               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 22.3.2017
            COM(2017) 136 final
            2017/0060(COD)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за изменение на Директива 2010/40/ЕС по отношение на периода за приемане на делегирани актове
            (текст от значение за ЕИП)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Целта на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт
                  1
                („Директивата за ИТС“), която влезе в сила през август 2010 г., е да се ускори координираното внедряване и използване в целия ЕС на интелигентните транспортни системи (ИТС) в областта на автомобилния транспорт. Съгласно Директивата трябва да се приемат чрез делегирани актове спецификации за действия в четири приоритетни области. Директивата за ИТС беше един от първите законодателни актове на Съюза, предвиждаща използването на делегирани актове, и правомощието да се приемат делегирани актове беше предоставено на Комисията само за ограничен период от време (до 27 август 2017 г.).

               Четири делегирани акта бяха приети след влизането в сила на Директивата за ИТС. Пети делегиран акт беше финализиран с експерти на държавите членки, касаещ предоставянето в целия ЕС на информационни услуги за мултимодални пътувания. В допълнение към изискванията за оперативна съвместимост за eCall изградените във връзка с тези аспекти механизми за обмен на данни допринасят в значителна степен за целите на стратегията за цифров единен пазар
                  2
               . Цифровизацията в транспортния сектор също спомага за устойчивостта му.

               Цифровата транспортна система изисква хоризонтално мислене — в рамките на различните видове транспорт и транспортни отрасли. Цифровите технологии се основават на данни, които могат да се съчетаят в една гама от иновативни услуги и приложения. Спецификациите по Директивата за ИТС дават възможност за създаване на общи разпоредби (функционални, технически, организационни и такива във връзка с обслужването), улесняващи достъпността и разполагането с данни, които впоследствие се използват за създаване на тази гама от иновативни услуги и приложения.

               В контекста на наскоро приетата Европейска стратегия за съвместни интелигентни транспортни системи
                  3
                (СИТС) Комисията работи сега с експертите на държавите членки за създаване на правна и техническа рамка за подкрепа на внедряването на СИТС. Това е част от приоритетна област IV по Директивата за ИТС и едно от действията по същата директива, за които Комисията възнамерява да използва делегираното ѝ правомощие, за да приема технически, функционални и организационни спецификации. Необходима е задълбочена подготвителна работа, за да се гарантира, че спецификациите обхващат всички аспекти, необходими за осигуряване на хармонизираното и оперативно съвместимото внедряване на СИТС в Съюза. В работата се използват мненията на заинтересованите страни по платформата за СИТС
                  4
               , провежда се тясно сътрудничество с тях и се надгражда върху опита от проектите по внедряване на СИТС, например инициативите на държавите членки по платформата C-ROADS
                  5
               . Спецификациите на СИТС ще бъдат от основно значение за осигуряване на координираното и бързо внедряване на съвместно използваните, свързаните и автоматизираните превозни средства в Съюза.

               Освен работата по правната и техническата рамка в подкрепа на внедряването на СИТС трябва да се предприемат мерки по няколко други действия в четирите приоритетни области по Директивата за ИТС
                  6
               , като спецификациите и стандартите за непрекъснатостта и оперативната съвместимост на услугите за управление на движението и товарните превози (приоритетна област II), спецификациите за други действия във връзка с ИТС приложения за пътна безопасност и сигурност (приоритетна област IIІ) и определянето на необходимите мерки за интегриране на различни ИТС приложения в отворена бордова платформа (приоритетна област IV, параграф 1.1).

               За да може Комисията да приема нови спецификации чрез делегирани актове, е от основно значение да се удължи срокът на делегирането на правомощието. Освен това може да се наложи да се актуализират спецификациите, които вече бяха приети, за да се вземе предвид технологическият прогрес или опитът от тяхното прилагане в държавите членки.

               Поради това Комисията предлага да се удължи срокът, за който е делегирано правомощието, с пет години от 27 август 2017 г., а след това — мълчаливо за нови петгодишни периоди, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Единствената цел на настоящото предложение е да се удължи срокът, за който е делегирано правомощието на Комисията да приема делегирани актове, без да се променят целите на политиката или приложното поле на Директивата за ИТС.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Член 91 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  В Директивата за ИТС са разгледани трансгранични въпроси, които не могат да се решат в задоволителна степен само от държавите членки, като оперативната съвместимост на оборудването и развитието на вътрешния пазар на ИТС услугите (като така се допринася за конкурентоспособността на световно равнище, за работните места и растежа).

                  Съгласно принципа на субсидиарност използването на (рамкова) директива, като Директивата за ИТС, остава един от най-удачните подходи за постигане на желания резултат. Всеобхватните принципи и благоприятните условия за развитие на ИТС дават практически резултати чрез спецификациите, разработени с голямото участие на експерти от държавите членки. Комисията създаде също така европейска консултативна група по ИТС, в рамките на която представителите на съответните публични и частни заинтересовани страни в областта на ИТС консултират Комисията по търговските и техническите аспекти на развитието и внедряването на ИТС в ЕС.

                  Приетите от Комисията спецификации се прилагат по силата на член 5 от Директивата за ИТС, която признава правото на всяка държава членка да взема решения за внедряването на ИТС приложения и услуги на територията си.

               •Пропорционалност

               Участието на Комисията е ограничено до изисквания минимум за постигане на целите на предложението и не излиза извън необходимото за тази цел. За да се подпомогнат държавите членки, то е ограничено до дефиниране — с помощта на националните експерти по ИТС — на процедури и спецификации в определени приоритетни области, за които се изисква наднационален подход.

                  Ако не се удължи срокът, за който е делегирано правомощието на Комисията, това ще застраши интегрираното и координираното внедряване в целия ЕС на оперативно съвместими ИТС в областта на автомобилния транспорт и техните интерфейси с други видове транспорт. Не би било възможно, нито ефективно от гледна точка на разхода на време, Съветът и Европейският парламент да приемат всички необходими подробни спецификации една по една.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

               В доклад за прилагането на Директивата за ИТС през октомври 2014 г.
                  7
                бяха подчертани необходимостта да се удължи (след август 2017 г.) срокът на делегиране на правомощието на Комисията да приема делегирани актове за ИТС спецификации и нуждата на следващ етап да се подготви по-цялостен преглед на Директивата, като се вземе предвид непрекъснатото техническо развитие на ИТС. Настоящото предложение касае само удължаването на срока, за който е делегирано правомощието.

               •Консултации със заинтересованите страни

               Счита се, че резултатите от консултацията, проведена преди приемане на Директивата за ИТС и Плана за действие за ИТС
                  8
               , все още са меродавни — например по отношение на междусекторното сътрудничество, стратегията за изпълнението и координацията на заинтересованите страни.

                  В последно време бяха осъществени консултации по конкретни теми с групи заинтересовани групи, по-специално Европейския комитет по ИТС и членовете на европейската консултативна група по ИТС. Налице беше общо съгласие относно необходимостта да се удължи срокът, за който е делегирано правомощието на Комисията да приема делегирани актове.

               •Оценка на въздействието

               Не е предвидено да се извършва оценка на въздействието, тъй като удължаването на срока не променя приложното поле и съдържанието на самата Директива за ИТС.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Няма отражение върху бюджета на ЕС.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Избор на правна форма на предложението

               Целта на предложението е да се удължи срокът, за който е делегирано правомощието на Комисията да приема делегирани актове. Въпреки че са част от директива, фактически новите разпоредби не са насочени към държавите членки, а към институциите на Съюза. Поради това няма да се налага да се транспонират в националното законодателство и следва да се приемат под формата на решение.

               •Подробно разяснение на конкретните разпоредби на предложението

               С член 1 се удължава с пет години срокът, за който е предоставено правомощието на Комисията да приема делегирани актове. След това правомощието ще се удължава мълчаливо за петгодишни периоди, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване.

               В член 2 се предвижда решението да влезе в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               •Европейско икономическо пространство

               Предложеният акт е от значение за ЕИП.

               2017/0060 (COD)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за изменение на Директива 2010/40/ЕС по отношение на периода за приемане на делегирани актове

               (текст от значение за ЕИП)

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

               като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  9
               ,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  10
               ,

               в съответствие с обикновената законодателна процедура,

               като имат предвид, че:

               (1)Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
                  11
                предвижда изготвянето на спецификации за приоритетни действия в приоритетни области.

               (2)След влизането в сила на Директива 2010/40/ЕС Комисията прие четири делегирани акта във връзка с приоритетни действия по същата директива. Те касаят по-конкретно eCall и механизмите за обмен на данни, улесняващи електронния обмен на данни между съответните публични органи и заинтересовани страни и съответните доставчици на ИТС услуги. Необходими са други делегирани актове във връзка с действия, които трябва да се разгледат и принадлежат към приложното поле на Директива 2010/40/ЕС.

               (3)Съгласно член 12 от Директива 2010/40/ЕС правомощието да приема посочените в член 7 от Директивата делегирани актове, което е предоставено на Комисията, изтича на 27 август 2017 г.

               (4)За постигане на целите по Директива 2010/40/ЕС следва да се делегира на Комисията правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз за допълнителен период от пет години, считано от 27 август 2017 г. Този период следва да се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище, и тези консултации да бъдат провеждани в съответствие с принципите, заложени в Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество от 13 април 2016 г. По-специално, за да се осигури равно участие при подготовката на делегираните актове, Европейският парламент и Съветът получават всички документи едновременно с експертите от държавите членки, като техните експерти получават систематично достъп до заседанията на експертните групи на Комисията, занимаващи се с подготовката на делегираните актове,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В член 12 от Директива 2010/40/EС параграф 1 се заменя със следното:

               „1.Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 7, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 27 август 2017 г. Делегирането на правомощието се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощието не по-късно от девет месеца преди изтичането на всеки петгодишен срок.“

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на  година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)
                  ОВ L 207, 6.8.2010 г., стр. 1.

                     (2)

                     http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market_en.

                     (3)
                  Европейската стратегия за съвместни интелигентни транспортни системи — крайъгълен камък по пътя към съвместната, свързана и автоматизирана мобилност (COM(2016) 766).

                     (4)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/c-its_en.

                     (5)

                     https://ec.europa.eu/transport/themes/its/news/2016-10-07-european-commission-member-states-and-industry-join-forces-deployment_en.

                     (6)
                  Вж. приложение І към Директивата.

                     (7)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/road/action_plan/its_reports_en.htm.

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/transport/modes/road/consultations/2008_03_26_its_en.htm.

                     (9)
                  OВ C , , стр. .

                     (10)
                  OВ C , , стр. .

                     (11)
                  Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт (ОВ L 207, 6.8.2010 г., стр. 1).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюзв рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи(бюджетен ред 12 02 01)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               За да осигури необходимата правна сигурност и хомогенност на вътрешния пазар, Съвместният комитет на ЕИП следва да включва всички съответни разпоредби на законодателството на ЕС в Споразумението за ЕИП във възможно най-кратък срок след тяхното приемане, както и да дава възможност за участие на държавите от ЕАСТ, участващи в ЕИП, във всички дейности и програми на ЕС от значение за ЕИП.

               2.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               С проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП (приложен към предложението за решение на Съвета) се цели изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, за да се продължи сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП по отношение на дейности на Съюза, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, в областта „Осъществяване и развитие на единния пазар на финансови услуги“.

               3.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Съгласно член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство Съветът определя позицията, която да бъде приета от името на Съюза по отношение на подобни решения, въз основа на предложение на Комисията.

               Комисията представя проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП пред Съвета, който да го приеме като позиция на Съюза. Комисията се надява да има възможност да изложи позицията на Съюза пред Съвместния комитет на ЕИП възможно най-скоро.

               2016/0071 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз
                  в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи
                  (бюджетен ред 12 02 01)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  1
               , и по-специално член 1, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“)
                  2
                влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)В съответствие с член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, Протокол 31 към Споразумението за ЕИП („Протокол 31“).

               (3)Протокол 31 към Споразумението за ЕИП съдържа разпоредби относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи.

               (4)Целесъобразно е да се продължи сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП по отношение на дейности на Съюза, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз и свързани с осъществяването и развитието на единния пазар на финансови услуги.

               (5)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменен, за да може това разширено сътрудничество да продължи и след 31 декември 2015 г.

               (6)Позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на приложения проект на решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде приета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

                     (2)
                  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2016от [...] годиназа изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободикъмПредложението за Решение на Съветаотносно позицията, която да бъде приета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи(бюджетен ред 12 02 01)

               ПРИЛОЖЕНИЕ

                  РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2016
                  от [...] година
                  за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)Целесъобразно е да се продължи сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП по отношение на дейности на Съюза, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз и свързани с осъществяването и развитието на единния пазар на финансови услуги.

               (2)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да се измени, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 1 януари 2016 г.,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Член 7 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:

               1.В параграфи 3 и 4 думите „параграфи 5—[11]“ се заменят с думите „настоящия член“.

               2.Добавя се следният параграф:

               „12.Считано от 1 януари 2016 г. държавите от ЕАСТ участват в дейностите на Съюза, свързани със следния бюджетен ред, вписан в общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2016 година:

               -Бюджетен ред 12 02 01: „Осъществяване и развитие на единния пазар на финансови услуги“.“

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП
                  1*.

               То се прилага от 1 януари 2016 г.

               Член 3

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвместния комитет на ЕИП

                     Председател

                     Секретари
                     на Съвместния комитет на ЕИП

                     (1)
                  [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


Важна правна забележка

|

52009PC0338

Предложение за рамково решение на Съвета относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство {SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}  /* COM/2009/0338 окончателен - CNS 2009/0101 */

	[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |Брюксел, 8.7.2009COM(2009) 338 окончателен2009/0101 (CNS)Предложение заРАМКОВО РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно правото на устен и писмен превод в наказателното производство{SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМВъведение1.  С настоящото предложение за рамково решение на Съвета се цели определянето на общи минимални стандарти относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство в Европейския съюз. Предложението е замислено като първа стъпка от серия мерки, предназначени да заменят предложението на Комисията от 2004 г. за рамково решение на Съвета относно някои процесуални права в наказателните производства на територията на Европейския съюз (COM (2004) 328 от 28.4.2004 г.), което бе оттеглено след съответното уведомление от страна на Съвета и Европейския парламент. Не бе постигнато споразумение за това предложение, въпреки тригодишните обсъждания в работната група на Съвета, и на практика то бе изоставено през юни 2007 г. след безрезултатно обсъждане в Съвета по правосъдие. Възприемането на подход „стъпка по стъпка“ се счита в момента за приемлив начин на работа; той също така постепенно ще спомогне за изграждането на увереност и ще способства за повишаването на взаимното доверие. По тази причина това предложение следва да се счита за част от всеобхватен пакет от законодателни мерки, чиято цел е да осигури минимален набор от процесуални права в наказателното производство в Европейския съюз. Освен правото на безплатен устен и писмен превод, правата, обхванати от предложението от 2004 г., бяха правото на правни съвети, правото на информация за правата (декларация за правата), правото на уязвими обвиняеми да им бъде обърнато специално внимание, правото на комуникация с консулските служби и правото на комуникация със семейството. За настоящото предложение Комисията реши да насочи вниманието си към правото на устен и писмен превод, тъй като то бе най-малко оспорваното право по време на обсъжданията на предложението от 2004 г. и тя разполагаше с информация и изследвания във връзка с това право.2.  Настоящото предложение има за цел да подобри правата на заподозрените, които не разбират и не говорят езика на производството. Наличието на общи минимални стандарти по отношение на тези права би улеснило прилагането на принципа на взаимно признаване.3.  Що се отнася до правното основание, предложението се основава на член 31, параграф 1 от Договора за Европейския съюз. В член 31, параграф 1, буква в) се предвижда, че ЕС може да разработи „общо действие“, за да гарантира съвместимост на правилата, в случаите когато това е необходимо за подобряване на сътрудничеството. За целите на съдебното сътрудничество, и по-специално за взаимното признаване, е необходимо да има взаимно доверие. За подобряването на взаимното доверие и в резултат на това на сътрудничеството, е необходима известна степен на съвместимост.4.  Правото на устен и писмен превод, което произтича от Европейската конвенция за правата на човека (EКПЧ), е основно право за човека, на когото са повдигнати обвинения и който не разбира езика на наказателното производство, за да може заподозреният да разбере както обвиненията срещу него, така и процеса. Заподозреният трябва да е в позицията да разбира в какво е обвинен. Основните процесуални документи трябва да бъдат преведени. В съответствие с ЕКПЧ, устният и писменият превод трябва да бъдат осигурени безплатно.5.  Оценка на въздействиетоПредложението бе предмет на оценка на въздействието, която се съдържа в документ SEC(2009) 915. Комисията за оценка на въздействието извърши преглед на оценката на въздействието и впоследствие я одобри на 27 май 2009 г. Препоръките на Комисията за оценката и начина, по който те бяха взети предвид, могат да бъдат открити в точка 25 от Оценката на въздействието (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Представените варианти са следните:a) Запазването на съществуващото положение би довело до липса на действие от страна на ЕС. Предполага се, че сегашното положение, при което от държавите-членки се очаква да спазват задълженията по ЕКПЧ, ще се запази такова, каквото е в момента, с възможния дисбаланс между обвинението и обвиняемия, който до момента възпрепятства взаимното признаване. Това би имало незначителни икономически последствия.б) Незаконодателните мерки като препоръки биха насърчили обмена между държавите-членки и биха спомогнали за определянето на най-добри практики. Този вариант би довел до по-добро разбиране на стандартите на ЕКПЧ посредством разпространяването и препоръчването на практики, които допринасят за съответствието, но не би довел до по-нататъшно сближаване на правните стандарти.в) Нов инструмент, обхващащ всички права в рамките на предложението от 2004 г. Прилагането му от държавите-членки, наблюдението му от страна на Комисията и крайната правна защита от Съда на Европейските общности (СЕО) биха спомогнали за преодоляване на различията в осигуряването на съответствие с ЕКПЧ и биха насърчили взаимното доверие. Икономическото отражение би било двупосочно, от една страна разходите за създаване на съответните служби, които да гарантират зачитането на правата, и от друга страна, печалбата от намаляване на разходите за обжалване.г) Първата стъпка би била мярка, ограничена до трансграничните дела. Тя би трябвало да бъде внимателно обмислена, така че всякакъв евентуален проблем, свързан с дискриминация между категориите заподозрени — въвлечените в трансгранично производство и въвлечените в национално производство, да бъде третиран по подходящ начин. Подобно на предходния вариант икономическото отражение би било двупосочно, от една страна разходите за създаване на съответните служби, които да гарантират зачитането на правата, и от друга страна, печалбата от намаляване на разходите за обжалване, но в по-малка степен от горния случай, тъй като тази мярка е с по-малък обхват.д) Предпочитаният вариант е подход „стъпка по стъпка“, започващ с мерки за достъп до устен и писмен превод, включващ ново рамково решение, с което от държавите-членки се изисква да осигурят минимални стандарти само по отношение на достъпа до устен и писмен превод. Икономическото въздействие би било двупосочно, от една страна разходите за създаване на съответните служби, които да гарантират спазването на правата, и от друга, печалбата от намаляване на разходите за обжалване.Оценката на въздействието посочи комбинацията между варианти б) и д) като предпочитан подход, който максимално засилва полезните взаимодействия на законодателното и незаконодателното действие. Следователно настоящото рамково решение трябва да бъде последвано от документ с най-добри практики.История на досието6.  Член 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) гласи, че Съюзът зачита основните права, гарантирани от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, и произтичащи от общите за държавите-членки конституционни традиции. Освен това, през декември 2000 г. Европейският парламент, Съветът и Комисията подписаха съвместно и провъзгласиха тържествено Хартата на основните права на Европейския съюз.7.  В заключенията на председателството на Европейския съвет в Тампере[1] се посочва, че взаимното признаване следва да се превърне в основа на съдебното сътрудничество, но се изтъква, че взаимното признаване „...и необходимото сближаване на законодателството биха улеснили […] съдебната защита на индивидуалните права“[2].8.  В съобщението на Комисията до Съвета и до Европейския парламент от 26 юли 2000 г. относно взаимното признаване на окончателните решения по наказателни дела[3] се посочва, че „трябва да се гарантира, че третирането на заподозрените и правата на защита не само не биха били засегнати от прилагането на принципа [на взаимно признаване], но че гаранциите биха се подобрили посредством този процес“.9.  Това бе възприето в програмата от мерки за прилагане на принципа за взаимно признаване на решенията по наказателни дела[4] („Програма от мерки“), приета от Съвета и Комисията. В нея се посочва, че „взаимното признаване зависи в голяма степен от няколко на брой параметри, които определят неговата ефективност“.10.  Тези параметри включват механизми за гарантиране на правата на заподозрените (параметър 3) и определянето на общи минимални стандарти, необходими за улесняване на прилагането на принципа на взаимно признаване (параметър 4). Настоящото предложение за рамково решение представлява израз на заявената цел за подобряване на защитата на индивидуалните права.Правото на писмен и устен превод, определено съгласно ЕКПЧ11.  В член 5 от ЕКПЧ — Право на свобода и сигурност — се посочва, че:„1) Всеки има право на свобода и сигурност. Никой не може да бъде лишен от свобода освен в следните случаи и само в съответствие с процедури, предвидени от закона: (…)е)законен арест или лишаване от свобода на лице с цел …екстрадиция.2. На всяко арестувано лице трябва незабавно да бъдат съобщени на разбираем за него език основанията за арестуването му и всички обвинения, които му се предявяват.“(…)4. Всяко арестувано или лишено от свобода лице има право да обжалва законността на неговото задържане в съда, който е задължен в кратък срок да се произнесе; в случай, че задържането е неправомерно, съдът е длъжен да нареди незабавното освобождаване на задържаното лице.В член 6 — Право на справедлив съдебен процес — се посочва, че:„3. Всяко лице, обвинено в криминално престъпление, има в частност следните права:a) да бъде незабавно и в подробности информирано за характера и причините за обвинението срещу него на разбираем за него език;(…)д) да ползва безплатно услугите на преводач, ако не разбира или не говори езика, използван в съда.“Тези права са отразени в Хартата на основните права на Европейския съюз в член 6 и членове 47—50 от нея.12.  Европейският съд по правата на човека (ЕСПЧ) постанови относно член 6 от ЕКПЧ, че обвиняемият има право на безплатен устен превод, дори в случай на обвинителна присъда, че има право да получи документите, в които се формулира обвинението, на език, който разбира, че устният превод трябва да бъде достатъчен, за да позволи на обвиняемия да разбере производството и че устният преводач трябва да бъде компетентен. Че обвиняемият има право на безплатен устен превод, дори когато неговата присъда е осъдителна, е постановено в Luedicke, Belkacem и Koç срещу Германия [5]. В решението по делото Kamasinski срещу Австрия[6] бе постановено, че осигуреният устен превод трябва да е с достатъчно висок стандарт, за да позволи на обвиняемия да се запознае с обвиненията срещу него и да се защитава. Правото се отнася до документалния материал и досъдебното производство. ЕСПЧ постанови, че стандартът за устен превод трябва да бъде „адекватен“, и че подробностите за обвинението трябва да бъдат представени на лицето на език, който то разбира ( Brozicek срещу Италия[7]) . Съдебните органи са тези, които трябва да докажат, че обвиняемият говори достатъчно добре езика на съда, а не обвиняемият да доказва, че това не е така[8]. Устният преводач трябва да бъде компетентен, а съдията трябва да гарантира справедливостта на съдопроизводството ( Cuscani срещу Обединеното кралство[9]) .Специфични разпоредби13.  Предложението за проект на рамково решение определя основни задължения и се опира на ЕКПЧ и на съдебната практика на ЕСПЧ. Форумът за обсъждане на многоезичието и обучението на устни преводачи[10] представи доклад с препоръки за качеството на устния и писмения превод. Tози доклад бе резултатът от срещи на Форума за обсъждане, свикан през 2008 г. от генерална дирекция „Устни преводи“ на Комисията, за да се определи дали е необходимо действие и ако е необходимо какво действие би могло да бъде предприето. Форумът стигна до заключението, че съществува такава необходимост и направи препоръки относно начина за по-добро осигуряване на компетентни и квалифицирани устни преводачи в наказателното производство. Препоръките включваха наличието на учебна програма за устен превод в областта на правото и система за акредитация, сертификация и регистрация на устни преводачи в областта на правото.Член 1 — Приложно поле14.  Приложното поле обхваща всички лица, заподозрени в извършването на престъпление, до произнасянето на окончателната присъда (включително всяко обжалване). Тук терминът „заподозрян“ е използван, за да обхване такива лица. Това е самостоятелен термин, независим от определението на такива лица в националното производство.15.  Тъй като от съдебната практика на ЕСПЧ стана ясно, че лицата, разпитвани във връзка с обвинения, независимо дали срещу тях има или няма официално обвинение, трябва да бъдат обхванати от член 6 от ЕКПЧ, лицата арестувани или задържани във връзка с наказателно обвинение също попадат в обхвата на тази разпоредба. Тези права започват да се прилагат от момента, в който лицето е уведомено, че то е заподозряно в извършването на престъпление (напр. в момента на ареста или когато заподозряното лице вече няма право да напусне предварителния арест).В този член се изяснява, че предложението се отнася и за случаи на европейската заповед за арест. Обхващането на случаите на европейска заповед за арест е важен момент, тъй като рамковото решение относно европейската заповед за арест разглежда тези права единствено в общи линии. В това отношение предложението доразвива член 5 от ЕКПЧ.Член 2 — Право на устен превод16.  В този член се посочва основният принцип, че по време на фазата на разследване и на съдебната фаза на производството, т.е. по време на разпита в полицията, съдебния процес и всички предхождащи го заседания или обжалвания следва да бъде осигурен устен превод. Обхватът на това право се разширява и до правния съвет, предоставен на заподозрения, ако неговият адвокат говори език, който той не разбира.Член 3 — Право на писмен превод на основните документи17.  Заподозреният има право на писмен превод на основните документи, за да се гарантира справедливостта на производството. В делото Kamasinski срещу Австрия[11] , ЕСПЧ постанови, че правото на устен превод се прилага по отношение на „документални материали“ и че обвиняемият трябва да е достатъчно запознат с обвиненията срещу него, за да може да се защитава[12]. Следователно основните документи за наказателното производство трябва да включват обвинителния лист или обвинителния акт и всеки документален материал, свързан с това дело, като показанията на основните свидетели, който е необходим, за да разбере лицето „в подробности характера и причината за обвиненията срещу него“ в съответствие с член 6, параграф 3, буква a) от ЕКПЧ. Писмен превод трябва да бъде осигурен и на всяка заповед за задържане или заповед за лишаване на лицето от свобода и на съдебното решение, което е необходимост, за да може лицето да упражни правото си на обжалване (член 2 от Протокол 7 към ЕКПЧ).Що се отнася до производството за изпълнение на европейска заповед за арест, европейската заповед за арест трябва да бъде преведена.Член 4 — Поемане на разходите за устния и писмения превод от държавите-членки18.  С този член се предвижда разходите за устния и писмения превод да бъдат поети от държавата-членка. Че обвиняемият има право на безплатен устен превод, дори при осъдителна присъда е постановено в Luedicke, Belkacem и Koç срещу Германия [13].Член 5 — Качество на устния и писмения превод19.  С този член се определя основното изискване за гарантиране на качеството на устния и писмения превод. Препоръки в това отношение могат да бъдат открити в доклада на Форума за обсъждане на многоезичието и обучението на устни преводачи[14].Член 6 — Клауза за запазване равнището на защита20.  Целта на този член е да гарантира, че определянето на общи минимални стандарти в съответствие с настоящото рамково решение не води до занижаване на стандартите в някои държави-членки и че се запазват стандартите, определени в ЕКПЧ. Държавите-членки имат пълна свобода да определят по-високи стандарти от онези, за които е постигнато съгласие в настоящото рамково решение.Член 7 — Изпълнение21.  С този член от държавите-членки се изисква да изпълнят рамковото решение до x /xx/ 20xx г. и да изпратят до същата тази дата на Съвета и на Комисията текста на разпоредбите за транспониране му в своето национално законодателство.Член 8 — Доклад22.  XX месеца след изпълнението Комисията трябва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад с оценка на степента, в която държавите-членки са предприели необходимите мерки за постигане на съответствие с настоящото рамково решение, придружени, ако е необходимо, от законодателни предложения.Член 9 — Влизане в сила23.  С този член се предвижда, че настоящото рамково решение ще влезе в сила на двадесетия ден след публикуването си в Официален вестник на Европейския съюз .Принцип на субсидиарност24.  Целта на предложението не може да бъде постигната в достатъчна степен самостоятелно от държавите-членки, тъй като целта на предложението е да се повиши доверието между тях и следователно е необходимо да се одобрят общи минимални стандарти, които да се прилагат в целия Европейски съюз. Предложението ще сближи по същество процесуалните правила на държавите-членки относно устния и писмения превод в наказателното производство с цел изграждане на взаимно доверие. Следователно, предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност.Принцип на пропорционалност25.  Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност доколкото то не излиза извън необходимия минимум за постигането на заявените цели на европейско равнище и на необходимото за тази цел.2009/0101 (CNS)Предложение заРАМКОВО РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТАотносно правото на устен и писмен превод в наказателното производствоСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейскaтa общност, и по-специално член 31, параграф 1, буква в) от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент,като има предвид, че:(1) Европейският съюз си е поставил за цел да поддържа и развива пространството на свобода, сигурност и правосъдие. Съгласно заключенията на Европейския съвет, проведен в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г., и по-специално точка 33 от тях, принципът на взаимно признаване трябва да се превърне в основа на съдебното сътрудничество както при гражданскоправните, така и при наказателноправните дела в рамките на Европейския съюз.(2) В съответствие със заключенията от Тампере на 29 ноември 2000 г. Съветът прие програма от мерки за изпълнение на принципа на взаимно признаване при наказателноправните дела[15]. Във въведението към програмата от мерки се посочва, че взаимното признаване „има за цел да укрепи сътрудничеството между държавите-членки, но и да подобри защитата на индивидуалните права“.(3) Прилагането на принципа на взаимно признаване на решенията по наказателноправни дела предполага, че държавите-членки имат взаимно доверие в своите системи за наказателно правораздаване. Степента на взаимно признаване зависи в голяма степен от няколко на брой параметри, които включват „механизми за защита на правата на […] заподозрените“ [16] и необходимите минимални общи стандарти за улесняване на прилагането на принципа на взаимно признаване.(4) Взаимното признаване може да действа ефективно единствено в дух на доверие, като по този начин не само съдебните органи, а всички участници в наказателния процес възприемат решенията на съдебните органи на другите държави-членки като еквивалентни на своите, което предполага „не само доверие в адекватността на правилата на партньора, но и доверие, че тези правила се прилагат правилно“[17].(5) Въпреки че всички държави-членки са страни по Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, опитът показа, че този факт сам по себе си не осигурява достатъчна степен на доверие в системите за наказателно правораздаване на другите държави-членки.(6) Член 31, параграф 1 от Договора за Европейския съюз предвижда „осигуряването на съвместимост между разпоредбите, приложими в държавите-членки, каквато може да бъде необходима за подобряването на това сътрудничество [съдебното сътрудничество по наказателноправни дела]“. Общите минимални стандарти следва да доведат до нарастване на доверието в системите за наказателно правораздаване на всички държави-членки, което от своя страна следва да доведе до по-ефикасно съдебно сътрудничество в условията на взаимно доверие.(7) Такива общи стандарти следва да се прилагат в сферата на устния и писмения превод в наказателното производство. С цел засилване на необходимото доверие между държавите-членки, в настоящото рамково решение се предвиждат основни общи стандарти за устния и писмения превод в наказателното производство в Европейския съюз, които отразяват традициите на държавите-членки при прилагането на съответните разпоредби на ЕКПЧ.(8) Правото на устен и писмен превод за онези, които не разбират езика на производството, е заложено в членове 5 и 6 от ЕКПЧ съгласно тълкуванието в съдебната практика на Европейския съд по правата на човека. Разпоредбите на настоящото рамково решение улесняват практическото прилагане на тези права.(9) Разпоредбите на настоящото рамково решение следва да гарантират, че правата на заподозрения, който не говори и не разбира езика на производството, да разбере както повдигнатите срещу него обвинения, така и производството, за да е в състояние да упражни правата си, са защитени чрез осигуряването на безплатна и точна езикова помощ. Ако е необходимо, обхватът на тази помощ трябва да се разшири до отношенията между заподозрения и неговия адвокат.(10) Подходяща помощ следва да бъде предоставена също и на заподозрените със затруднения в слуха или речта.(11) Задължението за обгрижване на заподозрени, които не са в състояние да разбират или следят производството, е в основата на справедливото правораздаване. Следователно прокуратурата, правоприлагащите и съдебните органи следва да гарантират, че заподозрените, които са в потенциално слаба позиция, са в състояние да упражняват ефективно своите права. Тези органи следва да са наясно с наличието на потенциална уязвимост и да предприемат подходящите стъпки за гарантирането на тези права. То следва да се осигурява винаги, когато заподозреният е непълнолетен или страда от увреждания, които възпрепятстват неговото активно участие в съдопроизводството.(12) Държавите-членки следва да поемат задължението да осигурят обучение на съдиите, адвокатите и другия съответен съдебен персонал, за да могат да гарантират качество на устния и писмения превод.(13) Настоящото рамково решение зачита основните права и е в съответствие с принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз. По-специално, с настоящото рамково решение се цели насърчаване на правото на свобода, правото на справедлив съдебен процес и правото на защита.(14) Тъй като целта за постигане на общи минимални стандарти не може да бъде осъществена от държавите-членки като действат едностранно, а може да бъде осъществена единствено на равнището на Съюза, Съветът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 2 от Договора за Европейския съюз и определен в член 5 от Договора за създаване на Европейската общност. Съгласно принципа на пропорционалност, така както е определен във втория от посочените по-горе членове, настоящото рамково решение не излиза извън необходимото за постигането на тази цел,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РАМКОВO РЕШЕНИЕ:Член 1 Приложно поле1. С настоящото рамково решение се определят правилата относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство и в производството за изпълнение на европейска заповед за арест.2. Тези права се прилагат за всяко лице от момента, в който това лице е уведомено от компетентните органи на държава-членка, че е заподозряно в извършването на престъпление, до приключването на производството („заподозрения“).Член 2 Право на устен превод1. Държавите-членки гарантират, че на заподозрян, който не разбира и не говори езика на съответното наказателно производство се осигурява устен превод, за да се гарантира справедливостта на наказателното производство. Устният превод се осигурява по време на производства пред следствените и съдебните органи, включително по време на полицейски разпит, по време на всички необходими срещи на заподозрения с неговия адвокат, по време на всички съдебни заседания и по време на всички необходими заседания преди тях.2. Държавите-членки гарантират, че когато е необходимо, правните съвети, получавани по време на цялото наказателно производство, се превеждат устно за заподозрения.3. Държавите-членки гарантират, че съществува процедура за установяване на това дали заподозреният разбира и говори езика на наказателното производство.4. Държавите-членки гарантират, че съществува право на обжалване срещу решение, с което се констатира, че не съществува необходимост от устен превод.5. Правото на устен превод включва осигуряване на помощ на лицата със затруднения в слуха или речта.6. Що се отнася до производството за изпълнение на европейска заповед за арест, държавите-членки гарантират, че на всяко лице, което участва в такова производство и не разбира и не говори езика на производството, се осигурява устен превод по време на това производство.Член 3 Право на писмен превод на основните документи1. Държавите-членки гарантират, че на заподозрян, който не разбира езика на съответното наказателно съдопроизводство се осигурява писмен превод на всички основни документи, за да се гарантира справедливостта на наказателното производство.2. Основните документи, които трябва да бъдат преведени, включват заповедта за задържане, лишаваща лицето от свободата му, обвинението/обвинителния акт, основни документални доказателства и съдебното решение.3. Заподозреният или неговият адвокат може да представи обосновано искане за превод на други документи, включително на писмени правни съвети от адвоката на заподозрения.4. Държавите-членки гарантират, че съществува право на обжалване срещу решение за отказ на писмен превод на някой от документите, посочени в параграф 2.5. Що се отнася до производството за изпълнение на европейска заповед за арест, държавите-членки гарантират, че на всяко лице, участващо в такова производство, което не разбира езика, на който е изготвена европейската заповед за арест, се осигурява писмен превод на горепосочения документ.Член 4 Поемане на разходите за устния и писмения превод от държавите-членкиДържавите-членки поемат разходите за устния и писмения превод вследствие на прилагането на членове 2 и 3.Член 5 Качество на устния и писмения превод1. Устният и писменият превод се осигуряват по такъв начин, че да се гарантира, че заподозреният е изцяло в състояние да упражни своите права.2. Държавите-членки осигуряват обучение на съдиите, адвокатите и другия съответен съдебен персонал, за да гарантират способността на заподозрения да разбере производството.Член 6 Клауза за запазване равнището на защитаНищо в настоящото рамково решение не се тълкува като ограничаващо или изключващо което и да е от правата и процесуалните гаранции, които могат да бъдат предоставени съгласно Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи или законите на която и да е държава-членка и да осигуряват по-високо ниво на защита.Член 7 ИзпълнениеДържавите-членки вземат необходимите мерки, за да се съобразят с разпоредбите на настоящото рамково решение не по-късно от ………….[18].До същата дата държавите-членки предават на Генералния секретариат на Съвета и на Комисията текста на разпоредбите, с които транспонират в своето национално законодателство задълженията, наложени им с настоящото рамково решение.Член 8 ДокладДо[19]………… Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с оценка на степента, в която държавите-членки са предприели необходимите мерки, за да се съобразят с настоящото рамково решение, придружен, ако е необходимо, от законодателни предложения.Член 9 Влизане в силаНастоящото рамково решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването си в Официален вестник на Европейския съюз .Съставено в Брюксел на […] година.За СъветаПредседател [1] 15 и 16 октомври 1999 г.[2] Заключение 33.[3] COM(2000) 495, 29.7.2000 г.[4] OВ C 12, 15.1.2001 г., стр. 10.[5] 28 ноември 1978 г., серия A №°29. „46. Съдът счита, че обичайното значение на термина […] „безплатно“ в член 6, параграф 3, буква д) […] се потвърждава от предмета и целта на член 6. Заключението на Съда е, че правото, защитено с член 6, параграф 3, буква д), води за всеки, който не може да говори или разбира езика, използван в съда, до правото да получи безплатната помощ на устен преводач, без впоследствие да се предявява към него искане за заплащане на направените във връзка с това разходи.“[6] 19 декември 1989 г., Серия A № 168.[7] 19 декември 1989 г., (10964/84) [1989 г.] ЕКПЧ 23.[8] „41[…] Италианските съдебни органи е трябвало да предприемат стъпки за съответствие с това решение, за да гарантират спазването на изискванията на член 6, параграф 3, буква a), освен ако са в позицията да установят, че в действителност заявителят владее достатъчно добре италиански език, за да разбере от известието смисъла на писмото, с което го уведомяват за повдигнатите срещу него обвинения. От документите по досието или показанията на свидетелите, изслушани на 23 април 1989 г., не се установява такова доказателство. Следователно по тази точка има нарушение на член 6, параграф 3, буква a).“[9] 24 септември 2002 г. — № 3277/96.[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf[11] 19 декември 1989 г., Серия A № 168.[12] “74. Правото […] на безплатна помощ от устен преводач се прилага не само по отношение на устни показания, дадени по време на съдебното заседание, но и по отношение на документални материали и при досъдебното производство. Параграф 3, буква д) (член 6, параграф 3, буква д) означава, че лице „обвинено в криминално престъпление“, което не разбира или не говори езика, използван в съда, има право на безплатна помощ от преводач за писмения или устния превод на всички онези документи или показания в рамките на наказателното преследване, възбудено срещу него, които това лице има необходимост да разбира или да е предало на езика, използван от съда, за да може да се ползва от правото на справедлив съдебен процес. […] Параграф 3, буква д) (член 6, параграф 3, буква д) обаче не стига дотам, че да изисква писмен превод на всички материали, които представляват писмено доказателство или са официални документи в рамките на процеса. Предоставената помощ по отношение на превода трябва да е такава, че да позволи на обвиняемия да разбере обвиненията срещу него и да се защитава, а именно да е в състояние да изложи пред съда своята версия на събитията. Предвид това, че е необходимо правото, гарантирано от параграф 3, буква д) (член 6, параграф 3, буква д) да е практически приложимо и да бъде ефективно, задължението на компетентните органи не се ограничава с назначаването на устен преводач, а ако бъдат предварително уведомени при конкретните обстоятелства, това задължение може да се разшири до известна степен на последващ контрол върху адекватността на осигурения устен превод (Вж. решението Artico ).“[13] „46. Съдът счита, че обичайното значение на термина […] „безплатно“ в член 6, параграф 3, буква д) […] се потвърждава от предмета и целта на член 6. Заключението на Съда е, че правото, защитено с член 6, параграф 3, буква д), води за всеки, който не може да говори или разбира езика, използван в съда, до правото да получи безплатната помощ на устен преводач, без впоследствие да се предявява към него искане за заплащане на направените във връзка с това разходи.“[14] Вж. бележка под линия 10 по-горе.[15] OВ C 12, 15.1.2001 г., стр. 10.[16] OВ C 12, 15.1.2001 г., стр. 10.[17] COM(2000) 495, 26.7.2000 г., стр.4.[18] 24 месеца след публикуването на настоящото рамково решение в Официален вестник на Европейския съюз.[19] 36 месеца след публикуването на настоящото рамково решение в Официален вестник на Европейския съюз.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO) и за отмяна на Решение 14405/12

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               С Решение 2012/130/ЕС на Съвета
                  1
                Съюзът одобри Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в открито море в южната част на Тихия океан (Конвенцията), с която се създава Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO). В рамките на SPRFMO Комисията на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (Комисията на SPRFMO) отговаря за приемането на мерки, чиято цел е да се осигури дългосрочно опазване и устойчиво използване на рибните ресурси в обхванатия от Конвенцията на SPRFMO район и да се опазят морските екосистеми, в които се намират тези рибни ресурси. Тези мерки могат да станат обвързващи за Съюза.

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в регионалните организации за управление на рибарството (RFMO), понастоящем се определя съобразно двустепенен подход. С решение на Съвета се определят ръководните принципи и насоки на позицията на Съюза на многогодишна основа, която позиция впоследствие се коригира за всяка годишна среща с неофициални документи на Комисията, които трябва да бъдат обсъдени в работната група на Съвета.

               По отношение на SPRFMO в Решение 14405/12 на Съвета от 5 октомври 2012 г. се предвижда преразглеждане на позицията на Съюза преди годишната среща през 2017 г. Поради това с настоящото предложение се цели формулирането на позицията на Съюза в рамките на SPRFMO за периода 2017—2021 г. и съответно замяната на Решение 14405/12 на Съвета от 5 октомври 2012 г., което се отнася за периода 2012—2016 г.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Настоящото преразглеждане е насочено към включването на принципите и насоките на новата обща политика в областта на рибарството (ОПОР), определени в Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
               , като се вземат предвид също така целите на Съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството
                  3
               . Освен това позицията на Съюза беше коригирана в съответствие с Договора от Лисабон.

               Както и досегашната, изложената по-долу позиция съдържа принципи и насоки; при нея обаче, доколкото е възможно, се вземат под внимание особеностите на SPRFMO. Освен това бе включена и стандартната процедура по ежегодното уточняване на позицията на Съюза, както беше поискано от държавите членки.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

               Не се прилага.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Решението по-долу се основава на Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално на член 43, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него, в който се предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема решение за определяне на позициите, които да бъдат заети от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие. Това се отнася за позицията, която Комисията да заеме от името на Съюза, в рамките на SPRFMO.

               Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета е правното основание за определянето на принципите, които да бъдат отразени в настоящата позиция.

               Решението по-долу заменя Решение 14405/12 на Съвета, което се отнася за периода 2012—2016 г., и обхваща периода 2017—2021 г.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Не се прилага.

               •Пропорционалност

               Не се прилага.

               •Избор на инструмент

               Съгласно член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на регионалните организации за управление на рибарството (RFMO), когато те имат за задача да приемат актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на тяхната институционална рамка, се определя посредством решение на Съвета по предложение на Комисията.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

               Не се прилага.

               •Консултации със заинтересованите страни

               Не се прилага.

               •Събиране и използване на експертни становища

               Не се прилага.

               •Оценка на въздействието

               Не се прилага.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

               Не се прилага.

               •Основни права

               Не се прилага.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Не се прилага.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване

                  Не се прилага.

               •Обяснителни документи (за директивите)

                  Не се прилага.

               •Подробно разяснение на конкретните разпоредби на предложението

                  Не се прилага.

               2017/0093 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO) и за отмяна на Решение 14405/12

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В член 38 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 39, параграф 1, буква г) от него се предвижда, че една от целите на общата политика в областта на рибарството е да се гарантира сигурността на снабдяването.

               (2)В член 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  4
                се предвижда, че общата политика в областта на рибарството гарантира, че дейностите, свързани с риболова и аквакултурите, са екологично устойчиви в дългосрочен план и се управляват по начин, който съответства на целите за постигане на икономически и социални ползи и ползи за заетостта, както и за осигуряване на продоволственото снабдяване. Освен това в него се предвижда, че при общата политика в областта на рибарството се прилага подходът на предпазливост към управлението на рибарството и целта е да се гарантира, че експлоатацията на живите морски биологични ресурси осигурява възстановяването и поддържането на популациите на улавяните видове над нивата, позволяващи максимален устойчив улов. В него се предвижда също така Съюзът да се стреми да взема управленски мерки и мерки за опазване въз основа на най-добрите налични научни становища, да насърчава риболовни методи, които допринасят за по-селективен риболов и за избягване и намаляване доколкото е възможно на нежелания улов, за извършване на риболов със слабо въздействие върху морските екосистеми и рибните ресурси и за постепенно премахване на изхвърлянето на улов. Освен това в член 28 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 изрично се предвижда тези принципи да се прилагат от Съюза в неговата външна политика.

               (3)С Решение 2012/130/ЕС на Съвета
                  5
                Съюзът сключи Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в открито море в южната част на Тихия океан (Конвенцията на SPRFMO), с която се създава Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO). В рамките на SPRFMO Комисията на SPRFMO  отговаря за приемането на мерки, чиято цел е да се осигури дългосрочно опазване и устойчиво използване на рибните ресурси чрез прилагането на подхода на предпазливост и екосистемния подход при управлението на рибните ресурси и по този начин да се опазят морските екосистеми, в които се намират тези рибни ресурси. Тези мерки трябва да станат обвързващи за Съюза.

               (4)На 5 октомври 2012 г. Съветът прие Решение 14405/12 за определяне на позицията на Съюза, която да бъде заета в рамките на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO).

               (5)В Решение 14405/12 се предвижда, че определената там позиция е необходимо да бъде разгледана най-късно за годишната среща на Комисията на SPRFMO през 2017 г. Поради това е целесъобразно Решение 14405/12 да бъде отменено и да бъде заменено с ново решение.

               (6)Предвид изменящия се характер на рибните ресурси в обхванатия от Конвенцията район и произтичащата от това необходимост позицията на Съюза да бъде съобразена с някои новости, включително нови статистически, биологични и други данни, представени преди или по време на годишната среща на Комисията на SPRFMO, трябва да бъдат установени процедури в съответствие с принципа на лоялно сътрудничество между институциите на Съюза, залегнал в член 13, параграф 2 от ДЕС, за ежегодното уточняване на позицията на Съюза.

               (7)В съответствие с член 218 и член 3, параграф 1 от ДФЕС Комисията представлява ЕС на годишната среща на Комисията на SPRFMO. Поради това адресат на настоящото решение е Комисията.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията на Европейския съюз на годишната среща на Комисията на SPRFMO, когато този орган има за задача да приема решения с правно действие, е определена в приложение I.

               Член 2

               Ежегодното уточняване на позицията на Съюза, която да се заеме на годишната среща на Комисията на SPRFMO, се извършва в съответствие с приложение II.

               Член 3

               Позицията на Съюза, определена в приложение I, се оценява и при необходимост се преразглежда от Съвета по предложение на Комисията най-късно за годишната среща на Комисията на SPRFMO през 2022 г.

               Член 4

               Решение 14405/12 се отменя.

               Член 5

               Адресат на настоящото решение е Европейската комисия.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 67, 6.3.2012 г., стр. 1.

                     (2)
                  Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).

                     (3)
                  COM(2011) 424 от 13.7.2011 г.

                     (4)

                        Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).

                     (5)

                        Решение 2012/130/ЕС на Съвета от 3 октомври 2011 г. за одобряване, от името на Европейския съюз, на Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в открито море в южната част на Тихия океан, (ОВ L 67, 6.3.2012 г., стр. 1).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            ПРИЛОЖЕНИЯ
            към
            Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPRFMO) и за отмяна на Решение 14405/12

               ПРИЛОЖЕНИЕ I

               Позиция на Съюза в Комисията на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан

               (1)Принципи

               В рамките на SPRFMO Съюзът:

               а)
                     предприема необходимото, за да осигури, че мерките, приети в рамките на SPRFMO, са в съответствие с целите и принципите, от които се води Съюзът в рамките на общата политика в областта на рибарството, по-специално чрез подхода на предпазливост и с целите, свързани с максималния устойчив улов, както е определено в член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, за насърчаване на прилагането към управлението на рибарството на екосистемен подход; за ограничаване на въздействието на риболовните дейности върху околната среда; за избягване и намаляване доколкото е възможно на нежелания улов и за постепенно прекратяване на изхвърлянето на улов; за свеждане до минимум на въздействието на риболовните дейности върху морските екосистеми, както и — чрез насърчаване на икономически жизнеспособен и конкурентоспособен сектор на рибарството в Съюза — за гарантиране на добър жизнен стандарт на лицата, които зависят от риболовните дейности, като същевременно се отчитат интересите на потребителите;

               б)
                     предприема необходимото, за да осигури, че мерките, приети в рамките на SPRFMO, са в съответствие с целите на Конвенцията на SPRFMO;

               в)
                     предприема необходимото, за да осигури, че мерките, приети в рамките на SPRFMO, са съобразени с международното право, и по-специално с разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право, Споразумението на ООН, отнасящо се до опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси, както и със Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море и Споразумението на Организацията за прехрана и земеделие от 2009 г. за мерките на пристанищната държава;

               г)
                     насърчава позиции, съгласувани с позициите, взети в рамките на регионалните организации за управление на рибарството, а когато е уместно, и с регионалните морски конвенции в същата област;

               д)
                     стреми се към полезно взаимодействие с политиката, която Съюзът провежда като част от своите двустранни отношения с трети държави в областта на рибарството, и осигурява съгласуваност с другите политики на Съюза, по-конкретно в областта на външните отношения, околната среда, търговията, развитието, научните изследвания и иновациите и други;

               е)
                     осигурява спазването на международните ангажименти на Съюза;

               ж)
                     се съобразява със заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. във връзка със Съобщението относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството
                  1
               ;

               з)
                     се стреми да създава равнопоставени условия за флотата на Съюза в рамките на обхванатия от Конвенцията район въз основа на същите принципи и стандарти като принципите и стандартите, които се прилагат съгласно правото на Съюза, и да насърчава еднаквото прилагане на резолюциите и препоръките.

               (2)Насоки

               Ако е необходимо, Съюзът се стреми да подкрепя приемането на следните мерки от страна на SPRFMO:

               а)
                     мерки за опазване и управление на рибните ресурси в обхванатия от Конвенцията на SPRFMO район въз основа на най-добрите налични научни становища, включително на общия допустим улов и квотите или регулирането на усилието за видовете, регулирани от SPRFMO, които биха довели до постигане или биха поддържали производството на равнището на максималния устойчив улов въз основа на правилата за улов с прогресивно увеличаване най-късно до 2020 г.

               б)
                     при необходимост конкретни мерки за запасите, които са подложени на прекомерен улов, с цел риболовното усилие да се запази в границите на наличните възможности за риболов, както и допълнителни мерки във връзка с дълбоководните запаси като ресурс, който е особено уязвим на прекомерния улов;

               в)
                     мерки за укрепване на събирането на научни данни в областта на рибарството и за насърчаване на по-добро сътрудничество между промишлеността и академичния свят;

               г)
                     мерки за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконните, недекларираните и нерегулираните (ННН) риболовни дейности в обхванатия от Конвенцията на SPRFMO район, включително списък с кораби, извършващи незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов и мерки на пристанищната държава;

               д)
                     мерки за наблюдение, контрол и надзор в обхванатия от Конвенцията на SPRFMO район, с цел да се осигури ефективност на контрола и спазването на мерките, приети в рамките на SPRFMO, включително въвеждането на система на SPRFMO за наблюдение на корабите;

               е)
                     мерки за свеждане до минимум на отрицателното въздействие на риболовните дейности върху морското биологично разнообразие, включително морските птици, и защитни мерки за уязвимите морски екосистеми (УМЕ), включително набелязване на нови потенциални УМЕ в обхванатия от Конвенцията на SPRFMO район, в съответствие с резолюциите на Общото събрание на ООН, и морски екосистеми, които се състоят от мерки за избягване и намаляване доколкото е възможно на нежелания улов, включително улов на екологично свързани видове, както и за постепенно премахване на изхвърлянето на улов;

               ж)
                     мерки, насочени към забраната на риболова, извършван единствено за целите на добиването на перки от акули, и изискване всички акули да бъдат разтоварвани с всичките си перки естествено прикрепени;

               з)
                     разработване на съвместни подходи с други регионални организации за управление на рибарството, които участват в управлението на рибарството в SPRFMO;

               и)
                     принос за установяването на програма за наблюдение, като разработва и допринася за изготвянето на съответната схема на наблюдение;

               й)
                     подкрепа за извършването на редовни прегледи за оценка на резултатите на SPRFMO в необходимите срокове и изпълнението на нейните препоръки;

               к)
                     мерки за осигуряване в средносрочен план на по-равномерно преразпределяне на бюджета на SPRFMO;

               л)
                     допълнителни технически мерки, основани на становища на спомагателните органи на SPRFMO.

               ПРИЛОЖЕНИЕ ІI

               Ежегодно уточняване на позицията на Съюза, която да бъде заета

               на годишната среща на Комисията на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан

               Преди всяка годишна среща на Комисията на SPRFMO се предприемат необходимите стъпки, така че позицията, която да бъде изразена от името на Съюза, да отчита най-актуалната статистическа, биологична и друга полезна информация, с която разполага Европейската комисия, в съответствие с принципите и насоките, изложени в приложение І.

               За тази цел и въз основа на тази информация Европейската комисия представя на Съвета или на подготвителните му органи достатъчно време преди всяка годишна среща на Комисията на SPRFMO писмен документ, в който са изложени елементите на предложеното уточняване на позицията на Съюза за обсъждане и одобряване.

               Ако в хода на по-нататъшни срещи, включително на място, не е възможно да се постигне споразумение за това позицията на Съюза да бъде съобразена с новите елементи, въпросът се отнася до Съвета или до подготвителните му органи.

                     (1)
                  вж. док. 7086/12 PECHE 66


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП(Подготвително действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               С проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП (приложен към предложението за решение на Съвета) се цели изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП, за да се разшири сътрудничеството на договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, така че да включва участието на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната (наричано по-долу „подготвителното действие“). Тъй като Лихтенщайн и Исландия не заявиха интерес за участие в това подготвително действие, проектът на решение на Съвместния комитет на ЕИП се отнася само до Норвегия.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

               Член 78 от Споразумението за ЕИП предвижда договарящите се страни да укрепват и разширяват сътрудничеството в рамките на дейностите на ЕС в сферата на научните изследвания и технологичното развитие. Комисията, която в момента финансира изключително научноизследователска и развойна дейност (НИРД) за граждански цели или с двойна употреба чрез програмата „Хоризонт 2020“, счита подготвителното действие за важен инструмент, чрез който да се провери каква е добавената стойност от свързаните с отбраната научни изследвания, финансирани от бюджета на ЕС.

               Тъй като Норвегия сключи административно споразумение с Европейската агенция по отбрана, а свързаната Директива за възлагането на обществени поръчки в областта на отбраната и сигурността (2009/81/ЕО), която следва да осигурява реална конкуренция и равно третиране в тази област, беше включена в Споразумението за ЕИП още през 2014 г., участието на Норвегия в подготвителното действие е съвместимо с действащите разпоредби в тази област на политиката.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

               Съвместните научни изследвания в областта на иновационните технологии, продукти и услуги в сферата на отбраната са от решаващо значение за гарантиране в дългосрочен план на конкурентоспособността на сектора на отбраната и, в крайна сметка, на стратегическата автономност на Европа. Сътрудничеството с Норвегия ще допринесе положително за усилията на ЕС в тази област.

               Комисията отчита, че подготвителното действие е част от нейните политики, свързани с вътрешния пазар, промишлеността и научните изследвания. Ето защо по-нататъшното задълбочаване на сътрудничеството в тази област е в съответствие с целите на Споразумението за ЕИП.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Правното основание са член 54, параграф 2, буква б), член 84, параграф 2 и член 124 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета
                  1
                във връзка с член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета относно условията за прилагане на Споразумението за ЕИП
                  2
               , в който се предвижда, че Съветът определя позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по отношение на подобни решения, въз основа на предложение на Комисията.

               В сътрудничество с ЕСВД Комисията представя проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП пред Съвета, който следва да го приеме като позиция на Съюза. Комисията се надява да има възможност да представи позицията на Съюза пред Съвместния комитет на ЕИП възможно най-скоро.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност по следната причина:

               Целта на настоящото предложение, а именно установяването на сътрудничество в сферата на научните изследвания в областта на отбраната с членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ чрез участието им в подготвително действие, финансирано от бюджета на ЕС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно, с оглед на въздействието, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза.

               •Пропорционалност

               В съответствие с принципа на пропорционалност предложението не надхвърля необходимото за постигането на целта му — да се засили и разшири сътрудничеството в рамките на дейностите на ЕС в сферите на научните изследвания и технологичното развитие.

               •Избор на инструмент

               В съответствие с член 98 от Споразумението за ЕИП избраният инструмент е решение на Съвместния комитет на ЕИП. Съвместният комитет на ЕИП осигурява ефективното изпълнение и функциониране на Споразумението за ЕИП. За тази цел той взема решения в случаите, предвидени в това споразумение.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Събиране и използване на експертни становища и оценка на въздействието

               През 2013 г. Комисията обмисли възможността за стартиране на подготвително действие
                  3
                за научни изследвания в областта на отбраната в подкрепа на един по-конкурентоспособен и по-ефективен сектор на отбраната и сигурността
                  4
               . Европейският парламент
                  5
                и Съветът
                  6
                приветстваха тази инициатива и приканиха Комисията да изготви предложение за изпълнение на подготвителното действие. През 2015 г. Европейският съвет
                  7
                отбеляза нуждата да се осигури подходящо финансиране за подготвителното действие, което ще открие пътя към евентуална бъдеща програма за научни изследвания и технологии в областта на отбраната
                  8
               .

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Норвегия ще допринесе финансово в бюджетен ред 02 04 77 03: „Подготвително действие във връзка с научни изследвания в областта на отбраната“. Вноската на Норвегия за 2017 г. се очаква да бъде: 585 000 EUR.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               В съответствие с бюджетната политика на ЕС всяко участие в дейност на ЕС може да бъде осъществено само след като бъде изплатена съответната сума за финансово участие. Плащането обаче може да се извърши, след като настоящият проект на решение на Съвета бъде приет и последващата покана на ЕС за внасяне на средства, установена от Европейската комисия, бъде представена на членуващите в ЕИП държави от ЕАСТ.

               Ето защо, за да се покрие периодът между приемането на 11 април 2017 г. на Решението на Комисията относно финансирането на подготвителното действие за научни изследвания в областта на отбраната и относно използването на единични разходи за 2017 г. и получаването на съответното плащане, проектът на решение на Съвместния комитет следва да се прилага с обратно действие, считано от 11 април 2017 г. Институциите, предприятията, организациите и гражданите на Норвегия съответно следва да имат право да участват в дейности, които започват преди влизането в сила на това решение на Съвместния комитет на ЕИП. Разходите, направени за тяхното участие в такива дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., следва да се считат за допустими при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, при условие че това решение влезе в сила преди края на въпросното подготвително действие.

               Обратното действие не засяга правата и задълженията на съответните лица и е в съответствие с принципа на оправданите правни очаквания.

               Освен това в съответствие с член 1, параграф 8 от Протокол 32 към Споразумението за ЕИП до 10 юли се приема решение на Съвместния комитет на ЕИП за установяване на участието на членуващата в ЕИП държава от ЕАСТ в дейност, включена в Приложението за ЕИП към общия бюджет на Европейския съюз. Ако това не стане, сътрудничеството ще бъде отложено за следващата година, освен ако не е договорено друго.

               Като се има предвид колко важно е сътрудничеството да започне от началото на подготвителното действие, приложеното решение на Съвместния комитет на ЕИП предвижда сътрудничеството да започне от 11 април 2017 г., дори ако това решение на Съвместния комитет на ЕИП бъде прието след 10 юли 2017 г.

               2017/0253 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП

                  (Подготвително действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  9
               , и по-специално член 1, параграф 3 от него,

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета
                  10
               , и по-специално член 54, параграф 2, буква б), член 84, параграф 2 и член 124 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за Европейското икономическо пространство
                  11
                („Споразумението за ЕИП“) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)Съгласно член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, Протокол 31 към Споразумението за ЕИП (наричан по-нататък „Протокол 31“).

               (3)Протокол 31 към Споразумението за ЕИП съдържа разпоредби относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи.

               (4)Целесъобразно е сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП да бъде разширено, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната, което се финансира от общия бюджет на Европейския съюз.

               (5)Целесъобразно е участието на държавите от ЕАСТ в дейностите, свързани с това подготвително действие и финансирани по бюджетен ред 02 04 77 03, да започне от 11 април 2017 г., дори ако приложеното решение на Съвместния комитет на ЕИП е прието — или изпълнението на конституционните изисквания за това решение, ако има такива, бъде нотифицирано — след 10 юли 2017 г.

               (6)Институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите от ЕАСТ следва да имат право да участват в дейности, които започват преди влизането в сила на това решение. Разходите, направени за тяхното участие в такива дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., следва да се считат за допустими при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, при условие че приложеното решение на Съвместния комитет на ЕИП влезе в сила преди края на съответното подготвително действие.

               (7)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменен, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 11 април 2017 г.

               (8)Позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на приложения проект на решение,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр.1.

                     (2)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6—8.

                     (3)
                  Подготвително действие по смисъла на член 54, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).

                     (4)
                  COM(2013)542: „За по-конкурентоспособен и по-ефективен сектор на отбраната и сигурността“.

                     (5)
                  Резолюция на Европейския парламент от 21 ноември 2013 г. относно техническата и промишлената база на европейската отбрана (2013/2125(INI)).

                     (6)
                  Заключения на Европейския съвет от 19—20 декември 2013 г. (EUCO 217/13).

                     (7)
                  Заключения на Европейския съвет от 25—26 юни 2015 г. (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Европейската агенция по отбрана дефинира „научни изследвания и технологии“ като свързани с отбраната научни изследвания и технологии с равнище на технологична готовност между 1 и 6.

                     (9)
                  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6—8.

                     (10)
                  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр.1.

                     (11)
                  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            къмПредложение за Решение на Съветаотносно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП по отношение на изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП(Подготвително действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната)

               РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2017

                  от... година

                  за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП
                  относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи

               СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,

               като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,

               като има предвид, че:

               (1)Целесъобразно е сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП да бъде разширено, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната, което се финансира от общия бюджет на Европейския съюз.

               (2)Целесъобразно е участието на държавите от ЕАСТ в дейностите, свързани с това подготвително действие и финансирани по бюджетен ред 02 04 77 03, да започне от 11 април 2017 г., дори ако настоящото решение е прието — или изпълнението на конституционните изисквания за настоящото решение, ако има такива, бъде нотифицирано — след 10 юли 2017 г.

               (3)Институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите от ЕАСТ следва да имат право да участват в дейности, които започват преди влизането в сила на настоящото решение. Разходите, направени за тяхното участие в такива дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., следва да се считат за допустими при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, при условие че настоящото решение влезе в сила преди края на въпросното подготвително действие.

               (4)Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде изменен, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 11 април 2017 г.,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               В член 1 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се добавя следният параграф:

               „13.а)Считано от 11 април 2017 г., държавите от ЕАСТ участват в дейностите на Съюза, свързани със следния бюджетен ред, вписан в общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2017 година:

               -Бюджетен ред 02 04 77 03: „Подготвително действие във връзка с научни изследвания в областта на отбраната“.

               б)Държавите от ЕАСТ допринасят финансово за дейностите, посочени в буква а) в съответствие с член 82, параграф 1, буква a) от Споразумението.

               в)Разходите, направени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите от ЕАСТ с оглед на тяхното участие в посочените в буква а) дейности, които започват да се изпълняват след 11 април 2017 г., се считат за допустими, считано от началото на действието, при същите условия като за разходите, извършени от институциите, предприятията, организациите и гражданите на държавите — членки на ЕС, и съгласно съответното споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че Решение на Съвместния комитет на ЕИП № .../2017 от... г. [настоящото решение] влезе в сила преди приключването на подготвителното действие.

               г)Исландия и Лихтенщайн не участват в това подготвително действие и не допринасят финансово за дейностите, посочени в буква а).“

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП*.

                  1То се прилага от 1 януари 2017 г.

               Член 3

               Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на [...] година.

                     За Съвместния комитет на ЕИП

                     Председател

                     Секретари
                     на Съвместния комитет на ЕИП

                     (1)
                  [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Решение № …/… за изменение на
            Протокол 31 към Споразумението за ЕИП за разширяване на сътрудничеството на договарящите се страни с цел включване на участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на Съюза за научни изследвания в областта на отбраната

               Декларация на държавите от ЕАСТ

               С настоящото решение се разширява сътрудничеството между договарящите се страни, така че да включва участието на държавите от ЕАСТ в подготвителното действие на ЕС за научни изследвания в областта на отбраната. Държавите от ЕАСТ считат, че въпросите на отбраната не попадат в обхвата на Споразумението за ЕИП и че следователно приемането на настоящото решение не разширява приложното поле на Споразумението за ЕИП, така че да включва въпроси на отбраната отвъд участието на държавите от ЕАСТ в това подготвително действие. Държавите от ЕАСТ също така подчертават, че Исландия и Лихтенщайн не участват в това подготвително действие и не допринасят финансово за него.