 7, параграф 2 от Директива 2003/96/ЕО не се допускат такива намаления.2. На административните региони може да се разреши да прилагат диференцирано намаление, ако са спазени следните условия:-  а) намаленията не са по-големи от 35,4 EUR на 1000 литра безоловен бензин или 23,0 EUR на 1000 литра газьол;-  б) намаленията не са по-големи от разликата между нивата на данъчно облагане на газьола за нетърговско приложение и газьола за търговско приложение;-  в) намаленията са свързани със социално-икономическите условия на регионите, в които се прилагат;-  г) прилагането на регионални намаления не води до предоставяне на конкурентно предимство на даден регион в търговията в рамките на Общността.3. Намалените ставки трябва да отговарят на изискванията на Директива 2003/96/ЕО и по-специално на минималните данъчни ставки, посочени в член 7.Член 2Настоящото решение се прилага от 1 януари 2010 година и срокът му на действие изтича на 31 декември 2012 година..Член 3Адресат на настоящето решение е Френската република.Съставено в Брюксел на [...] година.За СъветаLaszlo KOVACS Член на Комисията [1] Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (OВ L 283, 31.10.2003 г. стр. 51); Директива, последно изменена с Директиви 2004/74/EО и 2004/75/EО (OВ L 157, 30.4.2004 г., стр. 87 и стр. 100).[2] ОВ L 290, 4.11.2005 г., стр. 25.[3] Предложение за решение на Съвета за предоставяне на право на Франция да прилага диференцирано ниво на данъчно облагане върху моторните горива съгласно член 19 от Директива 2003/96/ЕО, COM (2004) 597 окончателен.[4] През 2007 г. следните региони са поискали намаление: Alsace, Aquitaine, Auvergne, Bourgogne, Bretagne, Champagne-Ardennes, Corse, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Basse-Normandie, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provence-Alpes-Côte d'Azur, Rhône-Alpes; през 2008 г. това са били Corse, Franche-Comté и Poitou-Charentes; през 2009 г. това са били Corse и Poitou-Charentes.[5] Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване), OВ L 214, 9.8.2008 г., стр. 3.[6] Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно усилията на държавите-членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г., OВ L 140, 5.6.2009 г., стр. 136. Целта е -14 % в случая с Франция.[7] OВ C […], […] г., стр. […].[8] ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 51.


|

52010PC0246

 Предложение за решение на Съвета за подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейския Съюз и Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги  /* COM/2010/0246 окончателен - NLE 2010/0131 */

	[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |Брюксел, 26.5.2010COM(2010)246 окончателен2010/0131 (NLE)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейския Съюз и Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. Контекст на предложението |110 | Основания и цели на предложението След решенията на Съда на Европейските общности по така наречените дела „Открито небе“, на 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави за замяната на някои разпоредби в действащите споразумения със споразумение на равнището на Съюза[1] („хоризонтален мандат“). Целите на тези споразумения са да се даде на всички въздушни превозвачи в Европейския съюз недискриминационен достъп до маршрути между Европейския съюз и трети държави и да се приведат двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и трети държави в съответствие с правото на Европейския съюз. |120 | Общ контекст Международните авиационни връзки между държавите-членки на Европейския съюз и трети държави по традиция се регулират от двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и трети държави, от приложенията към тях и други свързани двустранни или многостранни споразумения. Традиционните клаузи за назначаване на въздушен превозвач в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги на държавите-членки са в противоречие с правото на Европейския съюз. Те позволяват на трета държава да отхвърли, оттегли или прекрати временно разрешенията или лицензите на даден въздушен превозвач, който е бил назначен от държава-членка на Европейския съюз, но всъщност не е притежаван и ефективно контролиран от тази държава-членка или нейни граждани. Установено бе, че това представлява дискриминация срещу превозвачи на Европейския съюз, установени на територията на държава-членка, но притежавани и контролирани от граждани на други държави-членки. Това противоречи на член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който гарантира на гражданите на държавите-членки на Европейския съюз, които са упражнили свободата си на установяване, същото отношение в приемащата държава-членка, както това, което се дава на гражданите на тази държава-членка. Налице са допълнителни проблеми като облагането на авиационното гориво или тарифите, въведени от въздушни превозвачи на трети държави по вътрешни маршрути на ЕС, където спазването на правото на Европейския съюз трябва да бъде осигурено посредством изменението или допълнението на съществуващи разпоредби на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и трети държави. |130 | Съществуващи разпоредби в областта на предложението Разпоредбите на настоящото споразумение заменят или допълват действащите разпоредби в 18-те двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и Република Индонезия. |140 | Съгласуваност с други политики и цели на Съюза Споразумението ще обслужва една основна цел на външната политика на Европейския съюз в областта на въздухоплаването, като приведе съществуващите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги в съответствие с правото на Европейския съюз. |2. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието |Консултации със заинтересованите страни |211 | Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на участниците в консултацията През целия ход на преговорите бяха провеждани консултации с държавите-членки на Европейския съюз, както и с представители на сектора. |212 | Обобщение на отговорите и на начина, по който са взети предвид Коментарите, направени от държавите-членки на Европейския съюз и от представителите на сектора, бяха взети предвид. |3. Правни елементи на предложението |305 | Резюме на предлаганото действие В съответствие с механизмите и насоките в приложението към „хоризонталния мандат“, Комисията договори споразумение с Република Индонезия, което заменя някои разпоредби в действащите двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и Република Индонезия. Член 2 от споразумението заменя традиционните клаузи за назначаване на въздушен превозвач с клауза за общностно назначаване, позволяваща на всички превозвачи от Европейския съюз да се ползват от правото на установяване. В член 4 се разглежда данъчното облагане на авиационното гориво — въпрос, който е хармонизиран с Директива 2003/96/ЕО на Съвета относно преструктурирането на рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, и по-специално член 14, параграф 2 от нея. С член 5 се решават потенциални конфликти с правилата на Европейския съюз за конкуренцията. |310 | Правно основание ДФЕС, член 100, параграф 2, член 218, параграф 5 и член 218, параграф 6, буква а) |329 | Принцип на субсидиарност Предложението се основава изцяло на „хоризонталния мандат“, даден от Съвета, като взема предвид въпросите, обхванати от правото на Европейския съюз и двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги. |Принцип на пропорционалност Споразумението изменя и допълва разпоредбите в двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги само дотолкова, доколкото е необходимо за осигуряване на спазването на правото на Европейския съюз. |Избор на инструменти |342 | Споразумението между Европейския съюз и Република Индонезия е най-ефикасният инструмент за привеждането на всички действащи двустранни споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и Република Индонезия в съответствие с правото на Европейския съюз. |4. Въздействие върху бюджета |409 | Предложението няма отражение върху бюджета на Европейския съюз. |5. Допълнителна информация |510 | Опростяване |511 | С предложението се осигурява опростяване на законодателството. |512 | Съответните разпоредби на двустранните споразумения за въздухоплавателни услуги между държавите-членки на Европейския съюз и Република Индонезия ще бъдат заменени или допълнени с разпоредби на едно единно споразумение на Европейския съюз. |570 | Подробно обяснение на предложението Съгласно стандартната процедура за подписване и сключване на международни споразумения Съветът се приканва да одобри решенията за подписване и за сключване на споразумението между Европейския съюз и Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги и да определи лицата, упълномощени да подпишат споразумението от името на Европейския съюз. |2010/0131 (NLE)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза подписване и временно прилагане на Споразумението между Европейския Съюз и Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услугиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 5 от него,като взе предвид предложението на Европейската комисия[2],като има предвид, че:1.  С решението си от 5 юни 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с трети държави за замяната на някои разпоредби в съществуващи двустранни споразумения със споразумение на равнището на Съюза.2.  От името на Съюза Комисията договори споразумение с Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги (наричано по-долу „споразумението“) в съответствие с механизмите и насоките в приложението към решението на Съвета от 5 юни 2003 г.3.  Договореното от Комисията споразумение следва да бъде подписано и временно прилагано, при условие на неговото сключване на по-късна дата,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1С настоящото подписването на Споразумението между Европейския съюз и Република Индонезия относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги се одобрява от името на Съюза при условие на неговото сключване.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето/ата, упълномощено/и да подпише/ат споразумението от името на Съюза при условие на неговото сключване.Член 3Докато влезе в сила, споразумението се прилага временно от първия ден на първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за целта процедури[3].Член 4С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да направи уведомлението, предвидено в член 8, параграф 2 от споразумението.Член 5Настоящото решение влиза в сила в деня на неговото приемане.Член 6Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За Съвета:Председател [1] Решение 11323/03 на Съвета от 5 юни 2003 г. (документ за ограничено ползване)[2] ОВ C , г., стр. .[3] Датата, от която споразумението временно ще се прилага, ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от генералния секретариат на Съвета.