				|

		52013PC0116

			Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за даване на разрешение на Чешката република и на Полша да прилагат специални мерки за дерогация от член 5 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност /* COM/2013/0116 final - 2013/0069 (NLE) */

			   	Обяснителен
меморандум
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Основания
и цели на
предложението
Съгласно
член 395,
параграф 1 от
Директива 2006/112/ЕО
на Съвета от
28 ноември 2006
година
относно общата
система на
данъка върху
добавената стойност
(наричана
по-долу
„Директивата
за ДДС“)
Съветът,
действащ с единодушие
по
предложение
на Комисията,
може да
разреши на
всяка
държава
членка да прилага
специални
мерки за
дерогация от
разпоредбите
на
посочената
директива, за
да се опрости
процедурата
по събиране
на данъка върху
добавената
стойност
(ДДС) или за да
се предотвратят
определени
форми на
отклоняване
от данъчно
облагане.
С писма,
заведени в
Комисията
съответно на
26 септември
2011 г. и на 8 юни
2012 г., Чешката
република и
Полша
поискаха
разрешение
за прилагане
на мерки за
дерогация от
член 5 от
Директивата
за ДДС. С
писмо,
заведено на 5
ноември 2012 г.,
Чешката
република
допълни
своето
първоначално
заявление,
като прие
някои
допълнения,
посочени в
заявлението
на Полша. В
съответствие
с член 395,
параграф 2 от
Директивата
за ДДС с
писмо от 5
декември 2012 г.
Комисията
информира
останалите
държави
членки за
отправените
от Чешката
република и
Полша
заявления. С
писмо от
10 декември
2012 г. Комисията
съобщи на
Чешката
република и
Полша, че
разполага с
пълната
информация,
необходима
за
разглеждане
на искането.
Общ
контекст
С цел да
се улесни
пътният
транспорт
между Чешката
република и
Полша, както
и да се регулира
изграждането
и
поддръжката
на пътната
инфраструктура
по
чешко-полската
държавна
граница,
двете
държави се
споразумяха
да сключат
споразумение
относно
изграждането
и
поддръжката
на мостове и поддържането
на общи пътни
участъци по
чешко-полската
държавна
граница. Този
проект за
споразумение
съдържа
мерки за
опростяване,
които
представляват
дерогация от
Директивата за
ДДС по
отношение на
принципа на
териториалност.
Съгласно
проекта на
споразумение
Чешката
република и
Полша са
отговорни за
поддръжката
на
граничните
мостове и
общите пътни
участъци в
съответствие
с
разделението
на
отговорностите,
посочено в
приложение А
към
споразумението.

Чешката
република и
Полша са
отговорни за изграждането
и
последващата
поддръжка на
граничните
мостове в
съответствие
с разделението
на
отговорностите,
посочено в приложение
Б към
споразумението.

Що се
отнася до
доставката
на стоки или
услуги и
вътреобщностното
придобиване на
стоки,
предназначени
за
изграждане
или поддръжка
на гранични
мостове и
общи пътни
участъци в
съответствие
с приложения
А и Б към
споразумението,
за целите на
ДДС въпросните
мостове и
общи пътни
участъци,
както и техните
строителни
участъци се
считат за намиращи
се на
територията
на държавата,
която
отговаря за
тяхното
строителство
или поддръжка,
както е
посочено в
приложения А и
Б към
споразумението.

По
общите
правила
съгласно
принципа на
териториалност,
залегнал в
Директивата
за ДДС,
доставките
на стоки и услуги,
както и
вътреобщностните
придобивания
на стоки,
извършвани в
Чешката
република,
подлежат на
облагане с
ДДС съгласно
чешката
правна
уредба. По
същия начин
доставките
на стоки и
услуги, както
и вътреобщностните
придобивания
на стоки,
извършвани в
Полша,
подлежат на
облагане с
ДДС съгласно
полската
правна
уредба.
Прилагането
на тези
разпоредби
би
означавало
разделяне на
дейностите в
зависимост
от
територията,
на която се
извършва
съответната
част от работите.
Чешката
република и
Полша считат,
че прилагането
на тези
правила би
създало
големи данъчни
усложнения
за
предприятията,
отговорни за
въпросните
работи. Те
считат, че данъчните
разпоредби в
проекта на
споразумение,
които са
предмет на
настоящото
искане за дерогация,
са
основателни
с цел да се
облекчи
административната
тежест за
съответните
предприятия.
Комисията
приема, че в
този случай
еднакво
данъчно
облагане на
дейностите
по
изграждане и
поддръжка ще
представлява
опростяване,
което ще
улесни засегнатите
предприятия
при
прилагане на
данъчните правила,
което не би
било
възможно, ако
се прилагат
нормалните
данъчни
правила.
Съществуващи
разпоредби в
областта на
предложението
Съветът
на няколко
пъти е
разрешавал
на държави
членки да
прилагат
дерогации от
принципа на
териториалност
във връзка с
проекти,
свързани с
транспортната
инфраструктура
в гранични
райони.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И ОТ
ОЦЕНКИТЕ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
Консултация
със
заинтересованите
страни
Не се
прилага.
Събиране
и използване
на експертни
становища
Не бяха
необходими
външни
експертни
становища.
Оценка
на
въздействието
С
предлаганото
решение се
цели
опростяване
на
процедурата
за облагане с
ДДС при изграждането
и
поддръжката
на мостове и
общи пътни
участъци
между Чешката
република и
Полша и
следователно
има потенциален
положителен
ефект върху
икономиката.
Поради
тесния
обхват на
дерогацията
обаче
въздействието
във всички
случаи ще
бъде ограничено.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Обобщение
на
предлаганото
действие
Разрешение
за Чешката
република и
Полша да
прилагат
дерогация от
принципа на
териториалност
за ДДС при
изграждането
и поддръжката
на гранични
мостове и
общи пътни участъци.
Правно
основание
Член 395
от
Директивата
за ДДС.
4.           ОТРАЖЕНИЕ
ВЪРХУ
БЮДЖЕТА
Предложението
няма
отражение
върху
бюджета на Съюза.
2013/0069 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
даване на
разрешение
на Чешката
република и
на Полша да
прилагат
специални
мерки за
дерогация от
член 5 от
Директива
2006/112/ЕО относно
общата
система на данъка
върху
добавената
стойност
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Директива 2006/112/ЕО
на Съвета от
28 ноември
2006 година
относно
общата система
на данъка
върху
добавената
стойност[1], и
по-специално
член 395,
параграф 1 от
нея,
като
взе предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)       Чешката
република с
писма,
заведени в
Комисията на
26 септември
2011 г. и 5 ноември
2012 г., и Полша с
писмо,
заведено на 8
юни 2012 г.,
поискаха
разрешение
да прилагат специални
мерки за
дерогация от
разпоредбите
на Директива
2006/112/ЕО при
изграждането
и поддръжката
на гранични
мостове и
общи пътни
участъци
между двете
държави
членки.
(2)       В
съответствие
с член 395,
параграф 2 от
Директива 2006/112/ЕО
с писмо от
5 декември 2012 г.
Комисията
информира
останалите
държави
членки за
отправените
от Чешката
република и
Полша
заявления. С
писмо от
10 декември
2012 г.
Комисията
съобщи на
Чешката
република и
Полша, че
разполага с
пълната
информация,
необходима
за
разглеждане
на исканията.

(3)       Целта
на
специалните
мерки е по
отношение на
доставката
на стоки или
услуги и
вътреобщностното
придобиване
на стоки,
предназначени
за
поддръжката
на
изброените в
приложение I
гранични
мостове и общи
пътни
участъци и за
изграждането
и последващата
поддръжка на
изброените в
приложение II
гранични
мостове,
мостовете и
общите пътни
участъци,
както и
техните
строителни
участъци, да
се
разглеждат
като обекти, разположени
изцяло на
територията
на Чешката
република
или на Полша
в
съответствие
със споразумение,
което трябва
да бъде
сключено
между тях
относно
изграждането
и поддръжката
на мостове и
поддържането
на общи пътни
участъци по
чешко-полската
държавна граница.
(4)       При
липса на
специални
мерки би било
необходимо
за всяка
доставка на
стоки или
услуги и
вътреобщностно
придобиване
на стоки да
се
установява
дали мястото
на данъчно
облагане е
Чешката
република
или Полша.
Работите по
граничен
мост и общ
пътен участък,
извършени
изцяло на
територията
на Чешката
република, ще
подлежат на
облагане с данък
върху
добавената
стойност в
Чешката република,
докато
работите,
извършени на
територията
на Полша, ще
подлежат на
облагане с
данък върху
добавената
стойност в
Полша.
(5)       Целта
на
дерогацията
следователно
е опростяване
на
процедурата
по
събирането
на данъка при
изграждането
и
поддръжката
на въпросните
гранични
мостове и
общи пътни участъци.
(6)       Дерогацията
няма
отрицателно
въздействие
върху
собствените
ресурси на
Съюза, формирани
от данъка
върху
добавената
стойност,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
След
влизането в
сила на
споразумение,
което ще бъде
сключено
между
Чешката
република и
Полша за
поддръжка на
мостове и
общи пътни
участъци по
чешко-полската
държавна граница,
посочени в
приложение I
към настоящото
решение,
както и за
изграждането
и последващата
поддръжка на
мостове по
чешко-полската
държавна
граница,
посочени в
приложение II
към
настоящото
решение, на
Чешката
република и
Полша се
разрешава да
прилагат в
съответствие
с членове 2 и 3
мерки за
дерогация от
Директива
2006/112/ЕО при
изграждането
и поддръжката
на всички
тези
гранични
мостове и общи
пътни
участъци,
които са
отчасти на
територията
на Чешката
република и
отчасти на територията
на Полша.
Член
2
Чрез
дерогация от
член 5 от
Директива
2006/112/ЕО граничните
мостове и
общите пътни
участъци, за
чието
изграждане
или
поддръжка е
отговорна
Чешката
република и
по
целесъобразност
съответният
строителния
обект, доколкото
те са в
рамките на
територията
на Полша, се
считат за
част от
територията
на Чешката република
за целите на
доставката
на стоки и услуги
и
вътреобщностното
придобиване
на стоки,
предназначени
за
изграждането
или
поддръжката
на тези
мостове и
общи пътни участъци.
Член
3
Чрез
дерогация от
член 5 от
Директива
2006/112/ЕО граничните
мостове и общите
пътни
участъци, за
чието
изграждане или
поддръжка е
отговорна
Полша и по
целесъобразност
съответният
строителния
обект,
доколкото те
са в рамките
на
територията на
Чешката
република, се
считат за
част от територията
на Полша за
целите на
доставката
на стоки и
услуги и
вътреобщностното
придобиване
на стоки,
предназначени
за изграждането
или
поддръжката
на тези
мостове и общи
пътни
участъци.
Член 4
Адресати
на
настоящото
решение са
Чешката
република и
Република
Полша.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
ПРИЛОЖЕНИЕ
I
Чешката
република е
отговорна за
поддръжката
на следните
мостови
съоръжения и
общи пътни
участъци по
чешко-полската
държавна
граница:
(1)
мостовото
съоръжение
над поток Olecka Potok (Oleška)
между Jasnowice и Bukovec, в
граничен
сектор I
между
гранични
маркери 12/6 и I/13,
(2)
мостовото
съоръжение
(Wolności/Svobody) над река Olza
(Olše) между Cieszyn и Český
Těšín, в граничен
сектор I
между
гранични маркери
I/86 и 86/1,
(3)
мостовото
съоръжение
(Przyjaźni/Družby) над река Olza
(Olše) между Cieszyn и Český
Těšín, в граничен
сектор I
между гранични
маркери 87/2 и I/88,
(4)
мостовото
съоръжение
над поток Piotrówka Potok (Petrůvka)
между Gołkowice и Závada, в
граничен
сектор I
между гранични
маркери I/156 и 156/1,
(5)
мостовото
съоръжение
над река Odra (Oder)
между Chałupki и Bohumín
(бетонен
сектор на
стар мост), в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 7/4 и 7/5,
(6)
мостовото
съоръжение
над река Odra (Oder)
между Chałupki и Bohumín
(нов мост), в
граничен
сектор II
между гранични
маркери 8/1 и 8/2,
(7)
мостовото
съоръжение
над река Opawa (Opava)
между Wiechowice и Vávrovice, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 71/4 и II/72,
(8)
мостовото
съоръжение
над река Opawa (Opava)
между Dzierzkowice и Držkovce, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 74/1 и 74/2,
(9)
мостовото
съоръжение
над река Opawa (Opava)
между Branice и Úvalno, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 85/4 и 85/5,
(10)
мостовото
съоръжение
над река Opawica (Opavice)
между Krasne Pole и
район Krásné Loučky на
град Krnov, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 97/11 и II/98,
(11)
мостовото
съоръжение
над река Opawica (Opavice)
между Lenarcice и Linhartovy, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 99/8 и 99/9,
(12)
мостовото
съоръжение
над поток Oleśnica Potok (Olešnice)
между Podlesie и Ondřejovice
(до спортното
игрище), в
граничен
сектор II между
гранични
маркери 155/3a и 155/3б,
(13)
мостовото
съоръжение
над поток Oleśnica Potok (Olešnice)
между Podlesie и Ondřejovice
(при
кръстовището
с пътя за Rejvíz), в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 155/9 и 155/10,
(14)
мостовото
съоръжение
над поток Oleśnica Potok (Olešnice)
между Podlesie и Ondřejovice
(до машинния
завод в Ondřejovice), в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 157/8 и II/158a,
(15)
мостовото
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Niemojów и Bartošovice v Orlických horách, в
граничен
сектор III
между
гранични
маркери III/102 и III/103,
(16)
мостовото
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Mostowice и Orlické Záhoří,
в граничен
сектор III
между
гранични маркери
III/113 и III/114,
(17)
мостовото
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Lasówka и Orlické Záhoří,
кадастрален
участък Bedřichovka, в
граничен сектор
III между
гранични
маркери 117/8 и III/118,
(18)
мостовото
съоръжение
над поток Lubota Potok (Oldřichovský potok) между
Kopaczów и Oldřichov na Hranicích, в
граничен
сектор IV
между
гранични
маркери IV/144 и 144/1,
(19)
мостовото
съоръжение
над поток Lubota Potok (Oldřichovský potok) между
Porajów и Hrádek nad Nisou, в
граничен
сектор IV
между гранични
маркери 145/16 и IV/146,
(20)
пътят
между Leszna Górna и Horní Lištná, в
граничен
сектор I
между гранични
маркери I/60 и 60/3a,
60/3б, с дължина 0,333
km,
(21)
пътят
между Chałupki и Šilheřovice,
в граничен
сектор II между
гранични
маркери 11/4a, 11/4б и
II/12, с дължина 0,671 km,
(22)
пътят между
Kopaczów и Oldřichov na Hranicích, в
граничен
сектор IV
между гранични
маркери IV/142 и 142/14a,
142/14б, с дължина 0,867
km.
Полша е
отговорна за
поддръжката
на следните
мостови
съоръжения и
общи пътни
участъци по
чешко-полската
държавна
граница:
(1)
мостовото
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Cieszyn и Chotěbuz, в
граничен
сектор I
между
гранични
маркери 91/3 и 91/4,
(2)
мостовото
съоръжение
над река Odra (Oder)
между Chałupki и Bohumín
(железен
участък на
стар мост), в
граничен
сектор II
между
гранични маркери
7/4 и 7/5,
(3)
мостовото
съоръжение
над поток Strachowicki Potok (Strahovický
potok) между Krzanowice
и Rohov, в граничен
сектор II
между гранични
маркери 35/12 и 35/13,
(4)
мостовото
съоръжение
над река Opawa (Opava)
между Boboluszki и Skrochovice, в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 81/8 и 81/9,
(5)
мостовото
съоръжение
над река Opawica (Opavice)
между Chomiąża и Chomýž, в
граничен
сектор II
между
гранични маркери
II/96 и 96/1,
(6)
мостовото
съоръжение
над поток Wielki Potok (potok Hrozová) между Pielgrzymów и
Pelhřimovy, в
граничен
сектор II
между
гранични маркери
108/2 и 108/3,
(7)
мостовото
съоръжение
над поток Ciekłec Potok (potok Hrozová) между Równe и Slezské
Rudoltice, в граничен
сектор II
между гранични
маркери 110/7 и 110/8,
(8)
мостовото
съоръжение
(канал) на
поток Graniczny Potok (Hraniční potok)
между Trzebina и Bartultovice, в
граничен
сектор II
между гранични
маркери II/135 и 135/1,
(9)
мостовото
съоръжение
(канал) на
поток Łużyca Potok
(Lužický potok) между Czerniawa Zdrój и Nove
Mesto pod Smrkem, в граничен
сектор IV
между
гранични
маркери 66/23 и IV/67,
(10)
пътят
между Puńców и Kojkovice u
Třince, в граничен
сектор I между
гранични
маркери I/65a, I/65б и
I/67a, I/67б, с дължина
0,968 km,
(11)
пътят
между Chałupki/Rudyszwałd и
Šilheřovice, в
граничен
сектор II между
гранични
маркери II/12 и 12/8, с
дължина 0,917 km,
Броят
на
граничните
маркери, с
които се определя
местоположението
на мостовите
съоръжения и
общите пътни
участъци,
отговаря на
граничната
документацията,
изготвена въз
основа на
член 10,
параграф 4 от
Споразумението
между
Република
Полша и Чешката
република
относно
общата
държавна граница,
подписано в
Прага на 17
януари 1995 г.
ПРИЛОЖЕНИЕ
II
Чешката
република е
отговорна за
изграждането
и
последващата
поддръжка на
следните
мостови
съоръжения
по чешко-полската
държавна
граница:
(1)
мостово
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Cieszyn и Český Těšín
(пешеходен
мост за
спортни
цели), в
граничен
сектор I
между
гранични
маркери I/85 и 84/4,
(2)
мостово
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Cieszyn и Český Těšín
(пешеходен
мост до
железопътен
мост), в
граничен сектор
I на граничен
маркер 88/7,
(3)
мостово
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Olza и район
Kopytov на град Bohumín
(пешеходен
мост), в
граничен сектор
I между
гранични
маркери I/182 и 182/1,
(4)
мостово
съоръжение над
река Orlica (Divoká Orlice)
между Niemojów и Bartošovice v Orlických
horách, в граничен
сектор III на
граничен
маркер 101/32,
(5)
мостово
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Poniatów и Bartošovice v Orlických
horách,
кадастрален
участък Neratov
(пешеходен
мост), в
граничен
сектор III на
граничен
маркер III/106,
(6)
мостово
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Rudawa и Bartošovice v Orlických
horách,
кадастрален
участък Podlesí
(пешеходен
мост), в
граничен
сектор III,
между
гранични
маркери 107/9 и 107/10,
Полша е
отговорна за
изграждането
и последващата
поддръжка на
следните
мостови съоръжения
по
чешко-полската
държавна
граница:
(1)
мостово
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Cieszyn и Český Těšín
(европейска
пешеходен
мост), в
граничен сектор
I на граничен
маркер I/87,
(2)
мостово
съоръжение
над река Olza (Olše)
между Hażlach-Pogwizdów и район
Louky nad Olší на град Karviná
(пешеходен
мост), в
граничен
сектор I
между
гранични
маркери 98/6 и I/99,
(3)
мостово
съоръжение
над река Opawica (Opavice)
между Chomiąża и Chomýž
(пешеходен
мост), в
граничен
сектор II
между
гранични
маркери 95/2 и 95/3,
(4)
мостово
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Niemojów и Bartošovice v Orlických
horách,
кадастрален
участък Vrchní Orlice
(пешеходен
мост), в граничен
сектор III,
между
гранични
маркери III/104 и 104/1,
(5)
мостово
съоръжение
над река Orlica (Divoká Orlice)
между Rudawa и Bartošovice v Orlických
horách,
кадастрален
участък Nová Ves
(пешеходен
мост), в
граничен
сектор III,
между
гранични
маркери 108/2 и 108/3,
Броят
на
граничните
маркери, с
които се определя
местоположението
на мостовите
съоръжения,
отговаря на
граничната
документацията,
изготвена
въз основа на
член 10, параграф 4
от
Споразумението
между
Република Полша
и Чешката
република
относно
общата държавна
граница,
подписано в
Прага на 17 януари
1995 г.
[1]               ОВ L 347, 11.12.2006 г.,
стр. 1.


Важна правна забележка

|

52008PC0320

Предложение за решение на Съвета за упълномощаване на държавите-членки да ратифицират, в интерес на Европейската общност, Конвенцията относно условията на труд в сектора на риболова от 2007 г. на Международната организация на труда (Конвенция № 188)  /* COM/2008/0320 окончателен - CNS 2008/0107 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 27.5.2008COM(2008) 320 окончателен2008/0107 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза упълномощаване на държавите-членки да ратифицират, в интерес на Европейската общност, Конвенцията относно условията на труд в сектора на риболова от 2007 г. на Международната организация на труда (Конвенция № 188)(представена от Комисиятo)Обяснителен меморандум1. Контекст на предложението |Основания и цели на предложението Конвенция № 188 относно условията на труд в сектора на риболова на Международната организация на труда (наричани съответно по-долу „Конвенция № 188“ и „МОТ) бе приета през юни 2007 г. на 96-тата сесия на Международната конференция по труда. Необходимостта от приемането на Конвенция № 188 възникна, след като през февруари 2006 г. бе приета консолидираната Конвенция за морски труд (наричана по-долу „КМТ“)[1]. От приложното поле на КМТ бе изключен секторът на риболова. През 2003 г. службата на МОТ и тристранното представителство в МОТ (правителства, работодатели и работници) започнаха работа по актуализирани и обхватни международни трудови стандарти в сектора на риболова, които да осигурят подходяща защита на рибарите по света и да бъдат ратифицирани на много места. Целта на Конвенция № 188 е установяването на минимални международни стандарти в сектора на риболова. Затова в нея се преразглеждат Конвенцията относно минималната възраст за приемане на работа на рибари — № 112 от 1959 г., Конвенцията относно медицинския преглед на рибарите — № 113 от 1959 г., Конвенцията относно клаузите в трудовите договори на рибарите — № 114 от 1959 г.и Конвенцията относно настаняването на екипажите на борда (рибари) — № 126 от 1966 г.; освен това Конвенцията обхваща други важни въпроси, като например здравословните и безопасни условия на труд, попълването на екипажа и почивките, списъка на екипажа, репатрирането, наемането и назначаването, социалната сигурност, спазването и прилагането. Конвенция № 188 е придружена от Препоръка № 199 относно условията на труд в сектора на риболова, приета от Международната конференция по труда през юни 2007 г. Крайната цел на конвенцията от 2007 г. е постигане и поддържане на условията на равнопоставеност в сектора на риболова чрез силно насърчаване на достойните условия на живот и труд на рибарите и по-справедливите световни условия на конкуренция, които ще противодействат на ниския процент на ратифициране на много конвенции в областта на морския труд. ЕС взе много дейно участие в преговорите и финализирането на Конвенция № 188 посредством координация на ниво ЕС. Съгласуваността и съвместимостта между разпоредбите на МОТ и достиженията на правото на Общността бяха проверени в рамките на координацията на ниво ЕС по време на дискусиите, проведени през 2004, 2005 и 2007 г. Това бе от особено значение за някои области, обхванати от Конвенцията, които попадат в рамките на изключителната компетенция на Общността, а именно съгласуването на схемите за социална сигурност, произтичащо от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, приет в съответствие с член 42 от Договора за ЕО. В член 13, параграф 2, буква в) и член 14, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 се установяват специални разпоредби за моряци и рибари. Приложното поле на Регламент (ЕИО) № 1408/71 бе разширено до обхвата на граждани на трети страни с Регламент (ЕО) № 859/2003 от 14 май 2003 г. В посочения регламент се определят правилата, приложими към граждани на трети страни, на които се предоставят права на социална сигурност, равни с тези на гражданите на ЕС, когато се движат на територията на Европейския съюз. Регламент (ЕИО) № 1408/71 ще бъде своевременно заменен с Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност веднага след приемането на новия проекторегламент за прилагане. В текста на МОТ отговорности имат както държавата на флага, така и държавата по пребиваване, които обаче обхващат различни области от социалната сигурност, докато по силата на законодателството на ЕО държавата на флага е тази, чието законодателство в областта на социалната сигурност следва да се прилага по правило, съгласно Регламент (ЕИО) № 1408/71 и Регламент (ЕО) № 883/2004. В текста бе включена предпазна клауза (член 37), за да се регулират потенциалните случаи на стълкновение на правните норми в конвенцията от 2007 г. и в достиженията на правото на ЕО относно съгласуването на схемите за социална сигурност. Целта на посочената клауза е да запази и гарантира предимството на правото на ЕО по отношение на схемите за социална сигурност в случаите, когато конвенцията води до резултати, различни от съответните правила на ЕО. В съответствие с практиката на Съда във връзка с AETR относно външната компетенция държавите-членки нямат право да ратифицират конвенцията от 2007 г., без да бъдат упълномощени от Общността, тъй като нейните разпоредби по отношение на съгласуването на схемите за социална сигурност засягат изключителната компетенция на Общността в тази област. В тази връзка и с оглед на осигуряването на съответствие с определената в Договора споделена компетентност между Общността и държавите-членки, Комисията предлага Съветът да упълномощи държавите-членки да ратифицират Конвенция № 188 в интерес на Общността. |Общ контекст Конвенция № 188 съответства на мандата на МОТ, включващ създаването на международни трудови стандарти в сектора на риболова, с цел да се способства за установяването на достойни условия на труд за рибарите. В Конвенция № 188 е взет предвид факта, че поради особеното естество на този сектор и специфичните условия на живот и труд в него, рибарите се нуждаят от специална защита. В Конвенцията се определят девет отделни групи стандарти: I) определения и обхват, II) главни принципи, III) минимални изисквания за работата на борда на риболовни кораби, IV) служебни условия, V) настаняване на борда и хранене, VI) медицински грижи, защита на здравето и социална сигурност, VII) спазване и прилагане, VIII) изменение на приложения I, II и III, и IX) Окончателни разпоредби. За прилагането на Конвенция № 188 е необходимо както държавата на флага, така и пристанищните държави да въведат система за спазване и прилагане. В Конвенцията е включена клауза „без по-благоприятно третиране“, за да се гарантира, че корабите на държавите, които не са ратифицирали Конвенцията, не са предмет на по-благоприятно третиране в сравнение с риболовните кораби, плаващи под флага на държава, която е ратифицирала конвенцията. Налице са солидни достижения на правото на Общността, произтичащи от членове 42, 71, 137 и 138 от Договора, във връзка с широк набор от въпроси, включени в КМТ. Въпросите, свързани със споделената компетентност, засегнати от конвенцията от 2007 г., формират значителна част от съдържанието на текста. Компетенцията на Общността е прилагана inter alia в области като трудово право, условия на труд, безопасност и здравна защита, изисквания за настаняване и безопасност при конструиране и поддръжка на риболовни кораби. Споразуменията за партньорство в областта на рибарството, сключени между ЕС и трети страни също съдържат социална клауза, която препраща към стандартите на МОТ. В Синята книга на ЕС в областта на морската политика (Интегрирана морска политика за Европейския съюз) се подкрепят ратифицирането и прилагането на международните конвенции по труда в морските отрасли, включително Конвенция № 188. |Съществуващи разпоредби в областта на предложението Няма действащи разпоредби в областта на предложението. |Съвместимост с другите политики и цели на Съюза Не се прилага |2. Допитване до заинтересовани страни и оценка на въздействието |Допитване до заинтересованите страни |Не е приложимо |Събиране и използване на експертни мнения |Не беше необходимо да се използва външно експертно мнение. |Оценка на въздействието Не е приложимо. Следователно не е необходимо да се предвиждат няколко варианта. |3. Правни елементи на предложението |Обобщение на предлаганите мерки Правилата на Общността в областите, които влизат в обхвата на Конвенция № 188, трябва да продължат да се прилагат, а на останалата част от света трябва да бъде даден недвусмислен знак за важното значение, което Общността отдава на Конвенция № 188 и на условията на живот и труд на рибарите. За разлика от международните форуми оперативните правила на МОТ не включват процес на официално подписване преди ратифицирането. В контекста на МОТ пописването е заменено от процедура на гласуване, която води до приемане и е равностойна на подписване. Разглежданата конвенция бе приета с гласуване на 14 юни 2007 г. по време на Международната конференция по труда, но все още не е влязла в сила. Въпреки че към Конвенцията могат да се присъединяват единствено държави, това не попречи на Комисията да участва дейно в подготовката и преговорите от името на Европейската общност посредством координация на ниво Европейски съюз. Предвид тристранното естество на МОТ в преговорите взеха участие представителите на правителствата, работодателите и работниците, които също така гласуваха за приемането на Конвенция № 188. Комисията допринесе също за улесняването на координацията на ниво ЕС, като организира в сътрудничество с Председателството на ЕС срещи на експерти от държавите-членки и консултации с ЕС и с международните социални партньори. Комисията взе участие като деен наблюдател. Трябва да се отбележи, че е необходимо конвенцията да влезе в сила възможно най-скоро. Предвид че компетенцията по отношение на съгласуването на схемите за социална сигурност принадлежи на Общността, държавите-членки не могат да ратифицират конвенцията, без да бъдат упълномощени от Общността. Комисията предлага Съветът да упълномощи държавите-членки да ратифицират Конвенция № 188 в интерес на Общността. Ето защо с предложеното решение държавите-членки ще получат възможност и ще бъдат окуражени да предприемат необходимите стъпки за ратифициране, без да се бавят. |Правно основание Член 42 от ДЕО |Принцип на субсидиарност Предложението е от изключителната компетенция на Общността. Следователно принципът на субсидиарност не се прилага. |Принцип на пропорционалност Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следната/ите причина/и. |Не е приложимо |Не е приложимо |Избор на инструменти |Предложени инструменти: други |Други средства не биха били подходящи поради следната/ите причина/и. Не е приложимо, нито подходящо |4. Отражение върху бюджета |Предложението няма отражение върху бюджета на Общността. |5. Допълнителна информация |Подробно обяснение на предложението Не е приложимо |2008/0107 (CNS)Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза упълномощаване на държавите-членки да ратифицират, в интерес на Европейската общност, Конвенцията относно условията на труд в сектора на риболова от 2007 г. на Международната организация на труда (Конвенция № 188)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 42 във връзка с първото изречение от член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и с член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията[2],като взе предвид становището на Европейския парламент[3],като има предвид, че:(1) Конвенция № 188 на Международната организация на труда относно условията на труд в сектора на риболова (наричани съответно по-долу „Конвенцията“ и „МОТ“) бе приета на 14 юни 2007 г. по време на заседанието по морските въпроси на свиканата в Женева Международна конференция по труда на МОТ, на която всички делегации на държавите-членки на ЕС гласуваха за приемането ѝ[4].(2) Тъй като Конвенцията осигурява съществен принос за сектора на риболова на международно равнище, като способства за добрите условия на труд за рибарите и за по-справедливите условия на конкуренция за собствениците на риболовни кораби, е желателно нейните разпоредби да бъдат приложени възможно най-скоро.(3) Комисията, Съветът и Европейският парламент насърчават ратифицирането на международните трудови конвенции, които МОТ определя като осъвременени, като част от усилията, полагани от ЕС за насърчаване на добрите условия на труд за всички във и извън ЕС[5].(4) Член 19, параграф 8 от Конституцията на МОТ гласи, че „приемането на всяка конвенция или препоръка от конференцията или ратифицирането на всяка конвенция от който и да е член, по никакъв начин не засяга какъвто и да е закон, съдебно решение, обичай или споразумение, с който/което се гарантират по-благоприятни условия за съответните работници от условията, предвидени в конвенцията или препоръката“.(5) Някои разпоредби на конвенцията са от изключителната компетенция на Общността по отношение на съгласуването на схемите за социална сигурност.(6) Общността не може да ратифицира конвенцията, тъй като страни по нея могат да бъдат само държави.(7) Ето защо Съветът следва да упълномощи държавите-членки, обвързани по силата на правилата на Общността със съгласуването на схемите за социална сигурност въз основа на член 42 от Договора, да ратифицират Конвенцията в интерес на Общността съгласно посочените в настоящото решение условия,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1С настоящото държавите-членки се упълномощават да ратифицират, в частите, попадащи в обхвата на компетенциите на Общността, Конвенцията на Международната организация на труда от 2007 г. относно условията на труд в сектора на риболова, приета на 14 юни 2007 г.Член 2Държавите-членки следва да положат усилия за предприемането на необходимите стъпки за депозиране на техните правни инструменти за ратифициране на Конвенцията пред генералния директор на Международната служба по труда възможно най-скоро, за предпочитане преди 31 декември 2012 г. Съветът ще разгледа напредъка по ратифицирането преди януари 2012 г.Член 3Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.Съставено в Брюксел на [...] година.За СъветаПредседател [1] Съветът упълномощи държавите-членки да ратифицират КМТ с Решение 2007/431/ЕО от 7 юни 2007 г. (OВ L 161, 22.6.2007 г., стр. 63).[2] ОВ C, [...] г., стр.[3] ОВ C, [...] г., стр.[4] МОТ, Международна конференция по труда, предварителен протокол, 96-та сесия, Женева, 2007 г., № 12 и № 25.[5] COM(2006) 249 окончателен — SEC(2006) 643; Заключения на Съвета от 30 ноември — 1 декември 2006 г., 2767-мо заседание; Резолюция на Европейския парламент от 23 май 2007 г. за насърчаване на добрите условия на труд за всички.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.9.2015
            COM(2015) 435 final
            2015/0198(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Република Колумбия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               В Регламент (ЕО) № 539/2001
                  1
                на Съвета са посочени третите държави, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване. Регламент (ЕО) № 539/2001 се прилага от всички държави членки, с изключение на Ирландия и Обединеното кралство.

               Регламент (ЕО) № 539/2001 беше изменен с Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
                с добавянето на 19 държави към приложение II, в което се посочват третите държави, чиито граждани са освободени от изискването за притежаване на виза. Тези 19 държави са: Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Колумбия, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Перу, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тонга, Тринидад и Тобаго, и Тувалу. Позоваването на всяка от тези държави в приложение II се придружава от бележка под линия, в която се уточнява, че „освобождаването от изискването за притежаване на виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за притежаване на виза, което се сключва с Европейския съюз“.

               Регламент (ЕС) № 509/2014 бе приет на 20 май 2014 г. и влезе в сила на 9 юни 2014 г. Първите споразумения за премахване на визите бяха подписани на 6 май 2015 г. (Обединени арабски емирства), 26 май 2015 г. (Източен Тимор) и 28 май 2015 г. (Вануату, Гренада, Доминика, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Тринидад и Тобаго) и се прилагат временно от датата на подписването им до окончателното им влизане в сила.

               Съгласно съображение 5 от Регламент (ЕС) № 509/2014 и съвместната декларация, изготвена по време на приемането му, Колумбия и Перу бяха предмет на специална процедура, която включваше допълнителна оценка на изпълнението на съответните критерии, преди Комисията да представи на Съвета препоръки за решения за разрешаване на започването на преговори относно споразумения за премахване на визите с тези две държави. През октомври 2014 г. Комисията прие доклад
                  3
               , в който обстойно оценява положението на Колумбия спрямо критериите, посочени в член 1 на Регламент (ЕО) № 539/2001, изменен със Регламент (ЕС) № 509/2014. Успоредно с това беше приет доклад за положението на Перу
                  4
               . В доклада бяха анализирани данните и развитието в сферата на миграцията и мобилността (шенгенски визи, законна миграция, незаконна миграция, сигурността на документите за задгранично пътуване и измами), престъпността и сигурността, икономиката, търговията и туризма, външните отношения и въпросите, свързани с правата на човека, регионалната съгласуваност и реципрочността. В доклада също бяха оценени и възможните рискове, които могат да възникнат при либерализирането на визовия режим. Комисията стигна до заключението, че с оглед на значителното подобрение на икономическото и социалното положение и сигурността в Колумбия през последните години, има достатъчно основание за предоставяне на безвизов достъп за колумбийските граждани до територията на държавите членки. Беше счетено, че рисковете, свързани с либерализирането на визовия режим могат да бъдат управлявани, по-специално чрез по-засилено сътрудничество в областта на връщането и правилното извършване на граничните проверки. Освен това в споразумението за премахване на визите са посочени необходимите защитни мерки за суспендирането или прекратяването на споразумението, в случай че това се налага с цел предотвратяване на рискове за Съюза, свързани със сигурността или миграцията.

               През март 2015 г. Комисията представи препоръка до Съвета, който да я упълномощи да започне преговори с Колумбия и Перу за сключване на споразумения за премахване на визите
                  5
               . На 19 май 2015 г. Съветът изпрати на Комисията указания за водене на преговорите. На 20 май 2015 г в Брюксел се проведоха преговорите с Колумбия. По време на заседанието беше преразгледан целият проект на текста, бяха предложени някои изменения и бе постигнато съгласие по всичките му аспекти.

               На 9 юни 2015 г. споразумението беше парафирано от главните преговарящи. На 10 юни 2015 г., успоредно със срещата на върха ЕС-CELAC, се състоя и официална церемония. На 27 май 2015 г. текстът на споразумението беше разпространен до държавите членки, а на 15 юни 2015 г. по време на заседанието на работна група „Визи“ на Съвета беше предоставена допълнителна информация.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               От страна на Съюза правното основание за споразумението е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Приложеното предложение представлява правният инструмент за подписване на споразумението. Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство.

               Като се вземе предвид фактът, че Колумбия ще може да приключи бързо вътрешната си процедура за ратифициране, в предложеното решение относно подписването се предвижда временното прилагане на Споразумението да започне от деня след датата на подписването му в съответствие с член 218, параграф 5 от ДФЕС. Като се има предвид, че е необходимо одобрението на Европейския парламент преди сключването на споразумението, Комисията ще информира Европейския парламент относно временното прилагане на споразумението.

               3.РЕЗУЛТАТ ОТ ПРЕГОВОРИТЕ

               Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговори, са постигнати и че проектът на споразумението за премахване на визите е приемлив за Съюза.

               Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

               Цел

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Колумбия, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни за всеки период от 180 дни.

               С цел защита на еднаквото третиране на всички граждани на ЕС в споразумението бе включена разпоредба, постановяваща, че Колумбия може да суспендира или да прекрати споразумението само по отношение на всички държави — членки на Европейския съюз, и съответно, Съюзът също може да суспендира или да прекрати споразумението само по отношение на всички свои държави членки.

               Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла.

               Обхват

               Премахването на визите обхваща всички категории лица (притежателите на обикновен, дипломатически, служебен/официален и специален паспорт), пътуващи с всякаква цел, с изключение с цел упражняване на доходоносна дейност. За тази последна категория всяка държава членка, а също и Колумбия, имат свободата да налагат изискването за притежаване на виза на гражданите на другата страна в съответствие с приложимото право на Съюза или националното право. За да се гарантира хармонизираното изпълнение, към споразумението е приложена съвместна декларация за тълкуването на категорията лица, които пътуват с цел упражняване на доходоносна дейност.

               Продължителност на пребиваването

               В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Колумбия, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни за всеки период от 180 дни. Съвместна декларация относно тълкуването на този срок до 90 дни за всеки период от 180 дни е приложена към споразумението.

               В споразумението се отчита положението на държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. Докато тези държави членки не са част от Шенгенското пространство без вътрешни граници, премахването на визите предоставя право на гражданите на Колумбия да пребивават за срок до 90 дни за всеки период от 180 дни на територията на всяка от тях (понастоящем това са България, Кипър, Румъния и Хърватия), независимо от срока, изчислен за цялото Шенгенско пространство.

               Териториално приложение

               В споразумението се съдържат разпоредби, отнасящи се до приложението му на териториално равнище: в случая на Франция и Нидерландия премахването на визите ще даде право на гражданите на Колумбия да пребивават само на европейската територия на тези държави членки.

               Декларации

               В допълнение към гореспоменатите съвместни декларации към споразумението са приложени други четири съвместни декларации:

               –за асоциирането на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген;

               –за пълното разпространение на информацията за съдържанието и последствията от споразумението за премахването на визите и свързаните с него въпроси като условията за влизане;

               –за въвеждането на паспорти с биометрични данни от Република Колумбия, като се декларира, че Колумбия поема ангажимент да започне издаването на паспорти с биометрични данни най-късно до 31 август 2015 г. и че невъвеждането на паспорти с биометрични данни до 31 декември 2015 г. ще се счита за достатъчно основание за суспендиране на споразумението; и

               –за сътрудничество във връзка с незаконната миграция. В тази декларация се припомня ангажиментът по силата на член 49, параграф 3 от Споразумението за политически диалог и сътрудничество между Съюза и Андската общност по отношение на обратното приемане на незаконно пребиваващи лица. Страните ще следят внимателно за изпълнението на ангажимента и се съгласяват да сключат споразумение за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица по искане на едната от двете страни, и по-специално в случаите на увеличаване на незаконната миграция и възникване на проблеми, свързани с обратното приемане на незаконно пребиваващи лица. Липсата на сключено споразумение за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица по искане на една от двете страни ще се счита като достатъчно основание за суспендиране на споразумението.

               4.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът:

               –да вземе решение споразумението да бъде подписано от името на Съюза и да упълномощи председателя на Съвета да посочи лицето(лицата), надлежно оправомощено(и) да го подпише(ат) от името на Съюза,

               –да одобри временното прилагане на споразумението до неговото влизане в сила.

               2015/0198 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Република Колумбия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета
                  6
                позоваването на Колумбия беше прехвърлено от приложение I в приложение II към Регламент (ЕО) № 539/2001
                  7
                на Съвета.

               (2)Позоваването на тази държава се придружава от бележка под линия, в която се посочва, че освобождаването от изискването за притежаване на виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за притежаване на виза, което се сключва с Европейския съюз.

               (3)Съгласно съображение 5 от Регламент (ЕС) № 509/2014 Комисията оцени положението на Колумбия във връзка с предвидените в посочения регламент критерии. На 29 октомври 2014 г. Комисията прие доклад, в който се заключава, че значителното подобрение в икономическото и социалното положение и сигурността на Колумбия в последните години представлява основание колумбийските граждани да бъдат освободени от изискването за притежаване на виза, когато пътуват до територията на държава членка.

               (4)С решението си от 19 май 2015 г. Съветът упълномощи Комисията да води преговори за сключване на споразумение между Европейския съюз и Колумбия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване. На 20 май 2015 г. се проведоха преговори по споразумението.

               (5)Споразумението, парафирано на 9 юни 2015 г., следва да бъде подписано и приложените декларации да бъдат одобрени. Споразумението следва да се прилага временно до приключване на процедурите за неговото официално сключване.

               (6)В съответствие с Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждава, че разпоредбите на Споразумението не се прилагат за Обединеното кралство и Ирландия,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Одобрява се от името на Европейския съюз подписването на Споразумението между Европейския съюз и Република Колумбия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), при условие че то бъде сключено.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Декларациите, приложени към настоящото решение, се одобряват от името на Съюза.

               Член 3

               Председателят на Съвета е упълномощен да посочи лицето(лицата), оправомощено(и) да подпише(ат) споразумението от името на Съюза, при условие че то бъде сключено.

               Член 4

               Споразумението се прилага временно, считано от деня след датата на подписването му, до приключване на процедурите за сключването му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.

                     (2)
                  Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, ОВ L 149, 20.5.2014 г., стр. 67.

                     (3)
                  COM (2014) 665, 29.10.2014 г.

                     (4)
                  COM (2014) 663, 29.10.2014 г.

                     (5)
                  COM(2015) 119, 11.3.2015 г.

                     (6)
                  Регламент (ЕС) № 509/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, ОВ L 149, 20.5.2014 г., стр. 67.

                     (7)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 14.9.2015
            COM(2015) 435 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            относно подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Република Колумбия за премахването на визите за краткосрочно пребиваване

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               към

               Предложението за решение на Съвета

               относно подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Република Колумбия за премахването на визите за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Република Колумбия за премахване на визите за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“ или „ЕС“, и

               РЕПУБЛИКА КОЛУМБИЯ (наричана по-долу „Колумбия“)

               заедно наричани по-долу „договарящите се страни“,

               С ЦЕЛ по-нататъшно развиване на приятелските отношения между договарящите се страни и като желаят да улеснят пътуванията чрез осигуряване на безвизово влизане и краткосрочно пребиваване за своите граждани,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Регламент (ЕC) № 509/2014 на Европейския парламент и Съвета от 15 май 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване
                  1
               , чрез — inter alia — прехвърляне на 19 трети държави, включително Колумбия, в списъка с трети държави, чиито граждани са освободени от изискването за притежаване на виза за краткосрочно пребиваване в държавите членки,

               КАТО ОТЧИТАТ, че в член 1 от Регламент (ЕС) № 509/2014 се предвижда, че за тези 19 държави освобождаването от изискването за виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за виза, което се сключва със Съюза,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да защитят принципа на еднакво третиране на всички граждани на ЕС,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност по време на своето краткосрочно пребиваване, не попадат в приложното поле на настоящото споразумение и следователно за тази категория продължават да се прилагат съответните разпоредби на правото на Съюза и националното право на държавите членки, както и националното право на Колумбия във връзка със задължението за притежаване на виза или освобождаването от него, и във връзка с достъпа до заетост,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               ЧЛЕН 1

               Цел

               Настоящото споразумение предвижда безвизово пътуване за гражданите на Съюза и за гражданите на Колумбия, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               ЧЛЕН 2

               Определения

               За целите на настоящото Споразумение

               a)
                     „държава членка“ означава всяка държава — членка на Съюза, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия;

               б)
                     „гражданин на Съюза“ означава гражданин на държава членка съгласно определението в буква а);

               в)
                     „гражданин на Колумбия“ означава лице, притежаващо гражданство на Колумбия,

               г)
                     „Шенгенско пространство“ означава пространството без вътрешни граници, обхващащо териториите на държавите членки съгласно определението в буква а), които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген,

               д)
                     „достижения на правото от Шенген“ означава всички мерки, които имат за цел да осигурят свободното движение на хора в пространство без вътрешни граници, заедно с пряко свързани съпътстващи мерки относно контрола на външните граници, убежището и имиграцията, както и мерки за предотвратяване на престъпността и борба с нея.

               ЧЛЕН 3

               Приложно поле

               1.
                     Гражданите на Съюза, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от държава членка, могат да влизат и пребивават без виза на територията на Колумбия за периода на пребиваване, определен в член 4, параграф 1.

               Гражданите на Колумбия, които притежават валиден обикновен, дипломатически, служебен, официален или специален паспорт, издаден от Колумбия, могат да влизат и пребивават без виза на територията на държавите членки за периода на пребиваване, определен в член 4, параграф 2.

               2.
                     Параграф 1 от настоящия член не се прилага за лицата, пътуващи с цел упражняване на доходоносна дейност.

               За тази категория лица всяка държава членка може самостоятелно да реши да наложи изискването за притежаване на виза за гражданите на Колумбия или да го оттегли в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета
                  2
               .

               За тази категория лица Колумбия може да реши да наложи изискването за притежаване на виза или да отмени визовия режим за гражданите на всяка държава членка поотделно в съответствие със своето национално право.

               3.
                     Премахването на визите, предвидено с настоящото споразумение, се прилага, без да се засягат законите на договарящите се страни във връзка с условията за влизане и краткосрочно пребиваване. Държавите членки и Колумбия запазват правото си да откажат влизане и краткосрочно пребиваване на своята територия, ако едно или повече от тези условия не са изпълнени.

               4.
                     Премахването на визите се прилага независимо от вида транспорт, използван за преминаване на границите на договарящите се страни.

               5.
                     Необхванатите от настоящото споразумение въпроси се уреждат от правото на Съюза, националното право на държавите членки и националното право на Колумбия.

               ЧЛЕН 4

               Продължителност на пребиваването

               1.
                     Гражданите на Съюза могат да пребивават на територията на Колумбия за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               2.
                     Гражданите на Колумбия могат да пребивават на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Този период се изчислява независимо от всякакво пребиваване в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Колумбия могат да пребивават за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиваването, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.

               3.
                     Настоящото Споразумение не засяга възможността Колумбия и държавите членки да удължат периода на пребиваване над 90 дни в съответствие със своето национално право и с правото на Съюза.

               ЧЛЕН 5

               Териториално приложение

               1.
                     По отношение на Френската република настоящото Споразумение се прилага само за европейската територия на Френската република.

               2.
                     По отношение на Кралство Нидерландия настоящото Споразумение се прилага само за европейската територия на Кралство Нидерландия.

               ЧЛЕН 6

               Съвместен комитет за управление на Споразумението

               1.
                     Договарящите се страни създават Съвместен комитет от експерти (наричан по-долу „Комитетът“), съставен от представители на Съюза и представители на Колумбия. Съюзът се представлява от Европейската комисия.

               2.
                     Комитетът има следните задачи:

               а)
                     наблюдение на прилагането на настоящото Споразумение,

               б)
                     представяне на предложения за изменения или допълнения към настоящото Споразумение,

               в)
                     уреждане на спорове, възникнали при тълкуването или прилагането на настоящото Споразумение.

               г)
                     всички други задачи, във връзка с които договарящите се страни са постигнали съгласие.

               3.
                     Комитетът се свиква при необходимост по искане на една от договарящите се страни.

               4.
                     Комитетът приема своя процедурен правилник.

               ЧЛЕН 7

               Връзка на настоящото Споразумение със съществуващи двустранни споразумения за премахване на визите между държавите членки и Колумбия

               Настоящото Споразумение има предимство пред всички двустранни споразумения или договорености, сключени между отделните държави членки и Колумбия, доколкото те уреждат въпроси, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение.

               ЧЛЕН 8

               Заключителни разпоредби

               1.
                     Настоящото Споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от втория месец след датата на по-късната от двете нотификации, чрез които договарящите се страни се уведомяват една друга относно приключването на гореспоменатите процедури.

               До влизането му в сила настоящото Споразумение се прилага от деня след датата на неговото подписване.

               2.
                     Настоящото Споразумение се сключва за неопределен срок, освен ако действието му не бъде прекратено в съответствие с параграф 5.

               3.
                     Настоящото Споразумение може да бъде изменяно с писменото съгласие на договарящите се страни. Измененията влизат в сила, след като договарящите се страни са се уведомили една друга за приключването на необходимите им за тази цел вътрешни процедури.

               4.
                     Всяка договаряща се страна може да суспендира изцяло или частично прилагането на настоящото Споразумение, по-специално по причини, свързани с обществения ред, защитата на националната сигурност или защитата на общественото здраве, незаконната имиграция или повторното въвеждане на изискването за притежаване на виза от някоя от договарящите се страни. Другата договаряща се страна се уведомява за решението за суспендиране на изпълнението не по-късно от два месеца преди планираната дата на неговото влизане в сила. Договарящата се страна, която е суспендирала прилагането на настоящото Споразумение, незабавно информира другата договаряща страна, ако причините за това суспендиране отпаднат, и възобнови неговото прилагане.

               5.
                     Всяка договаряща се страна може да прекрати настоящото Споразумение с писмено уведомление до другата страна. Настоящото Споразумение престава да бъде в сила 90 дни след това.

               6.
                     Колумбия може да суспендира прилагането на настоящото Споразумение или да го прекрати само по отношение на всички държави членки.

               7.
                     Съюзът може да суспендира прилагането на настоящото Споразумение или да го прекрати само по отношение на всички свои държави членки.

               Съставено в два екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, финландски, френски, чешки и шведски език, като всеки текст е еднакво автентичен.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Договарящите се страни вземат предвид съществуващите тесни връзки между Европейския съюз и Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, по- специално въз основа на споразуменията от 18 май 1999 г. и 26 октомври 2004 г. относно асоциирането на тези държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген.

               При тези обстоятелства е желателно властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Колумбия, от друга страна, незабавно да сключат двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване при условия, подобни на тези на настоящото споразумение.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА КАТЕГОРИЯТА ЛИЦА, ПЪТУВАЩИ С ЦЕЛ УПРАЖНЯВАНЕ НА ДОХОДОНОСНА ДЕЙНОСТ, СЪГЛАСНО ПРЕДВИДЕНОТО В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 2 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               В желанието си да осигурят общо тълкуване договарящите се страни се съгласяват, че за целите на настоящото Споразумение категорията лица, упражняващи доходоносна дейност, обхваща лицата, които влизат с цел упражняване на доходоносно занятие или платена дейност на територията на другата договаряща се страна като наето лице или като доставчик на услуги.

               Тази категория следва да не обхваща:

               –
                     представителите на деловите среди, т.е. лицата, пътуващи с делова цел (без да са наети в държавата на другата договаряща се страна),

               –
                     спортистите или хората на изкуството, извършващи дейност по конкретен повод,

               –
                     журналистите, изпратени от медиите на своята държава по местоживеене, и

               –
                     стажантите в рамките на едно и също предприятие.

               Прилагането на настоящата Декларация се наблюдава от Съвместния комитет в рамките на отговорностите му съгласно член 6 от настоящото Споразумение, като той може да предложи изменения, когато въз основа на опита на договарящите се страни счита това за необходимо.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ТЪЛКУВАНЕТО НА ПЕРИОДА ДО 90 ДНИ В РАМКИТЕ НА ВСЕКИ ПЕРИОД ОТ 180 ДНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4 ОТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ

               Договарящите се страни приемат, че периодът до 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни, както е предвидено в член 4 от настоящото Споразумение, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято обща продължителност не надвишава 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от пребиваването за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки период от 180 дни. Това, наред с другото, означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява ново пребиваване до 90 дни.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИНФОРМИРАНЕТО НА ГРАЖДАНИТЕ ЗА СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ПРЕМАХВАНЕ НА ВИЗИТЕ

               Като признават значението на прозрачността за гражданите на Европейския съюз и гражданите на Колумбия, договарящите се страни се съгласяват да гарантират пълно разпространение на информацията за съдържанието и последиците от Споразумението за премахване на визите и свързаните с него въпроси, като условията за влизане.

               Съвместна декларация ОТНОСНО въвеждането на паспорти с биометрични данни от Република Колумбия.

               Като договаряща се страна Република Колумбия декларира, че е възложила обществена поръчка относно отпечатването на паспорти с биометрични данни и поема ангажимента да издаде паспорти с биометрични данни на своите граждани не по-късно от 31 август 2015 г. Тези паспорти следва да отговарят напълно на изискванията на ИКАО, посочени в документ 9303 на ИКАО.

               Договарящите се страни се съгласяват, че невъвеждането на паспорти с биометрични данни до 31 декември 2015 г. представлява достатъчно основание за суспендиране на настоящото Споразумение в съответствие с процедурите, предвидени в член 8, параграф 4.

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО ОТНОСНО НЕЗАКОННАТА МИГРАЦИЯ.

               Във връзка с обратното приемане на незаконно пребиваващи лица договарящите се страни припомнят ангажимента си по силата на член 49, параграф 3 от Споразумението за политически диалог и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Андската общност и нейните държави членки, от друга страна (подписано през 2003 г.).

               Договарящите се страни ще следят отблизо изпълнението на този ангажимент. По искане на една от двете страни, и по-специално в случай на увеличение на незаконната миграция и проблеми, свързани с обратното приемане на незаконно пребиваващи лица след влизането в сила на споразумението за премахване на визите за краткосрочно пребиваване, договарящите се страни се съгласяват да сключат споразумение, в което да се уреждат конкретните задължения на двете страни по отношение на обратното приемане.

               Договарящите се страни са съгласни, че подобно споразумение за обратно приемане е важен елемент, чрез който се укрепват общите ангажименти, поети в рамките на настоящото Споразумение, и че несключването на такова споразумение за обратно приемане е достатъчно основание за суспендиране на настоящото Споразумение в съответствие с процедурите, предвидени в член 8, параграф 4.

               _________________

                     (1)
                  ОВ на ЕС L 149, 20.5.2014 г., стр. 67

                     (2)
                  Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ на ЕС L 81, 21.3.2001 г., стр. 1).


Важна правна забележка

|

52009PC0244

Предложение за решение на Съвета за невключване на триазоксид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемане на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество  /* COM/2009/0244 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 25.5.2009COM(2009) 244 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза невключване на триазоксид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемане на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото веществоОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМПриложеното проектопредложение за решение на Съвета се отнася до невключването на триазоксид като активно вещество в позитивния списък (приложение І) към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и оттеглянето на продуктите за растителна защита, съдържащи това вещество. Предложението за невключване се мотивира с редица основания за опасения, установени по време на оценяването на това активно вещество.С Директива 91/414/ЕИО на Съвета се създава хармонизирана рамка за разрешаването и пускането на пазара на продукти за растителна защита. Активните вещества, предназначени да се използват като продукти за растителна защита, се оценяват и разрешават на общностно равнище и се включват в списък в приложение І към директивата. Отделните продукти за растителна защита, съдържащи активните вещества, се оценяват и разрешават от държавите-членки в съответствие с хармонизираните правила.Предоставените от промишлеността данни бяха обект на първоначална оценка от докладваща държава-членка, в конкретния случай Обединеното кралство, което предостави проект на доклад за оценка. Европейският орган за безопасност на храните организира партньорска проверка на първоначалната оценка и на 26 септември 2009 г. предостави на Комисията заключение за оценката на риска по отношение на триазоксид.По време на оценяването на активното вещество бяха установени редица основания за опасения . По-конкретно, не бе възможно да бъде направена надеждна оценка на риска за потребителите, тъй като липсват данни, необходими за определяне на естеството на остатъчните вещества в продуктите от растителен произход и възможното преминаване на тези остатъчни вещества в продуктите от животински произход. Освен това, наличните данни не показаха, че рискът в дългосрочен план за бозайници, птици, риба и земни червеи е приемлив.Проекторешението за невключване бе представено на 26 февруари 2009 г. на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, при което:-  17 държави-членки гласуваха „за“ (186 гласа)-  8 държави-членки гласуваха „против“ (137 гласа)-  2 държави-членки се въздържаха (22 гласа)Комитетът не предостави становище. Следователно, съгласно член 19 от Директива 91/414/ЕИО и в съответствие с член 5 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, от Комисията се изисква да представи на Съвета предложение, свързано с мерките, които трябва да се предприемат, като Съветът има три месеца, в които да вземе решение с квалифицирано мнозинство.Проекторешението не подлежи на правото на проверка от страна на Европейския парламент (член 8 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета).Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза невключване на триазоксид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемане на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество(текст от значение за ЕИП)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейските общности,като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита[1], и по-специално член 8, параграф 2, четвърта алинея от нея;като има предвид, че:1.  В член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО се предвижда, че дадена държава-членка може, в рамките на период от 12 години от датата на нотифициране на посочената директива, да разреши пускането на пазара на продукти за растителна защита, съдържащи активни вещества, които не са изброени в приложение I към посочената директива, които вече се намират на пазара две години след датата на нотифициране, докато тези вещества постепенно се изследват в рамките на работна програма.2.  С Регламенти (ЕО) № 451/2000[2] и (ЕО) № 1490/2002[3] на Комисията се определят подробните правила за изпълнението на третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, и се установява списък с активни вещества, които да бъдат оценени с оглед на възможното им включване в приложение І към Директива 91/414/ЕИО. В този списък е включен триазоксид.3.  Въздействието на триазоксид върху човешкото здраве и околната среда бе оценено в съответствие с разпоредбите, установени с Регламенти (EО) № 451/2000 и (ЕО) № 1490/2002 за редица видове употреба, предложени от нотификатора. Освен това, в тези регламенти се определят докладващите държави-членки, които трябва да представят съответни доклади за оценка и препоръки пред Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), в съответствие с член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1490/2002. По отношение на триазоксид докладваща държава-членка бе Обединеното кралство и цялата значима информация беше представена на 25 юни 2007 г.4.  Докладът за оценка бе обект на партньорска проверка от държавите-членки и ЕОБХ в рамките на работната му група „Оценки“ и бе представен на Комисията на 30 септември 2008 г. под формата на заключение на ЕОБХ по отношение на партньорската проверка за оценка на риска за активното вещество триазоксид[4], използвано като пестицид. Докладът бе разгледан от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и финализиран на 26 февруари 2009 г . под формата на доклад на Комисията за преглед на триазоксид.5.  По време на оценяването на активното вещество бяха установени редица основания за опасения . По-конкретно, не бе възможно да бъде направена надеждна оценка на риска за потребителите, тъй като липсват данни, необходими за определяне на естеството на остатъчните вещества в продуктите от растителен произход и възможното преминаване на тези остатъчни вещества в продуктите от животински произход. Освен това, наличните данни не показаха, че рискът в дългосрочен план за бозайници, птици, риба и земни червеи е приемлив. Поради това въз основа на наличната информация не бе възможно да се направи заключението, че триазоксидът отговаря на критериите за включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.6.  Комисията прикани нотификатора да представи своето становище относно резултатите от партньорската проверка и относно намерението си евентуално да продължи да предлага веществото за одобрение. Нотификаторът представи своите коментари, които бяха внимателно разгледани. Въпреки изложените от нотификатора доводи обаче, установените основания за безпокойство не можеха да бъдат пренебрегнати и оценките, изготвени въз основа на предоставената и разгледана на заседанията на експертите на ЕОБХ информация, не показаха, че може да се очаква при предложените условия за употреба продуктите за растителна защита, които съдържат триазоксид, да отговарят като цяло на изискванията, определени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО.7.  Поради това веществото триазоксид следва да не бъде включено в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.8.  Следва да бъдат взети мерки, за да се гарантира, че издадените разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи триазоксид, ще бъдат отнети в рамките на определен срок и няма да бъдат подновявани и че няма да бъдат издавани нови разрешения за такива продукти.9.  Всеки гратисен период, предоставен от държава-членка за унищожаване, съхранение, пускане на пазара и използване на съществуващите запаси от продукти за растителна защита, съдържащи триазоксид, следва да бъде ограничен до дванадесет месеца, за да се позволи употребата на съществуващите запаси за един допълнителен вегетационен период, което е гаранция за това, че продуктите за растителна защита, съдържащи триазоксид, ще останат достъпни за земеделските производители в продължение на 18 месеца, считано от датата на приемане на настоящото решение.10.  Настоящото решение не накърнява правото на подаване на заявление за триазоксид в съответствие с разпоредбите на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, подробните правила за прилагането на която са установени с Регламент (ЕО) № 33/2008[5] на Комисията, с оглед на евентуалното включване на веществото в приложение I към нея.11.  Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Триазоксид не се включва като активно вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.Член 2Държавите-членки гарантират, че:а) разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи триазоксид, ще бъдат отнети до [ДА СЕ ПОСОЧИ ДАТА — 6 МЕСЕЦА, СЧИТАНО ОТ ДАТАТА НА ПРИЕМАНЕ НА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ];б) няма да бъдат издавани или подновявани никакви разрешения за продуктите за растителна защита, съдържащи триазоксид, считано от датата на публикуване на настоящото решение.Член 3Всеки гратисен период, предоставен от държавите-членки в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 6 от Директива 91/414/ЕИО, е възможно най-кратък и изтича най-късно на [… ДА СЕ ПОСОЧИ ДАТА — 18 МЕСЕЦА, СЧИТАНО ОТ ПРИЕМАНЕТО НА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ] ).Член 4Адресати на настоящото решение са държавите-членки.Съставено в Брюксел на […] г.За СъветаПредседател [1] ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.[2] ОВ L 55, 29.2.2000 г., стр. 25.[3] ОВ L 224, 21.8.2002 г., стр. 23.[4] Научен доклад на ЕОБХ (2008 г.) 193. Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triazoxide, финализиран на 26 септември 2008 г.[5] ОВ L 15, 18.1.2008 г., стр. 5–12 .