               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 31.5.2018
            COM(2018) 360 final
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за мобилизиране на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз за оказване на помощ на България, Гърция, Литва и Полша

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Контекст на предложението

               Настоящото решение се отнася до мобилизирането на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (ФСЕС) в съответствие с Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета от 11 ноември 2002 г.
                  1
                (наричан по-долу „Регламентът“) в размер на 33 992 206 EUR за оказване на помощ на България, Гърция, Литва и Полша вследствие на бедствията, настъпили в тези страни през 2017 г. Това мобилизиране на средства е придружено от проект на коригиращ бюджет (ПКБ) № 4/2018
                  2
               , в който се предлага необходимите бюджетни кредити да се впишат в общия бюджет за 2018 г.

               2.Информация и условия

               2.1България — наводнения

               На 25 и 26 октомври 2017 г. в югоизточната част на България е имало необичайно интензивни валежи и силни бури, които са нанесли вреди на мостове, отводнителни канали и подпорни стени, както и на основната инфраструктура.

               (1)България подаде заявление за отпускане на средства от фонд „Солидарност“ на 11 януари 2018 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите вреди на 25 октомври 2017 г. Заявлението беше подадено за категорията „регионално бедствие“ по член 2, параграф 3 от Регламента.

               (2)Бедствието е с природен характер, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               (3)Българските органи оценяват общите преки вреди, причинени от бедствието, на 90,3 милиона евро. Заявлението беше представено въз основа на разпоредбите за „регионални бедствия“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламента, в който „регионалното бедствие“ се определя като каквото и да е природно бедствие, предизвикващо преки вреди в даден регион на ниво 2 по NUTS в отговаряща на условията държава, които възлизат на над 1,5 % от БВП на този регион. Щетите, причинени от наводненията в Бургас, представляват 1,6 % от БВП на съответния Югоизточен регион на ниво 2 по NUTS
                  3
                и следователно надвишават прага от 1,5 %, предвиден в Регламента. Поради това подаденото от България заявление отговаря на условията за отпускане на средства от ФСЕС.

               (4)В своето заявление българските власти поискаха авансово плащане. След предварителна оценка на заявлението Комисията счете, че поисканата сума за вредите, която надхвърля съвсем незначително прага на допустимост, изисква по-задълбочена оценка и че следователно авансовото плащане не е обосновано.

               (5)Заявлението на България съдържа подробно описание на метеорологичната обстановка и последиците от бурята. Между 25 и 26 октомври 2017 г. интензивни и проливни дъждове, силни ветрове и бурни вълни от Черно море са ударили територията на област Бургас, предизвиквайки критична ситуация. Било е обявено извънредно положение и е бил задействан регионалният план за защита при бедствия. Наводнението е взело 5 жертви и е засегнало около 6 000 души, а 142 жилищни и над 1 200 нежилищни сгради са били наводнени. Високото равнище на речните води и приливните вълни са наводнили мостове и са разрушили пътна инфраструктура, отводнителни канали, канали и подпорни стени, включително националната пътна мрежа. Била е повредена или разрушена общинска инфраструктура, включително пътища, мостове, водопроводни тръби, подпорни стени, защитни отводнителни съоръжения, диги и речни корита, както и инфраструктура в сферата на здравеопазването и на грижите за деца. Регионалното депо за твърди отпадъци е било сериозно засегнато и временно изведено от експлоатация. Пречиствателната станция за отпадъчни води в Долно Езерово е била наводнена и временно нефункционираща.

               (6)България оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 90,1 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Несъмнено най-големият дял от допустимите разходи (почти 65 милиона евро) се отнася до транспортния сектор.

               (7)Българските власти заявиха, че 0,33 % от допустимите разходи са покрити от застраховка. Следователно те може да не получат средства от ФСЕС.

               (8)Пострадалите региони са „по-слабо развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.). Българските власти не са уведомили Комисията, че имат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               (9)България не е задействала Механизма за гражданска защита на Съюза.

               (10)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента няма текущо производство за установяване на нарушение.

               (11)В заявлението на България е представено кратко описание на прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия според естеството на бедствието. Съответно Директива 2000/60/ЕО (Рамкова директива за водите) и Директива 2007/60/ЕО (Директива за наводненията) са транспонирани в българския Закон за водите. Директива 2008/114/ЕО на Съвета относно критичните инфраструктури е транспонирана в българския Закон за защита при бедствия.

               2.2Гърция — земетресение на остров Кос през 2017 г.

               На 20 юли 2017 г. земетресение с магнитуд от 6,6 по скалата на Рихтер е засегнало Южноегейския регион между Бодрум (Турция) и остров Кос (Гърция) и е било последвано от редица вторични трусове. Произтичащите от това вреди са засегнали най-вече обществената инфраструктура и активи, както и важни обекти, които са част от културното наследство.

               (1)Гърция подаде заявление за отпускане на средства от ФСЕС на 11 октомври 2017 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите вреди на 21 юли 2017 г. Заявлението беше подадено за категорията „регионално бедствие“ по член 2, параграф 3 от Регламента. На 9 март 2018 г. след искане от страна на Комисията Гърция предостави допълнителната информация, необходима за приключването на оценката по този случай.

               (2)Бедствието е с природен характер, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               (3)Гръцките власти оценяват общите преки вреди, причинени от бедствието, на 101,4 милиона евро. Заявлението беше представено въз основа на разпоредбите за „регионални бедствия“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламента, в който „регионалното бедствие“ се определя като каквото и да е природно бедствие, предизвикващо преки вреди в даден регион на ниво 2 по NUTS в отговаряща на условията държава, които възлизат на над 1,5 % от БВП на този регион. Вредите, причинени от земетресението в Кос, представляват 1,8 % от БВП на съответния Южноегейски регион
                  4
                на ниво 2 по NUTS и следователно надвишават прага от 1,5 %, предвиден в Регламента. Поради това подаденото от Гърция заявление отговаря на условията за отпускане на средства от ФСЕС.

               (4)В своето заявление гръцките власти поискаха авансово плащане. Комисията счете, че не е обосновано да се прави авансово плащане, тъй като от Гърция беше поискано да представи важна допълнителна информация, за да се направи предварителната оценка, предвидена в член 4а от Регламента.

               (5)Реакцията на земетресението се е състояла в разполагането на спасителни екипи, за да оценят ситуацията, да проведат спасителни действия, да възстановят жизненоважните функции на острова (летище, пристанище, болница) и да координират местните органи за управление на извънредни ситуации. Пожарникарската служба и Националната служба за спешна медицинска помощ са били мобилизирани за търсенето на затиснати и ранени хора. Специални екипи са възстановили прекъснатите електропроводи. Гърция е докладвала за 10 жертви и над 100 ранени. Наложило се е за няколко нощи жители и голям брой туристи да спят в училища, паркове и места на открито. Било е установено, че пристанището на Кос е претърпяло значителни вреди и не може да бъде използвано в продължение на няколко дни. 150 жилища трябва да бъдат ремонтирани, а 10 — да бъдат построени отново. 33 предприятия се нуждаят от ремонт, а 5 трябва да бъдат построени отново. 3 обществени сгради също са били засегнати. Много обекти, които са част от културното наследство, са претърпели вреди преди всичко в източната част на острова, която е била по-близо до епицентъра на земетресението, по-специално паметници и археологически обекти в град Кос.

               (6)Гърция оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 93,9 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Най-големият дял (над 47,8 милиона евро) от допустимите разходи се отнасят до мерките за опазване на културното наследство. Вторият по големина дял (около 41,1 милиона евро) се отнася до разходите за възстановяване на транспортната инфраструктура.

               (7)Гръцките власти потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               (8)Пострадалите региони са „по-силно развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.). Гръцките власти уведомиха Комисията, че имат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               (9)Гърция не е задействала Механизма за гражданска защита на Съюза.

               (10)Като вторичен ефект от земетресението се е образувало местно цунами, което е засегнало брега на полуостров Бодрум и части от бреговата линия на остров Кос. След събитието е било проведено проучване от международен екип, съставен от учени от Турция, Гърция и Съвместния изследователски център на Комисията.

               (11)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента няма текущо производство за установяване на нарушение.

               (12)В заявлението на Гърция е представено описание на прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия според естеството на бедствието. След силните земетресения, засегнали Гърция между 1978 и 1981 г., гръцкото правителство е създало политика за предотвратяване и управление на рисковете от природни бедствия с цел подобряване на устойчивостта на местните общности чрез рамка за прилагане на политики за намаляване на известните рискове, справяне с последиците от земетресения и процедури/действия за предотвратяване на нови рискове.

               2.3Литва — наводнения

               През лятото и есента Литва е била засегната от постоянни валежи, вследствие на които почвите са се напоили изцяло и не са били в състояние да поемат излишната вода. Тази ситуация е довела до наводнения, които са причинили вреди най-вече на мрежовата инфраструктура и в селскостопанския сектор.

               (1)Литва подаде заявление за отпускане на средства от фонд „Солидарност“ на 22 декември 2017 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите вреди на 4 октомври 2017 г. Заявлението беше подадено за категорията „голямо бедствие“ по силата на член 2, параграф 2 от Регламента. На 6 февруари 2018 г. Литва подаде допълнителна информация.

               (2)Бедствието е с природен характер, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               (3)Литва оцени общия размер на преките вреди, нанесени от наводненията, на 407,4 милиона евро. Тази сума надхвърля приложимия за Литва праг за големи бедствия за мобилизиране на средства от ФСЕС, който за 2017 г. възлиза на 214,9 милиона евро (т.е. 0,6 % от брутния национален доход по данни от 2015 г.). Тъй като приблизителните общи преки вреди надвишават прага, бедствието се определя като голямо природно бедствие и поради това е допустимо за отпускане на средства от ФСЕС.

               (4)Литва не е поискала авансово плащане.

               (5)Заявлението на Литва съдържа подробно описание на метеорологичната обстановка и последиците от продължителните валежи. Периодът на обилни валежи в продължение на няколко месеца с валежи, достигащи 280 % от обичайното ниво, е довел до преовлажняване на почвата, прекомерно количество вътрешни води и критично претоварване на отводнителните системи. На 4 октомври 2017 г. Литва е обявила извънредна ситуация в цялата страна. Дълготрайният приток на излишна вода с внезапни промени на нивото на водата, почвата и наносите, както и високото водно налягане са повредили отводнителните системи и са довели до тяхното критично състояние. Системите за пресушаване и отводняване на национално равнище не са успели да абсорбират водата. Преливащите реки са наводнили площи с насаждения, земеделски стопанства и домове, електрически станции и засегнати гробищни паркове. Проливните дъждове са нанесли вреди и на над 100 km от областните пътища. Били са регистрирани около 50 прекъсвания на електрозахранването и са били повредени топлофикационният тръбопровод и топлинната изолация.

               (6)Литва оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 240,2 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Почти всичките допустими разходи се отнасят до възстановяването на работния режим на инфраструктурата за управление на водите/отпадъчните води, включително язовири и отводнителни системи. Средствата от ФСЕС не могат обаче да се използват за ремонтни дейности, надхвърлящи състоянието на тези активи преди бедствието.

               (7)Литовските власти потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               (8)Пострадалите региони са „по-слабо развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.). Литовските власти не са уведомили Комисията, че имат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване. Въпреки това по искане на Литва за подпомагане на земеделските стопани, представено на Комисията през ноември 2017 г., Комисията прие Регламент (ЕС) 2018/108 за изпълнение на „спешна мярка под формата на помощ за земеделските стопани във връзка с наводненията и проливните дъждове в определени области на Литва, Латвия, Естония и Финландия“. Максималният размер на средствата, предоставени на Литва, е 9,1 милиона евро.

               (9)Литва не е задействала Механизма за гражданска защита на Съюза.

               (10)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента няма текущо производство за установяване на нарушение.

               (11)В заявлението на Литва е представено описание на въведените национални превантивни процедури за извънредни ситуации, без обаче да е посочено по-конкретно прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия според естеството на бедствието. Законът за гражданската защита на Република Литва урежда процедурите, които да се прилагат към държавните и общинските институции и учреждения, земеделските стопанства и другите органи с оглед на подготовката за извънредни ситуации и тяхното предотвратяване. Съгласно правните актове Министерството на земеделието, Министерството на околната среда и общинските администрации са одобрили 3-годишни планове за спешни превантивни мерки. В държавния план за управление на извънредни ситуации, одобрен през 2010 г., се определят мобилизирането и управлението на материалните и човешките ресурси в отговор на извънредна ситуация на държавно равнище. Съгласно Заповед № 1V-114  от 2007 г. Министерството на околната среда и подчинените му органи носят отговорност за информирането относно събития и извънредни ситуации, настъпили вследствие на хидрометеорологични и геоложки явления.

               2.4Полша — буря

               Между 9 и 12 август 2017 г. части от Полша са били засегнати от изключително силни бури и проливни дъждове, които са причинили повсеместни вреди на частни и държавни гори, обществена инфраструктура и други активи.

               (1)Полша подаде заявление за отпускане на средства от фонд „Солидарност“ на 25 октомври 2017 г., в рамките на срока от 12 седмици след регистрирането на първите вреди на 9 август 2017 г. Заявлението беше подадено за категорията „регионално бедствие“ по член 2, параграф 3 от Регламента. На 23 март 2018 г. след искане от страна на Комисията Полша предостави основната допълнителна информация, необходима за приключването на оценката по този случай.

               (2)Бедствието е с природен характер, поради което попада в сферата на приложение на ФСЕС.

               (3)Полските власти оценяват общите преки вреди, причинени от бедствието, на 491,2 милиона евро. Заявлението беше представено въз основа на разпоредбите за „регионални бедствия“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламента, в който „регионалното бедствие“ се определя като каквото и да е природно бедствие, предизвикващо преки вреди в даден регион на ниво 2 по NUTS в отговаряща на условията държава, които възлизат на над 1,5 % от БВП на този регион. Вредите, причинени от бурята, представляват 2,0 % от среднопретегления регионален БВП
                  5
                на засегнатите три региона, а именно Куявско-Поморското воеводство, Поморското воеводство и Великополското воеводство, и следователно надвишават прага от 1,5 %, предвиден в Регламента. Поради това подаденото от Полша заявление отговаря на условията за отпускане на средства от ФСЕС.

               (4)Полша не е поискала авансово плащане.

               (5)Заявлението на Полша съдържа подробно описание на метеорологичната обстановка в началото на август 2017 г. Бурята е била придружена от интензивни дъждове и локални градушки, в резултат на които е имало 6 жертви и 39 ранени. Окръзите Торун и Гданск са били най-тежко засегнати. Полша е предприела незабавни животоспасяващи действия, действия за обезопасяване на повредените сгради и за отстраняване на паднали дървета, блокирали множество пътища и железопътни линии и прекъснали електропроводи. Повечето вреди са настъпили в сектора на горското стопанство. Полша счита, че в трите засегнати региона са били унищожени общо 9,8 милиона m³ дървен материал. Бедствието е причинило значителни загуби на природни ресурси и е засегнало например 22 горски резервата, 15 вида птици и 134 местообитания („Натура 2000“), включително най-стария горски резерват „Чешевски гори“ в горски окръг Яроцин. Горската инфраструктура, като пътища, мостове, хижи и сгради на центровете за обучение в сферата на горското стопанство, туристически обекти и други съоръжения, са били сериозно повредени. Освен това са били засегнати над 13 600 земеделски стопанства и около 99 000 ha с насаждения. В енергийния сектор от поправка се нуждаят 5 000 електрически стълба, както и 758 трансформаторни постове и над 451 km електропроводи.

               (6)Горите в Полша са от особено значение за околната среда и са защитени от редица наредби. Те обхващат около 30 % от територията на Полша, като 81 % от тях са обществени. 77 % от полските гори се управляват от Националното горско стопанство „Държавни гори“. Те включват национални паркове, природни резервати, защитени ландшафтни зони, зони по „Натура 2000“, райони от значение за околната среда, природни и ландшафтни комплекси и документални обекти. Зоните от мрежата „Натура 2000“ обхващат около 20 % от територията на Полша.

               (7)Полша оцени разходите за спешни и възстановителни действия, отговарящи на условията по член 3, параграф 2 от Регламента, на 324,5 милиона евро и представи разбивка по вид действие. Най-големият дял (над 259,1 милиона евро) от допустимите разходи се отнасят до мерки във връзка с незабавното възстановяване на засегнатите зони с цел избягване на непосредствения ефект от ерозията на почвата. Вторият по големина дял (42,4 милиона евро) се отнася до разходите за възстановяване на транспортната инфраструктура.

               (8)Комисията отбеляза, че преди е имало проблеми по отношение на съответствието на дейностите по стопанисване на горите със законодателството на ЕС в областта на околната среда. За да се предотврати несъответствието на предвидените действия, свързани със стопанисването на горите, със законодателството на ЕС в областта на околната среда, Комисията може да включи подходящи разпоредби в последващия акт за изпълнение.

               (9)Полските власти потвърдиха, че допустимите разходи нямат застрахователно покритие.

               (10)Пострадалите региони са „по-слабо развити региони“ по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове (2014—2020 г.). Полските власти не са уведомили Комисията, че имат намерение да пренасочват средства от програмите по европейските структурни и инвестиционни фондове към мерки за възстановяване.

               (11)Полша не е задействала Механизма за гражданска защита на Съюза.

               (12)Що се отнася до прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, в момента няма текущо производство за установяване на нарушение.

               (13)Заявлението на Полша съдържа описание на прилагането на законодателството на Съюза относно предотвратяването и управлението на риска от бедствия, като например Директивата за наводненията (Директива 2007/60/ЕО относно оценката и управлението на риска от наводнения), както и Директива 2008/114/ЕО относно установяването и означаването на европейски критични инфраструктури и оценката на необходимостта от подобряване на тяхната защита и Директива 2012/18/ЕС относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества. Понастоящем не съществува законодателство на ЕС, което да е свързано конкретно с бурите.

               2.5Заключение

               Поради причините, изложени по-горе, бедствията, посочени в заявленията, подадени от България, Гърция, Литва и Полша, отговарят на условията, предвидени в Регламента за мобилизиране на средства от ФСЕС.

               3.Финансиране със средствата от ФСЕС за 2018 г.

               В Регламент (ЕС, ЕВРАТОМ) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014—2020
                  6
                (наричан по-долу „Регламентът за МФР“), и по-специално в член 10 от него, се предвижда възможност за мобилизиране на средства от ФСЕС в рамките на годишен таван от 500 000 000 EUR (по цени от 2011 г.). В точка 11 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление
                  7
                са определени редът и условията за мобилизиране на средства от ФСЕС.

               Тъй като солидарността бе главното основание за създаването на ФСЕС, Комисията счита, че помощта следва да бъде прогресивна. Това означава, че според досегашната практика частта от щетите, надвишаваща прага за големи природни бедствия за мобилизиране на средства от ФСЕС (т.е. 0,6 % от БНД или 3 милиарда евро по цени от 2011 г., в зависимост от това коя е по-малката сума), следва да води до по-голям интензитет на помощта в сравнение с щетите до този праг. Процентът, прилаган в миналото при определянето на отпусканите за големи бедствия средства, е 2,5 % от общите преки вреди под прага и 6 % от вредите над прага. Що се отнася до регионалните бедствия и бедствията, приети съгласно разпоредбата за съседна държава, ставката е 2,5 %.

               Средствата не може да надвишават очакваните общи разходи за допустимите действия. Методиката за изчисляване на помощта бе изложена в годишния доклад относно ФСЕС за периода 2002—2003 г. и бе приета от Съвета и от Европейския парламент.

               Въз основа на заявленията, подадени от България, Гърция, Литва и Полша, изчислението на финансовия принос от ФСЕС, което се основава на оценката на общите причинени преки вреди, е както следва:

                        Държави членки

                        Вид бедствие

                        Общ размер на преките вреди

                        (в млн. евро)

                        Праг за големи бедствия

                        (в млн. евро)

                        2,5 % от преките вреди до прага

                        (EUR)

                        6 % от преките вреди над прага

                        (EUR)

                        Общ размер на предложената помощ

                        (EUR)

                        Авансови плащания

                        (EUR)

                        БЪЛГАРИЯ

                        Регионално

                        (член 2, параграф 3)

                        90,329

                        288,020

                        2 258 225

                        -

                        2 258 225

                        0

                        ГЪРЦИЯ

                        Регионално

                        (член 2, параграф 3)

                        101,432

                        1 057,800

                        2 535 796

                        -

                        2 535 796

                        0

                        ЛИТВА

                        Голямо

                        (член 2, параграф 2)

                        407,366

                        214,944

                        5 373 600

                        11 545 341

                        16 918 941

                        0

                        ПОЛША

                        Регионално

                        (член 2, параграф 4)

                        491,170

                        2 501,280

                        12 279 244

                        -

                        12 279 244

                        0

                        ОБЩО

                        33 992 206

                        0

               В съответствие с член 10, параграф 1 от Регламента за МФР общата налична сума за мобилизиране на средства от ФСЕС в началото на 2018 г. бе 421 142 057 EUR. Тя представлява сборът от останалите средства за 2018 г. в размер на 280 371 754 EUR (т.е. 574 342 834 EUR минус 293 971 080 EUR, които вече бяха мобилизирани през 2017 г.
                  8
               ) и останалите средства за 2017 г. в размер на 140 770 303 EUR, които останаха неизразходени и бяха пренесени за 2018 г.

               Сумата, която може да бъде мобилизирана на този етап за 2018 г., е 173 389 397 EUR. Тя съответства на общата сума, налична за мобилизиране на средства от ФСЕС в началото на 2018 г. (421 142 057 EUR), от която са извадени заделените средства в размер на 143 585 709 EUR за спазване на задължението за заделяне на 25 % от годишните отпуснати средства за 2018 г. до 1 октомври 2018 г., както е предвидено в член 10, параграф 1 от Регламента за МФР, както и 104 166 951 EUR, мобилизирани за Гърция, Испания, Франция и Португалия по-рано през тази година
                  9
               .

                        Обобщаваща таблица за финансирането от ФСЕС

                        Размер

                        EUR

                        Средства за 2017 г., пренесени за 2018 г.

                        140 770 303

                        Средства за 2018 г.

                        574 342 834

                        Средства за 2018 г., отпуснати предварително през 2017 г. в съответствие с член 10, параграф 2 от Регламента за МФР

                        -293 971 080

                        ----------------

                        Общо налични средства в началото на 2018 г.

                        421 142 057

                        Минус вече мобилизирани през 2018 г. средства за Гърция, Испания, Франция и Португалия

                        -104 166 951

                        Минус 25 %, заделени от средствата за 2018 г.

                        -143 585 709

                        ----------------

                        Максимален размер на наличните към момента средства (2017+2018 г.)

                        173 389 397

                        Общ размер на предложената помощ за мобилизиране на средства за България, Гърция, Литва и Полша

                        - 33 992 206

                        Оставащи налични средства до 1 октомври 2018 г.

                        139 397 191

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за мобилизиране на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз за оказване на помощ на България, Гърция, Литва и Полша

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

               като взеха предвид Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета от 11 ноември 2002 г. за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
                  10
               , и по-специално член 4, параграф 3 от него,

               като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление
                  11
               , и по-специално точка 11 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               като имат предвид, че:

               (1)Фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (наричан по-долу „Фондът“) има за цел да се осигури възможност на Съюза да реагира по бърз, ефективен и гъвкав начин на извънредни ситуации с цел да се покаже солидарност с населението на регионите, засегнати от природни бедствия.

               (2)Съгласно член 10 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета
                  12
                максималната годишна сума, която Фондът не трябва да надхвърля, е 500 000 000 EUR (по цени от 2011 г.).

               (3)На 11 януари 2018 г. България подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда след наводнения, причинени от интензивните валежи и силните бури на 25 и 26 октомври 2017 г.

               (4)На 11 октомври 2017 г. Гърция подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда след земетресение, засегнало Южноегейския регион и остров Кос на 20 юли 2017 г.

               (5)На 22 декември 2017 г. Литва подаде заявление за мобилизиране на средства от Фонда след наводнения, причинени от постоянни валежи през лятото и есента на 2017 г.

               (6)На 25 октомври 2017 г. Полша подаде своето заявление за отпускане на средства от Фонда след изключително силните бури и проливни дъждове между 9 и 12 август 2017 г.

               (7)Заявленията, подадени от България, Гърция, Литва и Полша, отговарят на условията за предоставяне на финансови средства от Фонда, определени в член 4 от Регламент (ЕО) № 2012/2002.

               (8)Поради това следва да бъдат мобилизирани средства от Фонда, за да се предостави финансова помощ на България, Гърция, Литва и Полша.

               (9)За да се сведе до минимум времето за мобилизиране на средства от Фонда, настоящото решение следва да се прилага от датата на приемането му,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В рамките на общия бюджет на Съюза за 2018 финансова година от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз се мобилизират средства в размер на 2 258 225 EUR за предоставяне на България, 2 535 796 EUR за предоставяне на Гърция, 16 918 941 EUR за предоставяне на Литва и 12 279 244 EUR за предоставяне на Полша под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               То се прилага от [датата на приемането му]**.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                     (1)

                        ОВ L 311, 14.11.2002 г., стр. 3.

                     (2)

                        COM(2018) 361, 31.5.2018 г.

                     (3)

                        BG34 = Регионален БВП за Югоизточния регион в размер на 5 327 милиона евро по данни от 2015 г.

                     (4)

                        EL42 = Регионален БВП за Notio Aigaio/Южноегейски регион в размер на 6 045 милиона евро по данни от 2014 г.

                     (5)

                        Среднопретегленият регионален БВП е в размер на 24,1 милиона евро по данни от 2014 г.

                     (6)

                        ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884.

                     (7)

                        ОВ С 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

                     (8)

                        Решение (ЕС) 2017/1599 на Европейския парламент и на Съвета от 13 септември 2017 г. относно мобилизирането на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз за оказване на помощ на Италия (ОВ L 245, 23.9.2017 г.) и придружаващ коригиращ бюджет № 4/2017 (ОВ L 330, 13.12.2017 г.).

                     (9)

                        Предложение за Решение на Европейския парламент и на Съвета относно мобилизирането на средства от фонд „Солидарност“ на Европейския съюз за оказване на помощ на Гърция, Испания, Франция и Португалия (COM(2018) 150, 22.2.2018 г.) и придружаващ коригиращ бюджет № 1/2018 (COM(2018) 150, 22.2.2018 г.).

                     (10)

                        ОВ L 311, 14.11.2002 г., стр. 3.

                     (11)

                        ОВ С 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

                     (12)

                        Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014—2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2018
            COM(2018) 449 final
            2018/0237(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за упълномощаване на държавите членки да подпишат, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.ПРЕДМЕТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася до решението за упълномощаване на държавите членки да подпишат, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108) (наричан по-нататък „Протоколът за изменение“). Едновременно с това Комисията представи предложение за решение на Съвета за упълномощаване на държавите членки да ратифицират, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение.

               2.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1Контекст

                  Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (наричана по-нататък „Конвенция № 108“) е единственото правно обвързващо многостранно споразумение в областта на защитата на личните данни. Целта на Конвенцията е да се защити правото на неприкосновеност на личния живот, признато в член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. Правото на неприкосновеност на личния живот и правото на защита на личните данни са залегнали също и в членове 7 и 8 от Хартата на основните права на ЕС и член 16 от ДФЕС.

                  Конвенция № 108 изисква от договарящите се страни да въведат в националното си законодателство необходимите мерки, за да гарантират зачитането на правата на човека на всички лица по отношение на обработката на лични данни. Тя беше един от главните източници на вдъхновение за развитието на достиженията на правото на ЕС в областта на защитата на данните. Съгласно съображение 11 от Директива (ЕО) 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни една от целите на Директивата е именно да „дават съдържание и разширяват [принципите и правата], съдържащи се в [Конвенция № 108]“.

                  Понастоящем 51 държави са ратифицирали Конвенция № 108, в това число всички 28 държави — членки на ЕС, четирите държави от ЕАСТ, всички държави от Западните Балкани, няколко съседни на Съюза държави (например Армения и Грузия), Руската федерация, Турция и няколко неевропейски държави в Африка (например Сенегал и Тунис) и Латинска Америка (Уругвай). Няколко уведомления за присъединяване са в процес на обработка (например на Аржентина, Мексико и Мароко), а няколко държави имат статут на наблюдатели (например Япония и Южна Корея).

                  Конвенция № 108 беше открита за подписване през 1981 г., много преди ерата на интернет и електронните комуникации. Развитието на технологиите и глобализацията на информацията пораждат нови предизвикателства в областта на защитата на личните данни. Целта на Протокола за изменение е Конвенция № 108 да бъде актуализирана, за да могат да бъдат посрещнати тези предизвикателства.

               2.2Протоколът за изменение

                  Осъвременената Конвенция № 108 (тоест Конвенция № 108, изменена с Протокола за изменение) ще има еднакво приложно поле за всички страни по Конвенцията, без възможност за пълното изключване на сектори или дейности (например в областта на националната сигурност) от нейното приложно поле, какъвто е случаят с текста на сегашната Конвенция № 108. По този начин тя ще обхваща всички видове обработване на данни под юрисдикцията на страните, както в публичния, така и в частния сектор.

                  Протокола за изменение значително увеличава равнището на защита на данните, предоставяно съгласно Конвенция № 108. По-специално, осъвременената конвенция ще прецизира допълнително принципа на законосъобразно обработване (по-специално по отношение на изискванията за съгласие) и ще укрепи допълнително защитата на специалните категории данни (като същевременно разшири категориите данни, за да обхване признатите като специални категории лични данни в правото на Съюза). Освен това, осъвременената конвенция ще предвижда допълнителни гаранции за физическите лица при обработката на личните им данни (по-специално задължения да се проучи вероятното въздействие на планирана операция по обработка на данни и да се приложат подходящи технически и организационни мерки; задължение да се докладва за сериозни нарушения на сигурността на данните) и също така ще укрепи техните права (особено по отношение на прозрачността и достъпа до данни). Въведени са също така нови права на субектите на данни, като например правото по отношение на субекта на данни да не се приема решение, засягащо го в значителна степен, само въз основа на автоматизирана обработка, правото на възражение срещу обработването, както и правото на правна защита в случай на нарушаване на правата на лицето.

                  Осъвременената конвенция ще включва преработени разпоредби (понастоящем включени в Допълнителен протокол, подписан само от някои страни), съдържащи изискването страните да създадат един или повече независими органа, които да осигуряват спазването на разпоредбите на Конвенция № 108. Позицията на тези органи ще бъде засилена чрез изискването страните да им предоставят допълнителни правомощия, например правомощието да издават решения във връзка с нарушения на Конвенция № 108 и да налагат административни санкции.

                  Системата на дерогации от гореспоменатите права и задължения, както е определена в Протокола за изменение, отговаря на три съществени условия: запазване на цялостния обхват на Конвенция № 108 (липса на общи изключения), гъвкавост (възможност за съчетаването на високи стандарти за защита на данните с други важни обществени интереси, например съображения, свързани с националната сигурност) и цялостна съгласуваност със съдебната практика на Европейския съд по правата на човека (по-специално липсата на ограничение, което да засяга същността на основното право на защита на данните).

                  Като цяло осъвременената конвенция ще гарантира високо равнище на защита, като същевременно оставя на страните марж на гъвкавост по отношение на транспонирането на нейните разпоредби в националното им законодателство. По този начин присъединяването към осъвременената Конвенция № 108 става привлекателно за държавите, включително извън Европа, които обмислят създаването на системи за защита на данните или укрепването на вече действащите системи. Практическото въздействие на осъвременената Конвенция № 108 се очаква да бъде много по-голямо от въздействието на сегашната конвенция, както по отношение на нейното приложно поле, така и на задълженията, предвидени в нея.

                  След като влезе в сила, Протоколът за изменение ще предвижда възможността Съюзът да стане страна по (осъвременената) конвенция. Що се отнася до правото на глас в Комитета по Конвенцията, договореният текст утвърждава принципа, че Съюзът може да гласува в своята област на компетентност, като броят на неговите гласове е равен на броя на неговите държави членки, които са страни по Конвенцията. За да бъдат разсеяни опасенията по отношение на тежестта на гласа на Съюза, беше договорено компромисно решение, което предвижда, че решения могат да се вземат само с „хипермнозинство“ (четири пети) от страните, а по отношение на най-важните решения относно спазването на Конвенцията от дадена страна — с „двойно мнозинство“ (квалифицирано мнозинство плюс обикновено мнозинство на страните извън ЕС).

                  Oсъвременената конвенция ще допринесе също така за укрепване на ефективността на защитата на данните, като предвижда възможността Комитетът по Конвенцията да оценява ефикасността на мерките, предприети в национално законодателство за привеждане в действие на разпоредбите на Конвенцията.

                  Текстът на Протокола за изменение беше координиран с представителите на държавите членки в рамките на компетентната работна група на Съвета и изпълнява указанията за водене на преговори на Съвета. Той е също така в пълно съответствие с Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общия регламент относно защитата на данните) и Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от компетентните органи за целите на предотвратяването, разследването, разкриването или наказателното преследване на престъпления или изпълнението на наказания и относно свободното движение на такива данни („Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи“), като по този начин се изключва възможността държавите членки да бъдат обект на различни или дори противоречиви задължения съгласно правото на Съюза и правото на Съвета на Европа. Приемането на солидна конвенция, въз основа на същия подход и принципи като в (новите) достижения на правото на Съюза, е от особено значение за международната стратегия на Съюза в областта на защитата на данните. Конвенция № 108, която е открита за присъединяване и от държави извън Европа, предизвика голям интерес сред държавите по света, които подготвят или възнамеряват да приемат законодателство за защита на данните. В своето съобщение от януари 2017 г. относно „Обмен и защита на личните данни в един глобализиран свят“ (COM/2017/07 final) Комисията се позовава на Конвенция № 108, посочвайки, че актуализираната конвенция ще се основава на същите принципи като законодателството на ЕС за защита на данните и по този начин ще допринесе за сближаването в посока към набор от високи стандарти за защита на данните. С оглед на това Комисията пое ангажимент да насърчава активно бързото приемане на Протокола за изменение.

               2.3Действащо законодателство на Съюза и политика в тази област

                  Приложното поле на изменената конвенция вече е обхванато до голяма степен от законодателната рамка на Съюза за защита на данните. Общият регламент относно защитата на данните, който се прилага от 25 май 2018 г., и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, срокът за чието транспониране изтече на 6 май 2018 г., осигуряват цялостна система от правила в областта на защитата на данните и гарантират поне равностоен, а в много случаи и по-висок стандарт за защита. Съгласно член 13 от осъвременената конвенция, страните могат да предоставят на субектите на данните „по-голяма защита, отколкото предвидената в настоящата конвенция“, като по този начин им се предоставя свобода за приемането на по-строги защитни мерки.

               2.4Основания за предложението

                  Протоколът за изменение ще влезе в сила, след като всички страни са депозирали своите инструменти за ратификация, приемане или одобрение при генералния секретар на Съвета на Европа. Освен това, като се има предвид големият брой на страните, които трябва да го ратифицират, Протоколът за изменение предвижда възможност за „частично влизане в сила“ в по-малка група от страни след пет години — след като най-малко тридесет и осем страни са изразили съгласието си да бъдат обвързани от него. Церемонията по подписването на Протокола за изменение е предвидена да се проведе на 25 юни 2018 г. в Страсбург.

                  Държавите — членки на ЕС (в момента поотделно страни по Конвенция № 108), следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират бързото влизане в сила на Протокола за изменение.

                  Първо, като се има предвид, че осъвременената конвенция ще съдържа до голяма степен сходни гаранции като Общия регламент относно защитата на данните и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, нейното (частично) влизане в сила ще допринесе за популяризирането на стандартите за защита на данните на Съюза по целия свят. Действително, Конвенция № 108 изигра решаваща роля за разпространението на „европейския модел за защита на данните“ по света и често пъти тя служи като източник на вдъхновение за държавите, които възнамеряват да приемат или модернизират своите национални закони за защита на личния живот. Това е още по-важно в наши дни предвид нарастващия брой държави, които въвеждат такова законодателство в много региони на света. Повишаването на стандартите за защита от страните по Конвенцията ще улесни също и потоците от данни между ЕС и държавите извън ЕС, които са страни по Конвенцията. За някои държави присъединяването към Конвенция № 108 също така представляваше полезна подготовка за окончателната констатация за адекватно ниво на защита на Европейската комисия. Общият регламент относно защитата на данните укрепва този аспект, като предвижда изрично, че присъединяването към Конвенция № 108 е важен фактор, който ще бъде взет предвид от Европейската комисия при нейната оценка на адекватността. Дори без аспекта на адекватност, по-високото равнище на защита (особено по отношение на наличието на съдебни и на извънсъдебни средства за правна защита, както и ефективен надзор от страна на надзорните органи) ще улесни обмена на данни въз основа на подходящи гаранции (по-специално тъй като такива гаранции може да станат по-лесни за прилагане в правните системи на страните).

                  Второ, важно е осъвременената конвенция да бъде в пълно съответствие с разпоредбите на Общия регламент относно защитата на данните и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, за да се даде възможност на държавите — членки на ЕС, да продължат да бъдат страни по Конвенцията и да съблюдават нейните разпоредби, без да нарушават законодателство на Съюза. Това се отнася по-специално за разпоредбите относно свободното движение на данни между страните, като се има предвид, че осъвременената конвенция (за разлика от сегашния текст) съдържа изключение от това правило за страните, които са обвързани от хармонизирани правила за защита, споделяни от държави, принадлежащи към регионална международна организация. Това ще гарантира спазването от страна на държавите — членки на ЕС, въпреки условията по отношение на международното предаване на данни, предвидени в законодателството за защита на данните на Съюза.

                  На трето място, сегашната Конвенция № 108 не предвижда възможността за присъединяване на международни организации. Протоколът за изменение променя това и следователно влизането му в сила е условие за бъдещото присъединяване на ЕС към Конвенцията.

               3.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

                  Предложението за Решение на Съвета се основава на член 218, параграф 5 от ДФЕС, във връзка с член 16 от ДФЕС.

               2018/0237 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за упълномощаване на държавите членки да подпишат, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграф 5, във връзка с член 16 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               1)На 31 май 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да участва от името на Съюза в преговорите по актуализирането на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108) (наричана по-нататък „Конвенция № 108“) и по условията и начините за присъединяване на Съюза към осъвременената конвенция.

               2)Протоколът за изменение на Конвенция № 108 (наричан по-нататък „Протоколът за изменение“) беше приет от Комитета на министрите на Съвета на Европа на 18 май 2018 г. и ще бъде открит за подписване, считано от 25 юни 2018 г.

               3)Протоколът за изменение има за цел да се разшири обхватът, да се увеличи равнището и да се подобри ефективността на защитата на данните, предоставена по силата на Конвенция № 108.

               4)Разпоредбите на изменената Конвенция № 108, доколкото те се прилагат за обработването на лични данни в контекста на дейностите, попадащи в приложното поле на правото на Съюза, могат да засегнат общи правила или да променят техния обхват по смисъла на член 3, параграф 2 от ДФЕС, тъй като тези разпоредби съвпадат със задълженията в Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета
                  1
                и Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
               .

               5)Като се има предвид, че осъвременената Конвенция № 108 ще съдържа гаранции, които до голяма степен са сходни с тези в Регламент (ЕС) 2016/679 и Директива (ЕС) 2016/680, влизането ѝ в сила ще допринесе за популяризиране на стандартите на ЕС за защита на данните в световен мащаб, ще улесни потоците от данни между ЕС и страните по Конвенцията извън ЕС, ще гарантира спазването от страна на държавите — членки на ЕС, на техните международни задължения съгласно Конвенцията и ще позволи бъдещото присъединяване на ЕС към Конвенцията.

               6)Съюзът не може да подпише или да ратифицира Протокола за изменение, тъй като съгласно сега действащата Конвенция № 108 страни по нея могат да бъдат само държави.

               7)Следователно държавите членки следва да бъдат упълномощени да подпишат Протокола за изменение, като действат съвместно в интерес на Съюза.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Държавите членки се упълномощават да подпишат, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108), доколкото нейните разпоредби попадат в рамките на компетентността на Съюза.

               Член 2

               Държавите членки се насърчават да подпишат Протокола по време на церемонията по подписването на 25 юни 2018 г. в Страсбург или на най-ранната възможна дата след това.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 1).

                     (2)

                        Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от компетентните органи за целите на предотвратяването, разследването, разкриването или наказателното преследване на престъпления или изпълнението на наказания и относно свободното движение на такива данни, и за отмяна на Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 89).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.6.2018
            COM(2018) 451 final
            2018/0238(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за упълномощаване на държавите членки да ратифицират, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.ПРЕДМЕТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася до решението за упълномощаване на държавите членки да ратифицират, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108) (наричан по-нататък „Протоколът за изменение“).

               2.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1Контекст

                  Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (наричана по-нататък „Конвенция № 108“) е единственото правно обвързващо многостранно споразумение в областта на защитата на личните данни. Целта на Конвенцията е да се защити правото на неприкосновеност на личния живот, признато в член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи. Правото на неприкосновеност на личния живот и правото на защита на личните данни са залегнали също и в членове 7 и 8 от Хартата на основните права на ЕС и член 16 от ДФЕС.

                  Конвенция № 108 изисква от договарящите се страни да въведат в националното си законодателство необходимите мерки, за да гарантират зачитането на правата на човека на всички лица по отношение на обработката на лични данни. Тя беше един от главните източници на вдъхновение за развитието на достиженията на правото на ЕС в областта на защитата на данните. Съгласно съображение 11 от Директива (ЕО) 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни една от целите на Директивата е именно да „дават съдържание и разширяват [принципите и правата], съдържащи се в [Конвенция № 108]“.

                  Понастоящем 51 държави са ратифицирали Конвенция № 108, в това число всички 28 държави — членки на ЕС, четирите държави от ЕАСТ, всички държави от Западните Балкани, няколко съседни на Съюза държави (например Армения и Грузия), Руската федерация, Турция и няколко неевропейски държави в Африка (например Сенегал и Тунис) и Латинска Америка (Уругвай). Няколко уведомления за присъединяване са в процес на обработка (например на Аржентина, Мексико и Мароко), а няколко държави имат статут на наблюдатели (например Япония и Южна Корея).

                  Конвенция № 108 беше открита за подписване през 1981 г., много преди ерата на интернет и електронните комуникации. Развитието на технологиите и глобализацията на информацията пораждат нови предизвикателства в областта на защитата на личните данни. Целта на Протокола за изменение е Конвенция № 108 да бъде актуализирана, за да могат да бъдат посрещнати тези предизвикателства.

               2.2Протоколът за изменение

                  Осъвременената Конвенция № 108 (тоест Конвенция № 108, изменена с Протокола за изменение) ще има еднакво приложно поле за всички страни по Конвенцията, без възможност за пълното изключване на сектори или дейности (например в областта на националната сигурност) от нейното приложно поле, какъвто е случаят с текста на сегашната Конвенция № 108. По този начин тя ще обхваща всички видове обработване на данни под юрисдикцията на страните, както в публичния, така и в частния сектор.

                  Протокола за изменение значително увеличава равнището на защита на данните, предоставяно съгласно Конвенция № 108. По-специално, осъвременената конвенция ще прецизира допълнително принципа на законосъобразно обработване (по-специално по отношение на изискванията за съгласие) и ще укрепи допълнително защитата на специалните категории данни (като същевременно разшири категориите данни, за да обхване признатите като специални категории лични данни в правото на Съюза). Освен това, осъвременената конвенция ще предвижда допълнителни гаранции за физическите лица при обработката на личните им данни (по-специално задължения да се проучи вероятното въздействие на планирана операция по обработка на данни и да се приложат подходящи технически и организационни мерки; задължение да се докладва за сериозни нарушения на сигурността на данните) и също така ще укрепи техните права (особено по отношение на прозрачността и достъпа до данни). Въведени са също така нови права на субектите на данни, като например правото по отношение на субекта на данни да не се приема решение, засягащо го в значителна степен, само въз основа на автоматизирана обработка, правото на възражение срещу обработването, както и правото на правна защита в случай на нарушаване на правата на лицето.

                  Осъвременената конвенция ще включва преработени разпоредби (понастоящем включени в Допълнителен протокол, подписан само от някои страни), съдържащи изискването страните да създадат един или повече независими органа, които да осигуряват спазването на разпоредбите на Конвенция № 108. Позицията на тези органи ще бъде засилена чрез изискването страните да им предоставят допълнителни правомощия, например правомощието да издават решения във връзка с нарушения на Конвенция № 108 и да налагат административни санкции.

                  Системата на дерогации от гореспоменатите права и задължения, както е определена в Протокола за изменение, отговаря на три съществени условия: запазване на цялостния обхват на Конвенция № 108 (липса на общи изключения), гъвкавост (възможност за съчетаването на високи стандарти за защита на данните с други важни обществени интереси, например съображения, свързани с националната сигурност) и цялостна съгласуваност със съдебната практика на Европейския съд по правата на човека (по-специално липсата на ограничение, което да засяга същността на основното право на защита на данните).

                  Като цяло осъвременената конвенция ще гарантира високо равнище на защита, като същевременно оставя на страните марж на гъвкавост по отношение на изпълнението на нейните разпоредби в националното им законодателство. По този начин присъединяването към осъвременената Конвенция № 108 става привлекателно за държавите, включително извън Европа, които обмислят създаването на системи за защита на данните или укрепването на вече действащите системи. Практическото въздействие на осъвременената Конвенция № 108 се очаква да бъде много по-голямо от въздействието на сегашната конвенция, както по отношение на нейното приложно поле, така и на задълженията, предвидени в нея.

                  След като влезе в сила, Протоколът за изменение ще предвижда възможността Съюзът да стане страна по (осъвременената) конвенция. Що се отнася до правото на глас в Комитета по Конвенцията, договореният текст утвърждава принципа, че Съюзът може да гласува в своята област на компетентност, като броят на неговите гласове е равен на броя на неговите държави членки, които са страни по Конвенцията. За да бъдат разсеяни опасенията по отношение на тежестта на гласа на Съюза, беше договорено компромисно решение, което предвижда, че решения могат да се вземат само с „хипермнозинство“ (четири пети) от страните, а по отношение на най-важните решения относно спазването на Конвенцията от дадена страна — с „двойно мнозинство“ (квалифицирано мнозинство плюс обикновено мнозинство на страните извън ЕС).

                  Oсъвременената конвенция ще допринесе също така за укрепване на ефективността на защитата на данните, като предвижда възможността Комитетът по Конвенцията да оценява ефикасността на мерките, предприети в национално законодателство за привеждане в действие на разпоредбите на Конвенцията.

                  Текстът на Протокола за изменение беше координиран с представителите на държавите членки в рамките на компетентната работна група на Съвета и изпълнява указанията за водене на преговори на Съвета. Той е също така в пълно съответствие с Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общия регламент относно защитата на данните) и Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от компетентните органи за целите на предотвратяването, разследването, разкриването или наказателното преследване на престъпления или изпълнението на наказания и относно свободното движение на такива данни („Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи“), като по този начин се изключва възможността държавите членки да бъдат обект на различни или дори противоречиви задължения съгласно правото на Съюза и правото на Съвета на Европа. Приемането на солидна конвенция, въз основа на същия подход и принципи като в (новите) достижения на правото на Съюза, е от особено значение за международната стратегия на Съюза в областта на защитата на данните. Конвенция № 108, която е открита за присъединяване и от държави извън Европа, предизвика голям интерес сред държавите по света, които подготвят или възнамеряват да приемат законодателство за защита на данните. В своето съобщение от януари 2017 г. относно „Обмен и защита на личните данни в един глобализиран свят“ (COM/2017/07 final) Комисията се позовава на Конвенция № 108, посочвайки, че актуализираната конвенция ще се основава на същите принципи като законодателството на ЕС за защита на данните и по този начин ще допринесе за сближаването в посока към набор от високи стандарти за защита на данните. С оглед на това Комисията пое ангажимент да насърчава активно бързото приемане на Протокола за изменение.

               2.3Действащо законодателство на Съюза и политика в тази област

                  Приложното поле на изменената конвенция вече е обхванато до голяма степен от законодателната рамка на Съюза за защита на данните. Общият регламент относно защитата на данните, който се прилага от 25 май 2018 г., и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, срокът за чието транспониране изтече на 6 май 2018 г., осигуряват цялостна система от правила в областта на защитата на данните и гарантират поне равностоен, а в много случаи и по-висок стандарт за защита. Съгласно член 13 от осъвременената конвенция, страните могат да предоставят на субектите на данните „по-голяма защита, отколкото предвидената в настоящата конвенция“, като по този начин им се предоставя свобода за приемането на по-строги защитни мерки.

               2.4Основания за предложението

                  Протоколът за изменение ще влезе в сила, след като всички страни са депозирали своите инструменти за ратификация, приемане или одобрение при генералния секретар на Съвета на Европа. Освен това, като се има предвид големият брой на страните, които трябва да го ратифицират, Протоколът за изменение предвижда възможност за „частично влизане в сила“ в по-малка група от страни след пет години — след като най-малко тридесет и осем страни са изразили съгласието си да бъдат обвързани от него.

                  Държавите — членки на ЕС (в момента поотделно страни по Конвенция № 108), следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират бързото влизане в сила на Протокола за изменение.

                  Първо, като се има предвид, че осъвременената конвенция ще съдържа до голяма степен сходни гаранции като Общия регламент относно защитата на данните и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, нейното (частично) влизане в сила ще допринесе за популяризирането на стандартите за защита на данните на Съюза по целия свят. Действително, Конвенция № 108 изигра решаваща роля за разпространението на „европейския модел за защита на данните“ по света и често пъти тя служи като източник на вдъхновение за държавите, които възнамеряват да приемат или модернизират своите национални закони за защита на личния живот. Това е още по-важно в наши дни предвид нарастващия брой държави, които въвеждат такова законодателство в много региони на света. Повишаването на стандартите за защита от страните по Конвенцията ще улесни също и потоците от данни между ЕС и държавите извън ЕС, които са страни по Конвенцията. За някои държави присъединяването към Конвенция № 108 също така представляваше полезна подготовка за окончателната констатация за адекватно ниво на защита на Европейската комисия. Общият регламент относно защитата на данните укрепва този аспект, като предвижда изрично, че присъединяването към Конвенция № 108 е важен фактор, който ще бъде взет предвид от Европейската комисия при нейната оценка на адекватността. Дори без аспекта на адекватност, по-високото равнище на защита (особено по отношение на наличието на съдебни и на извънсъдебни средства за правна защита, както и ефективен надзор от страна на надзорните органи) ще улесни обмена на данни въз основа на подходящи гаранции (по-специално тъй като такива гаранции може да станат по-лесни за прилагане в правните системи на страните).

                  Второ, важно е осъвременената конвенция да бъде в пълно съответствие с разпоредбите на Общия регламент относно защитата на данните и Директивата относно защитата на данните при дейности, извършвани от полицията и други правоприлагащи органи, за да се даде възможност на държавите — членки на ЕС, да продължат да бъдат страни по Конвенцията и да съблюдават нейните разпоредби, без да нарушават законодателство на Съюза. Това се отнася по-специално за разпоредбите относно свободното движение на данни между страните, като се има предвид, че осъвременената конвенция (за разлика от сегашния текст) съдържа изключение от това правило за страните, които са обвързани от хармонизирани правила за защита, споделяни от държави, принадлежащи към регионална международна организация. Това ще гарантира спазването от страна на държавите — членки на ЕС, въпреки условията по отношение на международното предаване на данни, предвидени в законодателството за защита на данните на Съюза.

                  На трето място, сегашната Конвенция № 108 не предвижда възможността за присъединяване на международни организации. Протоколът за изменение променя това и следователно влизането му в сила е условие за бъдещото присъединяване на ЕС към Конвенцията.

               3.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

                  Предложението за Решение на Съвета се основава на член 218, параграф 6 от ДФЕС, във връзка с член 16 от ДФЕС.

               2018/0238 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за упълномощаване на държавите членки да ратифицират, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграф 6, буква а), точка v), във връзка с член 16 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент,

               като има предвид, че:

               1)На 31 май 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да участва от името на Съюза в преговорите по актуализирането на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108) (наричана по-нататък „Конвенция № 108“) и по условията и начините за присъединяване на Съюза към осъвременената конвенция.

               2)Протоколът за изменение на Конвенция № 108 (наричан по-нататък „Протоколът за изменение“) беше приет от Комитета на министрите на Съвета на Европа на 18 май 2018 г. и ще бъде открит за подписване, считано от 25 юни 2018 г.

               3)Протоколът за изменение има за цел да се разшири обхватът, да се увеличи равнището и да се подобри ефективността на защитата на данните, предоставена по силата на Конвенция № 108.

               4)Разпоредбите на изменената Конвенция № 108, доколкото те се прилагат за обработването на лични данни в контекста на дейностите, попадащи в приложното поле на правото на Съюза, могат да засегнат общи правила или да променят техния обхват по смисъла на член 3, параграф 2 от ДФЕС, тъй като тези разпоредби съвпадат със задълженията в Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета
                  1
                и Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
               .

               5)Като се има предвид, че осъвременената Конвенция № 108 ще съдържа гаранции, които до голяма степен са сходни с тези в Регламент (ЕС) 2016/679 и Директива (ЕС) 2016/680, влизането ѝ в сила ще допринесе за популяризиране на стандартите на ЕС за защита на данните в световен мащаб, ще улесни потоците от данни между ЕС и страните по Конвенцията извън ЕС, ще гарантира спазването от страна на държавите — членки на ЕС, на техните международни задължения съгласно Конвенцията и ще позволи бъдещото присъединяване на ЕС към Конвенцията.

               6)Съюзът не може да подпише или да ратифицира Протокола за изменение, тъй като съгласно сега действащата Конвенция № 108 страни по нея могат да бъдат само държави.

               7)Следователно държавите членки следва да бъдат упълномощени да ратифицират Протокола за изменение, като действат съвместно в интерес на Съюза.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Държавите членки се упълномощават да ратифицират, в интерес на Европейския съюз, Протокола за изменение на Конвенцията на Съвета на Европа за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (ETS № 108), доколкото нейните разпоредби попадат в рамките на компетентността на Съюза.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Член 3

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 1).

                     (2)

                        Директива (ЕС) 2016/680 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от компетентните органи за целите на предотвратяването, разследването, разкриването или наказателното преследване на престъпления или изпълнението на наказания и относно свободното движение на такива данни, и за отмяна на Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 89).