               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.8.2017
            COM(2017) 436 final
            2017/0202(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване от името на Съюза на Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  След предложение на Комисията за инициативата PRIMA по член 185 от ДФЕС
                     1
                   бе прието Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета
                     2
                   относно участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки.

                  PRIMA е насочено към изпълнението на съвместна програма за насърчаване на капацитета за научни изследвания и иновации, развиване на познания и разработване на общи иновативни решения за подобряване на ефективността, безопасността, сигурността и устойчивостта на селскостопанските и продоволствените системи и на интегрираното водоснабдяване и управление на водите в Средиземноморския регион. PRIMA ще бъде осъществявано съвместно от редица държави членки и трети държави („участващи в PRIMA държави“) с висока степен на ангажираност с научна, управленска и финансова интеграция и при прилагане на едни и същи ред и условия.

                  Хашемитско кралство Йордания („Йордания“) изрази желанието си да се присъедини към PRIMA като участваща държава с писма от 7 ноември 2016 г. и 30 февруари 2017 г., като пое ангажимент да предостави финансово участие в размер на 30 милиона евро за инициативата.

                  С цел да се гарантира, че Йордания участва в PRIMA на равна основа с държавите членки и с третите държави, асоциирани към „Хоризонт 2020“, е необходимо международно споразумение със Съюза, за да се разшири обхватът на правния режим, установен с Решение (ЕС) 2017/1324 по отношение на Йордания.

                  На 30 май 2017 г. Съветът разреши на Комисията да започне преговори от името на Съюза с Йордания относно международно споразумение между Съюза и Йордания за определяне на реда и условията за участието на Йордания в PRIMA, при условие че бъде прието Решение (ЕС) 2017/1324.

                  Преговорите започнаха на 26 юни 2017 г. и приключиха успешно на 10 юли 2017 г., когато текстът на проекта на споразумението бе парафиран от представителите на всяка от бъдещите страни по него. Проектът на споразумение, приложен към настоящото предложение, е в съответствие с приетите от Съвета указания за водене на преговори. По-специално в него се посочва, че редът и условията за участието на Йордания в PRIMA са тези, определени в Решение (ЕС) 2017/1324, като се прави пряко позоваване на законодателния акт на Съюза.

                  С цел да се гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза, по-специално на правомощията на Комисията, Европейската служба за борба с измамите, Сметната палата и изпълнителната структура на PRIMA (PRIMA-IS) за извършване на одити и разследвания в съответствие с приложимото законодателство на Съюза, в споразумението се прави конкретно позоваване на съответните разпоредби на Решение (ЕС) 2017/1324 и страните се задължават да предоставят цялата необходима помощ, за да се гарантира тяхното прилагане. Освен това в бъдещото споразумение се постановява, че страните трябва да постигнат подробни договорености за оказване на помощ, тъй като те са от основно значение за сътрудничеството им съгласно настоящото споразумение.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Както се посочва и в доклада за оценка на въздействието за PRIMA
                     3
                  , достъпността на PRIMA за участие на трети държави като Йордания е в съответствие с целите на международното сътрудничество за научни изследвания и иновации, както се посочва в Съобщението на Комисията от 2012 г. „Подобряване и фокусиране на международното сътрудничество на ЕС в областта на научните изследвания и иновациите — стратегически подход“
                     4
                   и в рамковата програма „Хоризонт 2020“, с която се насърчава сътрудничеството с трети държави в областта на науката, технологиите и иновациите с цел справяне с глобалните предизвикателства пред обществото и подпомагане на външната политика на Съюза. Настоящото споразумение е също така в съответствие със съществуващото Евро-средиземноморско споразумение за създаване на асоциация между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Хашемитското кралство Йордания, от друга страна
                     5
                  , и Споразумението между Европейската общност и Хашемитско кралство Йордания за научно и технологично сътрудничество
                     6
                  , в които се предвижда сътрудничество между Съюза и Йордания в областта на научноизследователската дейност и технологичното развитие и насърчаване на научноизследователски и развойни дейности в области от общ интерес.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Прилагането на PRIMA в тясно сътрудничество с трети държави като Йордания е в съответствие и с другите политики на ЕС, като например политиката в областта на миграцията, политиката за развитие и политиката за съседство, и е от значение за тях.

               2.ПРАВНИ елементи на предложението

                  Предложението за решение на Съвета се основава на член 186 и член 218, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               С оглед на горепосоченото Комисията предлага Съветът:

               - да вземе решение за подписването на споразумението от името на Европейския съюз;

               - да разреши преговарящият по споразумението да подпише от името на Европейския съюз Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA).

               2017/0202 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване от името на Съюза на Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 186 във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета
                  7
                се предвижда участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки.

               (2)PRIMA е насочено към изпълнението на съвместна програма за насърчаване на капацитета за научни изследвания и иновации, развиване на познания и разработване на общи иновативни решения за подобряване на ефективността, безопасността, сигурността и устойчивостта на селскостопанските и продоволствените системи и на интегрираното водоснабдяване и управление на водите в Средиземноморския регион.

               (3)PRIMA ще бъде осъществявано съвместно от редица държави членки и трети държави („участващи в PRIMA държави“) с висока степен на ангажираност с научна, управленска и финансова интеграция и при прилагане на едни и същи ред и условия.

               (4)Хашемитско кралство Йордания („Йордания“) изрази желанието си да се присъедини към PRIMA като участваща държава и на равна основа с участващите в PRIMA държави членки и държави, асоциирани към „Хоризонт 2020“.

               (5)В съответствие с член 1, параграф 2 от Решение (ЕС) 2017/1324 Йордания ще стане участваща държава в PRIMA, при условие че бъде сключено международно споразумение за научно и технологично сътрудничество със Съюза, в което се определят редът и условията за участието на Йордания в PRIMA.

               (6)На 30 май 2017 г. Съветът разреши на Комисията да започне преговори от името на Съюза с Йордания относно международно споразумение, в което се определят редът и условията за участието на Йордания в PRIMA, при условие че бъде прието Решение (ЕС) 2017/1324. Преговорите приключиха успешно с парафиране на споразумението.

               (7)Поради това споразумението следва да бъде подписано от името на Съюза, при условие че бъде сключено на по-късна дата,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Подписването на Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), се одобрява от името на Съюза, при условие че посоченото споразумение бъде сключено на по-късна дата.

               Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Генералният секретариат на Съвета изготвя акта за предоставяне на пълномощия за подписване на споразумението, при условие че то бъде сключено, на лицето или лицата, посочени от преговарящия по споразумението.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила на [датата на приемането му].

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  COM(2016) 662 final, 18.10.2016 г.

                     (2)
                  Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 г. относно участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки (ОВ L 185, 18.7.2017 г., стр. 1).

                     (3)
                  SWD(2016) 332 final, 18.10.2016 г.

                     (4)
                  COM(2012) 497 final.

                     (5)
                  ОВ L 129, 15.5.2002 г., стp. 3.

                     (6)
                  ОВ L 159, 17.6.2011 г., стр. 108.

                     (7)
                  Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2017 г. относно участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки (ОВ L 185, 18.7.2017 г., стр. 1).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.8.2017
            COM(2017) 436 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване от името на Съюза на Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA)

               Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания, в което се определят редът и условията за участието на Хашемитско кралство Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA)

               Европейският съюз (наричан по-нататък „Съюзът“),

               от една страна,

               и

               Хашемитско кралство Йордания (наричано по-нататък „Йордания“),

               от друга страна,

               (наричани по-нататък „страните“),

               като имат предвид, че в Евро-средиземноморското споразумение за създаване на асоциация между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Хашемитското кралство Йордания, от друга страна, което влезе в сила на 1 май 2002 г., се предвижда осъществяване на научно и технологично сътрудничество;

               като имат предвид, че със Споразумението между Европейската общност и Хашемитско кралство Йордания за научно и технологично сътрудничество, което влезе в сила на 29 март 2011 г., се установява официална рамка за сътрудничество между страните в областта на научните и технологичните изследвания;

               като имат предвид, че с Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета относно участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки, се уреждат редът и условията за участието на държавите — членки на ЕС, и държавите, асоциирани към „Хоризонт 2020“, които са участващи в инициативата държави, и по-специално финансовите им задължения и участието в управленските структури на инициативата;

               като имат предвид, че съгласно текста на Решение (ЕС) 2017/1324 Йордания ще стане участваща държава в PRIMA, при условие че бъде сключено международно споразумение за научно и технологично сътрудничество със Съюза, в което се определят редът и условията за участието на Йордания в PRIMA;

               като имат предвид, че Йордания изрази желанието си да се присъедини към PRIMA като участваща държава и на равна основа с участващите в PRIMA държави — членки на ЕС, и държави, асоциирани към „Хоризонт 2020“;

               като имат предвид, че е необходимо международно споразумение между Съюза и Йордания за регламентиране на правата и задълженията на Йордания като участваща в PRIMA държава;

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Цел

               Целта на настоящото споразумение е да се определят редът и условията за участието на Йордания в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA).

               Член 2

               Ред и условия за участието на Йордания в PRIMA

               Редът и условията за участието на Йордания в PRIMA са тези, определени в Решение (ЕС) 2017/1324 на Европейския парламент и на Съвета относно участието на Съюза в Партньорството за научни изследвания и иновации в Средиземноморския регион (PRIMA), осъществявано съвместно от няколко държави членки. Страните спазват задълженията, установени с посоченото решение, и предприемат целесъобразни мерки, по-специално като предоставят цялата необходима помощ, за да се гарантира прилагането на член 10, параграф 2 и член 11, параграфи 3 и 4 от него. Страните трябва да постигнат подробни договорености за оказване на помощ, тъй като те са от основно значение за сътрудничеството им съгласно настоящото споразумение.

               Член 3

               Териториално приложение

               Настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, на които се прилагат Договорът за функционирането на Европейския съюз и Договорът за Европейския съюз, и от друга страна, на територията на Йордания.

               Член 4

               Влизане в сила и срок на действие

               1. Настоящото споразумение се одобрява от страните в съответствие с техните собствени процедури.

               2. Настоящото споразумение влиза в сила на датата, на която и двете страни се нотифицират взаимно по дипломатически канали относно приключването на процедурите, посочени в първия параграф.

               3. Настоящото споразумение остава в сила докато е в сила Решение (ЕС) 2017/1324, освен ако действието му не бъде прекратено от някоя от страните в съответствие с член 5.

               Член 5

               Прекратяване

               1. Всяка от страните може да прекрати настоящото споразумение по всяко време чрез писмено известие, с което информира другата страна за намерението си да го прекрати.

               Прекратяването влиза в сила шест месеца след датата, на която писменото известие стигне до своя получател.

               2. Проектите и дейностите, които са започнати към момента на прекратяване на настоящото споразумение, продължават до тяхното приключване при условията, предвидени в настоящото споразумение.

               3. Страните уреждат по взаимно съгласие всякакви други последици от прекратяването.

               Член 6

               Уреждане на спорове

               Процедурата по уреждане на спорове, предвидена в член 97 от Евро-средиземноморското споразумение за създаване на асоциация между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Хашемитското кралство Йордания, от друга страна, се прилага за всички спорове, свързани с прилагането или тълкуването на настоящото споразумение.

               Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и арабски език, като всички текстове са еднакво автентични.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 28.8.2017
            COM(2017) 455 final
            2017/0210(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз по отношение на внесените от различни страни по Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни предложения за изменения на допълненията към Конвенцията на дванадесетата среща на Конференцията на страните

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за определяне на позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните по Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни във връзка с предвиденото приемане на решение за изменения на допълненията към Конвенцията.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция за опазване на мигриращите видове диви животни

               Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни („Споразумението“) цели опазването на сухоземните, морските и птичите мигриращи видове в прилежащия им ареал. Тя представлява междуправителствен договор, сключен под егидата на Програмата на ООН за околната среда, който се отнася до опазването на дивата природа и местообитанията в световен мащаб. Споразумението влезе в сила на 1 ноември 1983 г. До момента към него са се присъединили 124 страни. Европейският съюз е страна по Споразумението от 1 ноември 1983 г.
                  1
               . Всички държави членки са страни по Споразумението.

               2.2.Конференцията на страните

               Конференцията на страните е основният орган, вземащ решения по Споразумението. Нейните функции са изброени в член VII от Споразумението и включват, наред с останалото, правомощия да оценява природозащитния статус на мигриращите видове и впоследствие да внася изменения в допълненията към Споразумението. Тя провежда срещи на всеки три години. Решенията на срещата на Конференцията на страните се вземат с мнозинство от две трети от присъстващите и гласуващи страни, освен ако Споразумението постановява друго.

               Мандатът във връзка с позицията на Съюза относно измененията на допълненията се предоставя с решение на Съвета въз основа на предложение на Комисията. Общите позиции на ЕС по отношение на други проекторешения и проекторезолюции се съгласуват на предварителни срещи на съответната работна група на Съвета или на координационни срещи на ЕС на място.

               2.3.Предвиден акт на Конференцията на страните

               На своята дванадесета среща, която ще се проведе на 23—28 октомври 2017 г. в Манила (Филипините), Конференцията на страните предстои да приеме решение за изменения на допълненията към Споразумението (по-долу това решение се нарича за краткост „предвиденият акт“).

               Съгласно член XI от Споразумението предложения за изменения може да прави всяка страна. Изменение на допълненията влиза в сила за всички страни деветдесет дни след срещата на Конференцията на страните, на която е прието, с изключение на страните, които представят резерви.

               Целта на предвидения акт е да се внесат изменения в допълнения I и II към Споразумението, съгласно предвиденото в член XI от Споразумението. Измененията се приемат с мнозинство от две трети от присъстващите и гласуващи страни.

               Предвиденият акт става задължителен за страните по силата на член III от Споразумението, в който се посочва, че в допълнение I са изброени застрашените мигриращи видове и че страните, които са държави в региона за даден мигриращ вид, полагат усилия за неговото опазване и забраняват улова на животни, принадлежащи към този вид.

               В член IV от Споразумението се посочва, че в допълнение II са изброени мигриращите видове с неблагоприятен природозащитен статус, за чието опазване и управление е необходимо да се сключат международни споразумения, както и такива с природозащитен статус, който би се подобрил съществено в резултат на международно сътрудничество, постигнато чрез международни споразумения.  Ако обстоятелствата налагат, даден мигриращ вид може да бъде включен както в допълнение I, така и в допълнение II.

               3.Позиция, която да се заеме от името на Съюза

               Дванадесетата среща на Конференцията на страните по Споразумението ще се проведе в Манила (Филипините) от 23 до 28 октомври 2017 г. Съюзът предложи на тази среща да бъде изменено допълнение II към Споразумението, за да бъдат добавени птичите видове Lanius excubitor excubitor и Lanius minor.

               Други страни по Конвенцията са подали предложения за изменения на допълнения I и II към Конвенцията във връзка с видовете Pan paniscus, Pan troglodytes, Equus africanus, Equus ferus przewalskii, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Ursus arctos isabellinus, Pusa caspica, Gazella bennettii, Giraffa camelopardalis, Fregata andrewsi, Aquila nipalensis, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sarcogyps calvus, Gyps africanus, Gyps coprotheres, Gyps rueppelli, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Torgos tracheliotos, Anous minutus worcesteri, Emberiza sulphurata, Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharhinus obscurus, Prionace glauca и Rhynchobatus australiae.

               Съюзът следва да подкрепи всички предложения, тъй като те са научно обосновани и са в съответствие с ангажимента му за международно сътрудничество за защита на биологичното разнообразие. Това следва да включва насърчаване на усилията да се обмисля по какъв начин може да се използва оптимално наличната научна информация, така че да бъдат взети предвид както биологичните характеристики, така и биологичните референтни точки за рибарството.

               Поради това е необходимо Съветът да вземе решение с цел определяне на позицията, която да се заеме от името на Съюза на дванадесетата среща на Конференцията на страните по отношение на предложенията за изменения.

               Предложенията за изменения не налагат промяна в съществуващото законодателство на Съюза.

               4. Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за „установяване на позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актовете, които имат правни последици по силата на международноправните норми, на които се подчинява въпросният орган. То също така включва инструментите, които нямат задължителен характер по силата на международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  2
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Конференцията на страните е орган, създаден със споразумение, а именно — Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни. Дванадесетата среща на Конференцията на страните по Конвенцията ще се проведе в Манила (Филипините) от 23 до 28 октомври 2017 г. Съюзът предложи на тази среща да бъде изменено допълнение II към Конвенцията, за да бъдат добавени птичите видове Lanius excubitor excubitor и Lanius minor.

               Актът, който Конференцията на страните има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. В съответствие с член III от Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни предвиденият акт ще има задължителен характер по силата на международното право. С предвидения акт не се допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за приемането на решение в съответствие с член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. В случай че с предвидения акт се преследват две цели или същият включва два компонента, и че едната от тези цели или единият от тези компоненти може да се окачестви като основна/основен, докато другата/другият има по-скоро второстепенна роля, решението на основание член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да има единна материалноправна основа, а именно продиктуваната от основната/основния или доминиращата/доминиращия цел или компонент.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2017/0210 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз по отношение на внесените от различни страни по Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни предложения за изменения на допълненията към Конвенцията на дванадесетата среща на Конференцията на страните

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни („Споразумението“) беше сключена от Съюза с Решение 82/461/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г.
                  3
                и влезе в сила на 1 ноември 1983 г.

               (2)Съгласно член XI от Споразумението Конференцията на страните може да приема решения за изменение на допълненията към Споразумението.

               (3)На своята дванадесета среща, която ще се проведе на 23—28 октомври 2017 г., Конференцията на страните предстои да приеме решение за изменения на допълнения I и II към Споразумението.

               (4)Тъй като решението ще има задължителен характер за Съюза, е целесъобразно да се определи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните.

               (5)Съюзът следва да подкрепи всички предложения, тъй като те са научно обосновани и са в съответствие с ангажимента му за международно сътрудничество за опазване на биологичното разнообразие в съответствие с член 5 от Конвенцията на ООН за биологичното разнообразие и решенията на Конференцията на страните по посочената конвенция, и по-специално с договорената на десетата среща глобална цел „[д]о 2020 г. изчезването на известните застрашени видове да бъде предотвратено и техният природозащитен статус — особено на видовете, при които има най-значително намаляване — да бъде подобрен и устойчив“, и не налага промяна в съществуващото законодателство на Съюза.

               (6)Видовете бозайници Pan paniscus, Equus africanus, Equus ferus przewalskii, Ursus arctos isabellinus и Pusa caspica не се срещат в ЕС. Поради това добавянето на тези видове в допълнение I към Конвенцията не налага промени в законодателството на Съюза.

               (7)Видовете бозайници Pan troglodytes, Equus africanus, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Gazella bennettii и Giraffa camelopardalis не се срещат в ЕС. Поради това добавянето на тези видове в допълнение II не налага промени в законодателството на Съюза.

               (8)Видовете птици Fregata andrewsi, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sacrogyps calvus, Gyps coprotheres, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Anous minutus worcesteri и Emberiza sulphurata не се срещат в ЕС, с изключение на отвъдморските територии, които не влизат в обхвата на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици. Поради това добавянето на тези видове в допълнения I и II към Конвенцията не налага промени в законодателството на Съюза.

               (9)Видовете птици Aquila nipalensis, Gyps africanus, Gyps rueppelli и Torgos tracheliotos са обхванати от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици
                  4
               . Поради това добавянето на тези видове в допълнения I и II към Конвенцията не налага промени в законодателството на Съюза.

               (10)Видовете риби Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharinus obscurus, Prionace glauca и Rhynchobatus australiae попадат в обхвата на общата политика в областта на рибарството, която предоставя на ЕС подходящите инструменти, за да допринася за управлението на защитата на тези видове.

               (11)Освен това риболовът и задържането на видовете Squatina squatina и Rhinobatos rhinobatos са забранени по силата на Регламент 2017/127 на Съвета
                  5
               , а техните средиземноморски популации са строго защитени (забрана за задържане) от Генералната комисия по рибарство за Средиземно море
                  6
               .

               (12)Освен това видът Rhincodon typus е включен в приложение II към Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES) и в приложение В към Регламента на ЕС за регулиране на търговията с видовете от дивата флора и фауна
                  7
                и понастоящем се регулира от Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC), Комисията за риболова в Западния и Централния Тихи океан (WCPFC) и Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC).

               (13)Съюзът следва да насърчава усилията да се обмисля по какъв начин може да се използва оптимално цялата налична научна информация, имаща отношение към въпроса, и да се подобри рамката за сътрудничество между съответните многостранни и регионални инструменти, като се настоява за съгласуваност и взаимно допълване.

               (14)В този дух се отбелязва и значимостта на целите за управление на океаните в съответствие със Съвместното съобщение относно международното управление на океаните
                  8
               .

               (15)Доколкото Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни попада едновременно в компетентността на Съюза и на държавите членки, Комисията и държавите членки следва да си сътрудничат тясно за приемането на измененията на допълненията към Конвенцията, с оглед на постигането на единство при международното представителство на Съюза.

               (16)В рамките на Конференцията на страните Съюзът следва да се представлява от Комисията в съответствие с член 17, параграф 1 от ДЕС. Държавите членки следва да подкрепят позицията на Съюза в съответствие с член 4, параграф 3 от ДЕС,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да се заеме от името на Съюза на дванадесетата среща на Конференцията на страните, е следната:

               (1)да се подкрепи добавянето на следните видове в допълнение I:

               а)Pan paniscus;

               б)Equus africanus;

               в)Equus ferus przewalskii;

               г)Ursus arctos isabellinus;

               д)Pusa caspica;

               е)Fregata andrewsi;

               ж)Aquila nipalensis;

               з)Gyps bengalensis;

               и)Gyps indicus;

               й)Gyps tenuirostris;

               к)Sacrogyps calvus;

               л)Gyps africanus;

               м)Gyps coprotheres;

               н)Gyps rueppelli;

               о)Necrosyrtes monachus;

               п)Trigonoceps occipitalis;

               р)Torgos tracheliotos;

               с)Anous minutus worcesteri;

               т)Emberiza sulphurata;

               у)Rhincodon typus;

               ф)Squatina squatina;

               х)Rhinobatos rhinobatos;

               (2)да се подкрепи добавянето на следните видове в допълнение II:

               а)Pan troglodytes;

               б)Equus africanus;

               в)Lasiurus cinereus;

               г)Lasiurus borealis;

               д)Lasiurus blossevillii;

               е)Lasiurus ega;

               ж)Panthera leo;

               з)Panthera pardus;

               и)Gazella bennettii;

               й)Giraffa camelopardalis;

               к)Aquila nipalensis;

               л)Gyps bengalensis;

               м)Gyps indicus;

               н)Gyps tenuirostris;

               о)Sacrogyps calvus;

               п)Gyps africanus;

               р)Gyps coprotheres;

               с)Gyps rueppelli;

               т)Necrosyrtes monachus;

               у)Trigonoceps occipitalis;

               ф)Torgos tracheliotos;

               х)Anous minutus worcesteri;

               ц)Emberiza sulphurata;

               ч)Lanius excubitor excubitor;

               ш)Lanius minor;

               щ)Rhincodon typus;

               аа)Squatina squatina;

               бб)Rhinobatos rhinobatos;

               вв)Carcharinus obscurus;

               гг)Prionace glauca;

               дд)Rhynchobatus australiae.

               Член 2

               Адресати на настоящото решение са Комисията и държавите членки.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Решение 82/461/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г. за сключване на Конвенция за опазване на мигриращите видове диви животни (ОВ L 210, 24.6.1982 г., стр. 10).

                     (2)
                  Дело C-399/12, Германия/Съвет (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, точки 61—64.

                     (3)
                  OВ L 210, 19.7.1982 г., стр. 10.

                     (4)
                  OВ L 20, 26.1.2010 г., стр. 7.

                     (5)
                  Регламент (ЕС) 2017/127 на Съвета от 20 януари 2017 г. за определяне за 2017 г. на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Съюза и за риболовните кораби на Съюза в някои води извън Съюза.

                     (6)
                  Препоръка GFCM/36/2012/3 на Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) относно мерките за управление на рибарството, целящи опазването на акулите и скатовете в зоната на GFCM.

                     (7)
                  Регламент (ЕС) № 1320/2014 на Комисията от 1 декември 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (OВ L 361, 17.12.2014 г., стр. 1).

                     (8)
                  Съвместно съобщение „Международно управление на океаните: програма за бъдещето на нашите океани“ (JOIN(2016) 49).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            2017/0160(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за установяване на позицията на Европейския съюз с оглед на приемането на решение на Комитета по СИП, създаден с Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка на страните и териториите, асоциирани към Европейския съюз

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Приложеното предложение е правният инструмент, с който се определя позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на орган, създаден по силата на споразумение между Съюза и трети държави. По-специално то е свързано с прилагането на временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (наричано по-долу „споразумението“), по отношение на приемането на решение на Комитета по СИП, създаден по силата на споразумението; решението на Комитета по СИП е приложено към решението на Съвета.

                  Споразумението бе подписано на 29 август 2009 г. и се прилага временно от 14 май 2012 г.

                  От една страна, споразумението се прилага на териториите, в които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз, при предвидените в него условия, а от друга страна — на териториите на подписалите го държави от Източна и Южна Африка (Мадагаскар, Мавриций, Сейшелски острови и Зимбабве).

                  В член 67 от споразумението се посочва, че Комитетът по СИП може да се произнесе по предприемането на всякакви преходни мерки или мерки за изменение, които могат да се окажат необходими във връзка с присъединяването на нови държави членки към Европейския съюз. Република Хърватия се присъедини към Европейския съюз на 1 юли 2013 г. и депозира своя Акт за присъединяване към споразумението на 22 март 2017 г.

                  В приложение IX към протокол 1 към споразумението са изброени отвъдморските страни и територии за целите на този протокол без да се предопределя статутът на тези страни и територии, нито бъдещите промени в техния статут. Съгласно член 70 от споразумението приложенията и протоколите към споразумението представляват неразделна част от него и могат да бъдат преразглеждани или изменяни от Комитета по СИП.

                  На 1 януари 2012 г. Сен Бартелеми (Франция) стана отвъдморска територия, асоциирана към Европейския съюз. На 1 януари 2014 г. Майот (Франция) стана най-отдалечен регион на Европейския съюз. На същата дата влезе в сила Решение 2013/755/ЕС на Съвета за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейския съюз, което се прилага по отношение на всички отвъдморски страни и територии, посочени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Списъкът на отвъдморските страни и територии в приложение IX към протокол 1 към споразумението следва съответно да се актуализира.

                  Поради това Европейският съюз следва да определи позицията, която да бъде заета по отношение на приемането на решение на Комитета по СИП, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка със страни и територии, асоциирани към Европейския съюз.

                  Настоящото решение на Съвета включва като приложение проект на решение, който да бъде приет от Комитета по СИП.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Настоящото предложение касае прилагането на общата търговска политика на Съюза по отношение на трети държави партньори на базата на разпоредбите на горепосоченото споразумение. Предложените изменения на споразумението са в съответствие с ДФЕС и споразумението.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Предложените изменения на споразумението са в съответствие с другите политики на Съюза.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Правното основание на настоящото решение на Съвета е ДФЕС, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  В съответствие с член 3 от ДФЕС общата търговска политика е от изключителната компетентност на Съюза. Поради това принципът на субсидиарност не се прилага.

               •Пропорционалност

                  Настоящото предложение е необходимо с оглед изпълнението на международните ангажименти на Съюза, залегнали в споразумението.

               •Избор на инструмент

                  Настоящото предложение е в съответствие с член 218, параграф 9 от ДФЕС, съгласно който Съветът приема решения, отнасящи се до международни споразумения. Няма друг правен инструмент, който би могъл да се използва за постигане на целта, изложена в настоящото предложение.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не е приложимо

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Не е приложимо

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не е приложимо

               •Оценка на въздействието

                  Не е приложимо

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Предложението не е предмет на процедури по програмата REFIT, не предполага никакви разходи за МСП и не повдига въпроси във връзка с цифровата среда.

               •Основни права

                  Предложението няма последствия за защитата на основните права в Съюза.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложението няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за мониторинг, оценка и докладване

                  Не е приложимо

               •Обяснителни документи (за директивите)

                  Не е приложимо

               •Подробно разяснение на конкретните разпоредби на предложението

                  Целта на предложението е да се приеме позиция на Съюза във връзка с решение, което трябва да бъде взето от съвместния институционален орган към посоченото споразумение, а именно Комитета по СИП. Клаузата за присъединяване в член 66 от споразумението предвижда „автоматичното присъединяване“ на Хърватия към споразумението посредством депозиране на акт за присъединяване пред Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз. Последващите изменения, необходими поради присъединяването, клаузата за присъединяване предвижда да се приемат с решение на Комитета по СИП.

                  По отношение на промените в списъка с отвъдморски страни и територии, съгласно член 70 от споразумението приложенията и протоколите към споразумението представляват неразделна част от него и могат да бъдат преразглеждани или изменяни от Комитета по СИП.

               2017/0160 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за установяване на позицията на Европейския съюз с оглед на приемането на решение на Комитета по СИП, създаден с Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка на страните и териториите, асоциирани към Европейския съюз

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 и член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна
                  1
               ,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (наричано по-долу „споразумението“), се прилага временно от 14 май 2012 г.

               (2)Договорът за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бе подписан на 9 декември 2011 г. и влезе в сила на 1 юли 2013 г.

               (3)Република Хърватия се присъедини към споразумението на 22 март 2017 г., като депозира своя акт за присъединяване.

               (4)Съгласно член 67 от споразумението Комитетът по Споразумението за икономическо партньорство („Комитетът по СИП“) може да се произнесе по предприемането на всякакви мерки за изменение, които могат да се окажат необходими във връзка с присъединяването на нови държави членки към Европейския съюз.

               (5)Съгласно член 70 от споразумението приложенията и протоколите към споразумението представляват неразделна част от него и могат да бъдат преразглеждани или изменяни от Комитета по СИП.

               (6)След промяната на статута на Майот
                  2
                и Сен Бартелеми
                  3
                и влизането в сила на Решение 2013/755/ЕС на Съвета за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейския съюз
                  4
               , списъкът на отвъдморските страни и територии в приложение IX към протокол I към споразумението следва да се актуализира.

               (7)Поради това е целесъобразно да се определи позицията на Европейския съюз по отношение на приемането на решение на Комитета по СИП, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в статута на някои страни и територии, асоциирани към Европейския съюз,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията на Европейския съюз по отношение на приемането на решение на Комитета по СИП, създаден с Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка на страните и териториите, асоциирани към Съюза, се основава на проекта на решение на Комитета по СИП, приложено към настоящото решение.

               Представителят на Съюза в Комитета по СИП може да приема незначителни промени в проекта на решение, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 111, 24.4.2012 г., стр. 2.

                     (2)
                  Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (ОВ L 204, 31.7.2012 г., стр. 131).

                     (3)
                  Решение 2010/718/ЕС на Европейския съвет от 29 октомври 2010 г. за изменение на статута по отношение на Европейския съюз на остров Сен Бартелеми (ОВ L 325, 9.12.2010 г., стр. 4).

                     (4)
                  Решение 2013/755/ЕС на Съвета от 25 ноември 2013 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейския съюз („Решение за отвъдморско асоцииране“) (OВ L 344, 19.12.2013 г., стр. 1).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Решение на Съвета
            за установяване на позицията на Европейския съюз с оглед на приемането на решение на Комитета по СИП, създаден с Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка на страните и териториите, асоциирани към Европейския съюз

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               ПРОЕКТ НА

               РЕШЕНИЕ .../2017

               НА КОМИТЕТА ПО СИП,

               учреден съгласно Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, във връзка с присъединяването на Република Хърватия към Европейския съюз и промените в списъка на страните и териториите, асоциирани към Съюза

               КОМИТЕТЪТ ПО СИП,

               като взе предвид Временното споразумение за създаване на рамка за Споразумение за икономическо партньорство между държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (наричано по-долу „споразумението“), подписано в Гранд Бей на 29 август 2009 г., което се прилага временно от 14 май 2012 г., и по-специално членове 63, 67 и 70 от него
                  1
               ,

               като взе предвид Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз и Акта за присъединяване към споразумението, депозиран от Република Хърватия на 22 март 2017 г.,

               като има предвид, че:

               (1)От една страна, споразумението се прилага на териториите, в които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз, при предвидените в него условия, а от друга страна — на териториите на подписалите го държави от Източна и Южна Африка (държавите от ИЮА).

               (2)Съгласно член 67, параграф 3 от споразумението Комитетът СИП може да се произнесе по предприемането на всякакви мерки за изменение, които могат да се окажат необходими вследствие на присъединяването на нови държави членки към Европейския съюз.

               (3)Съгласно член 70 от споразумението приложенията и протоколите към споразумението представляват неразделна част от него и могат да бъдат преразглеждани или изменяни от Комитета по СИП.

               (4)След промяната на статута на Майот
                  2
                и Сен Бартелеми
                  3
                и влизането в сила на Решение 2013/755/ЕС на Съвета за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейския съюз
                  4
               , списъкът на отвъдморските страни и територии в приложение IX към протокол 1 към споразумението следва да се актуализира,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Република Хърватия, като страна по споразумението, приема и взема предвид, по същия начин като останалите държави членки, текстовете на споразумението, както и приложенията, протоколите и декларациите, приложени към него.

               Член 2

               Споразумението се изменя, както следва:

               1) Член 69 се заменя със следното:

               „Член 69

               Автентични текстове

               Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, хърватски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, фински и шведски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.“.

               2) Приложение IV към протокол 1 се заменя със следното:

               „ПРИЛОЖЕНИЕ IV към протокол 1

               Декларация върху фактура

               Декларацията върху фактура, чийто текст е даден по-долу, трябва да бъде направена в съответствие с бележките под линия. Независимо от това не е необходимо бележките под линия да бъдат възпроизвеждани.

               Текст на български език

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен кьдето е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (2).

               Текст на испански език

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n o … (1)) declara que, salvoindicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial … (2).

               Текст на хърватски език

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br … (1)) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi … (2) preferencijalnog podrijetla.

               Текст на чешки език

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Текст на датски език

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

               Текст на немски език

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

               Текст на естонски език

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr. … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Текст на гръцки език

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ'αριθ. ...(1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ...(2).

               Текст на английски език

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Текст на френски език

               L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n o … (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle … (2).

               Текст на италиански език

               L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. … (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Текст на латвийски език

               To produktu eksportētājs, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas atļauja Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir preferenciāla izcelsme … (2).

               Текст на литовски език

               Šiame dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės kilmės prekės.

               Текст на унгарски език

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1)) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk preferenciális … (2) származásúak.

               Текст на малтийски език

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Текст на нидерландски език

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (2).

               Текст на полски език

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Текст на португалски език

               O abaixo-assinado, exportador dos produtos abrangidos pelo presente documento (autorização aduaneira n o . … (1)), declara que, salvo indicação expressa em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Текст на румънски език

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. … (1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Текст на словенски език

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št … (1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (2) poreklo.

               Текст на словашки език

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (1)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Текст на финландски език

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o … (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … alkuperätuotteita (2).

               Текст на шведски език

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. … (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (2).

                        .................................................................................. (3)

                        (място и дата)

                        .................................................................................. (4)

                        (Подпис на износителя, като освен това името

                        на лицето, което подписва декларацията, се изписва четливо)

               _________________

               Забележки

               (1) Когато декларацията върху фактура е направена от одобрен износител по смисъла на член 22 от протокола, на това място се вписва номерът на разрешителното на одобрения износител. Когато декларацията върху фактура не се съставя от одобрен износител, думите в скобите се изпускат или мястото се оставя непопълнено.

               (2) Посочва се произходът на продуктите. Когато декларацията върху фактура се отнася изцяло или отчасти до продукти с произход от Сеута и Мелила по смисъла на член 40 от протокола, износителят трябва ясно да ги посочи в документа, въз основа на който се изготвя декларацията, като ги обозначи със символа „СМ“.

               (3) Тези обозначения могат да се пропуснат, ако информацията се съдържа в самия документ.

               (4) Вж. член 21, параграф 5 от протокола. В случаите, когато не се изисква подпис на износителя, освобождаването от подписване означава, че няма нужда да се посочва и името на подписващия.“.

               Член 3

               Европейският съюз предоставя на държавите от ИЮА текста на споразумението на хърватски език.

               Член 4

               1.Разпоредбите на споразумението се прилагат за стоки, изнесени от която и да било от държавите от ИЮА за Република Хърватия или от Република Хърватия за държава от ИЮА, които отговарят на разпоредбите на протокол 1 към споразумението и които на 1 юли 2013 г. са били или на път, или на временно складиране в митнически склад или в свободна зона в една от държавите от ИЮА или в Хърватия.

               2.В случаите, посочени в параграф 1, се предоставя преференциално третиране, при условие че на митническите органи на страната вносител в срок от четири месеца от датата, на която влезе в сила настоящото решение, бъде предоставено доказателство за произхода, издадено със задна дата от митническите органи на страната износител.

               Член 5

               Държавите от ИЮА се задължават да не предявяват искания и жалби, да не сезират органи за решаване на спорове и да не изменят, нито да отменят отстъпки по членове ХХІV, подточка 6 и ХХVІІІ от ГАТТ от 1994 г. и член ХХІ от ГАТС във връзка с присъединяването на Хърватия към Европейския съюз.

               Член 6

               Приложение IX към Протокол 1 към споразумението се заменя със следното:

               „ПРИЛОЖЕНИЕ IX към протокол 1

               Отвъдморски страни и територии

               По смисъла на настоящия протокол „отвъдморски страни и територии“ са изброените по-долу страни и територии, посочени в част четвърта от Договора за създаване на Европейската общност:

               (Този списък не предопределя статута на тези страни и територии, нито бъдещите промени в техния статут.)

               1.Отвъдморски страни и територии, имащи специални връзки с Кралство Дания:

               –Гренландия.

               2.Отвъдморски страни и територии, имащи специални връзки с Френската република:

               –Нова Каледония и зависимите територии,

               –Френска Полинезия,

               –Сен Пиер и Микелон,

               –Сен Бартелеми,

               –Френски южни и антарктически територии,

               –Острови Уолис и Футуна.

               3.Отвъдморски страни и територии, имащи специални връзки с Кралство Нидерландия:

               –Аруба,

               –Бонер,

               –Кюрасао,

               –Саба,

               –Сент Еустатиус,

               –Синт Мартен.

               4.Отвъдморски страни и територии, имащи специални връзки с Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия:

               –Ангила,

               –Бермудски острови,

               –Кайманови острови,

               –Фолклендски острови,

               –Южна Джорджия и Южни Сандвичеви острови,

               –Монсерат,

               –Питкерн,

               –Света Елена и зависимите територии,

               –Британска антарктическа територия,

               –Британски територии в Индийския океан,

               –острови Търкс и Кайкос,

               –Британски Вирджински острови.“.

               Член 7

               Настоящото решение влиза в сила на [дата] година.

               Въпреки това, членове 3 и 4 се прилагат, считано от 1 юли 2013 г.

                     (1)
                  ОВ L 111, 24.4.2012 г., стр. 2.

                     (2)
                  Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (ОВ L 204, 31.7.2012 г., стр. 131).

                     (3)
                  Решение 2010/718/ЕС на Европейския съвет от 29 октомври 2010 г. за изменение на статута по отношение на Европейския съюз на остров Сен Бартелеми (ОВ L 325, 9.12.2010 г., стр. 4).

                     (4)
                  Решение 2013/755/ЕС на Съвета от 25 ноември 2013 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейския съюз („Решение за отвъдморско асоцииране“) (OВ L 344,19.12.2013 г., стр. 1).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            2017/0174(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               С Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г.
                  1
                (наричан по-нататък „изменението на КШГ“) бяха изменени Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген
                  2
                (CISA), Регламент (ЕО) № 562/2006
                  3
                (Кодекс на шенгенските граници [КШГ]) и Регламент (ЕО) № 810/2009
                  4
                (Визов кодекс) и, наред с другото, бе дадено ново определение на понятието „краткосрочно пребиваване“ за граждани на трети държави в Шенгенското пространство. Считано от 18 октомври 2013 г. за граждани на трети държави — независимо дали са освободени от изискването за виза или не — които възнамеряват да пътуват до Шенгенското пространство с цел краткосрочно пребиваване, максималната продължителност на разрешения престой се определя като „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“. За разлика от определението, което бе в сила до 18 октомври 2013 г. (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане), новото понятие е по-точно, тъй като срокът се определя в дни, вместо в месеци. Освен това думите „след датата на първото влизане“, които породиха много неясноти и въпроси, бяха заличени от определението.

               С изменението на КШГ всички необходими промени бяха внесени в правните актове на ЕС в областта на визите и границите, т.е. CISA, КШГ, Визовия кодекс и Регламент (ЕО) № 539/2001
                  5
               . Понятието за краткосрочно пребиваване обаче е залегнало и в международни споразумения, сключени от Европейския съюз. Споразуменията за отмяна на визовия режим, сключени с Антигуа и Барбуда
                  6
               , Бахамските острови
                  7
               , Барбадос
                  8
               , Бразилия
                  9
               , Република Мавриций
                  10
               , Сейнт Китс и Невис
                  11
                и Република Сейшели
                  12
                все още се позовават на старото определение („три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане“
                  13
               ) при определянето на продължителността на безвизовия престой.

               На 16 юли 2014 г. Комисията прие препоръка за решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване между Европейския съюз и горепосочените държави
                  14
               , което беше прието от Съвета на 9 октомври 2014 г.
                  15
               . Целта бе по отношение на тези седем държави да се приложи новото определение за краткосрочно пребиваване, както е посочено в изменението на КШГ. Освен това определянето в споразуменията за отмяна на визовия режим на продължителността на краткосрочното пребиваване в дни, вместо в месеци, дава възможност за по-лесна проверка и изчисляване чрез електронни/информационни средства и по този начин е по-подходящо за централизираните системи за управление на границите, като например предложената Система за влизане/излизане (EES)
                  16
               .

               След разрешението на Съвета Комисията започна преговори за изменение на споразуменията за отмяна на визовия режим със седемте държави (Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Бразилия, Мавриций, Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели).

               Преговорите с Антигуа и Барбуда приключиха успешно с парафирането на споразумението за изменение на 28 октомври 2016 г. Двете страни се съгласиха да възприемат новото определение за „краткосрочно пребиваване“ в целия текст на Споразумението за отмяна на визовия режим между ЕС и Антигуа и Барбуда. Освен това споразумението включва изменение на някои технически аспекти (вж. по-долу), но нито едно от измененията не поражда съществени последици за пътуващите лица.

                  Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла на споразумението.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Споразумението изисква съгласието и на двете договарящи се страни съгласно съответните им процедури. От страна на Съюза това изисква решения на Съвета относно подписването и сключването на споразумението.

               Настоящото предложение се внася до Съвета с цел той да разреши подписването на споразумението за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

               Със споразумението се гарантира правната съгласуваност, както и хармонизацията между държавите членки чрез придържане към новото определение за краткосрочно пребиваване, както е предвидено в изменението на КШГ, с което се дава ясно тълкуване на понятието „краткосрочно пребиваване“.

               Правното основание за настоящото предложение е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Съюзът няма правомощие да изменя споразумения за отмяна на визовия режим, които биха обвързали четирите държави, асоциирани с прилагането на достиженията на правото от Шенген, включително общата визова политика. С цел да се гарантира хармонизиран подход и изпълнение на разпоредбите относно срока на разрешен престой в Шенгенското пространство, в споразумението е включена съвместна декларация, в която се посочва, че е желателно Антигуа и Барбуда, от една страна, и Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, от друга страна, да променят по съответен начин съществуващите между тях двустранни споразумения за отмяна на визовия режим.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Ако Европейският съюз е една от договарящите се страни по международно споразумение, то държавите членки нямат законово правомощие да пристъпят самостоятелно към каквото и да било изменение на такова споразумение. Споразумението за отмяна на визовия режим с Антигуа и Барбуда беше сключено от Европейския съюз. Следователно е необходимо действие на равнище на Съюза.

               Освен това сключването на споразумения за отмяна на визовия режим от страна на държавите членки би засегнало достиженията на правото на Съюза в областта на визите (член 3, параграф 2 от ДФЕС).

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели, а именно за изменение на съществуващото споразумение за отмяна на визовия режим между Антигуа и Барбуда и Съюза.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               4. РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

               На 9 октомври 2014 г. Съветът прие указания за водене на преговори, с което упълномощи Комисията да започне преговори с Антигуа и Барбуда за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим между двете страни. Държавите членки бяха уведомени за напредъка по преговорите по време на заседанията на работна група „Визи“ на Съвета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Резултати от преговорите

                  Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението е приемлив за Съюза.

                  Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

                  а. Продължителност на пребиваването

                  В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Антигуа и Барбуда, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период (вместо за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане). Новото определение се възприема в целия текст на Споразумението между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

                  б. Заключителна разпоредба — временно спиране на изпълнението на споразумението (член 8, параграф 4)

               Със споразумението се изменя последното изречение в член 8, параграф 4, както следва: „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“ С добавянето на думите „и възобновява изпълнението“ в сегашния текст на измененото споразумение се пояснява, че временното спиране на отмяната на визовия режим следва действително да бъде прекратено, ако отпаднат причините, довели до това спиране. Във връзка с това изменението привежда формулировката в споразумението с Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим в съответствие с тази във всички други споразумения за премахване на визите, подписани от Съюза през 2015 г. и 2016 г. На 14 юни 2016 г. беше проведена консултация по това изменение с работната група „Визи“ и нито една държава членка не повдигна възражения.

                  в. Замяна на думата „Общност“ с думата „Съюз“

                  След влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз сам по себе си придоби консолидирана правосубектност. Въпреки това „Европейската общност“ все още е фигурира в международни споразумения, влезли в сила преди Договора от Лисабон, какъвто е в случаят със Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. Поради това със споразумението за изменение думата „Общност“ се заменя с думата „Съюз“ в целия текст на споразумението за отмяна на визовия режим.

                  г. Съвместни декларации

                  Към споразумението са приложени две съвместни декларации:

                  - относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период и

                  - относно Исландия, Норвегия, Швейцария и Лихтенщайн.

                  д. Влизане в сила

                  Споразумението ще влезе в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата страна за приключването на процедурите за ратифициране. За да се гарантира правна сигурност и да се даде възможност на пътуващите лица да разберат закона и да се съобразят с него, е необходим достатъчно дълъг преходен период. След като приключи ратифицирането на споразумението, шестмесечният срок ще даде възможност на пътуващите лица да приключат краткосрочните пребивавания, които все още са изцяло изчислени съгласно старото определение, преди влизането в сила на новото определение за краткосрочно пребиваване и свързаното с него ретроспективно изчисляване на референтния период от 180 дни.

                  Останалите разпоредби на действащото споразумение между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване остават незасегнати от споразумението за изменение, включително териториалното приложно поле.

               6.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът да реши Споразумението да бъде подписано от името на Съюза и да упълномощи председателя на Съвета да назначи лицето(ата), надлежно упълномощено(и) да го подпише(ат) от името на Съюза.

               2017/0174 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение от 30 ноември 2009 г. Съветът сключи Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. В Споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Антигуа и Барбуда, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за „максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период“.

               (2)С Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  17
                бяха въведени хоризонтални промени в правните актове на Съюза в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване беше определено като максимален период от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               (3)Необходимо е това ново определение да бъде включено в Споразумението между Съюза и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване с цел постигането на пълно хармонизиране на режима на Съюза за краткосрочно пребиваване.

               (4)На 9 октомври 2014 г. Съветът прие решение, с което упълномощи Комисията да започне преговори по споразумение за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“).

               (5)Преговорите с Антигуа и Барбуда по споразумението приключиха успешно с парафирането му чрез размяна на писма на 28 октомври 2016 г. от страна на главните преговарящи на ЕС и на Антигуа и Барбуда.

               (6)Споразумението следва да бъде подписано и декларациите, приложени към Споразумението, следва да бъдат одобрени от името на Съюза.

               (7)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  18
               . Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (8)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  19
               . Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), при условие че посоченото споразумение бъде сключено.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Декларациите, приложени към настоящото решение, се одобряват от името на Съюза.

               Член 3

               Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) Споразумението от името на Съюза.

               Член 4

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 182, 29.6. 2013 г., стр. 1.

                     (2)
                  ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19.

                     (3)
                  OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.

                     (4)
                  ОВ L 243, 15.9.2009 г., стр. 1.

                     (5)
                  OВ L 081, 21.3.2001 г., стр.1.

                     (6)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 3.

                     (7)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 24.

                     (8)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 10.

                     (9)
                  С Бразилия ЕС е сключил две споразумения — едното за притежателите на обикновени паспорти (ОВ L 255, 21.9.2012 г., стр. 4), а другото за притежателите на дипломатически, служебни и официални паспорти (ОВ L 66, 12.3.2011 г., стр. 2).

                     (10)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 17.

                     (11)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 38.

                     (12)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 31.

                     (13)
                  Вж. разпоредбите за „Цел“ и „Продължителност на престоя“ в споразуменията.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Решение на Съвета за разрешаване на Комисията да започне преговори за изменение на споразуменията относно отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване, сключени между Европейския съюз/Европейската общност и Антигуа и Барбуда, Бахамската общност, Барбадос, Федеративна република Бразилия, Република Мавриций, Федерация Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели, прието от Съвета на 9.10.2014 г.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за изменение на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, регламенти (ЕО) № 1683/95 и (ЕО) № 539/2001 на Съвета и регламенти (ЕО) № 767/2008 и (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 1.

                     (18)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (19)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Антигуа и Барбуда за изменение на Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,

               от една страна, и

               АНТИГУА И БАРБУДА,

               от друга страна,

               заедно наричани по-нататък „договарящите се страни“,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейската общност и Антигуа и Барбуда за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), което влезе в сила на 1 май 2010 г.,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО значението на улесняването на контактите между хората,

               КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Споразумението действа в полза на гражданите на договарящите се страни,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че определението за краткосрочно пребиваване, предвидено в Споразумението (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане) не е достатъчно точно и по-специално, че формулировката „датата на първото влизане“ може да породи неясноти и въпроси,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че с Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г. бяха въведени хоризонтални промени в достиженията на вътрешното право на ЕС в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване бе определено на „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че Системата за влизане/излизане, която предстои да бъде създадена от Европейския съюз, изкисва използването на еднакво и ясно определение за краткосрочно пребиваване, което е приложимо за всички граждани на трети държави,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да гарантират плавен поток на пътниците на гранично-пропускателните пунктове на договарящите се страни,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че Споразумението обхваща гражданите на всички държави — членки на Европейския съюз, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението се изменя в съответствие с разпоредбите на настоящия член:

               (1)В заглавието думите „Европейската общност“ се заменят с думите „Европейския съюз“, в член 3, параграф 5 думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“, в член 6, параграф 1 думите „Европейската общност“ и „Общността“ се заменят съответно с думите „Европейския съюз“ и „Съюзът“, и в член 8, параграф 7 думата „Общността“ се заменя с думата „Съюзът“.

               (2)В член 1 думите „три месеца в продължение на шестмесечен период“ се заменят с думите „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“.

               (3)Член 4, параграф 1 се заменя със следното:

               „Гражданите на Европейския съюз могат да пребивават на територията на Антигуа и Барбуда за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.“

               (4)Член 4, параграф 2 се заменя със следното:

               „Гражданите на Антигуа и Барбуда могат да пребивават на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Този срок се изчислява независимо от пребиваването в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Антигуа и Барбуда могат да пребивават за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиването, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.“

               (5)В член 4, параграф 3 думите „три месеца“ се заменят с думите „90 дни“ и думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“.

               (6)Последното изречение в член 8, параграф 4 се заменя със следното:

               „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това временно спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“

               Член 2

               Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата за приключването на горепосочените процедури.

               Съставено в […] на […] ден от месец […] на две хиляди и седемнадесета година в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               За Европейския съюз

               За Антигуа и Барбуда,

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Желателно е властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Антигуа и Барбуда, от друга страна, незабавно да изменят съществуващите двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване в съответствие с условията на настоящото споразумение.

               Съвместна декларация относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период

               Договарящите се страни приемат, че максималният срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период, предвиден в член 4 от Споразумението, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято продължителност не надвишава общо 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               ________