Важна правна забележка

|

52007PC0813

Предложение за решение на Съвета за разрешаване на пускането на пазара на фуражи, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9) и инцидентното или технически неизбежно наличие на този картоф в храни и други фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (Само текстът на немски език е автентичен)  /* COM/2007/0813 окончателен */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 18.12.2007COM(2007) 813 окончателенПредложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза разрешаване на пускането на пазара на фуражи, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9) и инцидентното или технически неизбежно наличие на този картоф в храни и други фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета(Само текстът на немски език е автентичен)(представено от Комисията)ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМПриложеното предложение за решение на Съвета се отнася до фуражи, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 и инцидентното или технически неизбежно наличие на този картоф в храни и други фуражни, за който е подадена молба за пускане на пазара от BASF Plant Science GmbH до компетентните органи на Обединеното кралство на 28 февруари 2005 г., по силата на Регламент (ЕО) № 1829/2003 относно генетично модифицираните храни и фуражи.На 10 ноември 2006 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ”) даде положително становище в съответствие с членове 6 и 18 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и стигна до заключението, че е малко вероятно пускането на пазара на продуктите, съдържащи, състоящи се или произведени от картофа EH92-527-1, както са описани в заявлението, да имат неблагоприятно въздействие върху здравето на човека, на животните или върху околната среда[1].На 13 април 2007 г. ЕОБХ потвърди отново, че употребата на гена nptII като средство за маркировка в генетично модифицирани растения не създава риск за здравето на човека, на животните или за околната среда.Разрешението за отглеждането и промишлената употреба на картофа EH92-527-1 е предвидено с Решение на Комисията …[ относно пускането на пазара на картофения продукт (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1 в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета ), който е генетично модифициран за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин ]В този контекст, на 10 октомври 2007 г. бе представен за гласуване от страна на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните проект за решение на Комисията за разрешаване на пускането на пазара на Общността на фуражи, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 и инцидентното или технически неизбежно наличие на този картоф в храни и други фуражни продукти. Комитетът не предостави становище: десет държави-членки (123 гласа) са гласували за, дванадесет държави-членки (133 гласа) са гласували против и пет държави-членки (89 гласа) са се въздържали.Следователно, съгласно член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и в съответствие с член 5 от Решение 1999/468/EО на Съвета, изменено с Решение 2006/512/EО на Съвета, от Комисията се изисква да представи на Съвета предложение за мерките, които трябва да се вземат, а Съветът разполага с три месеца, за да се произнесе с квалифицирано мнозинство и да уведоми Парламента за това.Предложение заРЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАза разрешаване на пускането на пазара на фуражи, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 (BPS-25271-9) и инцидентното или технически неизбежно наличие на този картоф в храни и други фуражни продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета(Само текстът на немски език е автентичен) (текст от значение за ЕИП)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно генетично модифицираните храни и фуражи[2], и по-специално членове 7, параграф 3 и 19, параграф 3 от него,като има предвид, че:1.  На 28 февруари 2005 г. BASF Plant Science GmbH представи пред компетентните органи на Обединеното кралство, в съответствие с членове 5 и 17 от Регламент (ЕО) № 1829/2003, заявление за пускане на пазара на генетично модифицирания картоф EH92-527-1 за употреба в храни и фуражи, както и в храни и фуражи, съдържащи, състоящи се или произведени от картофа EH92-527-1, освен за отглеждане.2.  От заявлението може да се направи изводът, че фуражите, произведени от генетично модифицирания картоф EH92-527-1 представляват, както за всеки обикновен картоф за нишесте, страничен продукт от процеса на преработване на нишесте и са предназначени за употреба само в хранителната верига на човека и животните.3.  На 10 ноември 2006 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ”) даде положително становище в съответствие с членове 6 и 18 от Регламент (ЕО) № 1829/2003 и стигна до заключението, че е малко вероятно пускането на пазара на продуктите, съдържащи, състоящи се или произведени от картофа EH92-527-1[3], както са описани в заявлението (продуктите), да имат неблагоприятно въздействие върху здравето на човека, на животните или върху околната среда. В становището си ЕОБХ взе предвид всички специфични въпроси и опасения, изразени от държавите-членки в контекста на консултацията на националните компетентни органи, както е предвидено в член 6, параграф 4 и член 18, параграф 4 от този регламент.4.  В съответствие с това, ЕОБХ не счита за необходимо налагането на специфични изисквания за етикетиране, различни от тези, предвидени в членове 13, параграф 1 и 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003. ЕОБХ също така е на мнение, че налагането на специфични условия и ограничения за употребата и обработването, включително изисквания за мониторинг след пускане на пазара и специални условия за защита на определени екосистеми /околна среда и/или географски зони, както е предвидено в буква д) от членове 6, параграф 5 и 18, параграф 5 от Регламента.5.  В становището си ЕОБХ също така стигна до заключението, че планът за мониторинг на околната среда, представен от заявителя, отговаря на предвидената употреба на продуктите. Този мониторинг на околната среда ще бъде извършен за целите на Решение […] на Комисията…относно пускането на пазара на картофения продукт ( Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифициран за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[4].6.  На 25 януари 2007 г., в резултат на коментарите от страна на обществеността и на доклад, публикуван от Световната здравна организация, в който канамицинът и неомицинът са определени като „особено важни антибактериални агенти за хуманната медицина и за стратегиите за управление на риска, когато не са за хуманна употреба“, Комисията консултира Европейската агенция по лекарствата (EMEA), относно терапевтичното значение за хуманната и ветеринарната медицина на антибиотиците, за които генът nptII придава резистентност. След като получи отговора на Европейската агенция по лекарствата, Комисията изиска от ЕОБХ да преразгледа предишната си оценка относно безопасността на гена nptII и на генетично модифицираните растения, съдържащи този ген в светлината на цитирания отговор. На 13 април 2007 г. ЕОБХ потвърди предишната си оценка относно безопасността на генетично модифицираните растения, съдържащи гена nptII и стигна до заключението, че наличието на този ген в генетично модифицираните растения за използване в храни и фуражи не създава риск за здравето на човека, на животните или за околната среда.7.  В светлината на изложените по-горе заключения, следва да се издаде разрешително.8.  Разрешителното за отглеждането и промишлената употреба на картофа EH92-527-1 е предвидено с Решение на Комисията […]…[ относно пускането на пазара на, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на картофен продукт (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифициран за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин ], която определя условията за употреба и обработка, които целят да се избегне всяко смесване с материал, получен от обикновени картофи, предназначени за храна или фуражи.9.  Въпреки прилагането на тези мерки, не трябва да се изключва възможността да се намерят следи от наличието на генетично модифицирания картоф и някои продукти от процеса на обработка на нишесте в храни и фуражи. Подобно наличие на следи следва да се смята за инцидентно или технически неизбежно и може да бъде допуснато при условие, че е в пропорция, не надвишаваща 0.9%.10.  За всеки ГМО следва да се посочи единен идентификатор, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 65/2004 на Комисията за създаване на система за разработване и оценка на единните идентификатори за генетично модифицирани организми[5].11.  Всяка информация, съдържаща се в приложението към настоящото решение за разрешаването на продуктите следва да бъде вписана в регистъра на Общността за генетично модифицирани храни и фуражи, както е предвидено в Регламента.12.  В съответствие с членове 4, параграф 2 и 16, параграф 2 от регламента, условията за разрешаване на продуктите сa задължителни за всички лица, които ги пускат на пазара.13.  Настоящото решение следва да бъде нотифицирано от Клиринговата къща по биобезопасност (BCH) на страните по Протокола от Картахена по биологична безопасност към Конвенцията за биологично разнообразие съгласно членове 9, параграф 1 и 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1946/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. относно трансграничното придвижване на генетично модифицирани организми[6].14.  Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател и следователно мерките, предвидени в настоящото решение трябва да бъдат приети от Съвета,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1 Генетично модифициран организъм и единен идентификаторГенетично модифицираният картоф ( Solanum tuberosum L .) EH92-527-1, както е посочено в буква б) от приложението, получава единния идентификатор BPS-25271-9, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 65/2004.Член 2 РазрешаванеСледните продукти са разрешени за целите на член 4, параграф 2 и член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1829/2003, в съответствие с условията, определени в настоящото решение.а) фуражи, произведени от картоф BPS-25271-9 ;б) храни, съдържащи, състоящи се или произведени от картоф BPS-25271-9, получен от инцидентното или технически неизбежно наличие на този ГМО в пропорция, не надвишаваща 0.9% от хранителните съставки, взети предвид поотделно или храни, състоящи се от една съставка.в) фуражи, съдържащи или състоящи се от картоф BPS-25271-9, получен от инцидентното или технически неизбежно наличие на този ГМО в пропорция, не надвишаваща 0.9% от фуражите и от всеки фураж, от който се състои.Член 3 ЕтикетиранеС оглед на изискванията за етикетиране, установени в член 25, параграф 2 от Регламент (EО) № 1829/2003, „име на организма“ е „картоф за нишесте от амилопектин“.Член 4 Мониторинг на въздействията върху околната среда15.  Планът за мониторинг на въздействията върху околната среда, предвиден в член 4 от Решение на Комисията […] [ относно пускането на пазара на картофен продукт (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифициран за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета ] се смята също за приложим за целите на настоящото решение.16.  Титулярът на разрешението предоставя на Комисията годишни доклади относно изпълнението и резултатите от дейностите, посочени в плана за мониторинг.В съответствие с член 30 от Регламент № 1829/2003, тези доклади ясно посочват кои части от докладите се считат за поверителни, заедно с обосновка, която може да бъде проверена относно поверителността на въпросните данни.Поверителните части от тези доклади се предоставят в отделни документи.Член 5 Регистър на ОбщносттаИнформацията в приложението към настоящото решение е вписана в регистъра на Общността за генетично модифицирани храни и фуражи, както е предвидено в член 28 от Регламент (ЕО) № 1829/2003.Член 6 Титуляр на разрешениетоТитуляр на разрешението е BASF Plant Science GmbH, Германия.Член 7 ВалидностНастоящото решение се прилага за период от 10 години от датата на неговото нотифициране.Член 8 АдресатАдресат на настоящето решение е BASF Plant Science GmbH, Carl-Bosch-Str.38, D-67056 Ludwigshafen, Германия.Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседателПРИЛОЖЕНИЕа) Заявител и титуляр на разрешението:Име: BASF Plant Science GmbHАдрес: Carl-Bosch-Str.38, D-67056 Ludwigshafen, Германияб) Обозначение и спецификация на продуктите:(1) фуражи произведени от картоф BPS-25271-9;(2) храни, съдържащи, състоящи се или произведени от картоф BPS-25271-9, получен от инцидентното или технически неизбежно наличие на този ГМО в пропорция, не надвишаваща 0.9% от хранителните съставки, взети предвид поотделно или храни, състоящи се от една съставка;(3) фуражи, съдържащи или състоящи се от картоф BPS-25271-9, получен от инцидентното или технически неизбежно наличие на този ГМО в пропорция, не надвишаваща 0.9% от фуражите и от всеки фураж, от който се състои.Генетично модифицираният картоф BPS-25271-9, както е описан в заявлението, съдържа нишесте с изменен състав (по-високо съотношение амилопектин/амилоза). Изменението налага потискане на експресията на гранулиращ протеин за синтез на скорбяла (GBSS), отговорен за биосинтезата на амилозата. В резултат, получената скорбяла съдържа в малки количества или въобще не съдържа амилоза и се състои от амилопектин, който изменя физичните свойства на скорбялата. Генът nptII , който придава резистентност спрямо канамицин, бе използван като средство за маркировка в процеса на генетичната модификация.в) Етикетиране:С оглед на изискванията за етикетиране, установени в член 25, параграф 2 от Регламент (EО) № 1829/2003, „име на организма“ е „картоф за нишесте от амилопектин“.г) Метод за откриване:-  Количествени методи в реално време, присъщи на проявлението, основани на амплифициране на полимеразна верижна реакция (PCR) за генетично модифицирания картоф BPS-25271-9.-  Потвърден от референтната лаборатория на Общността, създадена с Регламент (EО) № 1829/2003, публикуван на следния адрес : http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm-  Референтен материал: ERM®-BF416 (за MON-ØØ863-5) и ERM®-BF415 (за MON-ØØ6Ø3-6), достъпен посредством Съвместния изследователски център (СИЦ) на Европейската комисия и Института за референтни материали и измервания (IRMM) на следния адрес:http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htmд) Единен идентификатор:BPS-25271-9е) Информация, изисквана съгласно разпоредбите на приложение II към Протокола от Картахена по биологична безопасност към Конвенцията за биологичното разнообразие:Клирингова къща по биобезопасност (BCH), регистрационен номер: вж. [ попълва се след нотификация ]ж) Условия или ограничения относно пускането на пазара, употребата или обработката на продуктите:Не се изисква.з) План за мониторинг:План за мониторинг на въздействията върху околната среда, предвиден в член 4 от Решение на Комисията […] относно пускането на пазара на картофен продукт (Solanum tuberosum L. линия EH92-527-1), генетично модифициран за повишено съдържание на компонента на скорбялата амилопектин, в съответствие с Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.и) Изисквания за мониторинг след пускане на пазара по отношение на употребата на храната за консумация от хора:Не се изисква.Забележка: възможно е в бъдеще да се наложат изменения на връзките за достъп до необходимите документи. Тези изменения ще станат общодостъпни чрез актуализиране на регистъра на Общността за генетично модифицираните храни и фуражи. [1] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620785504.htm[2] OВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1981/2006 на Комисията (ОВ L 368, 23.12.2006 г., стр. 99).[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620785504.htm[4] Да се попълнят препратките от ОБ[5] ОВ L 10, 16.1.2004 г., стр. 5.[6] ОВ L 287, 5.11.2003 г., стр. 1.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 4.9.2017
            COM(2017) 463 final
            2017/0215(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на следващите три заседания на Международната комисия по китолов, включително на свързаните с тях заседания и действия между сесиите

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение е за решение на Съвета за определяне на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза във връзка със заседанията на Международната комисия по китолов (МКК) по силата на Международната конвенция за регулиране на улова на китове („Конвенцията“), включително при заседанията и действията между сесиите.

               Предложението се опира на решенията на Съвета, приети на 2 март 2009 г. и на 13 декември 2011 г. след предложения на Комисията
                  1
               , което позволи на Съюза да координира своята позиция по редица въпроси в рамките на три заседания на МКК (през 2012 г., 2014 г. и 2016 г.), включително и на свързаните с тях заседания между сесиите.

               Многогодишният характер на предишните решения и стабилният подход на политиката, който те осигуриха, позволиха на ЕС и на неговите държави членки да проявят по-голяма активност по въпросите, разглеждани в МКК. В резултат на това ЕС все по-често получава искания с кратък срок за отговор от правителствата на трети държави за участие в определени дейности. Ето защо се предлага с бъдещото решение на Съвета не само да се дадат насоки за заседанията, свързани с МКК, но то следва да се ползва и при действията между сесиите, в границите на очертаната в решението рамка на политиката, например при политическите действия.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Международната конвенция за регулиране на улова на китове

               Подписаната през 1946 г. Международна конвенция за регулиране на улова на китове гарантира както опазването, така и устойчивото управление на популациите от китове на глобално равнище.

               Към Конвенцията е приложен правно обвързващ График, в който са посочени защитените и незащитените видове, отворените и затворените за достъп води, включително зоните – убежища, и се определят ограничения на улова за търговския китолов и китолова с цел прехрана. С Конвенцията се регламентира и китоловът с научноизследователска цел. В този контекст в Графика е заложено договарящите правителства да представят предложенията за разрешения за научни цели, които, преди да бъдат издадени, се разглеждат от Научния комитет. Разрешенията се издават от отделните държави.

               Тъй като Конвенцията е подписана преди Договора от Рим, членството в нея е ограничено до участието единствено на правителства и съответно Европейският съюз е само със статут на наблюдател
                  2
               . Към настоящия момент договарящи по Конвенцията са правителствата на двадесет и пет държави — членки на ЕС
                  3
               , а общият брой на договарящите правителства е осемдесет и седем.

               2.2.Международната комисия по китолов

               Органът, компетентен да следи за прилагането на Конвенцията, е Международната комисия по китолов (МКК), която заседава на всеки две години. МКК упражнява основните си отговорности за устойчиво управление и опазване, като внася изменения в Графика към Конвенцията в отговор на искания, отправени от договарящите правителства. Измененията трябва да бъдат подкрепени от мнозинство от три четвърти от имащите право на глас членове на МКК. Решенията на МКК за изменение на Графика към Конвенцията имат пряко правно действие, тъй като влизат в сила след определен период, без да е необходима ратификация
                  4
               . Практически на всички заседания на МКК са предлагани изменения на Графика към Конвенцията за разрешаване на китолова при определени условия или за определяне на убежища.

               С времето МКК значително се промени и се превърна в международна организация еталон по отношение на всички аспекти, свързани с китовете и китолова, предприемаща действия, като например програми за полеви изследвания, популационно моделиране, планове за опазване, познания за заплахите и управлението им. Върху МКК ще оказват все по-голямо влияние „Програма 2030“ и изобщо целите за устойчиво развитие, и по-специално целта за устойчиво развитие № 14
                  5
               .

               Основните приходи на МКК се формират от финансовите вноски на договарящите правителства, но допълнителни доброволни вноски за поддържане на определени работни програми, управлявани от МКК, постъпват от членуващите правителства, както и от организации на гражданското общество.

               Към МКК действа Научен комитет с консултационна функция, който оказва по-специално подкрепа при оценката на състоянието на популациите, определянето на ограниченията на улова, анализа на информацията за китовете и китолова. Освен това Научният комитет разглежда разрешенията за улов на китове с научноизследователска цел и прави коментари по тях
                  6
               , преди договарящите правителства да ги издадат на свои граждани
                  7
               .

               Двойният мандат на МКК — да управлява китолова и да опазва китовете, доведе до изключително крайни позиции между договарящите правителства, подкрепящи улова на китове, и тези, които настояват за стриктно опазване. Това положение прави МКК по-слаба, но тя продължава да бъде единствената съществуваща рамка, с помощта на която биха могли да се решават въпроси от глобален интерес.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               3.1.Необходимостта от позиция на Съюза

               Възможно е решенията за изменение на Графика, приети в рамките на МКК, да засегнат постигането на целите на политиките и законодателството на ЕС по отношение на китоподобните.

               Съгласно член 191, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) една от целите на политиката на ЕС в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални или световни екологични проблеми. Тази цел включва опазването на видовете на глобално равнище, включително на китовете и другите китоподобни, и Европейският съюз е въвел законодателство за околната среда, с което се насърчава ефективната им защита чрез всеобхватно хармонизиране на правилата на равнището на ЕС.

               В приложение IV към Директивата за опазване на естествените местообитания
                  8
                са изброени всички китоподобни. Това означава, че всички видове китове и другите китоподобни са защитени срещу всякакво умишлено обезпокояване, залавяне или убиване във водите на ЕС. Директивата също така представлява основание за позициите в политиката на ЕС по въпроси като шумовото замърсяване, сблъсъци с кораби, заплитане и прилов. Освен това с Директивата за местообитанията се забраняват държането, транспортирането и търговията или размяната на екземпляри, взети от природата. Законодателният акт не допуска възобновяването на търговския китолов.

               С Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях
                  9
               , с който се прилагат в рамките на ЕС разпоредбите на Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES), се забранява вносът на китоподобни в Съюза за предимно търговски цели. Тази висока степен на защита се затвърждава още и с Рамковата директива за морска стратегия
                  10
               , която следва да повишава качеството на околната среда на китовете и другите китоподобни чрез насърчаване на доброто екологично състояние на океаните и моретата на ЕС.

               Поради факта обаче, че китовете мигрират, политиката на ЕС няма да бъде ефективна в неговите води, ако не е подкрепена от съгласувани действия в световен план в съответствие със сравнима по мащаб международна регулаторна рамка. Тази рамка се осигурява от Международната конвенция за регулирането на улова на китове.

               Участието на ЕС в многостранни екологични споразумения, като например Конвенцията за биологичното разнообразие, Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата и Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители, както и ратификацията на Конвенцията Минамата относно живака също оказват влияние върху редица теми, по които МКК е приемала резолюции.

               3.2.Специфични въпроси на политиката

               3.2.1.Търговски китолов, дребен крайбрежен китолов и критерии за разрешенията за научни цели

               Търговският китолов се регулира от МКК. През 1982 г. тя взема решение, че от 1986 г. тази форма на китолов следва да бъде обект на мораториум за всички видове и популации китове.

               Мораториумът не засяга Норвегия и Исландия, тъй като те изразяват срещу него съответно възражение
                  11
                и резерва
                  12
               . И до днес двете държави продължават да извършват улов на китове за търговски цели
                  13
               . Те сами определят ограниченията си на улова, но предоставят на Международната комисия информация за него и свързани научни данни. И Норвегия, и Исландия твърдят, че определят ограниченията си на улова въз основа на преразгледаната процедура по управление, разработена от МКК с цел изчисляване на устойчивите ограничения на улова за търговския китолов. Стриктното прилагане на тази процедура по начина, който препоръчва Научният комитет, е основен елемент, позволяващ да се избегне определянето на прекалено високи стойности на ограниченията на улова.

               Япония спазва мораториума върху търговския китолов, но предоставя специални разрешения съгласно член VІІІ от Конвенцията, позволяващи убиването, улавянето и обработката на китове „за целите на научни изследвания в съответствие с ограниченията по отношение на броя и при такива други условия, каквито договарящото правителство счете за уместни“. През 2014 г. обаче Международният съд прие, че основната програма на Япония за „китолов с научноизследователска цел“ е противозаконна, тъй като не притежава в достатъчна степен научни качества, за да бъде обоснована недвусмислено като изпълняваща „целите на научни изследвания“
                  14
               . Освен това не бе доказана необходимостта от вземане на проби чрез убиване за постигането на обявените научни цели. Въпреки това Япония поднови през 2016 г. и продължи през 2017 г. китолова „а научноизследователска цел“ в Антарктика на базата на нова програма, без да следва преразгледания процес на разглеждане на разрешенията за китолов, както бе поискано в съответните резолюции на МКК
                  15
               , срещу които Япония представи възражение.

               Независимо от продължаващия улов на китове в тези държави мораториумът върху търговския китолов спомогна за защитата на китовете през последните тридесет години. Въпреки това числеността на китовете в много от популациите продължава да бъде критично ниска, също и поради все по-големия брой заплахи, недължащи се на китолова, например заплитането в риболовни съоръжения, сблъсъка с кораби, замърсяването, в това число с подводни шумове, влошаването на състоянието на местообитанията и др. Ето защо избягването на натиска от страна на търговския лов е все така важно, за да се помогне за възстановяването на тези популации. Следователно общата забрана на търговския китолов, договорена в рамките на МКК, следва да остане в сила. Тя е в съответствие с политиките на ЕС и Съюзът настоява за нея.

               Япония освен това се опитва да убеди МКК да подкрепи въвеждането на нова категория китолов — дребния крайбрежен китолов (ДКК)
                  16
               , който в действителност ще позволи частично вдигане на мораториума над търговския китолов. ЕС следва да се противопоставя на предложенията за въвеждане на нови категории китолов и да подкрепя констатациите на Международния съд
                  17
               , според които  в Конвенцията китоловът се разделя на три категории: търговски китолов, китолов от местното население с цел прехрана (обхванати от Графика) и китолов със специални разрешения съгласно член VІІІ. Това ще предотврати възможностите за заобикаляне на забраната върху търговския китолов и ще спомогне да се спре прилагането на тази концепция в близост до водите на ЕС.

               По отношение на китолова „с научноизследователска цел“ ЕС следва твърдо да отстоява, че член VІІІ, допускащ китолова със специални разрешения, не може да се използва за оправдаване на нещо, което представлява предимно търговски китолов. Нарушаването на този член открито противоречи на духа на мораториума и на волята на МКК, изразена в редица резолюции. За да бъдат приемливи за ЕС като правомерни по силата на член VІІІ, предложенията за специални разрешения трябва да вземат предвид съображенията, изложени от Международния съд в решението му от 31 март 2014 г. относно китолова в Антарктика. Това означава стриктно спазване на Резолюция 2014-5 относно китолова със специално разрешение, съгласно която, за да бъде издадено специално разрешение, е необходимо да бъдат едновременно изпълнени два елемента, а именно: вземането на проби чрез убиване да е за „научни изследвания“, при това само „за целите“ на тези изследвания. На практика това би означавало да се убеди Научният комитет, че всяка договаряща страна, желаеща да издаде специални разрешения, е доказала, че очакваният резултат от проекта е обоснован като научно изследване, внимателно е обмислила дали вземането на проби без убиване няма да задоволи целите на изследването, е заключила, че това е неосъществимо, и е доказала, че предложените размери на пробите са строго свързани с научните нужди и не са по-големи от разумното за научната цел.

               Освен това ЕС следва да насърчи виждането, което в крайна сметка бе прието от всички страни по делото пред Международния съд, че МКК има законна роля в дебатите относно китолова със специално разрешение. Следователно ЕС следва да продължава да се застъпва за подходи, които гарантират, че преди да бъде издадено, всяко специално разрешение се разглежда от Научния комитет към МКК и от самата МКК и отговаря на нейните препоръки.

               3.2.2.Опазване

               През 1946 г. Конвенцията е едно от първите международни споразумения, което прави връзка между опазването и устойчивата експлоатация. С времето въздействията на заплахите, недължащи се на китолова, и грижите за опазването на китовете се увеличават и се превръщат в едно от най-големите предизвикателства пред МКК.

               През 2003 г. е сформиран Комитет по опазването. Той работи в тясно сътрудничество с Научния комитет с цел отстраняване на редица заплахи за китовете и техните местообитания. През 2016 г., с подкрепата на договарящите правителства от държавите — членки на ЕС, и въз основа на координирана позиция на ЕС, МКК прие нов стратегически план
                  18
               , придружен от работна програма, в който се определят заплахите за китоподобните от първостепенна важност (сблъсъци с кораби, отпадъци в морето, прилов, звук от антропогенни източници, химическо замърсяване и изменение на климата), както и приоритетни действия (устойчиво наблюдение на китовете, планове за управление на опазването, зони – убежища, събиране на данни и докладване).  Освен това бе поставен нов акцент върху приноса на китовете и другите китоподобни за регулирането на екосистемите и за екосистемните услуги, които китовете осигуряват както през времето на своя живот, така и след своята смърт.

               ЕС следва да подкрепя по-нататъшния напредък по отношение на нарастващото участие на МКК в опазването, което е в съответствие с политиката и законодателството на ЕС.

               Като част от своя сериозен ангажимент във връзка с опазването ЕС следва да продължи да подкрепя всички предложения за зони — убежища за китове
                  19
               . За да бъдат приети, тези предложения се нуждаят от изменение на Графика с мнозинство на гласовете от три четвърти. Постигането на това мнозинство изисква подготвителни дискусии с договарящите правителства, които традиционно гласуват против зоните – убежища. ЕС и неговите държави членки следва също така да насърчат по-голяма прозрачност, като предложат разпоредбите от Графика, отнасящи се до зоните – убежища, да бъдат отделени в самостоятелен раздел в рамките на същия дял
                  20
               .

               Също така подкрепа следва да получат предложенията на МКК, чието предназначение е да подобрят благосъстоянието на китовете. Работата по благосъстоянието на животните може да включва, без да се ограничава до следното: заплитания, сблъсъци с кораби, масово засядане в плитчини, наблюдение на китове, шумово замърсяване, подобрение на методите на убиване и евтаназия и др.

               През последните години МКК започна да се ангажира с въпроси, свързани с болестите при китоподобните, особено тези, които може да са свързани с човешка дейност, и тези, които могат да разпространяват заболявания и сред животните и хората, излагайки на риск общностите на местното население, ловуващи с цел прехрана, при консумацията на продукти от китове с произход от нетърговски лов. ЕС и неговите държави членки следва да подкрепят подобни дебати, при условие че почиват на научна основа и че разглеждането в МКК създава добавена стойност за работата на други форуми.

               3.2.3.Китолов от местното население с цел прехрана

               Китоловът от местното население с цел прехрана
                  21
                (КМНП) е обхванат от последователните издания на Графика и регулирането му е основна и неразделна част от задълженията на МКК, която определя на всеки шест години ограниченията на улова за този вид китолов (предстои преразглеждане през 2018 г.). Върху КМНП не е налаган мораториум, тъй като той не е търговски китолов. Отговорност на правителствата е да представят доказателства за нуждите на коренното си население под формата на „изложение на нуждите“, в което се описват подробно аспектите на лова, продуктите и разпределението, свързани с културата, прехраната и храненето. Научният комитет извършва консултации във връзка с устойчивостта на предложените ловувания и безопасните ограничения на улова, а МКК, като отчита изложението на нуждите и становището на Научния комитет, взема решение за ограниченията на улова при всеки лов. Този въпрос обаче често е бил предмет на спорове както на равнището на ЕС, така и в рамките на МКК. Ситуацията е усложнена и от факта, че в Графика се признава, че уловът от КМНП трябва да задоволява потребностите, свързани с прехраната на местното население
                  22
               , но липсва тяхното определение. Формулирането на такова определение е особено деликатен въпрос, като се имат предвид сложните понятия, разнообразните видове лов и особеностите на общностите, което то следва да обхване.

               ЕС като цяло и Дания от името на Гренландия предприеха важни инициативи, за да намалят напрежението около КМНП. През 2014 г. МКК прие Резолюция 2014-1 относно нуждата от регулиране на КМНП в бъдеще чрез по-съгласуван и дългосрочен подход. Също така тя поиска от Научния комитет и подкомитета по въпросите на КМНП да се заемат с конкретни задачи
                  23
                преди следващия кръг на определяне на квотите за КМНП през 2018 г., за да се осигури по-солидна основа на решението относно ограниченията на улова.

               В допълнение към Резолюция 2014-1 експерти от различни области, включително представители на общностите, занимаващи се с КМНП, обсъдиха понятието за потребности, свързани с прехраната, с оглед на правата на коренното население
                  24
               . Те препоръчаха да се задълбочи разбирането за правата, да се засили ролята на коренното население в МКК и да се създадат връзки между МКК и други важи форуми. Освен това експертите отправиха предложение „изложенията на нуждите“, намирани за ограничаващи правата на коренното население да използва собствените си ресурси, да бъдат заменени с по-невзискателен документ. И накрая, те предложиха подобрен процес и срокове за разглеждането на ограниченията на улова за КМНП след 2018 г.

               По време на 66-ата сесия на МКК през октомври 2016 г. ЕС и договарящите правителства на неговите държави членки успяха да подкрепят в общи линии необходимостта в работата на МКК да се обръща по-голямо внимание на правата на коренното население, както и предложението на експертите да се подобри процесът на определяне на ограниченията на улова за КМНП. По отношение на смяната на термина „изложение на нуждите“ обаче се появи несъгласие. В резултат на това на 66-тата сесия на МКК беше постигнато съгласие работната група за КМНП да разгледа по-задълбочено тези въпроси и по време на 67-ата сесия през 2018 г. да отправи необходимите препоръки. С оглед на това ще бъде важно двете най-ангажирани в дискусиите по тези въпроси държави — членки на ЕС, да работят заедно, за да гарантират, че препоръките до участниците в 67-ата сесия на МКК ще може да бъдат подкрепени от ЕС като цяло.

               По отношение на правата на коренното население ЕС отдавна насърчава зачитането на правата на човека навсякъде по света и развива широк спектър от важни за коренните народи политики
                  25
               . За да покаже своята подкрепа за подхода, основан на правата, ЕС може да последва препоръките на експертите
                  26
                и да предложи на МКК резолюция относно значението на най-новите достижения в сферата на правата на коренното население, както и да насърчи изследването на механизми за подобряване на статута на делегатите от коренните народи на срещите на МКК. Освен това ЕС може да обмисли разширяването на предложените за 67-ата сесия на МКК изменения на Графика с цел промяна на терминологията от местно (туземно) на коренно население.

               Останалите препоръки относно правата на коренното население, по-специално поръчването на анкетно проучване за инструментите на тези права, поканата до специалния докладчик на ООН по правата на коренното население за редовно участие в заседанията на МКК, определянето на представител на МКК за участие в сесия на Постоянния форум на ООН по въпроси, свързани с коренното население, и разглеждането на евентуалните ползи от включването на секретариата в Междуведомствената група за подкрепа по въпросите, свързани с коренното население, изглеждат твърде непропорционални за малка организация със само четири държави членки, практикуващи КМНП. Предоставянето на подходяща информация за тези аспекти на МКК може да се направи по по-ефективен начин и при по-ниски разходи, като се разчита на изявленията на съответните договарящи правителства и делегати от народите, занимаващи се с КМНП.

               Когато ЕС изтъква подхода, основан на правата, той трябва да е наясно, че правата на коренното население не са абсолютни и може да бъдат засегнати от разумни и обективно обосновани действия. Например представянето на информация в подкрепа на ограниченията на улова за КМНП е разумно и обективно обосновано предвид задължението на МКК да определя тези ограничения, за да може КМНП да отговаря на потребностите, свързани с прехраната на местното население. Разумна и обективна обоснованост в мандата на МКК за управление на популациите от китове в глобален план може да намери и ограничаването на квотата за КМНП поради загриженост за устойчивостта на лова.

               3.3.Институционални въпроси

               Тъй като ЕС е със статут на наблюдател, позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на МКК, се изразяват от държавите членки, действащи съвместно в интерес на ЕС, по начин, който най-добре ще насърчи признаването на ЕС, без да се засягат разпоредбите на Договора относно представителството на ЕС.

               Въпреки че изглежда малко вероятно усилията на настоящия японски председател на МКК за започване на дискусии по темата „МКК в бъдеще“ да доведат до призиви за договорни изменения, ЕС и неговите държави членки следва да се възползват от всяка възникнала възможност за издигане на каузата за членство на ЕС.

               Доколкото ЕС не може да бъде член, дотолкова по-важно е държавите членки да използват пълноценно колективната си тежест и да отстояват позициите на ЕС в МКК в съответствие с принципа на лоялно сътрудничество, залегнал в член 4, параграф 3 от Договора за Европейския Съюз, и принципа за единно външно представителство на ЕС. Единната позиция на ЕС е от съществено значение и като предпоставка за постигане на консенсус или единодушие в МКК, което е особено важно предвид констатацията на Международния съд, че резолюциите на МКК може да подходящи за тълкуването на Конвенцията или на Графика към нея, ако са приети с консенсус или са гласувани единодушно
                  27
               .

               За да постигне ЕС максимална колективна тежест, необходимо е всички държави членки да бъдат договарящи правителства в МКК и да са в състояние да гласуват по измененията на Графика и други резолюции. Към момента двадесет и пет държави — членки на ЕС, са договарящи правителства в МКК и е важно трите, които още не са такива или са се оттеглили (Малта и Латвия, съответно Гърция), да се присъединят колкото е възможно по-скоро. Също така, за да имат право на глас, всички държави членки трябва да плащат навреме определените им вноски
                  28
               .

               Не е нужно всички държави членки да изпращат на заседанията на МКК национални представители от столиците си, за да постигне ЕС максимално влияние като цяло. Може да бъдат упълномощени служители на местните посолства. Ако пък държава членка не разполага с представителство в държавата — домакин на заседание на МКК, в съответствие с практиката при други правно обвързващи споразумения, член на делегация на друга държава членка може да бъде упълномощен от съответния национален орган преди заседанието.

               Задължението за лоялно сътрудничество означава, че държавите — членки на ЕС, не следва да се противопоставят една на друга при гласуването и следва да положат всички усилия за постигане на обща позиция.

               Тъй като договарящите правителства по ICRW са осемдесет и седем, сегашният брой от двадесет и две държави членки с право на глас представлява една четвърт от всички членове на МКК с право на глас.

               Следователно както основните принципи на политиката, така и тежестта на броя на гласовете изискват ЕС като цяло да постигне споразумение по предложенията на МКК доста преди нейните заседания.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за „установяване на позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“. Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага независимо от това дали Съюзът е член на въпросния орган или страна по въпросния договор
                  29
               .

               Международната комисия по китолов е орган, създаден със споразумение — Международната конвенция за регулиране на улова на китове. Актовете, които МКК има за задача да приема, са актове с правно действие. Предвижданите актове са в състояние да повлияят решаващо на съдържанието на законодателство на ЕС (вж. раздел 3.1. по-горе). Предвижданите актове не допълват, нито изменят институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               В контекста на МКК първостепенната цел на Съюза е да бъде осигурена ефективна международна регулаторна рамка за опазването и управлението на популациите от китове, която да гарантира значително подобрение в консервационния статус на китовете и другите китоподобни и да постави всички китоловни дейности на членовете на МКК под контрола на същата. При предишните предложения основната цел и основното съдържание на предвиждания акт бяха определени като свързани главно с околната среда, и следователно като материалноправно основание беше посочен член 191, параграф 1 от ДФЕС, а член 43, параграф 2 от ДФЕС не беше предложен като част от оперативното правно основание за решението относно позицията на Съюза в МКК (вж. също COM(2011)495 и COM(2008)711). Засега се предлага да бъде предложено същото правно основание, както през 2008 и 2011 г. Необходимо е да се подчертае, че разграничаването между член 191, параграф 1 и член 43, параграф 2 от ДФЕС е предмет на някои висящи дела в Съда
                  30
               . Настоящото предложение за материалноправното основание в никакъв случай не накърнява изключителната компетентност на Европейския съюз в областта на опазването на морските биологични ресурси по силата на разпоредбите на член 3, параграф 1, буква г) във връзка с член 38 от Договора и приложение I към него, а следователно и по отношение на всички живи водни ресурси съгласно общата политика в областта на рибарството, провеждана в съответствие с Регламент (ЕО) № 1380/2013
                  31
               . Този подход не следва да създава прецедент за бъдещи преговори по опазването и управлението на живите водни ресурси, попадащи в обхвата на посочения регламент, а и по-специално може да се наложи подходът да бъде адаптиран в зависимост от развитието по съответните висящи пред Съда дела във връзка с разграничаването на член 191, параграф 1 и член 43, параграф 2 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Засега правното основание за предложеното решение следва да бъде член 191, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2017/0215 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на следващите три заседания на Международната комисия по китолов, включително на свързаните с тях заседания и действия между сесиите

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 191, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С подписаната през 1946 г. Международна конвенция за регулиране на улова на китове („Конвенцията“) е създадена Международната комисия по китолов (МКК), която е компетентната международна организация за опазването и управлението на популациите от китове на глобално равнище.

               (2)График, уреждащ китолова в целия свят, е приложен към Конвенцията като неразделна част от нея. Той съдържа подробни правила за китолова с оглед на съхраняването и използването на ресурсите от китове. Неговите разпоредби и приетите от МКК изменения на тези разпоредби са задължителни за страните по Конвенцията, освен когато дадена страна официално повдигне възражение срещу изменение по реда на член V, параграф 3 от нея.

               (3)В резултат на изменение на Графика, прието от мнозинството представени в МКК държави, през 1986 г. влезе в сила мораториум върху търговския китолов. Водещи китоловни държави системно оспорват мораториума и все още упражняват китолов за цели, определяни от тях като научни, или по силата на други изключения.

               (4)Целесъобразно е да се определи позицията, която трябва да се заеме в МКК от името на Съюза, понеже решенията за изменение на Графика, приети в рамките на МКК, може да имат правна сила и да засегнат постигането на целите на политиките и законодателството на Съюза по отношение на китоподобните. Някои от предложенията, които се внасят редовно за решение на заседанията на МКК, целят разрешаване на китоловните дейности чрез установяване на квоти и прилагане на управленски мерки или създаване на зони — убежища за китове, и изискват установяването на позиция на Съюза.

               (5)Членове на МКК може да бъдат само правителства. Понастоящем в нея участват двадесет и пет държави — членки на Европейския съюз
                  32
               . Европейският съюз е със статут на наблюдател в МКК и се представлява от Комисията.

               (6)Тъй като Съюзът е наблюдател в МКК, позицията, която трябва да се заеме от негово име във връзка с въпроси, попадащи в неговата изключителна компетентност по силата на член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз — понеже може да засегнат общи правила или да променят техния обхват — следва да се определи от Съвета и да се изразява от държавите членки, които следва да действат съвместно в интерес на Съюза.

               (7)С оглед на укрепването на позицията на Съюза в рамките на МКК следва да се изрази подкрепа за всяко преразглеждане на Конвенцията, даващо възможност Съюзът да стане страна по МКК.

               (8)В приложение IV към Директива 92/43/ЕИО на Съвета
                  33
                всички китоподобни са изброени като видове, представляващи интерес за Съюза и нуждаещи се от строга защита. Следователно всички видове китове са защитени срещу всякакво умишлено обезпокояване, залавяне или убиване във водите на Съюза. В същата директива се забраняват и държането, транспортирането, търговията или размяната и предлагането за продажба или за размяна на екземпляри, взети от природата.

               (9)С Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета
                  34
               , с който се прилагат в рамките на Съюза разпоредбите на Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, се забранява вносът на китоподобни в Съюза за предимно търговски цели. Освен това с Регламент (ЕИО) № 348/81 на Съвета
                  35
                се разрешава вносът само на някои изброени в приложението към него продукти, при условие че не се използват за търговски цели.

               (10)Китовете са мигриращи видове. Следователно политиките и законодателството на Съюза, отнасящи се до китовете, ще бъдат по-ефективни във водите на Съюза, ако са подкрепени от координирани международни действия.

               (11)Съюзът подкрепя Декларацията на ООН за правата на коренното население и заключителния документ от Световната конференция по въпросите на коренното население от 2014 г.
                  36
               .

               (12)Позицията на Съюза следва да бъде изразена от държавите — членки на Съюза, членуващи в Международната комисия по китолов, които действат съвместно,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията на Европейския съюз на следващите три
                  37
                заседания на Международната комисия по китолов (МКК), включително на свързаните с тях заседания и действия между сесиите, е определена в приложението.

               Член 2

               Позицията, посочена в член 1, се изразява от държавите членки, членуващи в МКК, които действат съвместно.

               Член 3

               В случаите, когато съществува вероятност позицията по член 1 да бъде повлияна от нова научна или техническа информация, представена преди или по време на заседанията на МКК, или когато се правят предложения на място по въпроси, които все още не са предмет на позиция на Съюза, преди предложението да бъде подложено на гласуване, се съгласува обща позиция по съответното предложение, в това число и на място. Представителите на Съюза в МКК може да одобряват незначителни промени в позицията, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  COM(2008) 711 окончателен и COM(2011) 495 окончателен.

                     (2)
                  Евентуално изменение на Конвенцията, което би позволило членството на ЕС, би изисквало ратификация на протокол от страна на всички членове на МКК. През 1992 г. Комисията прие предложение за провеждането на преговори за присъединяване на Съюза към Конвенцията, но Съветът така и не предприе никакви действия по този документ (проект на решение на Съвета за упълномощаване на Комисията да преговаря от името на Общността за сключване на протокол за изменение на Международната конвенция за регулиране на улова на китове от Вашингтон, 2 декември 1946 г., COM (92)316).

                     (3)
                  Австрия, Белгия, България, Германия, Дания, Естония, Ирландия, Испания, Италия, Кипър, Литва, Люксембург, Нидерландия, Обединено кралство, Полша, Португалия, Румъния, Словашка република, Словения, Унгария, Финландия, Франция, Хърватия, Чешка република, Швеция.

                     (4)
                  Вж. член V от Конвенцията. Съгласно параграф 3 след деветдесет дни измененията в Графика стават задължителни за страните, освен ако те не представят възражение.

                     (5)
                  ЦУР № 14: „Опазване и устойчиво използване на океаните, моретата и водните ресурси за устойчиво развитие“.

                     (6)
                  Член VІІІ от Конвенцията.

                     (7)
                  Съгласно параграф 30 от Графика изрично се изисква договарящото правителство, преди да издаде разрешения за научни цели, да ги предостави на Научния комитет, за да може Комитетът да ги разгледа и да направи своите коментари по тях.

                     (8)
                  Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7.

                     (9)
                  ОВ L 61, 3.3.1997 г., стр. 1.

                     (10)
                  Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда.

                     (11)
                  Член V, параграф 3 от Конвенцията позволява на договарящите правителства да представят възражение срещу което и да е изменение на Графика, в резултат на което то става незадължително за тях.

                     (12)
                  Исландия се оттегли от МКК през 1992 г., но през 2002 г. се присъедини отново, като изрази резерва спрямо мораториума.

                     (13)
                  Руската федерация също е регистрирала възражение срещу мораториума, но не го е упражнила.

                     (14)
                  Точки 227 и 245 от решението на Международния съд от 31 март 2014 г. Китолов в Антарктика (Австралия/Япония, Нова Зеландия, встъпила страна).

                     (15)
                  Резолюция 2014-5 на МКК относно китолова със специално разрешение и Резолюция 2016-2 на МКК относно подобряване на процеса на преглед по отношение на китолова със специално разрешение. Япония възрази срещу тези две резолюции, изтъквайки съображението, че това има за цел несправедливо ограничаване на изпълнението на програмите на Япония за научни изследвания въпреки научната стойност и по начин, несъответстващ на Конвенцията.

                     (16)
                  Дребният крайбрежен китолов (ДКК) е вид китолов, за който са характерни употребата на малки кораби и ловуването на китове (малки ивичести китове и други малки породи) в рамките на дневни риболовни рейсове в националните води с търговска цел. Япония поиска да бъдат определени ограничения на улова за ДКК за общности, за които тя твърди, че са в бедстващо положение вследствие на мораториума.

                     (17)
                  Точки 229 и 230 от решението на Международния съд от 31 март 2014 г.

                     (18)

                     https://iwc.int/private/downloads/YTtNWzZ21VOaPZRjvTQGng/CC_StrategicPlan2016_26_FINAL.pdf

                     (19)

                        Към момента Международната комисия по китолов е определила за резервати две зони — убежища в Индийския океан и този в Южния океан — в които търговският китолов е забранен. Още едно предложение за зона – убежище в южната част на Атлантическия океан е внасяно неведнъж в Международната комисия през последните години, но до момента не е събрало необходимото мнозинство на гласовете от три четвърти.

                     (20)
                  Понастоящем тези разпоредби са част от раздел ІІІ от Графика, озаглавен „Улов“.

                     (21)
                  Китоловът от местното население с цел прехрана е ловът на китове, който извършват групи местно население с традиции в китоловството, ловуващи китове, за да се прехранват.

                     (22)
                  График, параграф 13, буква а).

                     (23)
                  Тези задачи включваха завършване на работата по алгоритмите за ограниченията на броя убити китове при ловуването в Гренландия и отговор на исканията за предоставяне на стандартизирани изложения на нуждите, както и по-добро разбиране на връзката между нуждите и схемите на потребление, а също и предложение за актуализиране на Графика, за да бъде отразен подходът на посочените алгоритми.

                     (24)
                  Семинар на експерти по въпросите на КМНП, Maniitsoq, Гренландия, 2015 г.

                     (25)
                  ЕС подкрепи приемането на Декларацията на ООН за правата на коренното население (ОСООН 61/295) в Общото събрание на ООН през 2007 г. и заключителния документ (ОСООН 69/2) от Световната конференция по въпросите на коренното население, проведена като част от пленарното заседание на високо равнище на ОСООН през 2014 г. И в двата документа се изтъкват правата на коренното население върху ресурсите, които традиционно са използвали, и необходимостта държавите да защитят тези права и да си сътрудничат и да се консултират с коренното население. На 15 май 2017 г. Съветът на ЕС прие заключения (Документ 8814/17 от 15 май 2017 г.), с които отново се потвърждава неговата подкрепа за правата на коренното население и се признава, че са налице възможности за по-ефективното прилагане на тази рамка на политиката при многостранното сътрудничество, а именно чрез допълнително засилване на възможностите за диалог и консултации на всички равнища на сътрудничество с ЕС.

                     (26)
                  Препоръки 2 и 6, стр. 21 от IWC/66/ASW Rep01 (МКК/66-а сесия/Доклад 01 за КМНП).

                     (27)
                  Точка 46 от решението на Международния съд от 31 март 2014 г.

                     (28)
                  Понастоящем правото на глас на 3 от държавите членки е временно преустановено, като в един от случаите просрочените плащания са за 3 години.

                     (29)
                  Дело C-399/12, Германия/Съвет (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, т. 64.

                     (30)
                  Дела C-626/15 и C-659/16, Комисия/Съвет (дела относно море Уедел). Вж. още преюдициалното запитване по дело C-683/16.

                     (31)
                  Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).

                     (32)
                  Австрия, Белгия, България, Германия, Дания, Естония, Ирландия, Испания, Италия, Кипър, Литва, Люксембург, Нидерландия, Обединено кралство, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Словения, Унгария, Финландия, Франция, Хърватия, Чешка република, Швеция (към януари 2017 г.). Членки с право на глас в МКК понастоящем са двадесет и две от тези държави.

                     (33)
                  Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7).

                     (34)
                  Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (ОВ L 61, 3.3.1997 г., стр. 1).

                     (35)
                  Регламент (ЕИО) № 348/81 на Съвета от 20 януари 1981 г. относно общите правила за внос на продукти от китове и други китоподобни (ОВ L 39, 12.2.1981 г., стр. 1).

                     (36)
                  Заключения на Съвета относно коренното население, документ 8814/17 от 15 май 2017 г.

                     (37)
                  67-а сесия на МКК през 2018 г., 68-а сесия на МКК през 2020 г. и 69-а сесия на МКК през 2022 г.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 4.9.2017
            COM(2017) 463 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към предложение за решение на Съвета относно
            позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на следващите три заседания на Международната комисия по китолов, включително на свързаните с тях заседания и действия между сесиите

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на следващите три заседания на Международната комисия по китолов, включително на свързаните с тях заседания и действия между сесиите

               1.Първостепенната цел на Европейския съюз по отношение на Международната комисия по китолова (МКК) е да бъде осигурена ефективна международна регулаторна рамка за опазването и управлението на популациите от китове, която да гарантира значително подобрение в природозащитния статус на китовете и другите китоподобни и да постави всички китоловни дейности на членовете на МКК под контрола на същата.

               2.За постигането на тази цел е важно малкото държави членки, които понастоящем не са страни по Конвенцията, да се присъединят към нея с цел укрепване на влиянието на Съюза при гласуване по въпроси от негов интерес. Също така е важно всички държави членки да запазят правото си на глас, като плащат навреме определените им вноски.

               3.На следващите три заседания, провеждани на всеки две години, и на всички свързани с тях заседания и действия между сесиите, считано от приемането на настоящата позиция, държавите членки, като действат съвместно в интерес на Съюза, заемат следната позиция по предложенията за изменения на Графика или резолюциите на МКК:

               а)стремеж към привеждане на всички китоловни операции на членовете на МКК под контрола на същата;

               б)изразяване на подкрепа за запазването и пълното включване на мораториума върху търговския китолов в Графика;

               в)следване на насоките на Международния съд и противопоставяне на всякакво предложение за нови видове китолов, непредвидени в Международната конвенция за регулиране на улова на китове, които могат да подкопаят мораториума и/или евентуално да породят заплахи за популациите от китове в райони, съседни на Съюза;

               г)изразяване на подкрепа за предложенията, целящи да се прекрати провеждането на научен китолов извън контрола на МКК; изразяване на подкрепа за предложенията, целящи да се насърчават научните изследвания без убиване и да се направи ефективен и прозрачен процесът на МКК по преглед на китолова със специално разрешение, за да се избягват злоупотребите и да се насърчават спазването на всички аспекти на решението на Международния съд (Китолов в Антарктика, Австралия/Япония, Нова Зеландия, встъпила страна, решение от 31 март 2014 г.) и изпълнението на съответните резолюции на МКК;

               д)изразяване на подкрепа за предложенията за управление на китолова, извършван от местното население с цел прехрана, които:

               (1)гарантират, че не се застрашава опазването на съответните популации от китове, като се вземат надлежно предвид принципът на предпазливост и препоръките на Научния комитет;

               (2)гарантират, че китоловните дейности се регулират по подходящ начин и уловът запазва устойчивия си характер в рамките на потребностите на местно ниво, свързани с прехраната;

               (3)отчитат подхода, основан на правата на коренното население, като същевременно признават и това, че китовете са мигриращи видове и се придвижват към други държави, попадащи в техния ареал.

               По този начин, в съответствие с инициираната от Съюза Резолюция 2014-1 на МКК относно КМНП, държавите — членки на Съюза, които следва да действат съвместно в интерес на Съюза, активно ще продължат и ще се ангажират с работата, която е в ход в рамките на работната група ad hoc на МКК по въпросите на КМНП, с цел да се задълбочи разбирането и да се подобрят процедурите — включително с оглед на повече прозрачност, навременната информация и ранния диалог в рамките на Съюза и МКК — за да се гарантира, че предложенията за ограниченията на улова за КМНП ще бъдат приемани безпрепятствено и навременно;

               ж)изразяване на подкрепа за предложенията за създаване на зони — убежища за китове;

               з)изразяване на продължаваща подкрепа за развитието на другите видове принос на МКК към опазването на китовете и другите китоподобни и на техните местообитания, разбиране на заплахите за здравето и благосъстоянието, с които се сблъскват китовете и китоподобните — включително на потенциалните съвкупни въздействия на тези заплахи, и борба с тях, както и по-добро разбиране и запазване на ролята на китовете и другите китоподобни като ключови фактори в здравите екосистеми или при взаимодействието им с хората; в този контекст подобряване на съгласуването и сътрудничеството между МКК и други организации с цел укрепване на режима за опазване на китоподобните в световен мащаб;

               и)изразяване на подкрепа за предложенията за подобряване на управлението на МКК в съответствие с най-добрите практики при други многостранни споразумения и на техните управителни органи, включително механизми за гарантиране на повишена прозрачност, отчетност, спазване на правилата и изпълнението им с цел укрепване на легитимността на МКК и интегритета на нейния процес на вземане на решения;

               й)изразяване на подкрепа за предложенията, целящи затвърждаване на прозрачността на управляваната от секретариата на МКК схема за укрепване на способността на правителствата с ограничени средства да участват в работата на МКК; същевременно изискване на прозрачност от онези донори, които пряко финансират участието на делегати от трети държави извън тази схема;

               к)укрепване на диалога и сътрудничеството с гражданското общество и допринасяне още повече за подобряване на ангажираността и участието на организации на гражданското общество в работата на МКК на всички нива в съответствие с обичайната практика при други многостранни споразумения.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.10.2015
            COM(2015) 549 final
            2015/0255(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Европейския комитет за изготвяне на стандарти за корабоплаване по вътрешните водни пътища (CESNI) и на пленарното заседание на Централната комисия за корабоплаване по Рейн (ЦККР) относно приемането на стандарт за техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение на Комисията се отнася за установяване на позицията на Съюза на заседанието на Европейския комитет за изготвяне на стандарти за корабоплаването по вътрешните водни пътища (CESNI) от 26 ноември 2015 г. и на пленарното заседание на Централната комисия за корабоплаване по Рейн (ЦККР) по отношение на европейски стандарт за определяне на технически изисквания за плавателните съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища.

               1.1.CESNI

                  На пролетното си пленарно заседание на 3 юни 2015 г. ЦККР прие Резолюция 2015-I-3 относно създаването и функционирането на Европейски комитет за изготвяне на стандарти за корабоплаване по вътрешните водни пътища (CESNI). Неговата мисия включва приемането на технически стандарти в различни области, по-специално що се отнася до плавателни съдове, информационни технологии и екипаж, както и еднаквото тълкуване на тези стандарти и на съответните процедури, включително разискванията относно безопасността на корабоплаването, опазването на околната среда или други области на корабоплаването.

                  CESNI се състои от експерти, представляващи държавите — членки на ЦККР и на ЕС.

                  Държавите — членки на ЦККР (Германия, Франция, Нидерландия, Белгия и Швейцария) и останалите държави — членки на ЕС, имат право на един глас от държава. ЕС не е член на ЦККР или CESNI. Въпреки това, ЕС може да участва в работата на CESNI наред с други международни организации, чиято мисия обхваща областите от дейността на CESNI, но без право на глас.

                  CESNI приема стандарти с единодушие на гласовете на ЦККР и на присъстващите държави — членки на ЕС. При липса на консенсус относно решението да се постави приемането на стандарти на дневен ред, CESNI решава с мнозинство от две трети от гласовете на присъстващите на заседанието членове. Като следваща стъпка CESNI приема стандартите с единодушие на гласовете на ЦККР и на присъстващите държави — членки на ЕС. След като бъдат приети, стандартите получават уникален референтен номер и се публикуват.

                  ЦККР натрупа значителен опит в създаването на технически изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища. Създаден в рамките на ЦККР и с участието на всички държави — членки на ЕС, CESNI притежава необходимите експертни знания и географска представителност, за да изготвя общи стандарти за цялата мрежа на вътрешните водни пътища на Европейския съюз.

               1.2.Европейски стандарт за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища

                  Подготвителната работа по единни технически стандарти за плавателни съдове по вътрешните водни пътища, които да се прилагат както в рамките на ЕС и ЦККР, започна в рамките на съществуващата съвместна работна група, която подпомага изпълнението на Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища и за отмяна на Директива 82/714/ЕИО на Съвета
                     1
                  .

                  Съвместната работна група направи сравнение между съществуващите технически изисквания, приложими съгласно законодателството на ЕС, и тези в рамките на ЦККР, и разработи единни решения в области, в които има различия.

                  CESNI продължи работата на съвместната работна група и възнамерява да приеме стандарт за техническите изисквания за плавателните съдове по вътрешните водни пътища.

                  В този стандарт се определят единните технически изисквания, необходими, за да се гарантира безопасността на плавателните съдове по вътрешните водни пътища. Той включва разпоредби относно построяването, дооборудването и съоръжаването на плавателни съдове по вътрешните водни пътища, специални разпоредби относно конкретни категории плавателни съдове, като пътнически плавателни съдове, тласкани състави и контейнеровози, както и разпоредби относно идентификацията на кораба, образец на свидетелствата и регистър, включително преходни разпоредби и инструкции за прилагането на техническия стандарт.  На заседанието си от 28 септември 2015 г. CESNI единодушно реши да насрочи приемането на европейския стандарт за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища за заседанието на 26 ноември 2015 г. Стандартът ще бъде представен за окончателно одобрение по време на срещата, организирана под егидата на CESNI на 6 ноември 2015 г. с оглед на приемането му скоро след това. Очаква се, че в текста ще бъдат направени само формални и незначителни промени. Стандартът ще бъде публикуван на определен за целта уебсайт (cesni.eu).

                  След приемането му стандартът не става правно обвързващ. Независимо от това, той ще послужи за отправна точка на ЦККР и други международни организации, така че те да го направят приложим съгласно съответните правни уредби.

                  Затова след приемането от CESNI, ЦККР ще адаптира своята правна уредба (разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн), за да я приведе в съответствие със стандарта на CESNI и ще вземе решение, с което да направи стандарта задължителен на пленарното си заседание.

               2.СЪОТВЕТНО ЗАКОНОДАТЕЛСТВО НА ЕС И КОМПЕТЕНТНОСТ НА ЕС

               С Директива 2006/87/ЕО се гарантира, че свидетелствата за корабоплаване по вътрешните водни пътища на Съюза се издават на плавателни средства, които отговарят на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища, установени в приложение II към посочената директива, за които изисквания е определено съответствие с техническите изисквания, установени в Ревизираната конвенция за корабоплаването по река Рейн.

               Свидетелствата, издадени въз основа на член 22 от Ревизираната конвенция за корабоплаването по река Рейн, и свидетелствата на Съюза за корабоплаване по вътрешните водни пътища се считат за еквивалентни от гледна точка на техническите изисквания за плавателните съдове, по-конкретно тъй като техническите изисквания в рамките на правната уредба на ЕС са основани предимно на техническите изисквания на разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн.

               Освен това в член 20 от Директива 2006/87/ЕО е предвидено, че всяко изменение на приложение II въз основа на техническия напредък или развитието в тази област, произтичащo от работата на международни организации, по-специално на ЦККР, трябва да гарантира, че свидетелствата, издадени съгласно съответните нормативни уредби продължават да бъдат еквивалентни, така че да се осигурява еквивалентно ниво на безопасност.

               Поради това всяко последствие от измененията на техническите изисквания в рамките на ЦККР, може да засегне Директива 2006/87/ЕО.

                  В допълнение, на 10 септември 2013 г. Комисията прие предложение за директива за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища и за отмяна на настоящата Директива 2006/87/ЕО
                     2
                   като част от пакета NAIADES II
                     3
                  . Както е посочено в съображенията на посоченото предложение, поддържането на два отделни набора от правила за техническите изисквания за плавателните съдове в два различни правни режима (на ЦККР и на ЕС), които действат според свои собствени правила и процедури, е трудно и не гарантира правна сигурност и безопасност.

                  Законодателната процедура за посоченото по-горе предложение е на значително напреднал етап както в Съвета, така и в Европейския парламент. Бе постигнат широк консенсус в този контекст по отношение на необходимостта от рационализиране на техническите правила, приложими за корабоплаването по вътрешните водни пътища и от избягване на ненужното дублиране. Идеята да включи в бъдещата директива позоваване на технически стандарт, създаден под егидата на ЦККР като средство за постигане на тези цели, е посрещната с широко одобрение.

                  Европейският парламент прие позицията си на първо четене на 15 април 2014 г., като в голяма степен подкрепи предложението на Комисията.

                  В Съвета беше постигнат общ подход в рамките на Съвета по транспорт на 11 юни 2015 г., с който се преструктурира текста на предложението на Комисията, за да се постигне по-голяма яснота. По-конкретно, общият подход предвижда замяната на приложение II от предложението, съдържащо техническите изисквания, с позоваване на технически стандарт, разработен в рамките на ЦККР.

                  Междуинституционалните преговори все още продължават, като целта е да се постигне споразумение на първо четене.

                  В заключение, приемането на стандарта в рамките на ЦККР е от значение също така и за обозримото бъдещо развитие на достиженията на правото на ЕС в тази област.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

               Техническият стандарт беше предмет на интензивна подготовка на равнище ЕС и ЦККР. В тази посока бяха проведени консултации с широк кръг от експерти от публичния и частния сектор. В процеса на изготвяне на стандарта бяха проведени следните експертни срещи:

               –на равнище съвместна работна група (ЕС—ЦККР): заседания на 17—20 февруари 2014 г., на 3—5 юни 2014 г., на 9—11 септември 2014 г., на 9—11 декември 2014 г., на 17—19 февруари 2015 г., на 16—18 юни 2015 г., както и тези от 22 и 23 септември 2015 г.

               –на равнище ЦЦКР: заседанията на Комитета по инспекция (RV) от 9 април 2014 г., 15 април 2014 г. и 22 април 2015 г., както и заседанията на Подготвителния комитет (PRE) на 11 юни 2014 г., 8 октомври 2014 г., 3 декември 2014 г., 25 март 2015 г. и 3 юни 2015 г.

               –на равнище CESNI: на заседанието на 28 септември 2015 г.

               Планирани са още технически заседания за 21 и 22 октомври 2015 г. и 6 ноември 2015 г.

               Тези заседания дават възможност да се постигне споразумение на равнище експерти относно техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища.

               4.НЕОБХОДИМОСТ ОТ РЕШЕНИЕ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 218, ПАРАГРАФ 9 НА ДФЕС

               В член 218, параграф 9 от ДФЕС се постановява, че „Съветът, по предложение на Комисията [...], приема решение за [...] установяване на позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението.“

               По отношение на приложимостта на член 218, параграф 9 от ДФЕС, заложената в него процедура трябва да се спазва, ако посочените в нея условия са изпълнени. Условията са следните: а) съответната област е от компетентността на Съюза, б) позицията на Съюза се изразява в рамките на орган, създаден с международно споразумение, когато този орган има за задача да приема в) актове с правно действие. От съдебната практика е ясно, че членството на Съюза в съответния орган не е изискване за прилагането на член 218, параграф 9.

               В този случай е очевидно е, че техническите изисквания за плавателните съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища не само са от компетентността на Съюза (безопасност на корабоплаването), но че ЕС дори е упражнил своята компетентност чрез Директива 2006/87/ЕО, съответно областта на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешни водни пътища е като цяло регулирана от общите разпоредби на Съюза.

               ЦККР и CESNI отговарят на втория критерий, тъй като са органи, създадени по силата на международно споразумение.

               Въпреки че приетите от CESNI правила не са обвързващи сами по себе си, ясно е, че те ще станат задължителни за членовете на ЦККР, когато ЦККР адаптира правната си уредба (разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн), за да я приведе в съответствие със стандарта на CESNI и да направи стандарта задължителен в рамките на прилагането на Ревизираната конвенция за корабоплаването по река Рейн. Правно обвързващият характер на посочените разпоредби за членовете на ЦККР е установен в Конвенцията от Манхайм от 17 октомври 1868 г.
                  4

               Освен това, също така е ясно от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, че правно необвързващ акт на международна организация може да се счита за „акт с правно действие“ за целите на прилагането на член 218, параграф 9 от ДФЕС, когато този акт може да окаже значително въздействие върху съдържанието на законодателството, прието от законодателя на Съюза. Както е обяснено по-горе, правната уредба, приложима по силата на Ревизираната конвенция за корабоплаване по река Рейн, трябва да се взема предвид за всички изменения на Директива 2006/87/ЕО. Освен това се предвижда законодателството на ЕС да обхваща техническите изисквания за плавателните съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища, приети от CESNI.

               Следователно Съветът трябва да приеме решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС, с което се установява позицията, която трябва да бъде заета от името на Съюза — първо в рамките на CESNI преди приемането на стандарт за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища и второ, в рамките на ЦККР преди изменението на разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн.

               2015/0255 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Европейския комитет за изготвяне на стандарти за корабоплаване по вътрешните водни пътища (CESNI) и на пленарното заседание на Централната комисия за корабоплаване по Рейн (ЦККР) относно приемането на стандарт за техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

                  като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 91, параграф 1, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

                  като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

                  като има предвид, че:

               (1)Действията от страна на Съюза в сектора на корабоплаването по вътрешните водни пътища следва да осигуряват единство по отношение на разработването на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища, които да се прилагат в Съюза.

               (2)Европейският комитет за изготвяне на стандарти за корабоплаване по вътрешните водни пътища (CESNI) е създаден на 3 юни 2015 г. в рамките на Централната комисия за корабоплаване по Рейн (ЦККР), за да разработва технически стандарти за вътрешните водни пътища в различни области, по-специално що се отнася до плавателни съдове, информационни технологии и екипаж.

               (3)Очаква се CESNI да приеме стандарт за техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища на заседанието си на 26 ноември 2015 г. На пленарното си заседание ЦККР ще измени правната си уредба (разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн), за да я приведе в съответствие със съответния стандарт и да направи стандарта задължителен в рамките на прилагането на Ревизираната конвенция за корабоплаването по река Рейн.

               (4)В този стандарт се определят единните технически изисквания, необходими, за да се гарантира безопасността на плавателните съдове по вътрешните водни пътища. Той включва разпоредби относно построяването, дооборудването и съоръжаването на плавателни съдове по вътрешните водни пътища, специални разпоредби относно конкретни категории плавателни съдове, като пътнически плавателни съдове, тласкани състави и контейнеровози, както и разпоредби относно идентификацията на кораба, образец на свидетелствата и регистър, включително преходни разпоредби и инструкции за прилагането на техническия стандарт. С

                  Директива 2006/87/ЕО

                на Европейския парламент и на Съвета
                  5
                се гарантира, че свидетелствата за корабоплаване по вътрешните водни пътища на Съюза се издават на плавателни средства, които отговарят на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешните водни пътища, установени в приложение II към посочената директива, които са хармонизирани с техническите изисквания, установени в изпълнение на Ревизираната конвенция за корабоплаването по река Рейн. Освен това, на 10 септември 2013 г. Комисията прие предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за установяване на техническите изисквания за плавателните съдове по вътрешните водни пътища и за отмяна на Директива 2006/87/ЕО
                  6
               , в което се предвижда да се вземат под внимание промените в тази област, възникнали в резултат от работата на международни организации, по-специално на ЦККР при прилагането на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища.

               (5)По тази причина стандартът относно техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища, който ще бъде приет под егидата на ЦККР, ще засегне Директива

                  2006/87/ЕО

               , както и предвидимото развитие на достиженията на правото на ЕС в тази област.

               (6)Съюзът не е член нито на ЦККР, нито на CESNI. Следователно е необходимо Съветът да оправомощи държавите членки да изразят в тези органи позицията на Съюза по отношение на посочения стандарт.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.Позицията, която трябва да бъде заета от името на Съюза на заседанието на CESNI на 26 ноември 2015 г., се изразява в съгласие с приемането на европейския стандарт за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища.

               2.Позицията, която трябва да бъде заета от името на Съюза на пленарното заседание на ЦККР, се изразява в съгласие с изменението на разпоредбите за инспекция на плавателните съдове по река Рейн, така че те да съответстват на европейския стандарт за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове за корабоплаване по вътрешните водни пътища, приет от CESNI.

               Член 2

               1.Позицията на Съюза, посочена в член 1, параграф 1, се изразява от държавите членки, които членуват в CESNI, действащи съвместно в интерес на Съюза.

               2.Позицията на Съюза, посочена в член 1, параграф 2, се изразява от държавите членки, които членуват в ЦККР, действащи съвместно в интерес на Съюза.

               Член 3

                  Могат да бъдат договорени незначителни промени в позицията, изложена в член 1, без да е необходимо тя да се изменя.

               Член 4

                  Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                        За Съвета

                        Председател

                     (1)
                  OВ L 389, 30.12.2006 г., стр. 1.

                     (2)
                  Директива

                     2006/87/ЕО

                   на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища и за отмяна на Директива

                     82/714/ЕИО

                   на Съвета (ОВ L 389, 30.12.2006 г., стр. 1).

                     (3)
                  COM(2013) 622 final, 10.9.2013 — Предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета за установяване на техническите изисквания за плавателните съдове по вътрешните водни пътища и за отмяна на Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.

                     (4)
                  Ревизирана конвенция за корабоплаването по река Рейн от 17 октомври 1868 г., изменена на 20 ноември 1963 г.

                     (5)
                  OВ L 389, 30.12.2006 г., стр. 1.

                     (6)
                  COM(2013) 622 final.