title: Предложение за регламент на европейския Парламент и на Съвета относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус (преработена версия) {SEC(2007)635} {SEC(2007) 636}

text:
               BG

                        КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ

               Брюксел, 23.5.2007

               COM(2007) 264 окончателен

               2007/0097 (COD)

               Предложение за

               РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус
               (преработена версия)

                  {SEC(2007)635}
                  {SEC(2007) 636}

               (представена от Комисията)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

                        1.Контекст на предложението

                        110

                        1.1.Основания и цели на предложението

                        Директива 96/26/ЕО относно допускане до професията на автомобилен превозвач и Регламенти (ЕИО) № 684/92 и (ЕО) № 12/98 относно достъпа до пазара на автобусни превози представляваха първоначално основния градивен елемент на вътрешния пазар на международни автомобилни превози на пътници.

                        С директивата бяха въведени минимални стандарти за качество, които трябва да бъдат изпълнени за допускане до професията, а двата регламента либерализираха международните случайни превози на пътници, установиха специална процедура за издаване на разрешителни за международни редовни превози на пътници и позволиха извършването на каботажни превози по време на такива международни превози.

                        Сега тези правила трябва да бъдат приведени в съответствие с новата правна рамка, произтичаща от регламента относно обществения пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт, който предстои да бъде приет скоро от Парламента и Съвета. Правилата трябва също да бъдат направени по-ясни и в някои случаи опростени, тъй като опитът сочи, че определени правни разпоредби водят до излишна административна тежест.

                        120

                        1.2.Общ контекст

                        С Регламент (ЕИО) № 684/92 се предоставя достъп до пазара на международни превози на пътници с автобус, а с Регламент (ЕО) № 12/98 се определят условията, при които превозвачи, установени извън държава-членка, могат да извършват превози в тази държава-членка. На превозвачите се предоставя такъв достъп, ако притежават лиценз на Общността, издаван само когато те са установени в държава-членка и изпълняват минимални изисквания по отношение на добрата репутация, финансовото състояние и професионалната компетентност съгласно Директива 96/26/ЕО.

                        В своята законодателна програма за 2006 г. Комисията обяви намерението си да проучи по-подробно тези правила и при необходимост да ги опрости и да ги направи по-ясни. Обществената консултация и оценката на въздействието сочат, че липсата на яснота или сложността на съществуващите разпоредби затрудняват прилагането им и водят до излишна административна тежест в следните области:

                        –Приложното поле на регламента е неясно по отношение на превоза на пътници от превозвачи на Общността до и от трети страни и транзитни държави-членки.

                        –С Регламент (ЕИО) № 684/92 е създаден разрешителен режим за международните редовни превози на пътници. Предприятията, които желаят да обслужват международна линия, трябва да подадат заявление за разрешително. За всяко заявление националните органи трябва да искат съгласието на другата държава-членка, засегната от превоза, да се консултират с транзитните страни, да оценят последствията от въвеждането на превоза и да уведомят заявителя за приемането или отхвърлянето на заявлението. Процедурата се възприема, особено от предприятията в сектора, като източник на сериозни пречки за новите участници на пазара и на излишна бюрократична тежест.

                        –Въпреки че е предвиден в съществуващите правила, изглежда, че обменът на информация между държавите-членки е доста неефективен. В резултат предприятията, които упражняват дейност на територията на държава-членка, различна от тяхната държава-членка по установяване, практически не рискуват никаква административна санкция, вследствие на което би могло да се стигне до нарушаване на конкуренцията между предприятията, които са по-малко склонни да съблюдават правилата, и останалите предприятия.

                        –Различните формати, използвани за лицензите на Общността и заверените копия, създават проблеми при проверките и често водят до загуба на ценно време за превозвачите и служителите на правоприлагащите органи.

                        130

                        1.3.Съществуващи разпоредби в областта на предложението

                        Целта на настоящото предложение е да се преработят и консолидират Регламенти № 684/92 и № 12/98.

                        140

                        1.4.Съгласуваност с други политики и цели на Съюза

                        Новият регламент има непряк принос за подобряване на безопасността по пътищата чрез по-строго наблюдение на предприятията, които упражняват дейност в няколко държави-членки, и осигурява съгласуваност с новите правила за обществени услуги за железопътен и автомобилен превоз.

                        Предложението попада в обхвата на програмата за по-добра нормативна уредба и е в съответствие с ангажимента на Комисията за опростяване и осъвременяване на достиженията на общностното право. По-особено внимание е отделено на опростяването и на по-голямата съгласуваност на правилата за обществени услуги и другите правила за автомобилни превози, по-специално Регламент (ЕИО) № 881/92 и Регламент (ЕИО) № 3118/93 относно достъпа до пазара на автомобилни превози на товари, както и Директива 96/26/ЕО, с която се установяват основните условия за допускане до професията и тяхното наблюдение.

                        2.Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието

                        2.1.Консултация със заинтересованите страни

                        211

                        Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на участниците в консултацията

                        Преди изготвяне на настоящото предложение бе проведена обществена консултация, за да се съберат възможно най-много коментари и предложения от засегнатите физически лица и организации. Консултацията се отнасяше както за автомобилния превоз на товари, така и за автомобилния превоз на пътници. Тя бе организирана заедно с консултацията относно допускане до професията, като за нея бе използван въпросник, публикуван в интернет и изпратен на всички организации, представляващи основните заинтересовани лица на национално и европейско равнище.

                        Комисията получи 67 отговора от национални органи, международни и национални асоциации на автомобилни превозвачи, потребители, служители и различни групи по интереси и отделни предприятия. Комисията обсъди основните въпроси, засегнати в настоящото преработване, в рамките на социалния диалог със социалните партньори на 5 септември 2006 г. На 7 ноември 2006 г. в Брюксел бе проведена консултативна среща със заинтересованите лица, в която взеха участие делегации от 42 организации, представляващи предприятията в сектора, и 37 наблюдатели от националните администрации.

                        212

                        Обобщение на отговорите и на начина, по който са взети предвид

                        Участниците в консултацията като цяло споделят виждането, че съществува необходимост от по-нататъшно опростяване и по-голяма яснота на настоящата нормативна рамка за пазара на автомобилни превози. Многократно подчертаван аспект е нуждата настоящите правила да бъдат по-лесно и ефективно приложими, особено що се отнася до правилата за достъп до пазара на автомобилни превози на товари. Консултацията води до следните други заключения:

                        –Автомобилният превоз на товари и автомобилният превоз на пътници следва да продължат да бъдат регулирани от два отделни набора от правила. Те представляват два различни вида превоз и според заинтересованите лица нямат достатъчно прилики, за да бъдат разглеждани в един правен текст.

                        –В голяма част от отговорите се подчертава необходимостта от правилно прилагане на съществуващите правила и от достатъчен контрол върху спазването им. Би трябвало да се установи по-добро сътрудничество между националните правоприлагащи органи, за което ще е необходимо на ниво Европейски съюз да се създаде регистър на лицензираните превозвачи или база данни на лицензите на Общността.

                        –Няколко участници посочват, че процедурата за издаване на разрешителни за международни редовни превози на пътници следва да се опрости и че тя създава излишни бюрократични формалности. Бе предложено също да се опростят процедурите за регионалните и местните трансгранични превози.

                        –Също така твърдо се подкрепя по-нататъшното стандартизиране на образците на лиценз на Общността, на заверени копия и на атестация за водач на моторно превозно средство.

                        213

                        Обобщението на получените отговори на обществената консултация, пълният текст на отделните отговори и докладът от изслушването на 7 ноември 2006 г. са достъпни на следния интернет адрес:

                           http://ec.europa.eu/transport/road/consultations/road_market_en.htm

                        2.2.Събиране и използване на експертни становища

                        229

                        Консултацията със заинтересованите лица бе проведена със съдействието на независим експерт — проф. Brian Bayliss, съпредседател на анкетната комисия за автомобилни превози, която през юли 1994 г. изготви подробен доклад относно степента на реализация на вътрешния пазар на автомобилни превози и на работата, необходима за завършването му.

                        230

                        2.3.Оценка на въздействието

                        Оценката на въздействието, направена за изготвяне на настоящото предложение, обхвана преработването както на правилата за допускане до професията, така и на тези за достъп до пазара с оглед на тесните връзки между тях и припокриването им.

                        Оценката на въздействието се основава на различни проучвания, направени през 2004, 2005 и 2006 г.
                           1
                         Извършването ѝ бе възложено на външен консултант. По време на работата беше осигурена постоянна обратна връзка от оценката на въздействието, за да се гарантира вземането ѝ предвид в предложеното преработване. Бе приложен принципът на пропорционален анализ, като оценката се съсредоточи върху най-важните форми на въздействие и разпределителни ефекти.

                        Бяха оценени общо пет варианта на политиката:

                        1.При варианта „без промяна“ настоящото законодателство в областта на автомобилните превози ще остане непроменено и проблемите, описани в началото на документа, ще продължат да съществуват и в крайна сметка ще се влошат.

                        2.При варианта „техническо, а не регулаторно опростяване“ по отношение на превозите на пътници ще се извърши единствено обединяване и кодифициране на двата текста. Основните проблеми, определени в началото на документа, ще се запазят.

                        3.Вариантът „хармонизиране“ се състои в обединяване и опростяване на текстовете, а именно на процедурата за издаване на разрешителни за международни редовни превози, като същевременно се хармонизира допускането до професията и се засилят наблюдението и контролът. При този вариант ще се подобри спазването на правилата за автомобилни превози и ще се намалят административните разходи. Той ще доведе също до намаляване на пречките пред новите участници на пазара на международни автомобилни превози на пътници.

                        4.Вариантът „по-високи стандарти за качество“ ще повиши още повече средното ниво на професионална квалификация в сектора и ще подобри финансовия му капацитет. В дългосрочен план той ще насърчи по-ефективните превозвачи, като принесе ползи за цялата икономика. В краткосрочен план ще доведе до допълнителни административни разходи, които ще се отразят негативно на много малките предприятия и независимите превозвачи. Този вариант на политиката е по-спорен.

                        5.При варианта „либерализиране“ ще се премахне напълно настоящата процедура за издаване на разрешителни. Ако обаче първо не се хармонизират стандартите за качество на по-горното ниво (т.е. прилагане на вариант 4), той може да доведе до отпадане от пазара на по-ефективните превозвачи. В дългосрочен план общият ефект върху ефективността на пазара ще бъде неутрален, ако не и отрицателен. Този вариант на политиката ще предизвика съкращения на работни места в някои страни. Като се има предвид неговото широко въздействие, ще бъде необходим един много по-задълбочен анализ, който излиза извън настоящите рамки на опростяване.

                        231

                        С оглед на тези резултати настоящото предложение отразява вариант 3 — „хармонизиране“. То се придружава от обобщение на оценката на въздействието и пълен доклад за нея. Оценката на въздействието сочи, че настоящият регламент заедно с другите два регламента, предложени по същото време (относно превозите на товари и допускането до професията), ще намалят нарушенията на конкуренцията, ще подобрят спазването на правилата за социална защита и за безопасност по пътищата и ще позволят на държавите-членки да намалят административните разходи с около 190 милиона евро годишно.

                        3.Правни елементи на предложението

                        305

                        3.1.Обобщение на предлаганите мерки

                        С настоящото предложение се консолидират и обединяват двата регламента относно достъпа до пазара на автомобилни превози. С него се въвеждат следните съществени изменения:

                        –По-проста и по-бърза процедура за издаване на разрешителни за международни редовни превози: определени основания за отказ, предвидени в съществуващия в момента разрешителен режим, са остарели и следва да бъдат премахнати. Отсега нататък разрешително следва да се издава, освен ако не съществуват ясно посочени основания за отказ, дължащи се на заявителя. Запазва се само едно основание за отказ, свързано със съответния пазар, а именно това, че превозът, за който се подава заявление, ще засегне сериозно жизнеспособността на сравним превоз, извършван по силата на задължение за обществена услуга в съответните преки участъци.

                        –Опростен и стандартизиран лиценз на Общността: предвидени са по-подробни спецификации за формата на лиценза на Общността и на заверените копия, за да се намалят административната тежест и забавянията, особено при пътни проверки.

                        –Засилени правни разпоредби, които задължават държава-членка да предприеме действие, ако друга държава-членка иска това от нея, когато превозвач, на когото тя е издала лиценз на Общността, извърши нарушение в друга страна. Такова действие следва да бъде най-малкото под формата на предупреждение. Предвидени са подобрени процедури за комуникация между държавите-членки посредством служби за връзка, създадени съгласно новия регламент относно допускане до професията на автомобилен превозвач.

                        310

                        3.2.Правно основание

                        Проект на регламент, отменящ Регламент (ЕИО) № 684/92 и Регламент (ЕИО) № 12/98.

                        320

                        3.3.Принцип на субсидиарност

                        Принципът на субсидиарност се прилага дотолкова, доколкото предложението не попада под изключителната компетенция на Общността.

                        Основната цел на предложението е да се внесе по-голяма яснота в съществуващите общностни правила и следователно тя не може да бъде постигната самостоятелно от държавите-членки. Освен това предложението има за цел да се подобри съществуващият обмен на информация между държавите-членки, което не може да бъде извършено самостоятелно от държава-членка и може да бъде осъществено единствено поотделно на двустранна основа от държавите-членки.

                        323

                        Следователно, като се има предвид невъзможността държава-членка или група от държави-членки да разрешат установените проблеми по задоволителен начин, е необходимо действие от страна на Общността. Настоящото предложение следователно е в съответствие с принципа на субсидиарност.

                        3.4.Принцип на пропорционалност

                        Предложението не надхвърля необходимото за постигане на своята цел и е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следните причини:

                        331

                        –то засяга международните превози, за които е необходим подход, основан на предписания, който позволява еднакво прилагане и гарантира лоялна конкуренция;

                        –в случай на тежки или по-леки многократни нарушения предложението задължава държавите-членки да издават предупреждение, но оставя на държавите-членки свободата да решат дали следва да бъдат отнети лицензите на Общността или заверените копия.

                        3.5.Избор на инструменти

                        341

                        Предложеният инструмент е регламент, тъй като целта му е да се опростят правила, които вече се съдържат в регламент.

                        4.Отражение върху бюджета

                        409

                        Предложението няма отражение върху бюджета на Общността.

                        5.Допълнителна информация

                        510

                        5.1.Опростяване

                        511

                        Предложението допринася за опростяване на достиженията на общностното право. То фигурира в периодично адаптираната програма на Комисията за осъвременяване и опростяване на достиженията на общностното право и нейната законодателна и работна програма под референтен номер 2006/TREN/42.

                        512

                        В настоящото предложение са премахнати остарелите мерки и доколкото е възможно са преразгледани съдържанието, представянето и формулировката на регламентите, за да се улесни тяхното разбиране и да се избегне нееднозначното тълкуване.

                        Настоящото предложение е в съответствие с междуинституционалното споразумение от 28 ноември 2001 г. за по-структурирано използване на преработването на законодателни актове. То бе изготвено въз основа на предварително консолидиране на текста, извършено посредством компютърна система от Службата за официални публикации на Европейските общности. Когато са преномерирани членове, съответствието между старото и новото номериране е дадено в таблицата на съответствието в приложение II към преработения регламент.

                        5.2.Отмяна на съществуващо законодателство

                        Приемането на предложението ще доведе до отмяна на Регламент (ЕИО) № 684/92 и Регламент (ЕИО) № 12/98.

                        515

                        56

                        5.3.Европейско икономическо пространство

                        Предложеният акт е от значение за ЕИП и поради това следва да обхване ЕИП.

                        570

                        5.4.Подробно обяснение на предложението

               В настоящото предложение са консолидирани и обединени Регламент (ЕИО) № 684/92 и Регламент (ЕИО) № 12/98 относно достъпа до пазара на автобусни превози. То внася по-голяма яснота в съществуващите правни разпоредби и ги изменя в някои аспекти с цел подобряване на общата съгласуваност и намаляване на административната тежест. С него се въвеждат следните съществени изменения:

               Поясняване на приложното поле, определенията и принципите

               Член 1 пояснява приложното поле. Регламентът се прилага за всички международни превози на територията на Общността, включително превозите от и до трети страни, и за вътрешните автомобилни превози на пътници, извършвани временно от превозвач, който е установен извън съответната държава-членка („каботаж“). По отношение на международния превоз до и от трети страни в член 1 се посочва, че докато няма споразумение между Общността и съответната трета страна, регламентът не се прилага за частта от пътуването на територията на държавата-членка, в която са качени или свалени пътниците. Въпреки това регламентът се прилага за територията на държава-членка, през която се преминава транзит.

               Член 2 е преформулиран и сега съдържа само определенията на различните превози. Нормативните разпоредби са преместени в член 5.

               Лиценз на Общността и заверени копия

               С член 4 се въвеждат нови разпоредби за стандартизиране на лиценза на Общността и заверените копия, чиито образци са дадени в приложение I.

               Достъп до пазара

               В член 5 се посочват условията, при които могат да се извършват различните превози. Той се допълва от нормативните разпоредби, които преди се съдържаха в член 2.

               Процедура за издаване на разрешително за международни редовни превози

               В член 8 е предвидена рационализирана и опростена процедура в сравнение с процедурата, установена в Регламент 684/92. Отсега нататък разрешително ще се издава, освен ако не се прилага едно от трите основания за отказ, дължащи се на заявителя. Запазва се само едно основание за отказ, свързано със съответния пазар, а именно това, че превозът, за който се подава заявление, ще засегне сериозно жизнеспособността на сравним превоз, извършван по силата на задължение за обществена услуга в съответните преки участъци. Повече няма да се извършва допитване до транзитните страни, т.е. държавите-членки, които не са засегнати от превоза поради това, че на тяхна територия не се качват и не слизат пътници, като те ще бъдат информирани след издаване на разрешително за превоза.

               Ако оторизиращият орган не може да вземе решение, случаят може да бъде препратен на Комисията. Предвиденият в Регламент 684/92 десетседмичен срок за Комисията се оказа твърде кратък. Той следва да бъде удължен до четири месеца, за да се даде възможност на Комисията да постигне основателно решение.

               Каботаж

               По същество правилата за каботаж при автомобилните превози на пътници в голяма степен остават непроменени. Преди те бяха установени в Регламент (ЕО) № 12/98.

               Разпоредбата на член 9 от Регламент 12/98 относно предпазните мерки в случай на сериозно затруднение на националния пазар на транспортни услуги не е включена в новия преработен регламент. След отварянето на националните пазари за каботаж тази разпоредба никога не е била използвана и следователно може да се смята за излишна.

               Сътрудничество между държавите-членки

               Въпреки че в съществуващите регламенти е предвидена взаимопомощ между държавите-членки, практиката показва, че това сътрудничество не е развито напълно. Само в отделни случаи нарушенията, извършени от превозвачите извън тяхната държава-членка по установяване, са били докладвани от държавата-членка, в която е извършено нарушението, и почти никога не са довели до налагане на санкция от държавата-членка по установяване на превозвача.

               За да се засили и улесни обменът на информация между националните органи, в член 20 е предвидено задължение за държавите-членки да обменят информация посредством националните служби за връзка, създадени съгласно регламента относно допускане до професията на автомобилен превозвач. Тези служби са определени административни органи, които отговарят за обмена на информация с другите такива служби в останалите държави-членки. Освен това член 24 постановява, че държавите-членки вписват в своя национален регистър на предприятията за автомобилни превози всички тежки нарушения и по-леки многократни нарушения, извършени от техни превозвачи и довели до налагане на санкция.

               Отнемане на лиценза на Общността и обмен на информация

               Съществуват два възможни подхода за съгласуване на настоящите системи за наблюдение и контрол от държавите-членки. Първият се състои в предоставяне на правомощия на държавите-членки да налагат възпиращи санкции на превозвачи, които не са установени в тях и преминават през тяхната територия, например чрез премахване на взаимното признаване на лиценза на Общността. Този вариант може да доведе до дискриминационно поведение от контролните органи и може да не е съвместим със свободното движение. Вторият подход се състои в засилване на правомощията и средствата на националните органи, упълномощени да издават и отнемат лиценза на Общността. Настоящото предложение, заедно с преработването на Директива 96/26/ЕО, следва втория подход.

               Съответно с член 22 се въвежда задължение, когато превозвач извърши тежко нарушение или по-леки многократни нарушения на общностното законодателство в областта на автомобилните превози, компетентният орган на държавата-членка по установяване на превозвача да издава предупреждение. Това задължение се прилага и за случаите, в които превозвачът е извършил такова нарушение в друга държава-членка. Освен това в член 22, параграф 1 се уточняват санкциите, които държавата-членка може да налага на установените на нейна територия превозвачи, а именно (временно или частично) отнемане на заверени копия от лиценза на Общността или на самия лиценз на Общността. Пояснява се, че дадена държава-членка може също да налага като санкция временното или постоянното отстраняване на ръководителя на транспортната дейност на превозвача.

               С член 23 се въвежда нова процедура, която трябва да бъде следвана от държавата-членка, установяваща нарушение, извършено от превозвач, който не е установен в нея. Тази държава-членка разполага с един месец, за да изпрати информацията в съответствие с минимален стандартен формат. Тя може да поиска от държавата-членка по установяване да наложи административни санкции. Държавата-членка, в която е установен съответният превозвач, разполага с три месеца, за да информира другата държава-членка за последващите действия.

               Задълженията за докладване на държавите-членки сега са обединени в един член — член 28.

               Непроменени разпоредби

               Следните разпоредби остават непроменени по същество въпреки някои технически адаптации:

               Регламент 684/92 — членове 3, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 14 и 15. Регламент 12/98 — няма.

               🡻 684/92

               ⇨ нов

               2007/0097 (COD)

               Предложение за

               РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус

               🡻 12/98

               относно условията, при които превозвачи, установени извън държава-членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава-членка

               ⇩ нов

               относно общите правила за достъп до пазара на автобусни превози

               🡻 684/92, 12/98 (адаптиран)

               (текст от значение за ЕИП)

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 ⌦ 71 ⌫ от него,

               като взеха предвид предложението на Комисията
                  2
               ,

               като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  3
               ,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  4
               ,

               в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора
                  5
               ,

               като имат предвид, че:

               ⇩ нов

               (1)Регламент (ЕИО) № 684/92 на Съвета от 16 март 1992 г. относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус
                  6
                и Регламент (ЕО) № 12/98 на Съвета от 11 декември 1997 г. относно условията, при които превозвачи, установени извън държава-членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава-членка
                  7
                трябва да бъдат предмет на няколко съществени изменения. С оглед постигане на яснота, посочените регламенти следва да бъдат преработени.

               🡻 684/92 съображение 1 (адаптиран), 12/98 съображение 2 (адаптиран)

               (2)в съответствие с член 75, параграф 1, буква а) от Договора, сСъздаването на обща транспортна политика предполага, inter alia, да бъдат установени общи правила, приложими към международния автомобилен превоз на пътници Ö , както и Õ съгласно член 75, параграф 1, буква б) от Договора, създаването на обща транспортна политика предполага, inter alia, определяне на условията, при които превозвачи, установени извън държава-членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава-членка.

               🡻 12/98 съображение 1 (адаптиран)

               (1)като има предвид, че Регламент (EИO) № 2454/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. установява условията, при които превозвачи, установени извън държава-членка, могат да извършват вътрешни автомобилни пътнически транспортни услуги в границите на държава-членка (4), е обявен за нищожен с решение на Съда на Европейските общности от 1 юни 1994 г. (5);

               🡻 684/92 съображение 2 (адаптиран)

               (2)Такива правила са установени в Регламенти № 117/66/ЕИО
                  8
               , (ЕИО) № 516/72
                  9
                и (ЕИО) № 517/72
                  10
                на Съвета и като има предвид, че настоящият регламент не поставя под въпрос постигнатата с горните директиви либерализация;

               ⇩ нов

               (3)Правилата на Общността за достъп до пазара на автобусни превози първоначално бяха установени в Регламенти (ЕИО) № 684/92 и (ЕО) № 12/98. Необходимо е да се повишат яснотата, четивността и приложимостта на съществуващите правила и да се подобрят някои аспекти на настоящия режим. С оглед постигане на яснота и опростяване посочените правни актове следва да бъдат преработени и консолидирани в един регламент.

               ⇩ нов

               (4)За да се осигури съгласувана рамка за международния превоз на пътници с автобус в цялата Общност, настоящият регламент следва да се прилага за всички международни превози на територията на Общността. Превозът от държави-членки до трети страни все още се покрива в голяма степен от двустранни споразумения между държавите-членки и тези трети страни. Поради това в този случай регламентът не следва да се прилага за частта от пътуването на територията на държавата-членка, където са качени или свалени пътниците, преди сключване на необходимите споразумения между Общността и съответните трети страни. Въпреки това регламентът следва да се прилага за територията на държава-членка, през която се преминава транзит.

               🡻 684/92 съображение 3

               (5)Свободното предоставяне на услуги представлява основен принцип на общата транспортна политика и изисква да бъде гарантиран достъп на превозвачите от всички държави-членки до международните транспортни пазари, без дискриминация с оглед на тяхната националност или място на установяване.

               ⇩ нов

               (6)Международният превоз на пътници с автобус следва да е обвързан с условието за притежаване на лиценз на Общността. От превозвачите следва да се изисква във всяко тяхно превозно средство да има заверено копие от лиценза на Общността, с цел да се улесни ефективното извършване на проверки от правоприлагащите органи, особено извън територията на държавата-членка, в която е установен превозвачът. Следва да се определят условията за издаване на лицензи на Общността, сроковете на валидност на лицензите и подробните правила за използването им. Необходимо е да се установят подробни спецификации относно формата и други характеристики на лиценза на Общността и заверените копия.

               🡻 684/92 съображение 4

               (7)Необходимо е да се предвиди гъвкав режим при определени условия за совалковите превози с нощувка, специалните редовни превози и някои случайни превози с цел да се отговори на търсенето на пазара.

               🡻 684/92 съображение 5

               (8)Докато се запазва разрешителният режим за някои редовни превози и совалкови превози без нощувка, някои правила следва да бъдат изменени, и по-конкретно по отношение на реда на издаване на разрешителните.

               ⇩ нов

               (9)Отсега нататък разрешително за редовни превози следва да се издава, освен ако не съществуват ясно посочени основания за отказ, дължащи се на заявителя. Следва да се запази само едно основание за отказ, свързано със съответния пазар, а именно това, че превозът, за който се подава заявление, ще засегне сериозно жизнеспособността на сравним превоз, извършван по силата на задължение за обществена услуга в съответните преки участъци.

               🡻 684/92 съображение 6 (адаптиран)

               (6)Трябва да се гарантира спазването на разпоредбите на Договора по отношение на конкуренцията;

               🡻 12/98 съображение 3

               (3)Въпросната разпоредба предполага премахването на всички ограничения спрямо превозвачи, извършващи споменатите услуги, които се основават на националност или на факта, че са установени в държава-членка, различна от тази, в която се извършва услугата;

               🡻 12/98 съображение 4

               (4)Превозвачите, извършващи споменатите услуги, би следвало да се подчиняват на сходни системи, така че да се намали неравнопоставеността в условията на конкуренция, дължаща се на националност или на държавата на установяване на превозвачите и по този начин да се спомогне за постепенното сближаване на законодателствата;

               🡻 12/98 съображение 5

               (5)Определенията на различните транспортни услуги, извършвани с автомобилен или автобусен транспорт, би следвало да са същите като тези, приети в контекста на международния транспорт;

               🡻 12/98 съображение 6 (адаптиран)

               (10)На превозвачите, установени извън държава-членка, би следвало да бъде разрешено да извършват определени видове автобусни ⌦ вътрешни автомобилни пътнически ⌫ услуги, като се отчитат специфичните особености на всеки вид услуга.

               🡻 12/98 съображение 7 (адаптиран)

               (7)като има предвид, че би следвало да се установят разпоредбите, приложими за каботажни транспортни операции;

               🡻 12/98 съображение 8

               (11)Разпоредбите на Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г., относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги
                  11
                се прилагат в случаите, когато с оглед на разпоредбата за специалните редовни услуги, превозвачите командироват работници, които имат трудови взаимоотношения с въпросните превозвачи, от държавите-членки, където те работят по принцип.

               🡻 12/98 съображение 9 (адаптиран)

               (12)Когато се касае за редовни пътни услуги, които са част от международния транспорт, което изключва градския и извънградския транспорт, би следвало да са обект на каботаж ⌦ превозвачи, установени извън държава-членка ⌫, при койето трябва да се спазват определени условия, по-специално законодателството на държавата-членка домакин.

               ⇩ нов

               (13)Желателно е държавите-членки да си оказват взаимна помощ с оглед на доброто прилагане на настоящия регламент.

               🡻 684/92 съображение 7

               ⇨ нов

               (14)Административните формалности трябва да бъдат сведени до минимум, без да се премахват контролът и санкциите, които гарантират правилното прилагане ⇨ и ефективното спазване ⇦ на настоящия регламент. ⇨ За тази цел съществуващите правила за отнемане на лиценза на Общността следва да бъдат уточнени и подсилени. Настоящите правила следва да се адаптират, с цел да се позволи също така ефективно санкциониране на тежки или по-леки многократни нарушения, извършени в държава-членка, различна от държавата-членка по установяване. Санкциите следва да бъдат недискриминационни и пропорционални на тежестта на нарушенията. Необходимо е да се предвиди възможност за обжалване. ⇦

               ⇩ нов

               (15)Държавите-членки следва да вписват в своя национален регистър на предприятията за автомобилни превози всички тежки и по-леки многократни нарушения, извършени от превозвачи и довели до налагане на санкция.

               (16)За да се засили и улесни обменът на информация между националните органи, държавите-членки следва да обменят съответната информация чрез националните служби за връзка, създадени съгласно Регламент (ЕО) № XX [допускане до професията].

               🡻 684/92 съображение 8 (адаптиран)

               (8)Държавите-членки са призвани да приемат необходимите за прилагане на настоящия регламент мерки;

               🡻 684/92 съображение 9 (адаптиран)

               (9)като има предвид, че прилагането на настоящия регламент трябва да се следи чрез представянето на доклад от Комисията, като всяко бъдещо действие в тази област се разглежда в светлината на настоящия доклад,

               🡻 12/98 съображения 10—15 (адаптиран)

               (10)като има предвид, че би следвало да бъдат приети разпоредбите с цел предприемане на действия в случаи на сериозни нарушения в засегнатите транспортни пазари;

               (11)като има предвид, че би следвало да се основе консултативен комитет със задачата да съдейства на Комисията при съставяне на документите, свързани с каботажни транспортни операции под формата на нередовни услуги и да съветва Комисията за предпазните мерки;

               (12)като има предвид, че е желателно държавите-членки да си съдействат с оглед действителното прилагане на настоящия регламент, по-специално по отношение на санкциите, приложими в случаи на нарушения;

               (13)като има предвид, че държавите-членки са отговорни за вземането на мерки за прилагане на настоящия регламент;

               (14)като има предвид, че наблюдението и контролът на ефективността на прилагане на настоящия регламент би следвало да бъдат извършвани посредством доклад, който се предава от Комисията;

               (15)като има предвид, че гореспоменатото решение на Съда на Европейските общности, което обяви за нищожен Регламент (ЕИО) № 2454/92, поддържа действието на регламента, докато Съветът приеме ново законодателство в съответната област; като има предвид, че настоящият регламент няма да бъде прилаган преди осемнадесетия месец след влизането му в сила; като има предвид, че в такъв случай трябва да се счита, че обявеният за нищожен регламент ще продължава да е в сила, докато настоящият регламент не бъде напълно изпълнен,

               ⇩ нов

               (17)Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията
                  12
               .

               (18)По-специално на Комисията следва да се предостави правомощието да установи формата на някои документи, които трябва да бъдат използвани за прилагане на настоящия регламент, и да адаптира приложение I към техническия прогрес. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент и да допълнят настоящия регламент чрез добавянето на нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.

               (19)Поради причини за ефективност, сроковете, които обикновено са приложими в рамките на процедурата по регулиране с контрол, трябва да бъдат съкратени за приемането на тези мерки.

               (20)Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки за прилагане на настоящия регламент, по-специално по отношение на налагането на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.

               (21)Тъй като целите на действието, което трябва да се предприеме, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради обхвата и последиците от действието, могат да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

               (22)Следователно е необходимо да се отменят Регламенти (ЕИО) № 684/92 и (ЕО) № 12/98,

               🡻 684/92 (адаптиран)

               ⇨ нов

               ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

               РАЗДЕЛ I Глава I

               Общи разпоредби

               Член 1
                  Приложно поле

               1. Настоящият регламент се прилага за международния превоз на пътници с автобус на територията на Общността, извършван за чужда сметка или за собствена сметка от превозвачи, които са установени в държава-членка в съответствие с нейното законодателство, използват регистрирани в тази държава-членка превозни средства, които по своята конструкция и оборудване са подходящи за превозване на повече от девет души, включително шофьора, и имат това предназначение, и за празните курсове на автобусите при извършването на такива превози.

               Смяната на превозно средство или прекъсването на превоза, с цел част от пътуването да се извърши с друго превозно средство, не засяга прилагането на настоящия регламент.

               2. При превоз от една държава-членка до трета страна и обратно, настоящият регламент се прилага към ⇨ частта от пътуването на територията на всяка държава-членка, през която се преминава транзит. ⇦ ⌦ Той не се прилага към ⌫ частта от пътуването на територията на държавата-членка, където са качени или свалени пътниците, след сключване на ⌦ докато не бъде сключено ⌫ необходимото споразумение между Общността и съответната трета страна.

               3. До сключването на ⌦ посочените в параграф 2 ⌫ споразумения между Общността и съответните трети страни, настоящият регламент не засяга разпоредбите, свързани с посочения в параграф 2 превоза ⌦ от държава-членка до трета страна и обратно ⌫, които се съдържат в двустранни споразумения, сключени между държавите-членки и тези трети страни. Въпреки това, държавите-членки, се стремят към привежданетот в съответствие на тези споразумения, за да се осигури спазването на принципа на недискриминация между превозвачите от Общността.

               ⇩ нов

               4. Настоящият регламент се прилага за вътрешния автомобилен превоз на пътници под наем или срещу заплащане, извършван временно от превозвач, установен извън държавата-членка, както е предвидено в глава V.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               Член 2
                  Определения

               За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

               1. Редовни превози

               1.1.a)„Рредовни превози“ са тези ⌦ означава ⌫ превози, които предвиждат превоз с определена честота и по определени маршрути, като вземането или оставянето на пътници става на предварително определени места за спиране. Редовните превози са открити за всички, при условие на задължителна резервация там, където е необходимо.

               🡻 11/98 чл. 1.1 (адаптиран)

               Редовният характер на превозите не се изменя поради адаптирането на условията за експлоатация на линиите.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               1.2.б)⌦ „специални редовни превози“ означава редовни ⌫ Ппревози, независимо от организатора им, които предвиждат превоз на определени категории пътници, с изключение на всички останали пътници,. при условие че се спазват изискванията, посочени в точка 1.1.

               Специалните редовни превози включват:

               а)превоз на работници от и до дома и работното място;

               б)превоз на ученици и студенти от и до учебното заведение;

               в)превоз на войници и членове на техните семейства между държавата, от която произхождат, и мястото, където се намира казармата им.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               Фактът, че специалният редовен превоз се променя в зависимост от нуждите на потребителите, не се отразява върху определянето му като редовен превоз.

               1.3.Организирането на дублиращи или временни превози, които обслужват същите граждани, които се обслужват от съществуващите редовни превози, необслужването на определени спирки и обслужването на допълнителни спирки по съществуващите редовни линии се ръководят от същите правила като съществуващите редовни превози.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               3. Случайни превози

               🡻 11/98 чл. 1.1 (адаптиран)

               3.1.в)„Сслучайните превози“ са ⌦ означава ⌫ превози, които не отговарят на ⌦ попадат в ⌫ дефиницията за редовни превози, включително специализираните редовни превози, и които се характеризират преди всичко с това ⌦ чиято основна характеристика е ⌫, че превозват групи от пътници, събрани ⌦ образувани ⌫ по инициатива на даден възложител или на самия превозвач.

               Организирането на дублиращи или временни превози, подобни на съществуващите редовни превози и обслужващи същата клиентела като последните, е предмет на разрешително съгласно процедурата, установена в раздел II.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               🡺1 11/98 чл. 1.1

               3.3.Посочените в точка 3 превози не престават да бъдат случайни превози единствено поради това, че се предоставят с определена честота.

               3.4.Случайни превози могат да се извършват от група превозвачи, работещи за един и същи възложител, като пътниците могат да правят връзка по маршрута с друг превозвач от същата група на територията на една от държавите-членки.

               Имената на тези превозвачи и местата за връзка по маршрута се съобщават на компетентните органи на съответните държави-членки по реда, определен от Комисията 🡺1 съгласно процедурата, предвидена в член 16а 🡸.

               🡻 11/98 чл. 1.1 (адаптиран)

               4. Транспортни операции за собствена сметка

               г)„Ттранспортни операции за собствена сметка“ са тези ⌦ означава операции ⌫, които се извършват с нетърговска или с нестопанска цел от физическо или юридическо лице, при условие че ⌦ когато ⌫ :

               –транспортната дейност представлява за това физическо или юридическо лицае само страничен вид дейност,

               –превозните средства, които се използват, са собственост на това физическо или юридическо лице, или са били закупени на изплащане от него, или са предмет на дългосрочен договор за лизинг и се управляват от член на персонала на това физическо или юридическо лице или от самото физическо лице.

               ⇩ нов

               д)„каботажни транспортни операции“ означава вътрешен автомобилен превоз на пътници под наем или срещу заплащане, извършван временно от превозвач в държава-членка домакин.

               е)„държава-членка домакин“ означава държава-членка, различна от държавата-членка, в която е установен превозвачът.

               ж)„тежко нарушение или по-леки многократни нарушения на общностното законодателство в областта на автомобилните превози“ означава нарушения, които водят до загуба на добрата репутация, в съответствие с член 6, параграфи 1 и 2 от Регламент [допускане до професията].

               🡻 684/92 (адаптиран)

               Член 3
                  Свободно предоставяне на превози

               1. Всеки превозвач, който действа за чужда сметка по член 1, трябва да има възможност ⌦ съгласно настоящия регламент ⌫ да извършва описаните в член 2 транспортни услуги ⌦ редовни превози, включително специални редовни превози, и случайни превози с автобус ⌫ без дискриминация, основана на неговата националност или място на установяване, ако той:

               🡻 11/98 чл. 1.2 (адаптиран)

               а)е оторизиран в държавата по установяване да извършва превози с автобус по редовни превози, включително и специализирани редовни превози или случайни превози ⌦ , в съответствие с условията за достъп до пазара, предвидени в националното законодателство ⌫,

               🡻 684/92 (адаптиран)

               б)отговаря на определените в съответствие със законодателството на Общността условия за достъп до професията превозвач на пътници по шосе в областта на международните и вътрешните транспортни операции,

               в)изпълнява изискванията за безопасност по пътищата, що се отнася до ⌦ по отношение на ⌫ стандартите за водачите и превозните средства ⌦ , установени по-специално в Директива 96/53/ЕО на Съвета
                  13
               , Директива 92/6/ЕИО на Съвета
                  14
                и Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
                  15
                ⌫.

               2. На всеки превозвач по член 1 се разрешава да извършва за собствена сметка описаните в член 13 5, параграф 5 транспортни услуги без дискриминация с оглед на неговата националност или място на установяване, ако той:

               а)има разрешително в държавата по установяване да извършва превоз с автобус в съответствие с условията за достъп до пазара, които са предвидени в националното законодателство,

               б)отговаря на законовите изисквания за безопасност по пътищата по отношение на стандартите за водачи и превозни средства ⌦ , установени по-специално в Директиви 96/53/ЕО, 92/6/ЕИО
                  16
                и 2003/59/ЕО ⌫.

               🡻 11/98 чл. 1.3 (адаптиран)

               Глава II

               ⌦ Лиценз на Общността и достъп до пазара ⌫

               Член 3а4
               Лиценз на Общността

               1. За осъществяването на мМеждународните превози на пътници с автобус, всеки превозвач, който отговаря на критериите, установени в член 3, параграф 1, трябва да притежава ⌦ се извършват с ⌫ лиценз на Общността, издаден от компетентните органи на държавата-членка по установяване, съгласно образеца, фигуриращ в приложението.

               2. Компетентните органи на държавата-членка по установяване издават на титуляра оригинала на лиценза на Общността, който се съхранява от превозвача, както и толкова заверени копия, колкото е броят на превозните средства, използвани за международен превоз на пътници, с които титулярът на лиценза разполага, и които са или изцяло негова собственост, или по силата по-специално на договор за покупка на изплащане, на договор за наем или договор за лизинг.

               ⇩ нов

               Лицензът на Общността и заверените копия са във формата, посочен в приложение I.

               На тях има гравиран знак или печат на издаващия орган, както и подпис и сериен номер. Серийният номер на атестацията за водач на моторно превозно средство се записва в националния електронен регистър на предприятията за автомобилни превози, предвиден в член 15 от Регламент [допускане до професията], като част от данните за превозвача.

               Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент относно адаптирането на приложение I към техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.3

               3. Лицензът на Общността се издава на името на превозвача. Той не може да се прехвърля на трети лица. В превозното средство трябва да има заверено копие от лиценза, което да бъде представяно при всяко поискване от оправомощените длъжностни лица с контролни функции.

               4. Лицензът на Общността се издава за срок от пет години, който подлежи на подновяване.

               ⇩ нов

               Лицензите на Общността и заверените копия, издадени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, остават валидни до датата на изтичането им.

               🡻 11/98 чл. 1.3 (адаптиран)

               ⇨ нов

               5. Лицензът на Общността замества документа, издаван от компетентните органи на държавата-членка по установяване, с който се удостоверява, че превозвачът се допуска до пазара на международния автомобилен превоз на пътници.

               6.5. При подаване на заявление за лиценз, и след това най-малко веднъж на пет години, компетентните органи на държавата-членка по установяване, проверяват дали превозвачът отговаря или продължава да отговаря на условията по член 3, параграф 1.

               7.6. В случай, че условията, посочени в член 3, параграф 1, не са спазени, компетентните органи на държавата-членка по установяване отказват, чрез мотивирано решение, издаването или подновяването на лиценза на Общността ⇨ или го отнемат с мотивирано решение ⇦.

               8.7. Държавите-членки гарантират, че заявителят или титулярът на лиценз на Общността може да обжалва решението за отказ или отнемане на този лиценз от компетентните органи на държавата-членка по установяване.

               10.8. Държавите-членки могат да решат лицензът на Общността да бъде валиден също така и за извършването на национални транспортни операции.

               🡻 11/98 чл. 1.4 (адаптиран)

               Член 45
               Достъп до пазара

               1. За случайните превози, дефинирани в член 2, точка 3.1, не се изисква разрешително.

               🡻 684/92 чл. 2, т. 1.1., второ изречение

               1. Редовните превози са открити за всички, при условие на задължителна резервация там, където е необходимо.

               🡻 11/98 (адаптиран)

               4. За редовните превози, дефинирани в член 2, точка 1.1, първа алинея, както и за специализираните редовни превози, които не са обхванати от договор, сключен между организатора и превозвача, ⌦ За тях ⌫ се изисква разрешително съгласно членове от 5 до 10 ⌦ разпоредбите в глава III ⌫ .

               🡻 11/98 чл. 1.1

               Редовният характер на превозите не се изменя поради адаптирането на условията за експлоатация на линиите.

               🡻 684/92 чл. 2, т. 1.3

               1.3. Организирането на дублиращи или временни превози, които обслужват същите граждани, които се обслужват от съществуващите редовни превози, необслужването на определени спирки и обслужването на допълнителни спирки по съществуващите редовни линии се ръководят от същите правила като съществуващите редовни превози.

               🡻 684/92 чл. 2, т. 1.2., втора алинея (адаптиран)

               ⇨ нов

               2. Специалните редовни превози ⌦ се извършват при условията, посочени в параграф 1. Те ⌫ включват:

               а)превоз на работници от и до дома и работното място;

               б)превоз на ученици и студенти от и до учебното заведение;.

               в)превоз на войници и членове на техните семейства между държавата, от която произхождат и мястото, където се намира казармата им.

               🡻 684/92 чл. 2, т. 1.2, трета алинея

               Фактът, че специалният редовен превоз се променя в зависимост от нуждите на потребителите, не се отразява върху определянето му като редовен превоз.

               🡻 11/98 чл. 1.4 (адаптиран)

               2. За специализираните редовни превози, дефинирани в член 2, точка 1.2, не се изисква разрешително, при условие че те са обхванати от договор, сключен между организатора и превозвача.

               🡻 11/98 чл. 1.4 (адаптиран)

               1. 3. За случайните превози, дефинирани в член 2, точка 3.1, не се изисква разрешително.

               🡻 11/98 чл. 1.1, т. 3.1, пар. 2 (адаптиран)

               ⌦ Въпреки това ⌫ Оорганизирането на дублиращи или временни превози, подобни на съществуващите редовни превози и обслужващи същата клиентела като последните, е предмет на разрешително съгласно процедурата, установена в раздел II ⌦ глава III ⌫ .

               🡻 684/92 чл. 2, т. 3.3. и 3.4.; 11/98 чл. 1.1 (адаптиран);

               3.3. Посочените в точка 3 ⌦ Случайните ⌫ превози не престават да бъдат случайни превози единствено поради това, че се предоставят с определена честота.

               3.4. Случайни превози могат да се извършват от група превозвачи, работещи за един и същи възложител, като пътниците могат да правят връзка по маршрута с друг превозвач от същата група на територията на една от държавите-членки.

               Имената на тези превозвачи и местата за връзка по маршрута се съобщават на компетентните органи на съответните държави-членки по реда, определен от Комисията съгласно процедурата, предвидена в член 16а.

               ⇩ нов

               Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно процедурите за съобщаване на компетентните органи в съответните държави-членки на имената на такива превозвачи и местата за връзка по маршрута, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.4 (адаптиран)

               3.4. Не се изисква разрешително и за празните курсове на превозните средства, във връзка с транспортните операции, посочени в точки 1 и 2 ⌦ параграф 2, трета алинея и параграф 3 ⌫.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               5. Режимът на транспортните операции за собствена сметка е определен в член 13.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               РАЗДЕЛ IV

               ТРАНСПОРТНИ ОПЕРАЦИИ ЗА СОБСТВЕНА СМЕТКА

               Член 13

               15. Посочените в член 2, точка 4 буква г) транспортни автомобилни дейности за собствена сметка се освобождават от разрешителния режим, но подлежат на система на удостоверения.

               🡻 684/92; 11/98 чл. 1.14 (адаптиран)

               3. Предвидените в параграф 1 уУдостоверенията се издават от компетентния орган ⌦ компетентните органи ⌫ на държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство, и важат за цялото пътуване, включително за транзита.

               Те трябва да съответстват на образеца, определен от Комисията съгласно предвидената в член 16а процедура.

               ⇩ нов

               Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на удостоверенията, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.5

               РАЗДЕЛ II Глава III

               Редовни превози, за които се изисква разрешително

               🡻 684/92 (адаптиран)

               🡺1 11/98 чл. 1.6

               ⇨ нов

               Член 65
               Характер на разрешителното

               1. Разрешителните се издават на името на транспортното предприятие ⌦ превозвача ⌫ ;. тТе не могат да бъдат прехвърляни ⇨ се прехвърлят ⇦ от него на трети страни. Въпреки това, превозвачът, получил разрешителното, със съгласието на органа по член 67, параграф 1, може да извършва услугата чрез подизпълнител. В този случай името на последното предприятие и неговата роля като подизпълнител трябва да бъдат посочени в разрешителното. Подизпълнителят трябва да отговаря на условията на член 3, параграф 1.

               🡺1 В случая на сдружение на предприятия за експлоатация на редовна линия, разрешителното се издава поименно за всяко предприятие. 🡸 То се издава на предприятието, което управлява дейността, а на останалите се дават копия. В разрешителното се посочват имената на всички оператори.

               🡺1 2. Максималният срок на валидност на разрешителното е пет години. 🡸 По-малък срок може да се определя или по заявление на заявителя, или по взаимно съгласие на компетентните органи на държавите-членки, на територията на които се качват или слизат пътници.

               3. В разрешителните се посочва следното:

               а)вид на превоза;

               б)маршрут на превоза, и в частност, мястото на отпътуване и мястото на пристигане;

               в)срок на валидност на разрешителното;

               🡻 11/98 чл. 1.6

               г)спирките и разписанията.

               🡻 684/92; 11/98 чл. 1.6 (адаптиран)

               4. Разрешителните трябва да съответстват на образеца, който се изготвя от Комисията съгласно процедурата, предвидена в член 16а.

               ⇩ нов

               4. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на разрешителните, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.6 (адаптиран)

               5. Разрешителното дава право на неговия своя титуляр или титуляри да извършват редовни превози на територията на всички държави-членки, през които преминава маршрутът на линията.

               6. Превозвачът, обслужващ редовна линия, може да използва допълнителни превозни средства, за да преодолее временни или извънредни ситуации.

               В този случай, превозвачът трябва да осигури ⌦ осигурява ⌫ следните документи, които да се намират в превозното средство:

               а)копие от разрешителното за редовен превоз,;

               б)копие от договора, сключен между превозвача, обслужващ редовната линия, и предприятието, което предоставя допълнителните превозни средства, или еквивалентен документ,;

               в)заверено копие от лиценз на Общността, издаден на превозвача, обслужващ редовната линия.

               🡻 684/92, 11/98 чл. 1.7 (адаптиран)

               Член 76
               Подаване на молби за разрешителни

               1. Заявленията за разрешителни за редовни превози се подават до компетентния орган в държавата-членка, на чиято територия се намира отправният пункт,. наричан по-долу „оторизиращ орган“. Под „отправен пункт“ се разбира един от крайните пунктове на линията.

               🡻 684/92; 11/98 чл. 1.7 (адаптиран)

               2. Заявленията трябва да съответстват на образец, който се изготвя от Комисията съгласно процедурата, предвидена в член 16а.

               ⇩ нов

               2. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на заявленията, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.7

               3. Заявителите представят към заявлението за издаване на разрешително всякакви допълнителни сведения, които сметнат за необходими, или които са им поискани от оторизиращия орган, и по-специално разписанието за управление, позволяващо да се контролира спазването на правилата на Общността по отношение на времето за управление и почивка, както и копие от предвидения в член 3a4 лиценз на Общността за международен автомобилен превоз на пътници срещу заплащане.

               🡻 11/98 чл. 1.8 (адаптиран)

               ⇨ нов

               Член 78
               Процедура за издаване на разрешително

               1. Разрешителното се издава със съгласието на органите от всички държави-членки, на чиито територии се качват или слизат пътници. Оторизиращият орган предоставя на тези органи, както и на компетентните органи на държавите-членки, през чиито територии се преминава без да се качват или да слизат пътници, едновременно със своята преценка и копие от заявлението, както и от всякакви други необходими документи.

               2. Компетентните органи на държавите-членки, чието съгласие е било поискано, уведомяват оторизиращия орган за своето решение в срок от два месеца. Този срок се изчислява от датата на получаване на искането за становище, което фигурира в уведомлението за получаване. Ако оторизиращият орган не получи отговор в този срок ⌦ от два месеца ⌫, се счита, че запитаните органи са дали своето съгласие, и оторизиращият орган издава ⇨ може да издаде ⇦ разрешителното.

               Органите на държавите-членки, през чиито територии се преминава без да се качват или да слизат пътници, могат да представят на оторизиращия орган своите забележки в посочения в първата алинея срок.

               3. При условията на параграфи 7 и 8, оОторизиращият орган взима решение в срок от четири месеца, считано от датата на подаване на заявлението от превозвача.

               4. Разрешителното не се издава, ако:

               а)заявителят не е в състояние да извършва превоза, предмет на заявлението, с оборудване, с което пряко разполага;

               б)заявителят има минали нарушения на националните или международните разпоредби в областта на автомобилния транспорт, по-специално на условията и предписанията, отнасящи се до разрешителните за международни превози на пътници, или е извършил тежки нарушения ⇨ тежко нарушение или по-леки многократни нарушения ⇦ на законодателството в областта на безопасността по пътищата, особено по отношение на нормите, приложими за превозните средства и времето за управление и почивка на водачите;

               в)в случай на заявление за подновяване на разрешително, не са спазени условията за разрешителното;

               г)се установи, че съответният превоз, който е предмет на заявлението, ще застраши пряко съществуването на вече оторизирани редовни линии, освен в случаите, когато тези редовни линии се обслужват само от един превозвач или група превозвачи;

               д)изглежда, че обслужването на линии, които са обхванати в заявлението, е насочено единствено към най-доходоносните от съществуващите линии по съответните връзки;

               ег)дадена държава-членка реши, въз основа на подробен анализ, че посоченият ⌦ съответният ⌫ превоз ще засегне сериозно жизнеспособността на сравним железопътен превоз ⇨ , извършван в рамките на обществена поръчка за услуги, в която е предвидено задължение за извършване на обществена услуга, както е определено в Регламент (ЕО) № nnnn/yyyy на Европейския парламент и на Съвета относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт, ⇦ в съответните преки участъци. Всяко решение, взето в приложение на настоящата разпоредба, както и мотивите за него, се съобщават на заинтересованите превозвачи.

               От 1 януари 2000 г., вВ случаите, когато съществуваща международна автобусна линия засяга сериозно жизнеспособността на сравнима железопътна линия ⇨ , обслужвана в рамките на обществена поръчка за услуги, в която е предвидено задължение за извършване на обществена услуга, както е определено в Регламент (ЕО) № nnnn/yyyy на Европейския парламент и на Съвета относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт, ⇦ в съответните преки участъци, държава-членка може, със съгласието на Комисията, да спре или да отнеме разрешителното за обслужване на международната автобусна линия, след като даде шестмесечно предизвестие на превозвача.

               Фактът, че превозвач предлага по-ниски цени от тези, предлагани от други автомобилни превозвачи, или че въпросната връзка вече се обслужва от други автомобилни превозвачи, не ⇨ е ⇦ може сам по себе си да бъде оправдание за отказ на заявлението.

               5. Оторизиращият орган, както и компетентните органи на всички държави-членки, които следва да вземат участие в процедурата по постигане на съгласието, предвидено в параграф 1, могат да отхвърлят заявленията единствено поради причини, съвместими с ⌦ предвидени в ⌫ настоящия регламент.

               9.6. След като приключи процедурата, предвидена в ⌦ параграфи от 1 до 5 от ⌫ настоящия член, оторизиращият орган информира всички органи, посочени в параграф 1, за своето решение и им изпраща копие от разрешителното ⇨ издава разрешението или официално отхвърля заявлението ⇦ ; компетентните органи на транзитните държави-членки могат да се откажат от тази информация.

               🡻 684/92, чл. 8, пар. 2 (адаптиран)

               В решенията за отказ трябва да се съдържат мотиви. Държавите-членки осигуряват на транспортните предприятия възможност да направят постъпки в случай на отказ.

               🡻 11/98 чл. 1.8 (адаптиран)

               ⇨ нов

               ⇨ Оторизиращият орган информира всички органи, посочени в параграф 1, за своето решение и им изпраща копие от разрешителното. ⇦

               6.7. Ако процедурата по постигане на съгласиетао, упоменатао в параграф 1, не даде възможност на оторизиращия орган да вземе решение за заявлението, Комисията може да бъде сезирана в срок до пет ⇨ един ⇦ месеца, считано от датата на подаване на заявлението от превозвача ⇨ съобщаване на отрицателно решение от една или повече от държавите-членки, с които е проведена консултация съгласно параграф 1 ⇦.

               7.8. Комисията, след консултации със съответните държави-членки, взима решение в срок до десет седмици ⇨ четири месеца от датата на получаване на съобщението от оторизиращия орган ⇦, което влиза в сила тридесет дни след уведомяването на съответните държави-членки.

               8.9. Решението на Комисията е приложимо до момента на постигането на съгласие между съответните държави-членки.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               🡺1 11/98 чл. 1.9

               ⇨ нов

               Член 98
               Издаване и пПодновяване ⌦ и изменение ⌫ на разрешителнои

               1. След приключването на процедурите по член 7, оторизиращият орган издава разрешителното или официално отказва издаването му.

               2. В решенията за отказ трябва да се съдържат мотиви. Държавите-членки осигуряват на транспортните предприятия възможност да направят постъпки в случай на отказ.

               3. Член 78 се прилага mutatis mutandis по отношение на заявления за подновяване на разрешителни или за изменение на условията, при които трябва да се извършват превозите, за които се изисква разрешително.

               При незначителни промени в условията за извършване на дейността, и по-конкретно при коригиране 🡺1 на интервали 🡸 на тарифите и разписанията, е необходимо само оторизиращият орган да предостави дадената ⌦ свързаната с промяната ⌫ информация на съответните други държави-членки.

               Освен това, зЗаинтересованите държави-членки могат да се споразумеят оторизиращият орган сам да взема решения за промяна на условията за извършване на услугата.

               Член 109
               Изтичане на срока на разрешителното

               1. Без да се засягат ⌦ разпоредбите на Регламент (ЕО) № XX/aaaa относно задълженията за обществени услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт
                  17
                ⌫ член 14 от Регламент (ЕИО) № 1191/69
                  18
               , разрешителното за редовен превоз изтича след изтичане на срока му на валидност или три месеца, след като оторизиращият орган е получил от неговия притежател уведомление за намерението му да преустанови услугата. В уведомлението се посочват причините за това.

               2. Ако вече няма търсене на услугата, посоченият ⌦ предвиденият ⌫ в параграф 1 срок ⌦ за уведомление е ⌫ се намалява на един месец.

               3. Оторизиращият орган информира компетентните органи на другите заинтересовани държави-членки за изтичане срока на разрешителното.

               54. Титулярът на разрешителното информира потребителите на съответната услуга за нейното преустановяване един месец по-рано чрез разгласяване по съответен път.

               Член 1011
               Задължения на превозвачите

               1. Освен в случаите на непреодолима сила, до изтичането на разрешителното, операторът на редовен превоз взема всички мерки, за да осигури транспортна услуга, която съответства на стандартите за продължителност, регулярност и капацитет и отговаря на условията, определени от компетентния орган в съответствие с член 56, параграф 3.

               2. Превозвачът поставя на видно място маршрута на услугата, автобусните спирки, разписанието, таксите и условията за превоз — доколкото те не са определени със закон — по начин, който гарантира лесен достъп на всички потребители до тази информация.

               3. Без да се засяга Регламент ⌦ (ЕО) № XX/aaaa относно задълженията за обществени услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт ⌫ (ЕИО) № 1191/69, съответните държави-членки могат с общо съгласие и със съгласието на притежателя на разрешителното да променят условията, които ръководят извършването на редовна услуга.

               РАЗДЕЛ III Глава IV

               🡻 11/98 чл. 1.11

               Случайни превози и други превози, за които не се изисква разрешително

               🡻 11/98 чл. 1.12 (адаптиран)

               ⇨ нов

               Член 1211
               Пътен лист ⌦ Контролни документи ⌫

               1. ⌦ Случайните превози ⌫ Превозите, визирани в член 4, параграф 1, се извършват с пътен лист ⌦ с изключение на превозите, посочени в член 5, параграф 3, втора алинея ⌫ .

               2. Превозвачите, осъществяващи случайни превози, следва да попълват пътния лист преди всяко пътуване.

               3. Пътният лист съдържа най-малко следната информация:

               а)вида на превоза;

               б)основния маршрут;

               в)съответния превозвач или превозвачи.

               ⇨ 4. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на пътния лист и начина на използването му, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2. ⇦

               45. Пътните книжки с пътни листове се издават от компетентните органи на държавата-членка, в която е установено транспортното предприятие, или от оправомощени от тях органи.

               ⇨ 6. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на пътната книжка с пътни листове и начина на използването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2. ⇦

               5. Комисията приема образеца за пътния лист, както и условията и реда за използването му, съгласно предвидената в член 16а процедура.

               ⇨ 7. По отношение на специалните редовни превози, посочени в член 5, параграф 2, трета алинея, договорът или заверено копие от него служат за контролен документ. ⇦

               🡻 684/92 (адаптиран)

               🡺 11/98 чл. 1.14

               Член 1312
               Местни екскурзии

               В рамките на международен случаен превоз, превозвачът може да извършва случайни превози (местни екскурзии) в държава-членка, различна от тази, в която е установен.

               Тези превози трябва да бъдат предназначени за пътници, които не пребивават и са били превозени преди от същия превозвач в рамките на някояй от посочените в първиа алинея параграф международни превози, и да се извършват със същото превозно средство или с друго превозно средство на същия превозвач или група превозвачи.

               РАЗДЕЛ IV

               ТРАНСПОРТНИ ОПЕРАЦИИ ЗА СОБСТВЕНА СМЕТКА

               Член 13

               1. Посочените в член 2, точка 4 транспортни автомобилни дейности за собствена сметка се освобождават от разрешителния режим, но подлежат на система на удостоверения.

               🡻 684/92

               🡺1 11/98 чл. 1.14

               3. Предвидените в параграф 1 удостоверения се издават от компетентния орган на държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство и важат за цялото пътуване, включително за транзита.

               Те трябва да съответстват на образеца, определен от Комисията 🡺1 съгласно предвидената в член 16а процедура 🡸.

               🡻 12/98 (адаптиран)

               ⇨ нов

               Глава V

               ⌦ Каботаж ⌫

               Член 141
               ⌦ Принцип ⌫

               1. На всеки превозвач, който извършва автомобилни пътнически транспортни услуги за сметка на отсрещната страна или срещу възнаграждение и който притежава лиценза на Общността, предвиден в член 3а от Регламент (ЕИО) 684/92 на Съвета от 16 март 1992 г. относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус [7], се разрешава съгласно условията, предвидени в настоящатаия регламент глава, и без дискриминация на базата на националност или място на установяване, временно да извършва международни автомобилни пътнически услуги за сметка на отсрещната страна или срещу възнаграждение ⌦ каботажните транспортни операции, посочени в член 15 ⌫ в друга държава-членка, по-долу наричана „държава-членка домакин“, без от него да се изисква да има седалище или друго установяване във въпросната държава.

               Такива транспортни услуги по-долу са наричани „каботажни транспортни операции“.

               Член 5

               2. Лицензът на Общността или зЗаверено копие ⌦ от лиценза на Общността ⌫ от него се държи в самото превозно средство и при поискване се показва на упълномощен инспектиращ служител.

               Член 153
               ⌦ Разрешени каботажни транспортни операции ⌫

               Каботажни транспортни операции са разрешени за следните видове услуги:

               1.а) специални редовни услуги, при условие че са обезпечени с договор, сключен между организатора и превозвача;

               2.б) нередовни услуги;

               3.в) редовни услуги, при условие че се извършванит от превозвачи, установени извън държава-членка домакин, по време на редовна международна услуга в съответствие с настоящия Ррегламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ , с изключение на транспортните услуги, които задоволяват нуждите на градски център или агломерация, както и транспортните нужди между тях и околните райони ⌫ . Каботажни транспортни операции не могат да се извършват извън рамките на тези международни услуги. Градските и извънградските услуги са извън обхвата на тази точка.

               „Градски и извънградски услуги“ означава транспортни услуги, които задоволяват нуждите на градския център или градските квартали, както и нуждата от транспорт между тях и обграждащите ги крайградски зони.

               Член 164
               ⌦ Правила, приложими за каботажните транспортни операции ⌫

               1. Извършването на каботажните транспортни операции, посочени в член 315, освен ако в законодателството на Общността не е предвидено друго, се подчинява на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са в сила в държавите-членки по отношение на следните области:

               а) тарифи и условия, уреждащи транспортния договор;

               б) маса и размери на пътните превозни средства.; Масата и размерите могат, когато е уместно, да надхвърлят тези, зададени в държавата-членка по регистрация на превозвача, но при никакви обстоятелства не могат да надхвърлят техническите стандарти, зададени в свидетелството за съответствие;

               в) изисквания, свързани с превоза на определени категории пътници, а именно ученици, деца и хора с намалена подвижност;

               г) ⇨ работно време, ⇦ периоди на шофиране и ⌦ периоди на ⌫ почивка;

               д) данък добавена стойност (ДДС) върху транспортните услуги. В тази област член 21, параграф 1, буква а) от Директива 77/388 ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. за хармонизиране на законодателството на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система за данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа
                  19
               , се прилага за превозите, посочени в член 1 от настоящия регламент.

               Масата и размерите ⌦ , посочени в буква б), ⌫ могат, когато е уместно, да надхвърлят тези, зададени в държавата-членка по регистрация на превозвача, но при никакви обстоятелства не могат да надхвърлят ⇨ установените от държавата-членка домакин ограничения за националния трафик или ⇦ техническите стандарти, зададени в свидетелството за съответствие ⌦ характеристики, посочени в доказателствата, предвидени в член 6, параграф 1 от Директива 96/53/ЕО
                  20
                ⌫;

               2. Освен ако в законодателството на Общността не е предвидено друго, каботажните транспортни операции, които са част от транспортните услуги, предвидени в член 315, параграф 3 буква в), се подчиняват на съществуващите законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са в сила в държавата-членка домакин, касаещи разрешителни, тръжни процедури, обслужвани пътища и редовността, продължителността и честотата на превозите, както и самите маршрути.

               3. Техническите стандарти за конструкция и оборудване, на които превозните средства, използвани за извършване на каботажни транспортни операции, трябва да отговарят, са стандартите, определени за превозни средства, които се използват за извършване на международен транспорт.

               4. Националните ⌦ законови, подзаконови и административни ⌫ разпоредби, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат от държавите-членки спрямо превозвачи, установени извън държава-членка, при същите условия като тези, ⌦ които са ⌫ прилагани спрямо техните собствени граждани, за да може ефективно да се избегне всякакъв вид пряка или непряка дискриминация на основата на националност или място на установяване на превозвача.

               5. Ако, изхождайки от опита, се вземе решение, че списъкът на области, обезпечени от разпоредбите на държавата-членка домакин, посочени в параграф 1, трябва да се измени, Съветът извършва това с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.

               Член 176
               ⌦ Контролни документи за каботажни транспортни операции ⌫

               1. Извършването на каботажни транспортни операции под формата на нередовни услуги се обезпечава от контролен документ — пътен лист — ⌦ , както е посочено в член 12, ⌫ който трябва да се държи в самото превозно средство и при поискване да се показва на упълномощен инспектиращ служител.

               2. Пътният лист, чийто образец се приема от Комисията в съответствие с процедурата по член 8, съдържа сСледната информация ⌦ се вписва в пътния лист ⌫ :

               а) местата на отпътуване и местоназначение на услугата;

               б) датата на отпътуване и датата, на която услугата приключва.

               3. Пътният лист се доставя в заверени от компетентния орган или агенция кочани в държавата-членка на установяване ⌦ , както е посочено в член 12 ⌫ . Образецът за кочана с пътни листове се приема от Комисията в съответствие с процедурата по член 8.

               4. В случай на специални редовни услуги договорът, сключен между превозвача и организатора на транспорта, или заверено копие на договора се използват като контролни документи.

               Освен това, пътният лист се попълва ⌦ пътен лист ⌫ във вид на месечен отчет.

               5. Използваните пътни листове се предават на компетентния орган или агенция в държавата-членка по установяване в съответствие с процедурите, определени от този орган или агенция.

               Член 7

               1. В края на всяко тримесечие и в рамките на три месеца, които могат да бъдат намалени от Комисията на един месец в случая, предвиден в член 9, компетентният орган или агенция във всяка държава-членка предава на Комисията данните относно каботажните транспортни операции под формата на специални редовни и нередовни услуги, извършени през въпросното тримесечие от местни превозвачи.

               Предадената информация е под формата на таблица, съответстваща на образеца, приет от Комисията в съответствие с процедурите по член 8.

               2. Веднъж годишно компетентните органи в държавата-членка домакин изпращат на Комисията статистика за броя разрешителни за каботажни транспортни операции под формата на редовни услуги, посочен в член 3, параграф 3.

               3. Комисията възможно най-скоро изпраща на държавите-членки обобщени отчети, съставени на базата на информацията, предадена по параграф 1.

               Член 9

               1. В случай на сериозно затруднение на пазара на транспортни услуги в даден географски район вследствие или поради утежняване от страна на каботажа, всяка държава-членка може да отнесе въпроса до Комисията с оглед приемане на предпазни мерки и да предостави на Комисията необходимата информация и да я уведоми за мерките, които смята да вземе спрямо местните превозвачите.

               2. За целите на параграф 1:

               - „сериозно затруднение на вътрешния пазар на транспортни услуги в даден географски район“ означава появата на специфични за този пазар проблеми, при които има сериозен или потенциално траен излишък на предлагане спрямо търсенето, което представлява заплаха за финансовата стабилност и оцеляването на значителен брой пътно-транспортни предприятия,

               - „географски район“ означава район, представляващ част от/или цялата територия на държавата-членка, или включващ част или цялата територия на други държави-членки.

               3. Комисията оценява ситуацията и след консултация с консултативния комитет, посочен в член 10, взима решение в рамките на един месец от получаване на искането от въпросната държава-членка, дали са необходими предпазни мерки, и ако такива са необходими, ги приема.

               Мерките, постановени в съответствие с настоящия член, остават в сила за период, който не надхвърля шест месеца, като действието им може да бъде подновено еднократно за същия период.

               Комисията незабавно уведомява държавата-членка и Съвета за всяко решение, взето съгласно този параграф.

               4. Ако Комисията реши да предприеме предпазни мерки относно една или повече държави-членки, от компетентните органи на засегнатите държави-членки се изисква да предприемат равностойни по значение мерки спрямо местните превозвачи и да уведомят Комисията за това.

               Тези мерки започват да се прилагат не по-късно от същата дата, от която започват да се прилагат предпазните мерки, постановени от Комисията.

               5. Всяка държава-членка може да сезира Съвета относно решението на Комисията, както е посочено в параграф 3, в срок от тридесет дни след уведомяването.

               Съветът, с квалифицирано мнозинство, в 30-дневен срок от сезирането, или в случай на сезиране от няколко държави-членки, в рамките на 30-дневен срок от първото сезиране може да вземе ново решение.

               Условията за валидност, предвидени в параграф 3, втора алинея, се прилагат за решението на Съвета.

               Компетентните органи на засегнатите държави-членки са задължени да вземат равностойни по значение мерки спрямо местни превозвачи и да уведомят Комисията за това.

               Ако Съветът не вземе решение в рамките на срока, предвиден в алинея втора, решението на Комисията остава окончателно.

               6. В случаите, когато Комисията смята, че действието на мерките, предвидени в параграф 3, трябва да бъде удължено, тя отправя предложение до Съвета, който взима решение с квалифицирано мнозинство.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               РАЗДЕЛ V Глава VI

               Контрол и санкции

               Член 1814
               Билети за транспорт

               1. Пътниците, които използват ⌦ Превозвачите, извършващи ⌫ редовни превози, с изключение на специалните редовни превози, трябва да имат по време на цялото пътуване ⌦ издават ⌫ индивидуални или групови билети за транспорт, в които са отбелязани:

               а)местата на отпътуване и пристигане, а според случая — и пътуването на връщане,

               б)срокът на валидност на билета,

               🡻 11/98 чл. 1.15

               в)цената на превоза.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               2. Предвиденият в параграф 1 билет за транспорт се представя на оторизираните контрольори при поискване.

               Член 1915
               Крайпътни проверки и проверки в предприятията

               1. Разрешителното или контролният документ се съхраняват в превозното средство и се представят при поискване от оторизиран контрольор.

               По отношение на превозите по член 4, параграф 2 за контролен документ служи договорът или заверено копие от него.

               2. Превозвачите, които използват автобуси в международния пътнически транспорт, допускат проверки, чиято цел е да гарантират правилното извършване на дейностите, най-вече по отношение на времето за шофиране и почивка. В контекста на прилагането на настоящия регламент, оторизираните контрольори имат право:

               а)да проверяват книжките и друга документация, свързана с дейността на транспортното предприятие;

               б)да правят копия или да вземат извлечения от книжките и документацията в помещенията;

               в)да имат достъп до всички помещения, обекти и превозни средства на транспортното предприятие;

               г)да изискват всякаква информация, съдържаща се в книжките, документацията или базите данни.

               🡻 12/98 (адаптиран)

               ⇨ нов

               Член 2011
               ⌦ Взаимопомощ ⌫

               1. Държавите-членки си съдействат за прилагането на настоящия регламент. ⇨ Те обменят информация чрез националните служби за връзка, създадени съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № xx/xxxx [допускане до професията]. ⇦

               🡻 684/92 чл. 16, пар. 5

               При поискване, държавите-членки си предоставят една на друга всички необходими сведения, с които разполагат относно:

               –нарушенията на настоящия регламент и на останалите правила на Общността, приложими за международните превози на пътници с автобус, които са извършени на тяхната територия от превозвач на друга държава-членка, както и за налаганите санкции,

               –санкциите, налагани на техните собствени превозвачи за извършени нарушения на територията на друга държава-членка.

               🡻 11/98 чл. 1.16 (адаптиран)

               ⇨ нов

               Член 2116
               Санкции и взаимопомощ
               ⌦ Отнемане на лицензи на Общността и на разрешителни ⌫

               1. Компетентните органи на държавата-членка по установяване на превозвача отнемат лиценза на Общността, предвиден в член 3a4, когато титулярът му:

               а)е престанал да отговаря на условията, предвидени в член 3, параграф 1,;

               б)е представил неточна информация относно данните, които са били необходими за издаването на лиценз на Общността.

               2. Оторизиращият орган отнема разрешителното, когато титулярът е престанал да отговаря на условията, въз основа на които е определено издаването, съгласно настоящия регламент, и по-специално при искане от страна на държавата-членка, в която е установен превозвачът. Той незабавно уведомява компетентните органи на съответната държава-членка.

               Член 22
               ⌦ Санкциониране на нарушения от държава-членка по установяване ⌫

               1.3. В случай на тежко нарушение или на по-леки многократни нарушения на разпоредбите в областта на транспорта и по отношение на безопасността по пътищата ⇨ общностното законодателство в областта на автомобилните превози, извършени или установени в държава-членка ⇦, по-специално що се отнася до нормите, приложими за превозните средства, времето за управление и почивка на водачите и извършването без разрешително на предвидените в член 2, точка 1.3 5, параграф 1, четвърта алинея дублиращи или временни превози, компетентните органи на държавата-членка по установяване на превозвача, който е извършил нарушението, ⇨ издават предупреждение и ⇦ могат, inter alia, да пристъпят към отнемането на лиценза на Общността или ⇨ наложат следните административни санкции: ⇦

               а)временното и/или частично отнемане на ⌦ или постоянно отнемане на някои или на всички ⌫ заверените копия от лиценза на Общността;

               б)⌦ временно или постоянно отнемане на лиценза на Общността ⌫.

               Тези санкции се определят в зависимост от тежестта на извършеното от притежателя на лиценза на Общността нарушение и в зависимост от общия брой заверени копия, с които разполага по отношение на своя международен трафик ⌦ своите международни транспортни услуги ⌫ .

               2.4. Компетентните органи на държавите-членки забраняват на техните територии да се извършват международни превози на пътници, обхванати от настоящия регламент, на превозвачите, които са извършили тежки и многократни нарушения на разпоредби в областта на безопасността по пътищата ⌦ общностното законодателство в областта на автомобилните превози ⌫, по-специално що се отнася до правилата, приложими за превозните средства и времето за управление и почивка на водачите. Те незабавно уведомяват компетентните органи на съответната държава-членка.

               ⇩ нов

               3. В случая, посочен в член 23, параграф 1, компетентните органи на държавата-членка по установяване вземат решение дали да бъде наложена санкция на въпросния превозвач. Във възможно най-кратък срок и най-късно три месеца след узнаване за нарушението те съобщават на компетентните органи на държавата-членка, в която са установени нарушенията, кои от предвидените в параграфи 1 и 2 санкции са наложени. Ако не е било възможно да се наложат такива санкции, те посочват причините за това.

               4. Органите вземат предвид всяка вече наложена санкция в друга държава-членка и гарантират, че наложените на въпросния превозвач санкции като цяло са пропорционални на нарушението или нарушенията, довели до тези санкции.

               Санкцията, наложена от компетентните органи на държавата-членка по установяване, след консултация с компетентните органи на държавата-членка домакин в случая, посочен в член 23, параграф 1, може да включва отнемане на разрешително за упражняване на професията на автомобилен превозвач.

               5. Компетентните органи на държавата-членка по установяване могат също така, съгласно нейното национално законодателство, да заведат дело срещу съответния превозвач пред компетентен национален съд. Те уведомяват компетентните органи на държавата-членка домакин за решенията, взети съгласно настоящия параграф.

               6. Държавите-членки гарантират, че превозвачите могат да обжалват пред съда всяка административна санкция, която им е наложена съгласно настоящия член.

               🡻 11/98 чл. 1.16

               5. При поискване, държавите-членки си предоставят една на друга всички необходими сведения, с които разполагат относно:

               –нарушенията на настоящия регламент и на останалите правила на Общността, приложими за международните превози на пътници с автобус, които са извършени на тяхната територия от превозвач на друга държава-членка, както и за налаганите санкции,

               –санкциите, налагани на техните собствени превозвачи за извършени нарушения на територията на друга държава-членка.

               ⇩ нов

               Член 23
                  Санкциониране на нарушения от държава-членка домакин

               1. Когато на компетентните органи на държава-членка са известни тежко нарушение или по-леки многократни нарушения на настоящия регламент или на общностното законодателство в областта на автомобилните превози, които могат да се припишат на превозвач от друга държава-членка, държавата-членка, на чиято територия е установено нарушението, във възможно най-кратък срок и най-късно един месец след узнаване за нарушението предава на компетентните органи на държавата-членка по установяване следната информация:

               а)описание на нарушението, както и датата и времето на извършването му;

               б)категорията, вида и тежестта на нарушението;

               в)наложените санкции и изпълнените санкции.

               Компетентните органи на държавата-членка домакин могат да поискат от компетентните органи на държавата-членка по установяване да наложат административни санкции в съответствие с настоящия регламент.

               🡻 12/98 (адаптиран)

               ⇨ нов

               2. Без да се засяга възможността за наказателно преследване, държавите-членки домакини могат да налагат санкции на превозвачи, установени извън държавата-членка, извършили нарушения на настоящия регламент или на общностни или национални разпоредби в областта на транспорта на нейна територия във връзка с каботажна транспортна операция. Глобите ⌦ Санкциите ⌫ се налагат на недискриминационен принцип и в съответствие с параграф 3. Санкциите, предвидени в параграф 2, могат, inter alia, да са под формата на предупреждения ⌦ и/ ⌫или, в случай на сериознои ⌦ нарушение ⌫ или многократни леки нарушения, временна забрана за извършване на каботажни транспортни операции в рамките на територията на държавата-членка домакин, където е извършено нарушението.

               ⇨ 3. Държавите-членки гарантират, че превозвачите могат да обжалват пред съда всяка административна санкция, която им е наложена съгласно настоящия член. ⇦

               В случай, че е представен фалшифициран лиценз на Общността, фалшифицирано разрешително или фалшифицирано заверено копие на разрешително, фалшифицираният документ се изземва незабавно и, когато е необходимо, се препраща на компетентния орган в държавата-членка на установяване на превозвача.

               4. Компетентните органи на държавата-членка домакин уведомяват компетентните органи в държавата-членка на установяване за отбелязаните нарушения и за всички наложени на превозвача санкции и могат, в случаи на сериозно нарушение или на многократни леки нарушения, същевременно да изпратят и искане за налагане на наказание.

               В случаи на сериозно нарушение или на многократни леки нарушения, компетентните органи на държавата-членка на установяване взимат решение дали на въпросния превозвач да бъде наложена съответната санкция; тези органи взимат предвид всяка вече наложена на съответния превозвач санкция в държавата-членка домакин и установяват дали вече наложените на превозвача санкции като цяло са пропорционални на извършените нарушения или нарушения, довели до съответните наказания.

               Санкцията, наложена от компетентните органи на държавата-членка на установяване, след консултация с компетентните органи на държавата-членка домакин, може да стигне и до трайно отнемане на разрешително за упражняване на професията на автомобилен превозвач на пътници.

               Компетентните органи на държавата-членка на установяване могат също така, съгласно вътрешното законодателство, да предадат съответния превозвач пред компетентен държавен съд.

               Те уведомяват компетентните органи на държавата-членка домакин за решенията, взети по настоящия параграф.

               Член 12

               Държавите-членки гарантират, че превозвачите могат да обжалват пред съда всяка административна санкция, която им е наложена.

               ⇩ нов

               Член 24
                  Вписване в националния регистър

               Държавите-членки гарантират, че тежките нарушения или по-леките многократни нарушения на общностното законодателство в областта на автомобилните превози, извършени от превозвачи, установени на тяхна територия, и довели до налагане на санкция, както и наложените санкции се записват в националния регистър на предприятията за автомобилни превози, създаден съгласно Регламент (ЕО) № xx/xxxx [допускане до професията]. Вписванията в регистъра, които се отнасят до временно или постоянно отнемане на лиценз на Общността, се съхраняват в базата данни поне две години.

               🡻 11/98 чл. 1.17 (адаптиран)

               Член 16а

               Когато има позоваване на процедурата, дефинирана в настоящия член, Комисията се подпомага от консултативния комитет, създаден с Регламент (ЕО) № 12/98 на Съвета от 11 декември 1997 г. за определяне на условията, съгласно които превозвачи, които не са пребиваващи, могат да извършват национален автомобилен превоз на пътници в рамките на дадена държава-членка
                  21
               , който се председателства от представител на Комисията.

               Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които следва да се предприемат. Комитетът дава становището си по този проект в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса, а когато е необходимо се пристъпва към гласуване.

               Становището се вписва в протокола; освен това, всяка държава-членка има право да поиска включването на нейната позиция в този протокол.

               Комисията се съобразява максимално със становището на Комитета. Тя информира Комитета за начина, по който се е съобразила с това становище.

               🡻 12/98 (адаптиран)

               Член 13

               1. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета преди 30 юни 1998 г. относно резултатите от прилагането на Регламент (ЕИО) № 2454/92 и функционирането на редовните услуги в държавите-членки.

               2. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета най-късно до 31 декември 1999 г. относно прилагането на настоящия регламент и, по-специално, на влиянието, което каботажните транспортни операции оказват върху пазара на вътрешни транспортни услуги.

               Член 15

               Настоящият регламент влиза в сила на първия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.

               Регламентът се прилага от 11 юни 1999 г.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               РАЗДЕЛ VI Глава VII

               Преходни и заключителни разпоредби ⌦ Прилагане ⌫

               Член 17
                  Преходни разпоредби

               Съществуващите към датата на влизане в сила на настоящия регламент разрешителни остават валидни до изтичането на срока им, доколкото съответните превози продължават да бъдат обект на разрешителен режим.

               Член 18 25
               Споразумения между държавите-членки

               1. Държавите-членки могат да сключват двустранни и многостранни споразумения за по-нататъшно либерализиране на превозите, които са обект на настоящия регламент, в частност по отношение на разрешителния режим и на опростяването или премахването на контролните документи.

               2. Държавите-членки информират Комисията за споразуменията, сключени по параграф 1.

               ⇩ нов

               Член 26
                  Комитет

               1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета
                  22
               .

               2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1—4 и параграф 5, буква б), и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.

               Сроковете, предвидени в член 5а, параграф 3, буква в), параграф 4, буква б) и параграф 4, буква д) от Решение 1999/468/ЕО, се установяват на един месец.

               🡻 12/98

               Член 14

               Държавите-членки въвеждат в сила своевременно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за изпълнението на настоящия регламент. Те информират Комисията за това.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               Член 2719
               Прилагане ⌦ Санкции ⌫

               До 1 юни 1992 г. и след консултации с Комисията, държавите-членки приемат необходимите мерки за прилагане на настоящия регламент и информират Комисията за тях.

               🡻 11/98 чл. 1.18 (адаптиран)

               Държавите-членки предприемат мерки, по-специално относно инструментите за контрол, както и относно режима на санкциите, налагани за нарушенията на разпоредбите на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки, за да осигурят прилагането на тези санкции. Така предвидените санкции следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи. Държавите-членки уведомяват Комисията за предприетите мерки най-късно до дванадесет месеца след датата на влизане в сила на настоящия регламент, както и за всяка последваща промяна, във възможно най-кратки срокове. Те гарантират, че всички тези мерки се прилагат без дискриминация, основана на националността или мястото на установяване на превозвача.

               ⇩ нов

               Член 28
                  Докладване

               1. До 31 януари всяка година държавите-членки съобщават на Комисията броя на разрешителните за редовни превози, издадени през предходната година, и общия брой на разрешителните за редовни превози, валидни към края на периода на докладване. Тази информация се дава отделно за всяка страна на местоназначение на редовния превоз. Държавите-членки съобщават на Комисията също данните за каботажните транспортни операции под формата на специални редовни превози и случайни превози, извършени от местни превозвачи през периода на докладване.

               2. До 31 януари всяка година компетентните органи в държавата-членка домакин изпращат на Комисията статистика за броя на разрешителните, издадени за каботажни транспортни операции под формата на редовни превози, посочени в член 15, параграф 3.

               3. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват относно формата на таблицата, която трябва да се използва за съобщаване на тази статистика, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 26, параграф 2.

               🡻 11/98 чл. 1.3 (адаптиран)

               9.4. Най-късно до 31 януари на всяка година, държавите-членки информират Комисията за броя на превозвачите, които към 31 декември на предходната година са били титуляри на лиценз на Общността, както и за броя заверени копия, съответстващи на броя на превозните средства в движение към тази дата.

               🡻 684/92 (адаптиран)

               Член 20
                  Доклад и предложение на Комисията

               1. До 1 юли 1995 г. Комисията докладва на Съвета за прилагането на настоящия регламент. До 1 януари 1996 г. тя внася в Съвета предложение за регламент за опростяване на процедурите, включително, в светлината на заключенията на доклада, за премахване на разрешителните.

               2. До 1 януари 1997 г. Съветът взема решение по посоченото в параграф 1 предложение на Комисията с квалифицирано мнозинство.

               Член 21
                  Отмяна

               1. Отменят се Регламенти № 117/66/ЕИО, (ЕИО) № 516/72 и (ЕИО) № 517/72.

               2. Препратките към отменените регламенти се приемат като препратки към настоящия регламент.

               Член 22
                  Влизане в сила и прилагане

               Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.

               Той се прилага от 1 юни 1992 г.

               🡻

               Глава VIII

               Заключителни разпоредби

               Член 29
                  Отмяна

               1. Регламенти (ЕИО) № 684/92 и (ЕО) № 12/98 се отменят.

               2. Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.

               Член 30
                  Влизане в сила и прилагане

               Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Той се прилага от [дата на прилагане].

               Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

               🡻 11/98 чл. 1, т. 19 (адаптиран)

               🡺1 1791/2006 приложение точка 6(Б)(3)

               🡺2 Акт за присъединяване от 2003 г.

               ⇨ нов

               ПРИЛОЖЕНИЕ ⌦ I ⌫

               ЕВРОПЕЙСКА ОБЩНОСТ

               а)

               (Дебела синя хартия — формат DIN A4⌦ Светлосиня синтетична хартия, формат DIN A4, 150 g/m2 или повече ⌫)

               (Първа страница на лиценза)

               (Текст на официалния(те), или на един от официалните езици на държавата-членка,
                  която издава лиценза)

                        Отличителен знак на държавата-членка (1), която издава лицензба

                        Наименование на компетентния орган или институция

               ЛИЦЕНЗ № …

               ⇨ ЗАВЕРЕНО КОПИЕ № ⇦

               за международен автомобилен превоз на пътници с автобус, извършван под наем или срещу заплащане

               На титуляра на настоящия лиценз (2) ……………………………………………………………………….

               ………………………………………………………………………………………………………………….

               ………………………………………………………………………………………………………………….

               се разрешава да извършва на територията на Общността международни автомобилни превози на пътници под наем или срещу заплащане, при условията, определени от Регламент (ЕИО) № 684/92 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) № 11/98 ⌦ Регламент (ЕО) № …/… на Европейския парламент и на Съвета ⌫, и в съответствие с общите разпоредби на този лиценз.

               Бележки: ……………………………………………………………………………………………………..……

               …………………………………………………………………………………………………………………….

               Настоящият лиценз е валиден от ……………………………….. до …………….…………………………….

               Издаден в ……………………………………………………….. на …………………………………………..

               ………………………………………….
                  23

               (1) Отличителни знаци на държавите-членки: (B) Белгия, 🡺1 (BG) България, 🡸 🡺2 (CZ) Чешка република, 🡸 (DK) Дания, (D) Германия, 🡺2 (EST) Естония, 🡸 (IRL) Ирландия, (GR) Гърция, (E) Испания, (F) Франция, (I) Италия, 🡺2 (CY) Кипър, (LV) Латвия, (LT) Литва, 🡸 (L) Люксембург, 🡺2 (H) Унгария, (MT) Малта, 🡸 (NL) Нидерландия, (A) Австрия, 🡺2 (PL) Полша, 🡸 (P) Португалия, 🡺1 (RO) Румъния, 🡸 🡺2 (SLO) Словения, (SK) Словашка република, 🡸 (FIN) Финландия, (S) Швеция, (UK) Обединено кралство.

               (2) Име или фирма и пълен адрес на превозвача.

               (3) Подпис и печат на компетентния орган или институция, които са издали лиценза.

               Общи разпоредби

               1.Настоящият лиценз се издава съгласно Регламент ⌦ (ЕО) № [.../…] на Европейския парламент и на Съвета ⌫ (ЕИО) № 684/92 на Съвета от 16 март 1992 г. за относно общите правила за международен превоз на пътници с автобус, изменен с Регламент (ЕО) № 11/98.

               2.Настоящият лиценз се издава от компетентните органи на държавата-членка по установяване на превозвача, който, под наем или срещу заплащане:

               а)е оторизиран в държавата по установяване да извършва превози с автобус по редовни линии, включително и специализирани редовни превози или случайни превози,;

               б)отговаря на определените в съответствие с правилата на Общността условия за достъп до професията автомобилен превозвач на пътници в областта на международните и вътрешните транспортни операции,;

               в)изпълнява изискванията за безопасност по пътищата, що се отнася до ⌦ по отношение на ⌫ стандартите, приложими за водачите и превозните средства.

               3.Настоящият лиценз дава право да се извършват, по всички транспортни връзки, за маршрути, извършвани на територията на Общността, международни автомобилни превози на пътници с автобус под наем или срещу заплащане:

               а)чиито отправен и краен пункт се намират в две различни държави-членки, със или без транзитно преминаване през една или повече държави-членки или трети страни,;

               б)с тръгване от държава-членка и с местоназначение трета страна и vice versa, със или без транзитно преминаване през една или повече държави-членки или трети страни,;

               в)между трети страни, с транзитно преминаване през територията на една или повече държави-членки,

               както и празни курсове във връзка с неговите превози съгласно условията, установени с Регламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ (ЕО) № […/…] ⌫ .

               В случай на превоз с отправен пункт държава-членка и с краен пункт трета страна и vice versa, Регламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ (ЕО) № [.../…] ⌫ се прилага за ⇨ частта от маршрута на територията на държавите-членки, през които се преминава транзит. ⇦ ⌦ Той не се прилага за ⌫ частта от маршрута, изминат на територията на държавата-членка, на която се извършва качване или слизане на пътници, след сключването на ⌦ докато не бъде сключено ⌫ необходимото споразумение между Общността и съответната трета страна.

               4.Настоящият лиценз е поименен и не може да се прехвърля на трети лица.

               5.Настоящият лиценз може да бъде отнет от компетентния орган на държавата-членка, който го е издал, по-специално когато превозвачът:

               а)е престанал да отговаря на условията, предвидени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ (ЕО) № [.../…]; ⌫

               б)е представил неточна информация относно данните, които са били необходими за издаването или подновяването на лиценза,;

               в)е извършил тежко нарушение или по-леки многократни нарушения на разпоредбите в областта на транспорта и по отношение на безопасността по пътищата ⇨ общностното законодателство в областта на автомобилните превози в държава-членка ⇦, по-специално що се отнася до нормите, приложими за превозните средства, времето за управление и почивка на водачите и извършването без разрешително на предвидените в член 2, точка 1.3 5, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ (ЕО) № […/…] ⌫ дублиращи или временни превози. Компетентните органи на държавата-членка по установяване на превозвача, който е извършил нарушението, могат, inter alia, да пристъпят към отнемането на лиценза на Общността или към временното и/или частично ⌦ или постоянното ⌫ отнемане на ⌦ някои или всички ⌫ заверените копия от лиценза на Общността.

               Тези санкции се определят в зависимост от тежестта на извършеното от титуляра на лиценза на Общността нарушение и в зависимост от общия брой заверени копия, с които той разполага за своя международен трафик ⌦ своите международни транспортни услуги ⌫ .

               6.Оригиналът на лиценза се съхранява от превозвача. Заверено копие от лиценза трябва да се намира в превозното средство, извършващо международна транспортна операция.

               7.Настоящият лиценз следва да се представя при всяко поискване от контролните длъжности лица.

               8.Титулярът на лиценза е длъжен да спазва на територията на всяка държава-членка действащите в тази държава законови, подзаконови и административни разпоредби, по-специално в областта на транспорта и движението.

               9.„Редовни превози“ са превози, които осигуряват превозването на пътници на определени интервали и по определени маршрути, като пътниците могат да се качват и да слизат на предварително определени спирки ⌦ , и които са ⌫ достъпни за всички, въпреки задължението, когато е необходимо, да се правят резервации.

               Редовният характер на превоза не се нарушава поради адаптиране на условията за експлоатация на линията.

               За редовните превози се изисква разрешително.

               „Специализирани редовни превози“ са редовни превози, които осигуряват превозването на определени категории пътници, като не се допускат други пътници, на определени интервали и по определен маршрут, като пътниците могат да се качват и да слизат на предварително определени спирки.

               Специализираните редовни превози включват по-специално:

               а)превоз на работници между дома и работното място;

               б)превоз на ученици и студенти между дома и учебното заведение;

               в)превоз на военнослужещи и техните семейства между дома и военното поделение.

               Редовният характер на специализираните превози не се нарушава поради факта, че организацията на превоза може да варира според различните нужди на ползвателите.

               За специализираните редовни превози не се изисква разрешително, при условие че те са обхванати от договор, сключен между организатора и превозвача.

               За организирането на дублиращи или временни превози, обслужващи същата клиентела както редовните автобусни превози, се изисква разрешително.

               „Случайни превози“ са превози, които не отговарят на дефиницията за редовни превози, включително специализираните редовни превози, и които се характеризират преди всичко с това, че превозват групи от пътници, събрани по инициатива на даден възложител или на самия превозвач. Организирането на дублиращи или временни превози, подобни на съществуващите редовни превози и обслужващи същата клиентела като последните, е предмет на разрешително съгласно процедурата, установена в раздел II глава III от Регламент (ЕИО) № 684/92 ⌦ (ЕО) № [.../…] ⌫ . Тези превози не губят характера си на случайни превози поради факта, че се извършват на определени интервали.

               За случайните превози не се изисква разрешително.

               🡹

               ПРИЛОЖЕНИЕ II

               Таблица на съответствието

                        Регламент 684/92

                        Регламент 12/98

                        Настоящ регламент

                        Член 1, параграф 1

                        Член 1, параграф 1 изменен

                        ‑

                        Член 1, параграф 4 нов

                        Член 2, точка 1.1

                        Член 2, буква а), член 5, параграф 1

                        Член 2, точка 1.2

                        Член 2, буква б), член 5, параграф 2

                        Член 2, точка 1.3

                        Член 5, параграф 3

                        Член 2, точка 3.1

                        Член 2, буква в), член 5, параграф 3

                        Член 2, точка 3.3

                        Член 5, параграф 3

                        Член 2, точка 3.4

                        Член 5, параграф 3

                        Член 2, точка 4

                        Член 2, буква г), член 5, параграф 5

                        ‑

                        Член 2, точка 4 нов

                        Член 3

                        Член 3 изменен, член 28

                        Член 3а

                        Член 4

                        Член 4

                        Член 5 изменен

                        Член 5

                        Член 6

                        Член 6

                        Член 7

                        Член 7

                        Член 8 изменен

                        Член 8

                        Член 9

                        Член 9

                        Член 10 изменен

                        Член 10

                        Член 11

                        Член 11

                        Член 12

                        Член 12

                        Член 13

                        Член 13

                        Член 5, параграф 5 изменен

                        Член 1

                        Член 14 изменен

                        Член 2

                        Член 2, член 5

                        Член 3

                        Член 15

                        Член 4, параграф 1

                        Член 16, параграф 1 изменен

                        Член 4, параграф 2

                        Член 16, параграф 2

                        Член 4, параграф 3

                        Член 16, параграф 3

                        Член 4, параграф 4

                        Член 16, параграф 4

                        Член 4, параграф 5

                        ‑

                        Член 5

                        Член 4, параграф 3

                        Член 6

                        Член 17

                        Член 7

                        Член 27, параграф 3 изменен

                        Член 8

                        Член 26 изменен

                        Член 9

                        ‑

                        Член 10

                        Член 26 изменен

                        Член 14

                        Член 18 изменен

                        Член 15

                        Член 12, член 19

                        Член 11, параграф 1

                        Член 20, параграф 1 изменен

                        Член 16, параграф 1

                        Член 21, параграф 1

                        Член 16, параграф 2

                        Член 21, параграф 2

                        Член 16, параграф 3

                        Член 22, параграф 1 изменен

                        Член 16, параграф 4

                        Член 22, параграф 2 изменен

                        Член 16, параграф 5

                        Член 24

                        Член 23, параграф 1 нов

                        Член 11, параграф 2

                        Член 23, параграф 2

                        Член 11, параграф 3

                        Член 23, параграф 2

                        Член 11, параграф 4

                        ‑

                        Член 12

                        Член 22, член 23

                        Член 13

                        ‑

                        Член 16а

                        ‑

                        Член 17

                        ‑

                        Член 18

                        Член 25

                        Член 19

                        Член 14

                        Член 27

                        Член 21

                        Член 29

                        Член 22

                        Член 15

                        Член 30

                        Приложение I

                        Приложение I

                        Приложение II ново

                     (1)

                        Бяха направени проучвания върху атестациите за водачи на моторно превозно средство (ECORYS), допускането до професията и директивата относно работното време (TNO).

                     (2)

                        ОВ C […], […] г., стр. […].

                     (3)

                        ОВ C […], […] г., стр. […].

                     (4)

                        ОВ C […], […] г., стр. […].

                     (5)

                        ОВ C […], […] г., стр. […].

                     (6)

                        ОВ L 74, 20.3.1992 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 на Съвета от 20 ноември 2006 г. (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 1).

                     (7)

                        ОВ L 4, 8.1.1998 г., стр. 4.

                     (8)

                        ОВ 147, 9.8.1966 г., стр. 2688/66.

                     (9)

                        ОВ L 67, 20.3.1972 г., стр. 13. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2778/78 (ОВ L 133, 30.11.1978 г., стр. 4).

                     (10)

                        ОВ L 67, 20.3.1972 г., стр. 19. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 1301/78 (ОВ L 158, 16.6.1978 г., стр. 1).

                     (11)

                        ОВ L 18, 21.1.1997 г., стр. 1.

                     (12)

                        ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23. Решение, изменено с Решение 2006/512/ЕО (ОВ L 200, 22.7.2006 г., стр. 11).

                     (13)

                        ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 59.

                     (14)

                        ОВ L 57, 2.3.1992 г., стр. 27. Директива, последно изменена с Директива 2002/85/ЕО (ОВ L 327, 4.12.2002 г., стр. 8).

                     (15)

                        ОВ L 226, 10.9.2003 г., стр. 4.

                     (16)

                        ОВ L 57, 2.3.1992 г., стр. 27. Директива, последно изменена с Директива 2002/85/ЕО (ОВ L 327, 4.12.2002 г., стр. 8).

                     (17)

                        ОВ L […], […] г., стр. […].

                     (18)

                        Регламент (ЕИО) № 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 г. относно действията на държавите-членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга при железопътен и автомобилен транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища (ОВ L 156, 28.6.1969 г., стр. 1). Регламент, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 1893/91 (ОВ L 169, 29.6.1991 г., стр. 1).

                     (19)

                        Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 13.6.1977 г., стр. 1). Директива, последно изменена с Директива 92/111/ЕИО (ОВ L 384, 30.12.1992 г., стр. 47).

                     (20)

                        ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 59.

                     (21)

                        ОВ L 4, 8.1.1998 г., стр. 10.

                     (22)

                        ОВ L 370, 31.12.1985 г., стр. 8.

                     (23)

                        Подпис и печат на компетентния орган или институция, които са издали лиценза.