               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            2017/0016(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключване на споразумение относно приетото в Кигали изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Настоящото предложение е за решение на Съвета, което да бъде прието в съответствие с член 218, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), относно сключването от името на Европейския съюз на постигнатото в Кигали изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой. Европейският съюз вече е одобрил Виенската конвенция за защита на озоновия слой, Монреалския протокол и четирите предходни изменения на протокола
                     1
                  .

                  На 28-ото заседание на страните по Монреалския протокол, което се проведе от 10 до 15 октомври 2016 г. в Кигали (Руанда), бе приет текстът на изменение, с което към предвидените в протокола мерки за контрол се добавя поетапно намаляване на потреблението и производството на флуоровъглеводороди, с цел да се ограничи въздействието на тези вещества по отношение на изменението на климата. Макар да не разрушават озоновия слой, посочените парникови газове са въведени най-вече с цел да бъдат заменени озоноразрушаващите вещества, чието постепенно премахване е предвидено в Монреалския протокол.

                  Изменението от Кигали ще влезе в сила на 1 януари 2019 г., при условие че най-малко 20 договарящи се страни са депозирали своите документи за ратификация. Независимо от това, с цел да се подчертае ангажираността на Европейския съюз към посоченото изменение и да се насърчат развиващите се държави да предприемат своевременни действия, следва да се предвиди възможност за одобрение на ранен етап, така че да се отговори на намеренията на други значими партньори за възможно най-бързо ратифициране.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Европейският съюз изпревари новата договореност за постепенно намаляване на флуоровъглеводородите в рамките на Монреалския протокол, като още през 2014 г. прие Регламент (ЕС) № 517/2014 за флуорсъдържащите парникови газове. Прилагането на мерките на ЕС за постепенно намаляване започна през 2015 г. със замразяване, като през 2016 г. бе приложен първият етап на намаляването. Въведените механизми за правоприлагане гарантират, че Европейският съюз ще изпълни задълженията си по Монреалския протокол до 2030 г., когато ще бъде приложен последният етап на намаляването съгласно сега действащия регламент. В съответствие с член 21, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 517/2014 графикът за намаляването в периода след 2030 г. ще бъде определен въз основа на преглед, започващ през 2022 г.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  В рамката за политиките на ЕС в областта на климата и енергетиката в периода до 2030 г. е набелязана амбициозната цел за намаляване на вътрешните емисии на парникови газове от всички отрасли на икономиката с поне 40 % до 2030 г., както и цели във връзка с енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност. Прилагането на рамката в областта на климата и енергетиката в периода до 2030 г. е приоритет в допълнение към Парижкото споразумение. Предвиденото постепенно намаляване на флуоровъглеводородите е в съответствие с енергийната политика, тъй като се приема, че енергийната ефективност на всички технологии, използвани за замяна на флуоровъглеводородите за целите на изменението от Кигали, е поне толкова висока, колкото тази на подменяните технологии. Наред с това се очаква, че проектирането на нови хладилни и климатични системи, наложено от необходимостта да се подменят хладилните агенти, значително ще подобри енергийната ефективност, с което ще се подпомогне постигането на поставените цели.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

                  Предложението се основава на член 192, параграф 1, във връзка с член 218, параграф 6 от ДФЕС. В член 218 от ДФЕС се определя процедурата за водене на преговори и сключване на споразумения между Европейския съюз и трети държави или международни организации. В параграф 6 от същия член по-конкретно се предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията в нейното качество на преговарящ, приема решение, с което разрешава сключването на споразумение от името на Европейския съюз.

                  В съответствие с член 191 и член 192, параграф 1 от ДФЕС Европейският съюз допринася за постигането, inter alia, на следните цели: опазване, защита и подобряване на качеството на околната среда; насърчаване на международно равнище на мерки за справяне с регионални или световни проблеми на околната среда, и по-специално борбата с изменението на климата.

                  Предвиденото постепенно намаляване на флуоровъглеводородите се прилага посредством Регламент (ЕС) № 517/2014, който ще трябва да бъде преразгледан на по-късен етап, за да се осигури съгласуваност с изменението от Кигали в периода след 2030 г. Тази цел може да бъде постигната единствено чрез законодателни мерки на Съюза. До 2030 г. — последната година, за която в регламента се предвижда етап на намаляване, графикът за постепенното намаляване ще е по-стриктен в сравнение с бъдещите мерки за контрол по Монреалския протокол. Извършена е цялостна оценка на въздействието. На този етап не се предвиждат промени в регламента, които могат да засегнат предприятията.

               2017/0016 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключване на споразумение относно приетото в Кигали изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1, във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент,

               като има предвид, че:

               (1)По време на 28-ото заседание на страните по Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой
                  2
                („Монреалския протокол“), проведено от 10 до 15 октомври 2016 г. в Кигали (Руанда), бе приет текстът на изменение на посочения протокол („изменение от Кигали“), с което към предвидените в протокола мерки за контрол се добавя поетапно намаляване на потреблението и производството на флуоровъглеводороди.

               (2)Поетапното намаляване на потреблението и производството на флуоровъглеводороди е необходимо, за да се ограничи въздействието на тези вещества по отношение на изменението на климата и да се предотврати тяхното неограничено въвеждане, по-специално в развиващите се държави.

               (3)Изменението от Кигали ще осигури необходимия принос към прилагането на Парижкото споразумение във връзка с целта глобалното затопляне да се поддържа много под 2 °C в сравнение с прединдустриалните нива и да продължат усилията за неговото ограничаване до 1,5 °C в сравнение с тези нива.

               (4)Изменението от Кигали следва да бъде одобрено от името на Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Приетото на 15 октомври 2016 г. в Кигали изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой се одобрява от името на Съюза.

               Текстът на изменението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Председателят на Съвета определя лицето (или лицата), оправомощено да извърши от името на Съюза депозирането на документа за одобрение при генералния секретар на Организацията на обединените нации в съответствие с член 13, параграф 1 и член 20 от Виенската конвенция за защита на озоновия слой
                  3
               , за да се изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан със споразумението.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Решение 91/690/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за одобряване на изменението на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой, както е прието през юни 1990 година в Лондон от страните по протокола (ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 28).Решение 94/68/ЕО на Съвета от 2 декември 1993 г. за подписване на изменението към Монреалския протокол относно веществата, които нарушават озоновия слой (ОВ L 33, 7.2.1994 г., стр. 1).Решение 2000/646/ЕО на Съвета от 17 октомври 2000 г. относно сключването на изменение на Монреалския протокол за веществата, които разрушават озоновия слой (ОВ L 272, 25.10.2000 г., стр. 26).Решение 2002/215/ЕО на Съвета от 4 март 2002 г. относно одобрение на Четвъртото изменение към Монреалския протокол за веществата, които разрушават озоновия слой (ОВ L 72, 14.3.2002 г., стр. 18).

                     (2)
                  ОВ L 297, 31.10.1988 г., стр. 21.

                     (3)
                  OВ L 297, 31.10.1988 г., стр. 8.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Решение на Съвета
            за сключване на споразумение относно приетото в Кигали изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой

               Решение XXVIII/1: Допълнително изменение на Монреалския протокол

               K1610214K1610214141116141116за приемане, в съответствие с процедурата, установена в член 9, параграф 4 от Виенската конвенция за защита на озоновия слой, на изменението на Монреалския протокол, съдържащо се в приложение I към доклада от 28-ото заседание на страните;

               Изменение на Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой

               Член I: Изменение

               Член 1, параграф 4

               В член 1, параграф 4 от протокола думите:

               „приложение В или приложение Д“ се заменят със следното:

               „приложение В, приложение Д или приложение Е“.

               Член 2, параграф 5

               В член 2, параграф 5 от протокола думите:

               „и член 2З“ се заменят със следното:

               „членове 2З и 2Й“.

               Член 2, параграф 8, буква а), параграф 9, буква а) и параграф 11

               В член 2, параграф 8, буква а) и параграф 11 от протокола думите:

               „членове 2А до 2И“ се заменят със следното:

               „членове 2А—2Й“.

               В края на член 2, параграф 8, буква а) от протокола се добавя следното:

               „Всяко такова споразумение може да се разшири, за да се включат задължения относно потреблението или производството по силата на член 2Й, при условие че изчисленото общо ниво на потребление или производство на съответните страни не надвишава нивата, предвидени в член 2Й.“

               В член 2, параграф 9, буква а), подточка i) от протокола след думите:

               „да се внесат“

               се заличава следното:

               „и“.

               В член 2, параграф 9, буква а) подточка ii) от протокола се преномерира като подточка iii).

               След член 2, параграф 9, буква а), подточка i) се добавя следната подточка ii):

               „дали да се коригират потенциалите за глобално затопляне, посочени в група I от приложение А, приложение В и приложение Е, и, ако това се налага, какви точно корекции да се внесат; и“.

               Член 2Й

               След член 2И от протокола се вмъква следният член:

               „Член 2Й: Флуоровъглеводороди

               1.Всяка страна гарантира, че за дванадесетмесечния период, считано от 1 януари 2019 г., и за всеки следващ дванадесетмесечен период изчисленото ниво на потребление на контролираните вещества от приложение Е, изразено в еквиваленти на CO2, не надхвърля установения за съответните години съгласно букви а)—д) по-долу процент от средногодишната стойност на изчислените нива на потребление на контролираните вещества от приложение Е за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. плюс петнадесет процента от посоченото в член 2Е, параграф 1 изчислено ниво на потребление
                   на контролираните вещества от група I от приложение В, изразено в еквиваленти на CO2 :

               1)2019 г. до 2023 г.: 90 %;

               2)2024 г. до 2028 г.: 60 %;

               3)2029 г. до 2033 г.: 30 %;

               4)2034 г. до 2035 г.: 20 %;

               5)2036 г. и след това: 15 %.

               2.Независимо от разпоредбите на параграф 1 от настоящия член страните могат да решат, че дадена страна трябва да гарантира, че за дванадесетмесечния период, считано от 1 януари 2020 г., и за всеки следващ дванадесетмесечен период изчисленото ниво на потребление на контролираните вещества от приложение Е, изразено в еквиваленти на CO2 , не надхвърля установения за съответните години съгласно букви а)—д) по-долу процент от средногодишната стойност на изчислените нива на потребление на контролираните вещества от приложение Е за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. плюс двадесет и пет процента от посоченото в член 2Е, параграф 1 изчислено ниво на потребление на контролираните вещества от група I от приложение В, изразено в еквиваленти на CO2 :

               1)2020 г. до 2024 г.: 95 %;

               2)2025 г. до 2028 г.: 65 %;

               3)2029 г. до 2033 г.: 30 %;

               4)2034 г. до 2035 г.: 20 %;

               5)2036 г. и след това: 15 %.

               3.Всяка страна, която произвежда контролираните вещества от приложение Е, гарантира, че за дванадесетмесечния период, считано от 1 януари 2019 г., и за всеки следващ дванадесетмесечен период изчисленото ниво на производство на контролираните вещества от приложение Е, изразено в еквиваленти на CO2 , не надхвърля установения за съответните години съгласно букви а)—д) по-долу процент от средногодишната стойност на изчислените нива на производство на контролираните вещества от приложение Е за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. плюс петнадесет процента от посоченото в член 2Е, параграф 2 изчислено ниво на производство на контролираните вещества от група I от приложение В, изразено в еквиваленти на CO2 :

               1)2019 г. до 2023 г.: 90 %;

               2)2024 г. до 2028 г.: 60 %;

               3)2029 г. до 2033 г.: 30 %;

               4)2034 г. до 2035 г.: 20 %;

               5)2036 г. и след това: 15 %.

               4.Независимо от разпоредбите на параграф 3 от настоящия член страните могат да решат, че дадена страна, която произвежда контролираните вещества от приложение Е, трябва да гарантира, че за дванадесетмесечния период, считано от 1 януари 2020 г., и за всеки следващ дванадесетмесечен период изчисленото ниво на производство на контролираните вещества от приложение Е, изразено в еквиваленти на CO2, не надхвърля установения за съответните години съгласно букви а)—д) по-долу процент от средногодишната стойност на изчислените нива на производство на контролираните вещества от приложение Е за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. плюс двадесет и пет процента от посоченото в член 2Е, параграф 2 изчислено ниво на производство на контролираните вещества от група I от приложение В, изразено в еквиваленти на CO2:

               1)2020 г. до 2024 г.: 95 %;

               2)2025 г. до 2028 г.: 65 %;

               3)2029 г. до 2033 г.: 30 %;

               4)2034 г. до 2035 г.: 20 %;

               5)2036 г. и след това: 15 %.

               5.Параграфи 1—4 от настоящия член не се прилагат по отношение на случаите, при които страните са взели решение да разрешат определено ниво на производство или потребление, необходимо с оглед на видовете употреба, които те са определили за освободени.

               6.Всяка от страните, която произвежда вещества от група I от приложение В или вещества от приложение Е, гарантира, че за дванадесетмесечния период, считано от 1 януари 2020 г., и за всеки следващ дванадесетмесечен период емисиите от вещества от група II от приложение Е, генерирани във всяко предприятие, произвеждащо вещества от група II от приложение В или вещества от приложение Е, са унищожени — доколкото това е възможно — с помощта на технология, която е одобрена от страните в рамките на същия дванадесетмесечен период.

               7.Всяка от страните гарантира, че всяко унищожаване на вещества от група II от приложение Е, генерирани от предприятията, които произвеждат вещества от група I от приложение В или вещества от приложение Е, се извършва единствено с помощта на технологии, одобрени от страните.“

               Член 3

               Встъпителният текст на член 3 от протокола се заменя със следното:

               „1. За целите на членове 2, 2А—2Й и 5 всяка страна определя за всяка група вещества от приложения А, Б, В, Д или Е изчислените нива за:“.

               Знакът точка и запетая в края на член 3, буква а), подточка i) от протокола се заменя със следното:

               „ , освен ако не е посочено друго в параграф 2;“.

               В края на член 3 от протокола се добавя следното:

               „ ; и

               г) емисиите на вещества от група II от приложение Е, генерирани във всяко предприятие, което произвежда вещества от група I от приложение В или вещества от приложение Е, чрез включване — наред с други елементи — на количествата, отделяни от утечки в оборудването, вентилационни отвори и устройства за унищожаване, но с изключение на количествата за използване, съхранение или унищожаване.

               2. При изчисляването на изразени в еквивалент на CO2 нива на производство, потребление, внос, износ и емисии на вещества от приложение Е и вещества от група I от приложение В за целите на член 2Й, член 2, параграф 5bis и член 3, параграф 1, буква г) всяка страна използва потенциалите за глобално затопляне на тези вещества, посочени в група I от приложение А, в приложение В и приложение Е.“

               Член 4, параграф 1sept

               След член 4, параграф 1sex от протокола се вмъква следният параграф:

               „1sept. В срок от една година от датата на влизане в сила на настоящия параграф всяка от страните забранява вноса на контролираните вещества от приложение Е от държавите, които не са страни по протокола.“

               Член 4, параграф 2sept

               След член 4, параграф 2sex от протокола се вмъква следният параграф:

               „2sept. След влизането в сила на настоящия параграф всяка от страните забранява износа на контролираните вещества от приложение Е към държавите, които не са страни по протокола.“

               Член 4, параграфи 5, 6 и 7

               В член 4, параграфи 5, 6 и 7 от протокола думите:

               „Анекси А, Б, В и Д“ се заменят със следното:

               „приложения А, Б, В, Д и Е“.

               Член 4, параграф 8

               В член 4, параграф 8 от протокола думите:

               „членове 2А до 2И“ се заменят със следното:

               „членове 2А—2Й“.

               Член 4Б

               След член 4Б, параграф 2 от протокола се вмъква следният параграф:

               „2bis. Всяка страна — в срок до 1 януари 2019 г. или в рамките на три месеца от датата на влизане в сила на настоящия параграф за тази страна, която от двете дати настъпи последно — установява и въвежда система за лицензиране на вноса и износа на нови, използвани, рециклирани и възстановени контролирани вещества от приложение Е. Всяка страна по член 5, параграф 1, която прецени, че не е в състояние да установи и въведе такава система до 1 януари 2019 г., може да отложи предприемането на тези действия до 1 януари 2021 г.“

               Член 5

               В член 5, параграф 4 от протокола думата:

               „2И“

               се заменя със следното:

               „2Й“.

               В член 5, параграфи 5 и 6 от протокола думите:

               „Член 2И“

               се заменят със следното:

               „членове 2И и 2Й“.

               В член 5, параграф 5 от протокола преди думите:

               „онези контролни мерки“ се добавя следното:

               „с“.

               След член 5, параграф 8ter от протокола се вмъква следният параграф:

               „8qua

               1)Всяка страна по параграф 1 от настоящия член, при прилагане на корекциите по отношение на контролните мерки съгласно член 2Й в съответствие с член 2, параграф 9, има право да отложи спазването на контролните мерки, посочени в член 2Й, параграф 1, букви а)—д) и в член 2Й, параграф 3, букви а)—д), и да измени тези мерки, както следва:

               i) 2024 г. до 2028 г.: 100 %;

               ii) 2029 г. до 2034 г.: 90 %;

               iii) 2035 г. до 2039 г.: 70 %;

               iv) 2040 г. до 2044 г.: 50 %;

               v) 2045 г. и след това: 20 %.

               2)Независимо от разпоредбите на буква а) по-горе страните могат да решат, че дадена страна по параграф 1 от настоящия член и при прилагане на корекциите по отношение на контролните мерки съгласно член 2Й в съответствие с член 2, параграф 9 има право да отложи спазването на контролните мерки, посочени в член 2Й, параграф 1, букви а)—д) и в член 2Й, параграф 3, букви а)—д), и да измени тези мерки, както следва:

               i) 2028 г. до 2031 г.: 100 %;

               ii) 2032 г. до 2036 г.: 90 %;

               iii) 2037 г. до 2041 г.: 80 %;

               iv) 2042 г. до 2046 г.: 70 %;

               v) 2047 г. и след това: 15 %.

               3)С оглед на изчислението на своето базово ниво на потребление в съответствие с член 2Й всяка страна по параграф 1 от настоящия член има право да използва средната стойност на изчислените нива на потребление на контролираните вещества от приложение Е за 2020 г., 2021 г. и 2022 г. плюс шестдесет и пет процента от своето базово ниво на потребление на контролирани вещества от група I от приложение В, както е посочено в параграф 8ter от настоящия член.

               4)Независимо от разпоредбите на буква в) по-горе страните могат да решат, че с оглед на изчислението на своето базово ниво на потребление в съответствие с член 2Й дадена страна по параграф 1 от настоящия член има право да използва средната стойност на изчислените нива на потребление на контролираните вещества от приложение Е за 2024 г., 2025 г. и 2026 г. плюс шестдесет и пет процента от своето базово ниво на потребление на контролирани вещества от група I от приложение В, както е посочено в параграф 8ter от настоящия член.

               5)С оглед на изчислението на своето базово ниво на производство в съответствие с член 2Й всяка страна по параграф 1 от настоящия член, която произвежда контролираните вещества от приложение Е, има право да използва средната стойност на изчислените нива на производство на контролираните вещества от приложение Е за 2020 г., 2021 г. и 2022 г. плюс шестдесет и пет процента от своето базово ниво на производство на контролирани вещества от група I от приложение В, както е посочено в параграф 8ter от настоящия член.

               6)Независимо от разпоредбите на буква д) по-горе страните могат да решат, че с оглед на изчислението на своето базово ниво на производство в съответствие с член 2Й дадена страна по параграф 1 от настоящия член, която произвежда контролираните вещества от приложение Е, има право да използва средната стойност на изчислените нива на производство на контролираните вещества от приложение Е за 2024 г., 2025 г. и 2026 г. плюс шестдесет и пет процента от своето базово ниво на производство на контролирани вещества от група I от приложение В, както е посочено в параграф 8ter от настоящия член.

               7)Букви а)— е) от настоящия параграф се прилагат по отношение на изчислените нива на производство и потребление, освен доколкото се прилага освобождаване във връзка с висока температура на средата въз основа на критерии, договорени от страните.“

               Член 6

               В член 6 от протокола думите:

               „членове 2А до 2И“ се заменят със следното:

               „членове 2А—2Й“.

               Член 7, параграфи 2, 3 и 3ter

               В член 7, параграф 2 от протокола след реда „— в приложение Е, за 1991 г.,“ се вмъква следният ред:

               „— в приложение Е, за 2011—2013 г., с изключение на страните по член 5, параграф 1, които ще предоставят тези данни за периода 2020—2022 г., като страните по член 5, параграф 1, за които се прилага член 5, параграф 8qua, букви г) и е), ще предоставят тези данни за периода 2024—2026 г.,“.

               В член 2, параграфи 7 и 3 от протокола думите:

               „С и Е“

               се заменят със следното:

               „В, Д и Е“.

               След член 7, параграф 3bis от протокола се добавя следният параграф:

               „3ter. Всяка страна предоставя на секретариата статистически данни за годишните емисии на контролирани вещества от група II от приложение Е за всяко предприятие в съответствие с член 3, параграф 1, буква г) от протокола.“

               Член 7, параграф 4

               В член 7, параграф 4 от протокола след думите:

               „статистически данни за“ и „предоставя данни за“ се добавя следното:

               „производството“.

               Член 10, параграф 1

               В член 10, параграф 1 от протокола думите:

               „и член 2З“

               се заменят със следното:

               „ , член 2И и член 2Й“.

               В края на член 10, параграф 1 от протокола се добавя следното:

               „Когато дадена страна по член 5, параграф 1 реши да се възползва от финансиране по линия на друг финансов механизъм, в резултат на което ще бъде покрита част от нейните договорени пределни разходи, тази част не се поема от финансовия механизъм съгласно член 10 от настоящия протокол.“

               Член 17

               В член 17 от протокола думите:

               „членове 2А до 2И“ се заменят със следното:

               „членове 2А—2Й“.

               Приложение A

               Таблицата за група I в приложение А към протокола се заменя със следната таблица:

                        Група

                        Вещество

                        Озоноразрушаващ

                        потенциал*

                        100-годишен потенциал за глобално затопляне

                        Група I

                        CFCl3

                        (CFC-11)

                        1,0

                        4 750

                        CF2Cl2

                        (CFC-12)

                        1,0

                        10 900

                        C2F3Cl3

                        (CFC-113)

                        0,8

                        6 130

                        C2F4Cl2

                        (CFC-114)

                        1,0

                        10 000

                        C2F5Cl

                        (CFC-115)

                        0,6

                        7 370

               Приложение В и приложение Е

               Таблицата за група I в приложение В към протокола се заменя със следната таблица:

                        Група

                        Вещество

                        Брой изомери

                        Озоноразрушаващ

                        потенциал*

                        100-годишен

                        потенциал за

                        глобално

                        затопляне***

                        Група I

                        CHFCl2

                        (HCFC-21)**

                        1

                        0,04

                        151

                        CHF2Cl

                        (HCFC-22)**

                        1

                        0,055

                        1810

                        CHFCl

                        (HCFC-31)

                        1

                        0,02

                        C2HFCl4

                        (HCFC-121)

                        2

                        0,01—0,04

                        C2HF2Cl3

                        (HCFC-122)

                        3

                        0,02—0,08

                        C2HF3Cl2

                        (HCFC-123)

                        3

                        0,02—0,06

                        77

                        CHCl2CF3

                        (HCFC-123)**

                        -

                        0,02

                        C2HF4Cl

                        (HCFC-124)

                        2

                        0,02—0,04

                        609

                        CHFClCF3

                        (HCFC-124)**

                        -

                        0,022

                        C2H2FCl3

                        (HCFC-131)

                        3

                        0,007—0,05

                        C2H2F2Cl2

                        (HCFC-132)

                        4

                        0,008—0,05

                        C2H2F3Cl

                        (HCFC-133)

                        3

                        0,02—0,06

                        C2H3FCl2

                        (HCFC-141)

                        3

                        0,005—0,07

                        CH3CFCl2

                        (HCFC-141b)**

                        -

                        0,11

                        725

                        C2H3F2Cl

                        (HCFC-142)

                        3

                        0,008—0,07

                        CH3CF2Cl

                        (HCFC-142b)**

                        -

                        0,065

                        2310

                        C2H4FCl

                        (HCFC-151)

                        2

                        0,003—0,005

                        C3HFCl6

                        (HCFC-221)

                        5

                        0,015—0,07

                        C3HF2Cl5

                        (HCFC-222)

                        9

                        0,01—0,09

                        C3HF3Cl4

                        (HCFC-223)

                        12

                        0,01—0,08

                        C3HF4Cl3

                        (HCFC-224)

                        12

                        0,01—0,09

                        C3HF5Cl2

                        (HCFC-225)

                        9

                        0,02—0,07

                        CF3CF2CHCl2

                        (HCFC-225ca)**

                        -

                        0,025

                        122

                        CF2ClCF2CHClF

                        (HCFC-225cb)**

                        -

                        0,033

                        595

                        C3HF6Cl

                        (HCFC-226)

                        5

                        0,02—0,10

                        C3H2FCl5

                        (HCFC-231)

                        9

                        0,05—0,09

                        C3H2F2Cl4

                        (HCFC-232)

                        16

                        0,008—0,10

                        C3H2F3Cl3

                        (HCFC-233)

                        18

                        0,007—0,23

                        C3H2F4Cl2

                        (HCFC-234)

                        16

                        0,01—0,28

                        C3H2F5Cl

                        (HCFC-235)

                        9

                        0,03—0,52

                        C3H3FCl4

                        (HCFC-241)

                        12

                        0,004—0,09

                        C3H3F2Cl3

                        (HCFC-242)

                        18

                        0,005—0,13

                        C3H3F3Cl2

                        (HCFC-243)

                        18

                        0,007—0,12

                        C3H3F4Cl

                        (HCFC-244)

                        12

                        0,009—0,14

                        C3H4FCl3

                        (HCFC-251)

                        12

                        0,001—0,01

                        C3H4F2Cl2

                        (HCFC-252)

                        16

                        0,005—0,04

                        C3H4F3Cl

                        (HCFC-253)

                        12

                        0,003—0,03

                        C3H5FCl2

                        (HCFC-261)

                        9

                        0,002—0,02

                        C3H5F2Cl

                        (HCFC-262)

                        9

                        0,002—0,02

                        C3H6FCl

                        (HCFC-271)

                        5

                        0,001—0,03

               Когато е посочен диапазон от стойности на озоноразрушаващ потенциал (ОРП), за целите на протокола се използва най-високата стойност от този диапазон. Посочените в таблицата единични стойности на ОРП са определени посредством изчисления въз основа на лабораторни измервания. Посочените като диапазон от стойности се основават на приблизителни изчисления и са по-неточни. Диапазонът се отнася за изомерна група. Най-високата стойност представлява приблизително изчисление на ОРП на изомера с най-висок ОРП, а най-ниската — приблизително изчисление на ОРП на изомера с най-нисък ОРП.

               ** Отнася се за веществата с най-голяма възможност за търговска реализация, като посочените срещу тях стойности на ОРП следва да се използват за целите на протокола.

               *** За вещества, за които не е посочен потенциал за глобално затопляне (ПГЗ), се използва стойност по подразбиране 0, докато бъде посочена стойност на ПГЗ посредством процедурата, предвидена в член 2, параграф 9, буква а), подточка ii).

               След приложение Д към протокола се добавя следното приложение: Приложение Е: Контролирани вещества

                        Група

                        Вещество

                        100-годишен потенциал за глобално затопляне

                        Група I

                        CHF2CHF2

                        HFC-134

                        1 100

                        CH2FCF3

                        HFC-134a

                        1430

                        CH2FCHF2

                        HFC-143

                        353

                        chf2ch2cf3

                        HFC-245fa

                        1 030

                        CF3CH2CF2CH3

                        HFC-365mfc

                        794

                        CF3CHFCF3

                        HFC-227ea

                        3 220

                        CH2FCF2CF3

                        HFC-236cb

                        1 340

                        chf2chfcf3

                        HFC-236ea

                        1 370

                        CF3CH2CF3

                        HFC-236fa

                        9 810

                        CH2FCF2CHF2

                        HFC-245ca

                        693

                        cf3chfchfcf2cf3

                        HFC-43-10mee

                        1 640

                        CH2F2

                        HFC-32

                        675

                        CHF2CF3

                        HFC-125

                        3 500

                        CH3CF3

                        HFC-143a

                        4 470

                        CH3F

                        HFC-41

                        92

                        CH2FCH2F

                        HFC-152

                        53

                        CH3CHF2

                        HFC-152a

                        124

                        Група II

                        CHF3

                        HFC-23

                        14 800

               Член II: Връзка с изменението от 1999 г.

               Никоя държава или регионална организация за икономическа интеграция няма право да депозира документ за ратифициране или приемане, нито за одобрение или присъединяване към настоящото изменение, освен ако предварително или едновременно с него не е депозирала такъв документ във връзка с изменението, прието на единадесетото заседание на страните, което бе проведено на 3 декември 1999 г. в Пекин.

               Член III: Връзка към Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата и Протокола от Киото към нея

               Настоящото изменение няма за цел да изключи флуоровъглеводородите от обхвата на задълженията, съдържащи се в членове 4 и 12 от Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата, нито в членове 2, 5, 7 и 10 от Протокола от Киото.

               Член IV: Влизане в сила

               1.С изключение на посоченото в параграф 2 от настоящия член изменението влиза в сила на 1 януари 2019 г., при условие че са депозирани най-малко двадесет документа за ратифициране, приемане или одобрение на изменението от държави или регионални организации за икономическа интеграция, които са страни по Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой. В случай че към посочената дата това условие не е изпълнено, изменението влиза в сила на деветдесетия ден след датата, на която е изпълнено.

               2.Измененията на член 4 от протокола — „Контрол върху търговията с държави, които не са страни“, предвидени в член I от настоящото изменение, влизат в сила на 1 януари 2033 г., при условие че са депозирани най-малко седемдесет документа за ратифициране, приемане или одобрение на измененията от държави или регионални организации за икономическа интеграция, които са страни по Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой. В случай че към посочената дата това условие не е изпълнено, измененията влизат в сила на деветдесетия ден след датата, на която са изпълнени.

               3.За целите на параграфи 1 и 2 всеки такъв документ, депозиран от регионална организация за икономическа интеграция, не се счита за допълнителен към документите, депозирани от държавите — членки на такава организация.

               4.След влизането на настоящото изменение в сила в съответствие с параграфи 1 и 2 то влиза в сила за всяка друга страна по протокола на деветдесетия ден след датата на депозиране на документа ѝ за ратифициране, приемане или одобрение.

               Член V: Временно прилагане

               Всяка страна може — по всяко време преди влизането в сила на настоящото изменение за посочената страна — да обяви, че до влизането в сила на изменението тя ще прилага временно която и да е мярка за контрол, посочена в член 2Й, както и съответните задължения за докладване съгласно член 7.


				|

		52013PC0633

			Предложение за РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА за изменение на Решение 2007/884/ЕО за оправомощаване на Обединеното кралство да продължава да прилага мярка, дерогираща от член 26, параграф 1, буква а) и членове 168 и 169 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност /* COM/2013/0633 final - 2013/0312 (NLE) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Основания
и цели на
предложението
В
съответствие
с член 395,
параграф 1 от
Директива 2006/112/ЕО
от 28 ноември 2006 г.
относно
общата
система на
данъка върху добавената
стойност
(наричана
по-долу за краткост
„Директивата
за ДДС“)
Съветът,
действащ с
единодушие
по
предложение
на Комисията,
може да
упълномощи
дадена
държава членка
да въведе
специални
мерки за
дерогация от
разпоредбите
на
посочената
директива, за
да се опрости
процедурата
за събиране на
ДДС или да се
предотвратят
определени
форми на
избягване и
неплащане на
данъци.
С писмо,
заведено в
Генералния
секретариат
на Комисията
на 2 април 2013 г.,
Обединеното
кралство
поиска
разрешение
да продължи
да прилага
мярка за
дерогация,
отнасяща се
до правото на
приспадане
на ДДС,
начислен при
вземане под
наем или на
лизинг на
автомобили,
използвани и
за лични
нужди,
предоставена
за последен
път с
Решение 2011/37/ЕС[1] на
Съвета. В
съответствие
с член 395,
параграф 2 от
Директива 2006/112/ЕО,
с писмо от 19 юни
2013 г.
Комисията
информира
останалите
държави
членки за
отправеното
от
Обединеното
кралство
искане. С
писмо от 20 юни
2013 г.
Комисията
уведоми
Обединеното
кралство, че
разполага с
цялата
информация,
необходима ѝ
за
разглеждане
на искането.
Общ
контекст
С
горепосоченото
решение на
Обединеното кралство
се разрешава
да прилага
ограничение
върху
правото на
приспадане
до 50 % от ДДС,
начислен при
вземане под
наем или на
лизинг на
автомобили,
използвани
от данъчно
задължени
лица както за
целите на икономическата
им дейност,
така и за
лични нужди.
Същевременно
използването
за лични
нужди на такива
взети на
лизинг или
под наем
автомобили
от данъчно
задължени
лица не
трябваше да се
счита за
възмездна
доставка на
услуги.
С тази
дерогация се
премахва
необходимостта
наемателят
или
лизингополучателят
да води
отчетност с
точни данни
за
разстоянията,
изминати от
всеки от тези
автомобили
при използването
му за лични
нужди, както
и да декларира
ДДС при
използване
на автомобилите
за лични
нужди.
Възможността,
предоставена
по силата на
член 168а,
параграф 2 от
Директивата
за ДДС, не
предвижда
частично
приспадане с
фиксиран
процент и
може да се
прилага само
за ДДС по
отношение на автомобили,
които са част
от
стопанските
активи на
данъчно
задълженото
лице, поради което
дерогацията
е подходяща
мярка за
постигане на
исканото
опростяване.
Ето
защо по
същество
дерогацията
трябва да се
счита за
мярка за
опростяване
и срокът на
нейното
действие
изтича на 31 декември
2013 г.
По
принцип
дерогации се
предоставят
за ограничен
срок, за да
може да се
прецени дали
специалната
мярка е
подходяща и
ефективна.
Представеният
от Обединеното
кралство
доклад сочи,
че 50-процентното
разпределение
на използването
за целите на
икономическата
дейност и за
лични нужди
(или за
каквито и да
било цели,
различни от
икономическата
дейност, по
смисъла на
член 26,
параграф 1,
буква а) от
Директива 2006/112/ЕО)
понастоящем
продължава
да отразява
като цяло
използването
за целите на
икономическата
дейност и за
лични нужди
на закупени
на лизинг или
наети
автомобили от
данъчно
задължени
лица в
Обединеното
кралство. Ето
защо е
целесъобразно
срокът на
мярката за
дерогация да
се удължи.
Всяко
удължаване
обаче следва
да е с ограничен
срок, за да се
прецени дали
условията, на
които се
основава
дерогацията,
не са претърпели
изменение.
Обединеното
кралство
поиска срокът
на
дерогацията
да бъде
удължен до 31 декември
2018 г.
Обичайната
практика в
подобни
случаи обаче
е срокът да
се удължава с
три години (във
връзка с това
вж. Решения
за
изпълнение 2012/232/ЕС[2] и 2013/191/ЕС
на Съвета[3]).
Поради това
се предлага
срокът на
дерогацията
да се удължи
до края на 2016 г.
и в случай, че
се предвижда
допълнително
удължаване
след 2016 г., от
Обединеното
кралство да
се изиска до 1 април
2016 г. да
представи
доклад,
съдържащ
преглед на
прилаганото
процентно
ограничение.
Срокът на действие
на решението
при всички
случаи изтича,
ако преди
тази крайна
дата влязат в
сила разпоредби
на ЕС относно
ограниченията
на правото на
приспадане.
Действащи
разпоредби в
областта на
предложението
Съгласно
член 176 от
Директивата
за ДДС
Съветът
определя разходите,
по отношение
на които ДДС
не подлежи на
приспадане.
Дотогава
държавите
членки могат
да продължат
да прилагат
изключенията,
които са били
в сила към 1 януари
1979 г. Това
означава, че редица
разпоредби отразяват
заварено
положение и ограничават
правото за
приспадане
при моторните
превозни
средства.
През 2004 г.
Комисията
направи
предложение,
което съдържа
разпоредби
за
категориите
разходи,
които могат
да подлежат
на
ограничение
на правото на
приспадане, но
Съветът все
още не е
постигнал
съгласие по
това
предложение.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И ОТ
ОЦЕНКИТЕ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
С решението
се цели да се
удължи срокът
на мярка за
опростяване,
която
премахва необходимостта
данъчно задължените
лица да водят
отчетност за
разстоянията,
изминати за
лични нужди
от даден
автомобил,
експлоатиран
от
предприятие,
както и да
декларират
ДДС върху
изминатите
разстояния, и
следователно
има потенциален
положителен
икономически
ефект. Поради
тесния
обхват и
ограничения
срок на
дерогацията
обаче
въздействието
при всички
случаи ще
бъде
ограничено.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Решението
за
изпълнение
се основава
на член 395 от
Директива 2006/112/ЕО
от 28 ноември 2006 г.
относно
общата
система на
данъка върху
добавената
стойност.
Предложението
попада в
изключителната
компетентност
на
институциите
на ЕС, поради
което
принципът на
субсидиарност
не се прилага.
Решението
за
изпълнение
се отнася до
предоставяне
на
разрешение
на държава
членка по
нейно искане
и не
представлява
никакво
задължение.
Следователно
предложението
е в съответствие
с принципа на
пропорционалност.
Предвид
ограничения
обхват на
дерогацията
специалната
мярка е
пропорционална
на поставената
цел.
4.           ОТРАЖЕНИЕ
ВЪРХУ
БЮДЖЕТА
Предложението
няма
отражение
върху
бюджета на
Съюза.
5.           НЕЗАДЪЛЖИТЕЛНИ
ЕЛЕМЕНТИ
Предложението
включва
клауза за
изтичане на
срока на
действие.
2013/0312 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
ЗА
ИЗПЪЛНЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
изменение на
Решение 2007/884/ЕО
за
оправомощаване
на
Обединеното
кралство да
продължава
да прилага
мярка, дерогираща
от член 26,
параграф 1,
буква а) и
членове 168 и 169
от Директива 2006/112/ЕО
относно
общата
система на
данъка върху добавената
стойност
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз,
като
взе предвид
Директива 2006/112/ЕО
на Съвета от 28 ноември
2006 г. относно
общата
система на
данъка върху добавената
стойност[4], и
по-специално
член 395,
параграф 1 от
нея,
като
взе предвид
предложението
на
Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)       С
писмо,
заведено в
Комисията на 2 април
2013 г.,
Обединеното
кралство
поиска
разрешение
за
удължаване
на срока на
мярка за
дерогация, за
да продължи
да прилага
ограничение
върху
правото на
наемателите
и на
лизингополучателите
да приспадат
ДДС върху
разходите по
наема или
лизинга на
автомобили,
когато те се
използват не
само за
целите на
стопанската
дейност.
(2)       С
писмо от 19 юни
2013 г.
Комисията
информира
останалите
държави
членки за
отправеното
от
Обединеното
кралство
искане. С писмо
от 20 юни 2013 г.
Комисията
уведоми
Обединеното
кралство, че
разполага с
цялата
информация,
необходима ѝ
за
разглеждане
на искането.
(3)       С
Решение 2007/884/EО[5] на
Съвета,
изменено с
Решение 2011/37/EС[6] на
Съвета, на
Обединеното
кралство
беше
разрешено да
ограничи до 50 %
правото на
наемателите
и на
лизингополучателите
да приспадат
ДДС върху
разходите за
наема или
лизинга на
автомобили,
когато те се
използват не
само за
целите на
стопанската
дейност. На
Обединеното
кралство
беше също
така
разрешено да
не счита за
възмездно
предоставяне
на услуги
използването
за лични
нужди на
автомобили,
взети под
наем или на
лизинг от
данъчно
задължено
лице за
целите на
стопанската
му дейност. С
тази мярка за
опростяване
беше премахната
необходимостта
наемателят
или лизингополучателят
да води
отчетност за разстоянията,
изминати за
лични нужди с
автомобили,
предназначени
за целите на
стопанската
дейност,
както и да
декларира
ДДС върху
изминатите
разстояния
от всеки автомобил
при използването
му за лични
нужди.
(4)       Съгласно
информацията,
предоставена
от Обединеното
кралство,
ограничението
от 50 % все още
съответства
на
действителната
ситуация във
връзка с
използването
от наемателя
или
лизингополучателя
на съответните
превозни
средства за
целите на
стопанската
дейност или
за цели,
различни от нея.
Следователно
е
целесъобразно
на Обединеното
кралство да
се разреши да
прилага мярката
до 31 декември
2016 г.
(5)       В
случай че
Обединеното
кралство
счита за необходимо
нейното
прилагане да
бъде
удължено за
допълнителен
срок след 2016 г.,
то следва да
представи
най-късно до 1 април
2016 г. искане за
удължаване и
доклад,
съдържащ преглед
на
прилаганото
процентно
ограничение.
(6)       На 29 октомври
2004 г.
Комисията
прие
предложение
за директива
на Съвета за
изменение на
Директива 77/388/ЕИО,[7]
предвиждащо
хармонизиране
на категориите
разходи, за
които може да
се прилага
изключване
на правото на
приспадане.
Директива 77/388/EИО[8] на
Съвета бе
заменена с
Директива 2006/112/ЕО.
Съгласно
предложението,
прието от
Комисията на 29 октомври
2004 г.,
изключването
на правото на
приспадане може
да се прилага
към пътни
моторни
превозни
средства.
Срокът на
действие на
мерките за
дерогация,
предвидени в
настоящото
решение,
следва да
изтече на
датата на
влизане в
сила на
директива
във връзка с
предложението,
прието от
Комисията на 29 октомври
2004 г., ако тази
дата е преди 31 декември
2016 г.
(7)       Дерогацията
ще има
незначително
въздействие
върху общия
размер на
данъчните
приходи,
събирани на
етапа на
крайното
потребление,
и няма да се
отрази
отрицателно
върху
собствените
ресурси на
Съюза,
формирани от
данъка върху
добавената
стойност.
(8)       Поради
това
Решение 2007/884/ЕО
следва да
бъде
съответно
изменено,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 3
се заменя със
следния
текст:
„Член
3
Срокът
на действие
на
настоящото
решение изтича
на по-ранната
от следните
две дати — датата
на влизане в
сила на
разпоредби
на Съюза,
определящи
разходите за
пътни моторни
превозни
средства,
които разходи
не отговарят
на условията
за пълно
приспадане
на ДДС, или 31
декември 2016 г.
Всяко
искане за
удължаване
на срока на
действие на
мерките,
предвидени в
настоящото решение,
се
придружава
от доклад,
който се представя
на Комисията
до 1 април 2016 г.
и включва
преглед на
прилаганото
процентно
ограничение
върху
правото на
приспадане
на ДДС за наемането
или лизинга
на
автомобили,
които се
използват не
само за
целите на
стопанската
дейност.“
Член 2
Настоящото
решение
поражда
действие в деня
на
нотифицирането
му.
Настоящото
решение се
прилага от 1 януари
2014 г.
Член 3
Адресат
на
настоящото
решение е
Обединеното
кралство
Великобритания
и Северна Ирландия.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател
[1]               ОВ L 19, 22.1.2011 г.,
стр. 19.
[2]               ОВ L 117, 1.5.2012 г.,
стр. 7.
[3]               ОВ L 113, 25.4.2013 г.,
стр. 11.
[4]               ОВ L 347, 11.12.2006 г.,
стр. 1.
[5]               Решение 2007/884/ЕО
на Съвета за
оправомощаване
на Обединеното
кралство да
продължава
да прилага мярка,
дерогираща
член 26,
параграф 1,
буква а) и
членове 168 и 169
от
Директива 2006/112/ЕО
относно
общата
система на
данъка върху
добавената
стойност
(ОВ L 346, 29.12.2007 г.,
стр. 21).
[6]               Решение
за
изпълнение
на Съвета от 18 януари
2011 г. за
изменение на
Решение 2007/884/ЕО
на Съвета за
оправомощаване
на Обединеното
кралство да
продължава
да прилага мярка,
дерогираща
от член 26,
параграф 1,
буква а) и
членове 168 и 169
от
Директива 2006/112/ЕО
относно
общата
система на
данъка върху добавената
стойност
(ОВ L 19, 22.1.2011 г..,
стр. 11).
[7]               COM(2004) 728
окончателен.
[8]               Директива 77/388/ЕИО
на Съвета от 17 май
1977 г. за
хармонизиране
на
законодателствата
на държавите
членки
относно
данъците
върху оборота
— обща
система на
данъка върху
добавената
стойност:
единна
данъчна
основа (ОВ L 145, 13.6.1977 г.,
стр. 1).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            2017/0175(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               С Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г.
                  1
                (наричан по-нататък „изменението на КШГ“) бяха изменени Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген
                  2
                (CISA), Регламент (ЕО) № 562/2006
                  3
                (Кодекс на шенгенските граници [КШГ]) и Регламент (ЕО) № 810/2009
                  4
                (Визов кодекс) и, наред с другото, бе дадено ново определение на понятието „краткосрочно пребиваване“ за граждани на трети държави в Шенгенското пространство. Считано от 18 октомври 2013 г. за граждани на трети държави — независимо дали са освободени от изискването за виза или не — които възнамеряват да пътуват до Шенгенското пространство с цел краткосрочно пребиваване, максималната продължителност на разрешения престой се определя като „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“. За разлика от определението, което бе в сила до 18 октомври 2013 г. (три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане), новото понятие е по-точно, тъй като срокът се определя в дни, вместо в месеци. Освен това думите „след датата на първото влизане“, които породиха много неясноти и въпроси, бяха заличени от определението.

               С изменението на КШГ всички необходими промени бяха внесени в правните актове на ЕС в областта на визите и границите, т.е. CISA, КШГ, Визовия кодекс и Регламент (ЕО) № 539/2001
                  5
               . Понятието за краткосрочно пребиваване обаче е залегнало и в международни споразумения, сключени от Европейския съюз. Споразуменията за отмяна на визовия режим, сключени с Антигуа и Барбуда
                  6
               , Бахамските острови
                  7
               , Барбадос
                  8
               , Бразилия
                  9
               , Република Мавриций
                  10
               , Сейнт Китс и Невис
                  11
                и Република Сейшели
                  12
                все още се позовават на старото определение („три месеца в продължение на шестмесечен период след  датата на първото влизане“
                  13
               ) при определянето на продължителността на безвизовия престой.

               На 16 юли 2014 г. Комисията прие препоръка за решение на Съвета за разрешаване на започването на преговори за изменение на споразумението за  отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване между Европейския съюз и горепосочените държави
                  14
               , което беше прието от Съвета на 9 октомври 2014 г.
                  15
               . Целта бе по отношение на тези седем държави да се приложи новото определение за краткосрочно пребиваване, както е посочено в изменението на КШГ. Освен това определянето в споразуменията за отмяна на визовия режим на продължителността на краткосрочното пребиваване в дни, вместо в месеци, дава възможност за по-лесна проверка и изчисляване чрез електронни/информационни средства и по този начин е по-подходящо за централизираните системи за управление на границите, като например предложената Система за влизане/излизане (EES)
                  16
               .

               След разрешението на Съвета Комисията започна преговори за изменение на споразуменията за отмяна на визовия режим със седемте държави (Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Бразилия, Мавриций, Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели).

               Преговорите с Федерация Сейнт Китс и Невис приключиха успешно с парафирането на споразумението за изменение на 28 юли 2016 г. Двете страни се съгласиха да възприемат новото определение за „краткосрочно пребиваване“ в целия текст на Споразумението за отмяна на визовия режим между ЕС и Сейнт Китс и Невис. Освен това споразумението включва изменение на някои технически аспекти (вж. по-долу), но нито едно от измененията не поражда съществени последици за пътуващите лица.

                  Специфичното положение на Обединеното кралство и Ирландия е отразено в преамбюла на споразумението.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Споразумението изисква съгласието и на двете договарящи се страни съгласно съответните им процедури. От страна на Съюза това изисква решения на Съвета относно подписването и сключването на споразумението.

               Настоящото предложение се внася до Съвета с цел той да разреши подписването на споразумението за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

               Със споразумението се гарантира правната съгласуваност, както и хармонизацията между държавите членки чрез придържане към новото определение за краткосрочно пребиваване, както е предвидено в изменението на КШГ, с което се дава ясно тълкуване на понятието „краткосрочно пребиваване“.

               Правното основание за настоящото предложение е член 77, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 218 от него.

               Съюзът няма правомощие да изменя споразумения за отмяна на визовия режим, които биха обвързали четирите държави, асоциирани с прилагането на достиженията на правото от Шенген, включително общата визова политика. С цел да се гарантира хармонизиран подход и изпълнение на разпоредбите относно срока на разрешен престой в Шенгенското пространство, в споразумението е включена съвместна декларация, в която се посочва, че е желателно Сейнт Китс и Невис, от една страна, и Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, от друга страна, да променят по съответен начин съществуващите между тях двустранни споразумения за  отмяна на визовия режим.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Ако Европейският съюз е една от договарящите се страни по международно споразумение, то държавите членки нямат законово правомощие да пристъпят самостоятелно към каквото и да било изменение на такова споразумение. Споразумението за отмяна на визовия режим със Сейнт Китс и Невис беше сключено от Европейския съюз. Следователно е необходимо действие на равнище на Съюза.

               Освен това сключването на споразумения за отмяна на визовия режим от страна на държавите членки би засегнало достиженията на правото на Съюза в областта на визите (член 3, параграф 2 от ДФЕС).

               •Пропорционалност

               Настоящото предложение не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели, а именно за изменение на съществуващото споразумение за отмяна на визовия режим между Федерация Сейнт Китс и Невис и Съюза.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

               Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               4. РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

               На 9 октомври 2014 г. Съветът прие указания за водене на преговори, с което упълномощи Комисията да започне преговори с Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на споразумението за отмяна на визовия режим между двете страни. Държавите членки бяха уведомени за напредъка по преговорите по време на заседанията на работна група „Визи“ на Съвета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Резултати от преговорите

                  Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението е приемлив за Съюза.

                  Окончателното му съдържание може да бъде обобщено, както следва:

                  а. Продължителност на пребиваването

                  В споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Сейнт Китс и Невис, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за период, не по-дълъг от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период (вместо за максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период след датата на първото влизане). Новото определение се възприема в целия текст на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване.

                  б. Заключителна разпоредба — временно спиране на изпълнението на споразумението (член 8, параграф 4)

               Със споразумението се изменя последното изречение в член 8, параграф 4, както следва: „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна,  ако причините за това спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“ С добавянето на думите „и възобновява изпълнението“ в сегашния текст на измененото споразумение се пояснява, че временното спиране на отмяната на визовия режим следва действително да бъде прекратено, ако отпаднат причините, довели до това спиране. Във връзка с това изменението привежда формулировката в споразумението със Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим в съответствие с тази във всички други споразумения за премахване на визите, подписани от Съюза през 2015 г. и 2016 г. На 14 юни 2016 г. беше проведена консултация по това изменение с работната група „Визи“ и нито една държава членка не повдигна възражения.

                  в. Замяна на думата „Общност“ с думата „Съюз“

                  След влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз сам по себе си придоби консолидирана правосубектност. Въпреки това „Европейската общност“ все още е фигурира в международни споразумения, влезли в сила преди Договора от Лисабон, какъвто е в случаят със Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. Поради това със споразумението за изменение думата „Общност“ се заменя с думата „Съюз“ в целия текст на споразумението за отмяна на визовия режим.

                  г. Съвместни декларации

                  Към споразумението са приложени две съвместни декларации:

                  - относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период и

                  - относно Исландия, Норвегия, Швейцария и Лихтенщайн.

                  д. Влизане в сила

                  Споразумението ще влезе в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата страна за приключването на процедурите за ратифициране. За да се гарантира правна сигурност и да се даде възможност на пътуващите лица да разберат закона и да се съобразят с него, е необходим достатъчно дълъг преходен период. След като приключи ратифицирането на споразумението, шестмесечният срок ще даде възможност на пътуващите лица да приключат краткосрочните пребивавания, които все още са изцяло изчислени съгласно старото определение, преди влизането в сила на новото определение за краткосрочно пребиваване и свързаното с него ретроспективно изчисляване на референтния период от 180 дни.

                  Останалите разпоредби на действащото споразумение между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване остават незасегнати от споразумението за изменение, включително териториалното приложно поле.

               6.ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               С оглед на горепосочените резултати Комисията предлага Съветът да реши Споразумението да бъде подписано от името на Съюза и да упълномощи председателя на Съвета да назначи лицето(ата), надлежно упълномощено(и) да го подпише(ат) от името на Съюза.

               2017/0175 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)С Решение от 30 ноември 2009 г. Съветът сключи Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване. В Споразумението се предвижда безвизово пътуване за гражданите на Европейския съюз и за гражданите на Сейнт Китс и Невис, когато пътуват до територията на другата договаряща се страна за „максимален период от три месеца в продължение на шестмесечен период“.

               (2)С Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета
                  17
                бяха въведени хоризонтални промени в правните актове на Съюза в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване беше определено като максимален период от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               (3)Необходимо е това ново определение да бъде включено в Споразумението между Съюза и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване с цел постигането на пълно хармонизиране на режима на Съюза за краткосрочно пребиваване.

               (4)На 9 октомври 2014 г. Съветът прие решение, с което упълномощи Комисията да започне преговори  по споразумение за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“).

               (5)Преговорите с Федерация Сейнт Китс и Невис по споразумението приключиха успешно с парафирането му чрез размяна на писма на 28 юли 2016 г. от страна на главните преговарящи на ЕС и на Федерация Сейнт Китс и Невис.

               (6)Споразумението следва да бъде подписано и декларациите, приложени към Споразумението, следва да бъдат одобрени от името на Съюза.

               (7)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета
                  18
               . Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (8)Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета
                  19
               . Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“) , при условие че посоченото споразумение бъде сключено.

               Текстът на Споразумението е приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Декларациите, приложени към настоящото решение, се одобряват от името на Съюза.

               Член 3

               Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) Споразумението от името на Съюза.

               Член 4

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 182, 29.6. 2013 г., стр. 1.

                     (2)
                  ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19.

                     (3)
                  OВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.

                     (4)
                  ОВ L 243, 15.9.2009 г., стр. 1.

                     (5)
                  OВ L 081, 21.3.2001 г., стр.1.

                     (6)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 3.

                     (7)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 24.

                     (8)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 10.

                     (9)
                  С Бразилия ЕС е сключил две споразумения — едното за притежателите на обикновени паспорти (ОВ L 255, 21.9.2012 г., стр. 4), а другото за притежателите на дипломатически, служебни и официални паспорти (ОВ L 66, 12.3.2011 г., стр. 2).

                     (10)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 17.

                     (11)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 38.

                     (12)
                  OВ L 169, 30.6.2009 г., стр. 31.

                     (13)
                  Вж. разпоредбите за „Цел“ и „Продължителност на престоя“ в споразуменията.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Решение на Съвета за разрешаване на Комисията да започне преговори за изменение на споразуменията относно отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване, сключени между Европейския съюз/Европейската общност и Антигуа и Барбуда, Бахамската общност, Барбадос, Федеративна република Бразилия, Република Мавриций, Федерация Сейнт Китс и Невис и Република Сейшели, прието от Съвета на 9.10.2014 г.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Регламент (ЕС) № 610/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за изменение на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници), Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, регламенти (ЕО) № 1683/95 и (ЕО) № 539/2001 на Съвета и регламенти (ЕО) № 767/2008 и (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 1.

                     (18)
                  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

                     (19)
                  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложението за решение на Съвета
            за подписване на Споразумението между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               СПОРАЗУМЕНИЕ

               между Европейския съюз и Федерация Сейнт Китс и Невис за изменение на Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,

               от една страна, и

               ФЕДЕРАЦИЯ СЕЙНТ КИТС И НЕВИС (наричана по-нататък „Сейнт Китс и Невис“),

               от друга страна,

               заедно наричани по-нататък „договарящите се страни“,

               КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението между Европейската общност и Федерация Сейнт Китс и Невис за отмяна на визовия режим за краткосрочно пребиваване (наричано по-нататък „Споразумението“), което влезе в сила на 1 август 2015 г.,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО значението на улесняването на контактите между хората,

               КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че Споразумението действа в полза на гражданите на договарящите се страни,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че определението за краткосрочно пребиваване, предвидено в Споразумението (три месеца в продължение на шестмесечен период  след датата на първото влизане) не е достатъчно точно и по-специално, че формулировката „датата на първото влизане“ може да породи неясноти и въпроси,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че с Регламент (ЕС) № 610/2013 от 26 юни 2013 г. бяха въведени хоризонтални промени в достиженията на вътрешното право на ЕС в областта на визите и границите и краткосрочното пребиваване бе определено на „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че Системата за влизане/излизане, която предстои да бъде създадена от Европейския съюз, изкисва използването на еднакво и ясно определение за краткосрочно пребиваване, което е приложимо за всички граждани на трети държави,

               КАТО ЖЕЛАЯТ да гарантират плавен поток на пътниците на гранично-пропускателните пунктове на договарящите се страни,

               КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че Споразумението обхваща гражданите на всички държави — членки на Европейския съюз, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия,

               КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат по отношение на Обединеното кралство и Ирландия,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Споразумението се изменя в съответствие с разпоредбите на настоящия член:

               (1)В заглавието думите „Европейската общност“ се заменят с думите „Европейския съюз“, в член 3, параграф 5 думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“, в член 6, параграф 1 думите „Европейската общност“ и „Общността“ се заменят съответно с думите „Европейския съюз“ и „Съюзът“,  и в член 8, параграф 7 думата „Общността“ се заменя с думата „Съюзът“.

               (2)В член 1 думите „три месеца в продължение на шестмесечен период“ се заменят с думите „90 дни в рамките на всеки 180-дневен период“.

               (3)Член 4, параграф 1 се заменя със следното:

               „Гражданите на Европейския съюз могат да пребивават на територията на  Сейнт Китс и Невис за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.“

               (4)Член 4, параграф 2 се заменя със следното:

               Гражданите на Сейнт Китс и Невис могат да пребивават на територията на държавите членки, прилагащи изцяло достиженията на правото от Шенген, за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Този срок се изчислява независимо от пребиваването в държава членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.

               Гражданите на Сейнт Китс и Невис могат да пребивават за максимален срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период на територията на всяка от държавите членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиването, изчислена за територията на държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.“

               (5)В член 4, параграф 3 думите „три месеца“ се заменят с думите „90 дни“ и думите „общностното право“ се заменят с думите „правото на Съюза“.

               (6)Последното изречение в член 8, параграф 4 се заменя със следното:

               „Договарящата се страна, която временно е спряла изпълнението на настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща се страна, ако причините за това временно спиране отпаднат, и възобновява изпълнението.“

               Член 2

               Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите се страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от шестия месец след датата, на която последната договаряща се страна уведоми другата за приключването на горепосочените процедури.

               Съставено в […] на […] ден от месец […] на две хиляди и седемнадесета година в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като текстовете на всички езици са еднакво автентични.

               За Европейския съюз

               За Федерация Сейнт Китс и Невис

               СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИСЛАНДИЯ, НОРВЕГИЯ, ШВЕЙЦАРИЯ И ЛИХТЕНЩАЙН

               Желателно е властите на Норвегия, Исландия, Швейцария и Лихтенщайн, от една страна, и на Сейнт Китс и Невис, от друга страна, незабавно да изменят съществуващите двустранни споразумения за премахване на визите за краткосрочно пребиваване в съответствие с условията на настоящото споразумение.

               Съвместна декларация относно тълкуването на 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период

               Договарящите се страни приемат, че максималният срок от 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период, предвиден в член 4 от Споразумението, означава или непрекъснато посещение, или няколко последователни посещения, чиято продължителност не надвишава общо 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период.

               Понятието „всеки“ предполага прилагането на „подвижен“ референтен период от 180 дни, като се гледа назад всеки ден от престоя за последния период от 180 дни, за да се провери дали продължава да бъде изпълнявано изискването за 90 дни в рамките на всеки 180-дневен период. Наред с другото това означава, че липсата на непрекъснат период от 90 дни позволява нов престой до 90 дни.

               ________