				|

		52015PC0155

			Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за прилагане на механизма за недопускане на заобикалянето на мерки, с който се предвижда временно преустановяване на прилагането на тарифните преференции по Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна /* COM/2015/0155 final - 2015/0080 (COD) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           КОНТЕКСТ
НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Основания
и цели на
предложението
Настоящото
предложение
се отнася до
въвеждането
в
законодателството
на Европейския
съюз на
предвидения
в
Споразумението
за
асоцииране
между ЕС и
Грузия
механизъм за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки.
Общ
контекст
Споразумението
за
асоцииране с
Грузия включва
така
наречения
механизъм за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки,
който предвижда
възможността
за повторно
въвеждане на
митническата
ставка за
НОН, когато
вносът на
някои
селскостопански
стоки от Грузия
надвиши
определен
праг без
надлежна обосновка
на техния
точен
произход.
Необходим
е регламент
за
изпълнение
на Европейския
парламент и
на Съвета, за
да се въведе
във
вътрешното
законодателство
на ЕС
необходимият
инструмент
за прилагане
на механизма
за недопускане
на
заобикалянето
на мерки.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И ОТ
ОЦЕНКИТЕ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
Настоящото
предложение
за регламент
за изпълнение
произтича
пряко от
текста на споразумението,
договорено с
Грузия.
Поради това
не е
необходимо
провеждането
на отделна
консултация
със
заинтересованите
страни и оценка
на
въздействието.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
Обобщение
на
предложеното
действие
Приложеното
предложение
за регламент на
Европейския
парламент и
на Съвета
представлява
правният
инструмент
за прилагане
на
предвидения
във вече
сключеното с
Грузия
споразумение
механизъм за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки.
Правно
основание
Член 207,
параграф 2 от
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз.
2015/0080 (COD)
Предложение
за
РЕГЛАМЕНТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
ПАРЛАМЕНТ И
НА СЪВЕТА
за
прилагане на
механизма за
недопускане на
заобикалянето
на мерки, с
който се
предвижда
временно
преустановяване
на прилагането
на тарифните
преференции
по
Споразумението
за
асоцииране
между Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна
ЕВРОПЕЙСКИЯТ
ПАРЛАМЕНТ И
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взеха
предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 207,
параграф 2 от
него,
като
взеха
предвид
предложението
на Европейската
комисия,
след
предаване на
проекта на
законодателния
акт на
националните
парламенти,
като
действат в
съответствие
с обикновената
законодателна
процедура[1],
като
имат предвид,
че:
(1)       На 10
май 2010 г.
Съветът
упълномощи
Комисията да започне
преговори с
Грузия за
сключването
на ново
споразумение
между Съюза и
Грузия.
(2)       Тези
преговори
приключиха и
Споразумението
за
асоцииране между
Европейския
съюз и
Европейската
общност за
атомна
енергия и
техните
държави членки,
от една
страна, и
Грузия, от
друга страна[2],
(„споразумението“)
бе подписано
на 27 юни 2014 г. и започна
да се прилага
временно от 1
септември 2014 г.
(3)       Необходимо
е да бъдат
установени
процедурите
за гарантиране
на
ефективното
прилагане на
механизма за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки за
временно
преустановяване
на прилагането
на тарифните
преференции,
съдържащи се
в
споразумението.
(4)       Следва
да
съществува
възможност
за временно
преустановяване
на прилагането
на
преференциалните
мита за максимален
срок от шест
месеца,
когато вносът
на някои
селскостопански
продукти и
преработени
селскостопански
продукти
достигне
определените
годишни
обеми на
внос.
(5)       От
съображения
за
прозрачност
Комисията
следва да
представя на
Европейския
парламент и
на Съвета
годишен
доклад
относно
прилагането
на
споразумението
и на
механизма за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки.
(6)       За
прилагането
на механизма
за недопускане
на заобикалянето
на мерки за
временно
преустановяване
на
прилагането
на тарифните
преференции,
предвидени в
споразумението,
са необходими
еднакви
условия. За
да се
осигурят еднакви
условия за
прилагането
на настоящия
регламент, на
Комисията
следва да
бъдат предоставени
изпълнителни
правомощия.
Тези правомощия
следва да
бъдат
упражнявани
в съответствие
с Регламент
(ЕС) № 182/2011 на
Европейския
парламент и
на Съвета[3].
(7)       При
приемането
на актове за
изпълнение
следва да се
прилага
процедурата
по консултиране,
като се има
предвид, че
тези актове
трябва да
започнат да
се прилагат
незабавно
след достигането
на
съответния
праг за
категориите
продукти,
изброени в
приложение
II-В към споразумението,
и че периодът
на тяхното
прилагане е
много кратък.
(8)       За да
се
предотврати
отрицателно
въздействие
върху пазара
на Съюза в
резултат от
нарастване
на вноса, Комисията
следва да
приема
актове за
изпълнение с
незабавно
приложение
при наложителни
причини за
спешност в
надлежно
обосновани
случаи,
свързани с
временното
преустановяване
на
прилагането
на
преференциалните
мита в
рамките на
механизма за
недопускане
на заобикалянето
на мерки,
предвиден в
споразумението,

ПРИЕХА
НАСТОЯЩИЯ
РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
и обхват
1.           С
настоящия
регламент се
определят
разпоредби
за прилагане
на механизма
за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки, с
който се
предвижда
временно преустановяване
на тарифните
преференции
по
Споразумението
за
асоцииране
между Европейския
съюз и
Европейската
общност за атомна
енергия и
техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна.

2.           Настоящият
регламент се
прилага по
отношение на
продукти с
произход от
Грузия.
Член 2
Механизъм
за
недопускане
на
заобикалянето
на мерки за
някои
селскостопански
продукти и
преработени
селскостопански
продукти
1.           Определя
се среден
годишен обем
на вноса за
продуктите,
посочени в
приложение II-В
към споразумението,
по отношение
на които се прилага
механизмът
за
недопускане
на заобикаляне
на мерки,
предвиден в
член 27 от
споразумението.
При надлежно
обосновани наложителни
причини за
спешност,
свързани с
вноса на една
или повече
категории
продукти,
който
достига
обема,
посочен в
приложение II-В
към
споразумението,
през дадена
година,
започваща на
1 януари, и
освен ако не
получи
солидна
обосновка от
страна на
Грузия,
Комисията
приема акт за
изпълнение с
незабавно
приложение в
съответствие
с процедурата,
посочена в
член 4,
параграф 2 от
настоящия
регламент.
Комисията
може да реши
временно да
преустанови
прилагането
на преференциалното
мито за
съответния(те)
продукт(и)
или да
установи, че
подобно
преустановяване
не е
целесъобразно.

2.           Прилагането
на
преференциалното
мито се преустановява
временно за
максимален
период от
шест месеца
от датата на
публикуване
на решението
за
преустановяване
на прилагането
на
преференциалното
мито. Преди
изтичането
на този
шестмесечен
период и при
надлежно
обосновани
наложителни
причини за
спешност,
свързани с временното
преустановяване
на прилагането
на
преференциалните
мита,
Комисията може
да приеме акт
за
изпълнение с
незабавно
приложение в
съответствие
с
процедурата,
посочена в
член 4,
параграф 2 от
настоящия
регламент, за
да отмени
временното
преустановяване
на
прилагането
на
преференциалното
мито, ако се е
уверила, че
обемът на
вноса на съответната
категория
продукти,
надвишаващ обема,
посочен в
приложение II-В
към
споразумението,
е следствие
от промяна в
равнището на
производството
и капацитета
за износ на
Грузия за
съответния(те)
продукт(и).
Член 3
Доклад
1.           Комисията
представя на
Европейския
парламент и
на Съвета
годишен
доклад относно
прилагането,
изпълнението
и спазването
на
задълженията,
определени в
дял IV от споразумението
и в настоящия
регламент.
2.           Докладът
съдържа
обобщение на
статистическите
данни и на
данните за
развитието
на търговията
с Грузия.
3.           Европейският
парламент
може да
покани
Комисията, в
срок от един месец
от
представянето
на нейния
доклад, на ad hoc
заседание на
неговата
компетентна
комисия, за
да представи
и разясни
всякакви въпроси,
свързани с
прилагането
на настоящия
регламент.
4.           Не
по-късно от
три месеца
след
представянето
на доклада на
Европейския
парламент и
на Съвета
Комисията го оповестява
публично.
Член 4
Процедура
на комитет
1.           Комисията
се подпомага
от Комитета
за общата
организация
на
селскостопанските
пазари,
създаден по
силата на
член 229, параграф 1
от Регламент
(ЕС) № 1308/2013, а по
отношение на
преработените
селскостопански
продукти
Комисията се
подпомага от
Комитет за
хоризонтални
въпроси,
засягащи
търговията с
преработени
селскостопански
продукти,
които не са
изброени в
приложение I,
създаден по
силата на
член 44,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 510/2014[4].
Тези
комитети са
комитети по
смисъла на Регламент
(EС) № 182/2011.
2.           При
позоваване
на настоящия
параграф се прилага
член 8 от
Регламент (ЕС)
№ 182/2011 във връзка
с член 4 от
него.
Член 5
Влизане
в сила
Настоящият
регламент
влиза в сила
в деня след
деня на
публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
Той се
прилага по
отношение на
вноса от Грузия
от датата на
прилагане на
споразумението.

Настоящият
регламент е
задължителен
в своята
цялост и се
прилага
пряко във
всички
държави
членки.
Съставено
в Брюксел на
година.
За
Европейския
парламент                        За
Съвета
Председател                                                Председател

[1]
[2]               Решение
2014/494/ЕС на
Съвета от 16
юни 2014 г. за
подписването
от името на
Европейския
съюз и
временното
прилагане на
Споразумението
за
асоцииране
между
Европейския
съюз и Европейската
общност за
атомна
енергия и техните
държави
членки, от
една страна,
и Грузия, от
друга страна
(ОВ L 261, 30.8.2014 г., стр. 4).
[3]               Регламент
(ЕС) № 182/2011 на Европейския
парламент и
на Съвета от 16
февруари 2011 г.
за
установяване
на общите
правила и принципи
относно реда
и условията
за контрол от
страна на
държавите
членки върху
упражняването
на
изпълнителните
правомощия
от страна на
Комисията (ОВ
L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).
[4]               Регламент
(ЕС) № 510/2014 на
Европейския
парламент и
на Съвета от
16 април 2014 г. за
определяне
на търговския
режим,
приложим за
някои стоки,
получени от
преработката
на
селскостопански
продукти и за
отмяна на
регламенти
(ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009
на Съвета (OВ L 150,
20.5.2014 г., стр. 1).


|

52010PC0375

Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за изменение на Директива 2001/18/EО по отношение на възможността на държавите-членки да ограничават или забраняват отглеждането на ГМО на своя територия  /* COM/2010/0375 окончателен - COD 2010/0208 */

	[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |Брюксел, 13.7.2010COM(2010) 375 окончателен2010/0208 (COD)Предложение заРЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Директива 2001/18/EО по отношение на възможността на държавите-членки да ограничават или забраняват отглеждането на ГМО на своя територия{COM(2010) 380 окончателен}ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ1. Контекст на предложениетоЕвропейският съюз (ЕС) е приел всеобхватна правна рамка за разрешението на продукти, които се състоят или са получени от генетично модифицирани организми (ГМО). Разрешителната процедура обхваща използването на ГМО за храна и фуражи, промишлена преработка и отглеждане и на техните производни продукти като храна и фураж.Разрешителната система на Европейския съюз има за цел да предотвратява неблагоприятното въздействие на ГМО върху човешкото здраве, здравето на животните и върху околната среда, като същевременно създава вътрешен пазар за тези продукти. Разрешението преди пускането на пазара на ГМО е уредено в два законодателни акта, а именно Директива 2001/18/ЕО относно освобождаването в околната среда на ГМО[1] и Регламент (ЕО) № 1829/2003 относно генетично модифицираните храни и фуражи[2]. И в двата законодателни акта се установяват научнообосновани стандарти за оценка на потенциалните рискове за човешкото здраве, здравето на животните и околната среда, а така също и изисквания, свързани с етикетирането. Освен това в Регламент (ЕО) №1830/2003[3] се предвиждат правила за проследяването и етикетирането на ГМО и за проследяването на храни и фуражи, произведени от ГМО.В заключенията на Съвета от декември 2008 г. действащата законодателна рамка относно ГМО се преценява като всеобхватна и се подчертава нуждата от по-доброто прилагане на съществуващите разпоредби, особено по отношение на отглеждането. Отбелязва се и необходимостта заявленията да продължат да се обработват без необосновани забавяния. През март 2009 г. Съветът отхвърли предложенията на Комисията, в които се настояваше Австрия и Унгария да отменят своите национални предпазни мерки, тъй като според Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) предложенията не бяха подкрепени с необходимите научни доказателства, изисквани по силата на законодателството на ЕС. По-късно група, съставена от 13 държави-членки[4], призова Комисията да изготви предложения, с които се предоставя свобода на държавите-членки да вземат решения относно отглеждането на ГМО[5].В насоките за политиките на новата Комисия, очертани през септември 2009 г. от председателя Барозу, принципът на субсидиарност в областта на ГМО се посочва като пример за това, че невинаги е налице добро съотношение между рамката на ЕС и необходимостта от отчитането на многообразието в един Европейски съюз, съставен от 27 държави-членки. Според тези насоки трябва да бъде възможно съчетаването на научнообоснованата разрешителна система на Европейския съюз със свободата за държавите-членки да решават дали желаят да отглеждат генетично модифицирани култури на своя територия или не.Предлаганият регламент допринася за изпълнението на тези насоки, като предоставя правно основание в правната рамка на ЕС относно ГМО, разрешаващо на държавите-членки да ограничават или забраняват на цялата своя територия или в части от нея отглеждането на ГМО, които са били разрешени на равнище ЕС. Тези забрани или ограничения почиват на основания, които са различни от попадащите в обхвата на оценката на риска за околната среда и за човешкото здраве в рамките на разрешителната система на ЕС.2. Предпочитан вариант и оценка на последиците от него2.1. Основания за изменението на законодателната рамка на ЕС в сравнение с други вариантиA. Сега действащата законодателна рамка не отговаря в пълна степен на необходимостта от предоставяне на повече свобода на държавите-членки по въпросите на отглеждането на ГМО, тъй като не им предоставя достатъчно гъвкавост за вземане на решения в сферата на отглеждането на ГМО, след като последните бъдат разрешени на равнище ЕС.Замяната на препоръката относно съвместното съществуване[6] с препоръка относно насоките за разработване на национални мерки за съвместно съществуване на генетично модифицирани култури с традиционните и биологичните земеделски култури с цел избягване на случайното наличие на ГМО в тях допълва стъпките, предприети в посока на признаване на потребността на държавите-членки от гъвкавост, за да могат да вземат предвид конкретните земеделски условия на своя територия. При все това обхватът на новата препоръка, който отразява съдържанието на член 26а от Директива 2001/18/EО[7], се отнася само до мерки, предназначени за избягването на случайното наличие на ГМО в други култури, а това предоставя по-ограничени възможности за действие на държавите-членки в сравнение с едно широкообхватно правно изменение.Някои допълнителни елементи, свързани с рамката на ЕС за разрешения на ГМО, могат да направят възможно отчитането на конкретните условия за отглеждане в държавите-членки. Сред тях са i) вземането предвид, при оценката на риска и спазването на условията за разрешение, на регионалните аспекти или ii) вземането предвид на други меродавни фактори по силата на регламента. При все това тези варианти биха повлияли само върху начина, по който разрешенията на равнище ЕС се приемат. Освен това рамката, в която могат да се прилагат тези елементи, е прекалено ограничителна. Следователно те не биха спомогнали за осъществяването на основната идея на държавите-членки — да се позволи те да вземат решения в областта на отглеждането на ГМО, като вземат предвид своите характерни условия.Фактът, че понастоящем държавите-членки не разполагат с възможност за преценка в областта на отглеждането на разрешени ГМО, доведе в няколко случая до това държавите-членки да гласуват с оглед на основания, необосновани от научна гледна точка. Някои от тях прибягнаха и до използването на възможните предпазни клаузи или използваха специалната процедура за нотифициране, предвидена в раздела за вътрешния пазар от Договора, като начини за забрана на отглеждането на ГМО на национално равнище.Б. Ето защо с цел улесняване на вземането на решения и вземането предвид на всички имащи отношение фактори е необходимо изменение на действащата законодателна рамка на ЕС. Очаква се то да доведе до по-рядкото прибягване на държавите-членки до предпазни клаузи, което според законодателството трябва да се основава само на нови или допълнителни научни доказателства относно риска за здравето и околната среда, породен от даден ГМО. Това би облекчило административната тежест за Комисията и ЕОБХ. Освен това, за да забраняват или ограничават отглеждането на ГМО на своя територия въз основа на съображения, различни от защитата на здравето и околната среда, държавите-членки няма да прибягват до процедурата от член 114, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Същевременно се очаква предложеното изменение да предостави правна сигурност на държавите-членки, които желаят да ограничат или забранят отглеждането на ГМО. И на последно място, то ще допринесе за една по-голяма яснота за заинтересованите страни (напр. земеделски производители, отглеждащи ГМО, биологични култури, традиционни (конвенционални) култури, производители/износители/вносители на семена, животновъди, производители на фураж, потребители и биотехнологични предприятия) по въпросите на отглеждането на ГМО в ЕС и вероятно ще повиши предсказуемостта на процеса на вземане на решения.2.2. Икономически, социални и екологични последици от предложениетоДо момента отглеждането на ГМО в ЕС е доста ограничено. Ето защо е трудно да се направи точно количествено измерване ex ante на възможните икономически, социални и екологични последици, в случай че на държавите-членки се позволи да вземат решения относно забраната/ограничението на отглеждането.2.2.1. Икономически последициПредложението не засяга процеса на ЕС за разрешаване на ГМО и Комисията ще продължи да обработва заявления за отглеждане в съответствие със съществуващите правила. По тази причина предложението не поражда никакви преки последици за кандидатите. Това се отнася до 17 заявления, които понастоящем се разглеждат за получаване или подновяване на разрешение (предимно за царевица)[8].A. Продължаване на съществуващите тенденции — производство в ЕС на генетично модифицирани култури и семенаВъз основа на ограничения към момента опит на ЕС в отглеждането се очаква производството на генетично модифицирани семена и отглеждането на ГМО в ЕС да се осъществяват предимно в държавите-членки, които вече имат опит в отглеждането на своя територия. Различните предвиждания, разработени въз основа на съществуващата законодателна рамка, не внасят яснота относно темпа като цяло, с който може да се развие отглеждането на ГМО в ЕС[9]. Възприемането им от земеделските производители ще бъде резултат от постигнатия компромис между, от една страна, очакваното покачване на производителността или очакваните пазарни възможности и, от друга страна, възможните ограничителни фактори като по-високите цени на генетично модифицираните семена, по-високата продажна цена за генетично немодифицирани култури, възможното отхвърляне от пазара[10] и разходите за мерки, свързани със съвместното съществуване и поемането на отговорност. Решаването на проблема за отделянето им ще бъде по-трудно в региони, където производството на традиционни (конвенционални) семена съжителства с висок дял на генетично модифицираните семена или производството на генетично модифицирани култури.Б. Търговия със генетично модифицирани семенаНастоящото предложение се отнася до свободата на държавите-членки да забраняват/ограничават самото отглеждане на генетично модифицирани сортове, но не и свободната търговия в целия ЕС на разрешени семена от ГМО или внос на такива семена от трети държави, при условие че са разрешени на равнище ЕС.В. Последици за други видове производство и оператори/потребители надолу по веригатаПо отношение на други видове производство възможността за изключването на ГМО от определени области и групирането на различни производствени вериги може да е от полза за операторите и потребителите на биологични или традиционни продукти и може да намали разходите за отделянето им. Трудно е да се направи оценка на отражението върху крайната цена за потребителя. Все пак се очаква разширяване на избора на потребителите и операторите до три различни видове продукти — биологични, традиционни и генетично модифицирани.Г. Последици за административните разходиОчаква се този вариант да доведе до намаляването на националните предпазни мерки, като по този начин се облекчат административната тежест и съответните процедури за държавите-членки, ЕОБХ или Комисията. От друга страна, той може да доведе до увеличаването на административните разходи за държавите-членки, свързани с усилията им да прилагат евентуалните ограничения или забрани за отглеждане на ГМО. Както и при сегашната ситуация в държавите-членки, където се извършва отглеждането, ще са необходими ресурси за проверки, контрол и мониторинг, особено за провеждането им на място, за да се гарантира, че изискванията, приложими след пускането на пазара, се спазват по необходимия начин.2.2.2. Социални последициТъй като не се предвижда настоящото предложение да доведе до промяна на общата площ за отглеждане, очаква се то да няма значителни последици по отношение на заетостта.В светлината на един в по-голяма степен национален или регионален подход към отглеждането на ГМО се очаква също увеличаване на участието на обществеността във вземането на решения на национално и регионално равнище, а държавите-членки ще заделят повече средства и време за привличането на обществеността в процеса на вземане на решения. Очаква се да бъдат повдигнати въпроси от социално, икономическо и етично естество, които да бъдат вземани предвид при съответните решения на национално, регионално или местно равнище.2.2.3. Последици за околната средаПотенциалните рискове за здравето и околната среда, пораждани от всеки ГМО, ще продължат да бъдат оценявани от ЕОБХ на равнище ЕС за всеки отделен случай. ЕОБХ ще приема съответните становища, като отчита научните доводи на националните компетентни органи, особено по отношение на регионалните аспекти.Както и при сегашната ситуация в държавите-членки, където се извършва отглеждането, може да се наложи прибягване до управление на риска и мониторинг на потенциалните последици за околната среда, които се извършват въз основа на съответните оценки на риска. Това може да наложи активното участие на националните/регионалните органи и други мрежи (напр. земеделски производители или научни работници), за да се постигнат възможно най-добрите резултати.2.3. ЗаключениеКомисията счита, че изменението на законодателството е необходимо с оглед постигането на правилното съотношение между запазването на системата на ЕС с разрешения, почиващи на научна оценка на рисковете за здравето и околната среда, и необходимостта от предоставянето на свобода на държавите-членки да отчитат специфични национални или местни аспекти, свързани с отглеждането на ГМО. Очаква се този подход да отговори на исканията на няколко държави-членки и да получи обществена подкрепа, като същевременно запазва разрешителната система на ЕС за ГМО и свободното обращение и внос на генетично модифицирани храни, фуражи и семена. Предвижда се също така, че размерът на потенциалните икономически и социални ползи от настоящото предложение вероятно ще превишава по значение потенциалните неудобства.Може да се окаже по-подходящо държавите-членки да извършват свои собствени оценки на въздействието, за да обосновават на национално/регионално/местно ниво решенията си относно отглеждането на ГМО на своя територия.3. Правни елементи на предложението3.1. Съдържание на предложениетоПредложението изменя Директива 2001/18/EО като въвежда нов член, с който на държавите-членки се позволява да ограничават или забраняват отглеждането на разрешени ГМО на цялата своя територия или на части от нея на основания, различни от основанията, обхванати в оценката на риска за околната среда в рамките на разрешителната система на ЕС и различни от основанията, отнасящи се до избягването на случайното наличие на ГМО в други продукти.Изменението ще се прилага по отношение на ГМО, разрешени за отглеждане по реда или на Директива 2001/18/EО, или на Регламент (ЕО) № 1829/2003, който също се отнася до заявления за отглеждане, ако засягат ГМО, които са предназначени за използване като изходни материали при по-нататъшното производство на храна и фураж. То ще се прилага и по отношение на отглеждането на всички сортове семена и посадъчен материал, пуснати на пазара съгласно съответното законодателство на ЕС[11].Свободата, която се предоставя на държавите-членки, се отнася единствено до самото отглеждане, но не и до пускането на пазара и вноса на разрешени генетично модифицирани семена, които трябва да продължат да бъдат неограничавани в рамките на вътрешния пазар и съобразно съответните международни задължения на Съюза. В предложението се определят две групи условия, чието спазване от държавите-членки е задължително, за да могат да предприемат мерки:1. Тъй като оценката на безопасността на ГМО за човешкото здраве и здравето на животните, както и за околната среда, се извършва на равнище ЕС, по силата на съществуващата правна рамка когато държавите-членки имат сериозни основания да считат, че разрешен продукт може да представлява сериозен риск за здравето или околната среда, те могат да прибягват до специалните процедури, свързани с предпазната клауза от Директива 2001/18/ЕО (член 23) или със спешните мерки, предвидени в Регламент (ЕО) № 1829/2003 (член 34). По тази причина в предложението се предвижда, че освен при тези специални процедури, държавите-членки не могат да се позовават на основания, свързани със защитата на здравето и околната среда, за да обосновават национална забрана за отглеждането на ГМО. Това условие има за цел да запази научнообоснованата разрешителна система, предвидена в законодателството на ЕС.2. Следователно държавите-членки могат да се позовават на основания (различни от попадащите в обхвата на оценката на риска за околната среда в рамките на разрешителната система на ЕС), за да ограничават или забраняват отглеждането на ГМО на своя територия. Предприетите от държавите-членки мерки трябва да са в съответствие с Договора за Европейския съюз (ДЕС) и Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), особено по отношение на принципа за недискриминация между национални и ненационални продукти и разпоредбите за количествените ограничения на търговията между държавите-членки (членове 34 и 36 от ДФЕС). И на последно място, те трябва да са съвместими с международните задължения на ЕС, и особено установените в рамките на Световната търговска организация (СТО).3.2. Избор на инструментПредложението е под формата на регламент, дори и да изменя директива.Причината за този избор е, че настоящото предложение е с общо приложение, задължително е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки. Освен това по същество то не съдържа никаква разпоредба, която би налагала транспониране, тъй като само предоставя на държавите-членки правно основание за приемането на мерки.3.3. Принцип на субсидиарност и пропорционалност3.3.1. Съвместимост на предложението с принципа на субсидиарност.В съответствие с член 5, параграф 3 от ДЕС по силата на принципа на субсидиарност в областите, които не попадат в неговата изключителна компетентност, Съюзът действа само ако и доколкото целите на предвиденото действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, както на централно, така и на регионално и местно равнище, а поради обхвата или последиците от предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза.Според член 2, параграф 2 от ДФЕС когато Договорите предоставят на Съюза компетентност, споделена с държавите-членки в определена област, Съюзът и държавите-членки могат да законодателстват и да приемат правно обвързващи актове в тази област. В съответствие с последното изречение от тази разпоредба държавите-членки упражняват отново своята компетентност, доколкото Съюзът е решил да спре да упражнява своята.Сега действащата правна рамка на ЕС в пълна степен хармонизира отглеждането на ГМО. По тази начин на държавите-членки е разрешено да приемат мотивирани мерки, с които се ограничава или забранява отглеждането на ГМО само при условията, определени в тази правна рамка (предимно разпоредби за предпазни клаузи и спешни мерки, когато е установен сериозен риск за здравето и околната среда, и член 26а от Директива 2001/18/EО за избягването на случайното наличие на ГМО в други продукти).Опитът обаче показва, че отглеждането на ГМО е въпрос, на който държавите-членки обръщат в значителна степен сериозно внимание, както на централно ниво, така и на регионално и местно ниво. Той е тясно свързан с използването на земята и изискванията за местни земеделски обекти, отделните производствени вериги и търсенето на потребителите. За разлика от оценката на безопасността на ГМО, чиито принципи са общи за целия ЕС, или от въпроси, свързани с вноса и търговията с ГМО, които трябва да продължат да бъдат регулирани на равнище ЕС, за отглеждането на ГМО се признава, че е въпрос със сериозно местно/регионално измерение. Ето защо националното, регионалното и местното ниво на вземане на решения се считат за най-подходящите форуми, които да се занимаят с особеностите на отглеждането на ГМО.В съответствие с принципа на субсидиарност и с оглед прилагането на последното изречение от член 5, параграф 3 от ДЕС държавите-членки следва да разполагат с възможността да си запазят правото да приемат правила относно отглеждането на дадено ГМО на своя територия след законното му пускане на пазара на ЕС, при условие че тези мерки не засягат пускането на пазара и вноса и са в съответствие с Договорите и международните ангажименти на ЕС, и особено задълженията в рамките на СТО.3.3.2. Съвместимост на предложението с принципа на пропорционалностВ съответствие с член 5, параграф 4 от ДЕС по силата на принципа на пропорционалност съдържанието и формата на дейност на Съюза не надхвърлят необходимото за постигане на целите на Договорите.Съдържанието на дейността на Съюза според предложението е ограничено до позволяването на държавите-членки да приемат обосновани мерки относно отглеждането на ГМО. В съответствие с ограниченията в предложението (и по-специално, че националните мерки, предприемани от държавите-членки, не почиват на основания, попадащи в обхвата на оценката на риска за околната среда в рамките на разрешителната система на ЕС, и спазват Договорите и съответните международни задължения) то не следва да пречи на ЕС да постига целите на Договорите. Мерките, приемани от държавите-членки, може да се отнасят само до отглеждането на ГМО, но не и до свободното обращение и вноса на генетично модифицирани семена и посадъчен материал — като продукти или съставка на продукти, и реколтата от тях.Освен това не се очаква възникването на допълнителни разходи за участващите заинтересовани страни (като биотехнологични дружества или земеделски производители) и потребителите в сравнение със сегашната ситуация. На някои държави-членки може да се наложи да заделят допълнителни средства за административни цели, за да посрещнат евентуално увеличената необходимост от проверки и контрол, като обаче не се очаква тези разходи да бъдат прекомерни или неоправдани. Допълнителните икономически, социални и екологични последици, изложени по-горе, сочат, че няма да бъдат създадени прекомерна тежест, разходи или неудобства за операторите, потребителите или който и да е от участниците в сравнение със сегашната ситуация.4. Отражение върху бюджетаНастоящото предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета няма финансово отражение върху бюджета на Съюза.Настоящото предложение няма да окаже въздействие върху малките и средните предприятия, което да се различава от въздействието на сегашната ситуация.2010/0208 (COD)Предложение заРЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТАза изменение на Директива 2001/18/EО по отношение на възможността на държавите-членки да ограничават или забраняват отглеждането на ГМО на своя територия(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 […] от него,като взеха предвид предложението на Европейската комисия,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[12],като взеха предвид становището на Комитета на регионите[13],след предаване на предложението на националните парламенти,в съответствие с обикновената законодателна процедура[14],като имат предвид, че:(1) Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета[15] и Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно генетично модифицираните храни и фуражи[16] определят всеобхватна правна рамка за разрешение на генетично модифицирани организми (ГМО), която е приложима в пълна степен за ГМО под формата на семена или друг посадъчен материал, по отношение на отглеждането им в целия ЕС (наричани за краткост „ГМО, предназначени за отглеждане“).(2) По силата на тези законодателни актове ГМО, предназначени за отглеждане, се подлагат на отделна оценка на риска, преди да бъдат разрешени за пускане на пазара на Съюза. Целта на тази разрешителна процедура е да гарантира високо ниво на защита на човешкия живот и здраве, здравето и благосъстоянието на животните, интересите на околната среда и потребителите, като гарантира ефективното функциониране на вътрешния пазар.(3) В допълнение към разрешението за пускане на пазара генетично модифицираните сортове трябва също да отговарят на изискванията на законодателството на ЕС относно търговията със семена и посадъчен материал, определени по-специално в Директива 66/401/EИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури[17], Директива 66/402/EИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури, Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове[18], Директива 2002/54/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от цвекло[19], Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури[20], Директива 2002/56/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията с посадъчен материал от картофи[21], Директива 2002/57/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от маслодайни и влакнодайни култури[22], Директива 68/193/EИО на Съвета от 9 април 1968 г. относно търговията с материал за вегетативно размножаване на лози[23], Директива 98/56/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно търговията с посадъчен материал на декоративни растения[24], Директива 1999/105/ЕО на Съвета от 22 декември 1999 г. относно търговията с горски репродуктивен материал[25] и Директива 2008/90/ЕО на Съвета от 29 септември 2008 г. относно предлагането на пазара на посадъчен материал от овощни растения и на овощни растения, предназначени за производство на плодове[26]. Сред тях директиви 2002/53/ЕО и 2002/55/ЕО съдържат разпоредби, които позволяват на държавите-членки да забраняват, при определени ясно формулирани условия, употребата на сорт на цялата своя територия или на части от нея или да поставят подходящи условия за отглеждането на даден сорт.(4) Когато даден ГМО е разрешен за отглеждане в съответствие със законодателната рамка на ЕС относно ГМО и по отношение на сорта, който ще се пусне на пазара, отговаря на изискванията на законодателството на ЕС относно търговията със семена и посадъчен материал, на държавите-членки не се разрешава да забраняват, ограничават или възпрепятстват свободното му обращение на своя територия, освен при условията, определени в законодателството на ЕС.(5) Опитът показва, че отглеждането на ГМО е въпрос, на който държавите-членки обръщат в значителна степен сериозно внимание, както на централно ниво, така и на регионално и местно ниво. За разлика от въпросите, свързани с пускането на пазара и вноса на ГМО, които трябва да продължат да бъдат регулирани на равнище ЕС с цел закрила на вътрешния пазар, за отглеждането на ГМО се признава, че е въпрос със сериозно местно/регионално измерение. В съответствие с член 2, параграф 2 от ДФЕС държавите-членки следва да разполагат с възможността да приемат правила относно отглеждането на ГМО на своя територия след законното му разрешение за пускане на пазара на ЕС.(6) Във връзка с това е целесъобразно в съответствие с принципа на субсидиарност на държавите-членки да бъде предоставена по-голяма свобода за вземане на решения относно това дали желаят или не на тяхната територия да се отглеждат генетично модифицирани култури, без да се променя разрешителната система на Съюза за ГМО и независимо от мерките, които държавите-членки имат право да предприемат в съответствие с член 26а от Директива 2001/18/EО за избягване на случайното наличие на ГМО в други продукти.(7) Следователно на държавите-членки следва да се разреши да приемат мерки за ограничаването или забраната на отглеждането на всички или конкретни ГМО на цялата своя територия или на части от нея и съответно да изменят тези мерки както считат за целесъобразно на всеки етап от процеса на разрешаване, подновяване или изтегляне от пазара на съответните ГМО. Това следва също да се прилага и по отношение на генетично модифицирани семена и посадъчен материал, пуснати на пазара съгласно съответното законодателство за търговия със семена и посадъчен материал, и по-специално в съответствие с директиви 2002/53/EО и 2002/55/EО. Мерките следва да се отнасят само до отглеждането на ГМО, но не и до свободното му обращение и вноса на генетично модифицирани семена и посадъчен материал като продукти или съставка на продукти, и реколтата от тях. По същия начин те не следва да засягат отглеждането на сортове семена и посадъчен материал, които не са генетично модифицирани и в които е установено наличието на случайни или технически неизбежни следи от разрешени в ЕС ГМО.(8) В съответствие с правната рамка за разрешаване на ГМО нивото на защита на човешкото здраве и здравето на животните и на околната среда, за което е взето решение на равнище ЕС, не може да бъде преразгледано от дадена държава-членка и този факт не трябва да се променя. Държавите-членки обаче могат да приемат мерки за ограничаването или забраната на отглеждането на всички или конкретни ГМО на цялата своя територия или на части от нея на основания, свързани с обществения интерес, които са различни от уредените в хармонизираните правила на ЕС, предвиждащи процедури за отчитане на рисковете, които могат да бъдат породени за здравето и околната среда от ГМО, предназначени за отглеждане. Освен това тези мерки трябва да са в съответствие с Договорите, особено по отношение на принципа за недискриминация между национални и ненационални продукти, и с членове 34 и 36 от Договора за функционирането на ЕС, както и със съответните международни задължения на Съюза, особено в контекста на Световната търговска организация.(9) Предвид принципа на субсидиарност целта на настоящия регламент не е да хармонизира условията за отглеждане в държавите-членки, а да предостави свобода на държавите-членки да се позовават на основания, които са различни от научната оценка на рисковете за здравето и околната среда, за да забраняват отглеждането на ГМО на своя територия. Освен това една от целите на Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти[27], а именно да се позволи на Комисията да приема задължителни актове на равнище ЕС, няма да бъде постигната при съществуването, по силата на посочената директива, на систематично нотифициране относно мерките, предприети от държавите-членки. Освен това тъй като мерките, които държавите-членки могат да приемат по реда на настоящия регламент, не могат да се отнасят до пускането на ГМО на пазара и така условията за пускането на разрешени по силата на съществуващото законодателство ГМО на пазара не се променят, системата за нотифициране по силата на Директива 98/34/EО изглежда не е най-подходящото средство за получаване на информация от Комисията. Ето защо чрез дерогация Директива 98/34/ЕО следва да не се прилага. Една по-опростена система за нотифициране на националните мерки преди тяхното приемане би представлявала по-подходящо средство за това Комисията да бъде информирана относно тези мерки. С цел поддържане на информираността мерките, които държавите-членки възнамеряват да приемат, следва да бъдат съобщени заедно с мотивите за тях на Комисията и на другите държави-членки един месец преди приемането им.(10) В член 7, параграф 8 и член 19, параграф 8 от Регламент (EО) № 1829/2003 се предвижда, че препоръките, направени в части А и Г от Директива 2001/18/ЕО за ГМО, разрешени в съответствие с част В от посочената директива, се считат за еднакво приложими за ГМО, разрешени в съответствие с настоящия регламент. Съответно мерки, приети от държавите-членки по реда на настоящия регламент, следва да се прилагат също и за ГМО, разрешени по реда на Регламент (ЕО) №1829/2003.(11) Поради това Директива 2001/18/ЕО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:Член 1 Изменение на Директива 2001/18/ЕОВ Директива 2001/18/ЕО се въвежда следният член, считано от датата на влизането в сила на настоящия регламент:„Член 26б ОтглежданеДържавите-членки могат да приемат мерки за ограничаване или забрана на отглеждането на всички или конкретни ГМО, разрешени в съответствие с Част В от настоящата директива или Регламент (ЕО) № 1829/2003 и състоящи се от генетично модифицирани сортове, пуснати на пазара в съответствие със съответното законодателство на ЕС за търговия със семена и посадъчен материал, на цялата своя територия или на части от нея, при условие че:a) тези мерки почиват на основания, които са различни от попадащите в обхвата на оценката на неблагоприятните последици за здравето и околната среда, които могат да възникнат от съзнателното освобождаване на ГМО в околната среда или пускането им на пазара;както иб) те са в съответствие с Договорите.Чрез дерогация от Директива 98/34/EО и с цел поддържане на информираността държавите-членки, които възнамеряват да приемат обосновани мерки по силата на настоящия член, следва да уведомят за тях другите държави-членки и Комисията един месец преди приемането им.Член 2 Влизане в силаНастоящият регламент влиза в сила на […] ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз .Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.Съставено в Брюксел на […] година.За Европейския парламент За СъветаПредседател Председател [1] ОВ L 106, 17.4.2001 г., стр. 1.[2] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 1.[3] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 24.[4] AT, BG, IE, EL, CY, LV, LT, HU, LU, MT, NL, PL и SI.[5] Съответните дискусии се проведоха на заседанията на Съвета на 2 март, 23 март и 25 юни 2009 г.[6] Препоръка на Комисията от 23 юли 2003 г. относно насоки за разработването на национални стратегии и най-добри практики за гарантирането на съвместното съществуване на генетично модифицирани култури с традиционното и биологичното земеделие.[7] В съответствие с член 26а, параграф 1 от Директива 2001/18/EО „ Държавите-членки могат да вземат подходящите мерки, за да избегнат случайното наличие на ГМО в други продукти “.[8] 14 за царевица, 1 за соя, 1 за захарно цвекло и 1 за картофи.[9] „The economics of adventitious presence thresholds in the EU seed market“ (Икономика на праговете за случайното наличие (на ГМО) на пазара на семена на ЕС), Kalaitzandonakes, Magnier; работен документ, юни 2007 г.[10] Според Доклада от 2006 г. на Комисията относно прилагането на Регламент (ЕО) №1829/2003 пазарните дялове на ЕС при етикетираните като ГМО храни и при етикетираните като ГМО фуражи показват различия. Етикетираните като ГМО фуражи са предлагани в много по-голяма степен на пазара отколкото етикетираните като ГМО храни. Това положение се определя преди всичко от фактори, които не са свързани със законодателната рамка като такава, а с други елементи, включително потребителското търсене, относителната наличност и разходите за различни стоки на световния пазар и политиките на производителите и търговците на храни.[11] Директиви 2002/53/EО и 2002/55/EО.[12] ОВ C , г., стр. .[13] ОВ C , г., стр. .[14] ОВ C , г., стр. .[15] ОВ L 106, 17.4.2001 г., стр. 1.[16] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 1.[17] ОВ L 125, 11.7.1966 г., стр. 2298.[18] ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 1.[19] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 12 .[20] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 33.[21] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 60.[22] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 74.[23] ОВ L 93, 17.4.1968 г., стр. 15.[24] ОВ L 226, 13.8.1998 г., стр. 16.[25] ОВ L 11, 15.1.2000 г., стр. 17.[26] ОВ L 267, 8.1.2008 г., стр. 8.[27] ОВ L 204, 21.7.1998 г., стр. 37.


				|

		52014PC0614

			Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на многогодишен план за запасите от треска, херинга и цаца в Балтийско море и за риболовните дейности, свързани с тези запаси, за изменение на Регламент (EO) № 2187/2005 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1098/2007 на Съвета /* COM/2014/0614 final - 2014/0285 (COD) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
1.           1.       Контекст
на
предложението
·
Основания
и цели на
предложението
Треската,
херингата и
цацата са
обект на мащабен
риболов в
Балтийско
море. В
научно становище
на
Международния
съвет за
изследване
на морето (ICES)[1] се
посочва, че настоящите
нива на
експлоатация
на някои от
тези запаси
не
съответстват
на целта за постигане
на
максимален
устойчив
улов. Макар
от 2007 г. да има
план за
управление
на запасите
от треска в
Балтийско
море[2],
запасите от
херинга и
цаца все още
не са обхванати
от план за
управление.
Това спъва
устойчивото
управление
на тези
риболовни
дейности и не
осигурява
стабилни
възможности
за риболов за
рибарите,
ангажирани с
тях.
Освен
че
представляват
основен
обект на риболова,
треската,
херингата и
цацата са също
така важни
компоненти
на
екосистемата
на Балтийско
море, като
между тях
съществува
силно
биологично
взаимодействие.
Треската се храни
с цаца и
херинга,
което
означава, че
размерът на
запасите от
треска се
отразява на
размера на
запасите от
херинга и
цаца и обратно.
Някои данни
от научни
анализи
сочат, че
биологичното
взаимодействие
в рамките на
един вид и
между
отделните
видове в Балтийско
море може да
означава, че
дори оказваното
от риболова
въздействие
върху запасите
да надвиши
понастоящем
препоръчваните
нива,
устойчивостта
на запасите
няма да бъде компрометирана.
Въпреки това
Научният, технически
и
икономически
комитет по
рибарство
(НТИКР)[3]
изрази
мнение[4],
че са
необходими
допълнителни
научни изследвания
за
изясняване
на рисковете
от риболова в
по-голям мащаб.
Условията
на околната
среда в
Балтийско море
могат да
окажат
значително
въздействие
върху
възпроизводството
на рибните запаси
в Балтийско
море, особено
на треската и
цацата.
Треската в
източната
част на Балтийско
море хвърля
хайвера си
само в дълбоките
места, където
водата е с
достатъчно
високо солно
съдържание,
позволяващо
оплождането
и
придвижването
на яйцата.
Предвид изчерпването
на кислорода
в тези
дълбоки солени
води в
средата на 80-те
години
вследствие
на
ограничения
приток на
океанска
вода от Северно
море
размножаването
на треска е
било успешно
само в южните
зони за
изхвърляне на
хайвер.
Значителен
приток на
вода от Северно
море в
източната
част на
Балтийско
море би
повишил
значително
числеността
на треската,
достигаща
зряла
възраст,
спрямо наблюдаваното
през
последните
години. При
цацата
съществува
връзка между
увеличаването
на запаса и
температурата,
като
по-младите риби
се
присъединяват
към запаса в
по-топли
условия. Тази
връзка
предполага,
че например
две
последователни
студени зими
могат да засегнат
сериозно
запасите от
цаца.
С оглед
на силното
влияние на
биологичното
взаимодействие
и
въздействието
на околната
среда върху
запасите от
треска, херинга
и цаца в
Балтийско
море е
желателно
нивата на
експлоатация
и
разпределението
на тези
запаси да бъдат
адаптирани
съобразно
по-доброто
научно
разбиране на
взаимодействието
и промените в
околната
среда.
Подобен
подход ще е
съответствие
с
екосистемния
подход към управлението
на риболова.
Първата
стъпка към
подобно
адаптирано
управление
би било включването
на всички
значими
запаси в
единен план за
управление.
Това включва
целеви
стойности на
смъртност от
риболов,
изразени в
диапазон за
всеки от
запасите, въз
основа на който
да се
определи
годишният
общ допустим
улов (ОДУ) за
тези запаси.
Адаптирането
ще бъде
резултат от
актуализиране
на референтните
стойности за
смъртността
от риболов и
за размера на
всеки запас,
ако научните организации
преценят, че
това е
необходимо.
Целта
на
предложението
е да се
установи план
за
управление
на запасите
от треска,
херинга и
цаца в
Балтийско
море. С
помощта на
плана ще се
осигурят
устойчива
експлоатация
на тези
запаси и
стабилни
възможности
за риболов,
като
същевременно
се гарантира,
че управлението
се основава
на
най-актуалната
научна
информация
относно
взаимодействията
в рамките на
даден запас и
между
различните
запаси и
относно
други
аспекти на
екосистемата
и околната
среда.
Конкретната
цел на
инициативата
е да
гарантира, че
запасите от
треска,
херинга и
цаца в
Балтийско
море се
експлоатират
по устойчив
начин в
съответствие
с принципа за
максимален
устойчив улов
и въз основа
на
екосистемния
подход при управлението
на
рибарството.
С оглед на това
посочените
запаси
следва да се
добиват на
нивата,
позволяващи
максимален
устойчив
улов.
При
риболова на
треска и на
пелагични видове
се наблюдава
прилов на
калканоподобни,
а именно
писия,
камбала,
калкан и средиземноморски
калкан.
Експлоатацията
на запасите
от треска и
на
пелагичните
запаси не
трябва да
застрашава
устойчивостта
на калканоподобните
в Балтийско
море.
Планът
ще се прилага
за всички
риболовни
кораби на
Съюза в
Балтийско
море,
независимо
от тяхната обща
дължина, тъй
като това е в
съответствие
с правилата
на ОПОР и с
въздействието
на корабите
върху
съответните
рибни
запаси.
·
Общ
контекст
1.           Запасите
от треска в
източната и
западната
част на
Балтийско
море се считат
за два
отделни
запаса. В
Балтийско
море
съществуват
редица
различни
запаси от херинга,
основният от
които е в
източната му част.
По-малки
запаси има в
Ботническо
море,
Ботническия
залив, залива
на Рига и
западната
част на
Балтийско
море.
Херингата в западната
част на
Балтийско
море хвърля
хайвера си в
същия регион,
след което
мигрира към
Скагерак и
източната
част на
Северно море,
за да се
храни. Там тя
се смесва с
херингата в
Северно море
и се приема
за част от
риболова на
запаси от
смесен вид. В
Балтийско
море
съществува
един запас от
цаца.
2.           Понастоящем
двата запаса
от треска в
Балтийско
море са
обхванати от
план за
управление2
и мерките за
управление
на риболова
на тези
запаси
включват
определяне
на годишния
общ допустим
улов (ОДУ),
ограниченията
на риболовното
усилие, както
и
техническите
мерки в това
число
минималните
размери на окото
на мрежите,
правилата за
състава на улова,
минималния
размер на
рибата за
разтоварване
и
зоните/сезоните
със забрана
за риболов.
Настоящото
управление
на риболова на
херинга и
цаца включва
годишен ОДУ и
технически
мерки, в това
число
размера на
окото на
мрежите и
правилата за
състава на
улова.
3.           ICES
счита, че
данните за
малкия запас
от херинга в
Ботническия
залив са
недостатъчни,
поради което
в момента не
е възможно да
се оцени в
пълна степен неговото
състояние с
цел
изготвяне на
становище за
улов. По тази
причина
планът не включва
правило за улов
по отношение
на този
запас.
Предвид
малкия размер
на  запаса и
на неговия
риболов не е
оправдано да
се определя
отделен ОДУ
за него.
Вместо това е
предвидена
възможност
уловът на
този запас да
бъде част от
ОДУ за
херингата в
комбинирана
зона, включваща
Ботническо
море и
Ботническия
залив.
4.           От 1
януари 2014 г. с
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 на
Европейския
парламент и
на Съвета от 11
декември 2013 г.
относно
общата
политика в
областта на рибарството
(ОПОР) се
определят
правилата на
ОПОР,
включително
разпоредбите
във връзка с
многогодишните
планове и
установяването
на
задължението
за разтоварване
за запасите,
обхванати от
ОДУ. В
членове 9 и 10
са изброени
принципите,
целите и
съдържанието
на
многогодишните
планове.
Съгласно член 15
задължението
за
разтоварване
в Балтийско
море ще се
прилага от 2015 г.
за риболова
на пелагични
видове и за
риболова на
сьомга и на
видовете,
които определят
съответния
вид риболов,
а от 1 януари 2017 г.
— и за всички
други видове,
обхванати от
ОДУ.
5.           Целите,
които
съответстват
на
максималния
устойчив
улов, се
изразяват
като диапазон
от стойности,
препоръчани
от ICES. Този
диапазон
дава
възможност
за управление
на
съответните
запаси въз
основа на
максималния
устойчив
улов и
позволява адаптиране
в случай на
промени в
научните становища,
като
същевременно
се запазва високо
равнище на
предвидимост.
Тези цели са допълнени
с разпоредби
за предпазни
мерки,
свързани с
праг на
задействане
на референтно
равнище на
опазване. За
съответните
запаси тези
референтни
равнища се
изразяват
като биомаса
на
репродуктивния
запас, която
е получена от
последната
сравнителна
оценка,
извършена от
ICES. При липса на
указания за
равнището на
биомаса на
репродуктивния
запас прагът
на
задействане
е моментът, в
който според
научните
препоръки
запасът е
застрашен.
6.           В
съответствие
с член 15 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 в
плана е
предвидено
задължение
за
разтоварване
на сушата на
целия улов на
треска,
херинга и
цаца в Балтийско
море, за да се
подпомогне
прилагането
на забраната
за
изхвърляне
на улов, освен
ако има
доказателства
за висок
процент на
оцеляване. По
силата на
член 16,
параграф 7 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 от
държавите
членки се
изисква да
определят
ОДУ за
корабите,
плаващи под
техен флаг, като
вземат
предвид
вероятния
състав на улова
и
задължението
за
разтоварване
на сушата на
целия улов.
За тази цел
държавите членки
могат да
приемат
национални
мерки, като
например заделяне
на известен
резерв от
наличния национален
ОДУ или
размяна на
квоти с други
държави
членки.
7.           В
съответствие
с научните
становища на
НТИКР4
планът не
включва
годишни
ограничения
на риболовното
усилие.
8.           Съгласно
член 18 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013
държавите
членки с пряк
управленски
интерес
могат да
представят,
наред с
другото, съвместни
препоръки за
определени
мерки, които
да се
приемат,
когато
Комисията
получи правомощия
да приема
актове за
изпълнение
или
делегирани
актове за
постигане на
целите на
даден
многогодишен
план. За тази
цел в плана
се
установяват
регионално
сътрудничество
при
приемането
на
технически мерки,
разпоредби
за
задължението
за разтоварване
на сушата и
специфични
мерки за опазване
за прилова
при
съответните
запаси.
9.           В
съответствие
с цялостната
идея на ОПОР
за
опазването
на рибните
ресурси и
по-специално
във връзка с
членове 9 и 10 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013, които
се отнасят до
разработването
на многогодишни
планове,
планът съдържа
следните
основни
елементи:
–
общи и
измерими
цели
(постигане на
равнища на
смъртност от
риболов,
отговарящи
на принципа
за
максималния
устойчив
улов);
–
референтни
равнища на
опазване,
изразени в
равнища на
биомаса на
репродуктивния
запас, и
специфични
мерки за
опазване;
–
разпоредби,
свързани със
задължението
за разтоварване
на сушата;
–
рамка на
техническите
мерки;
–
периодична
оценка на
плана въз
основа на научни
становища.
·
Съществуващи
разпоредби
на Съюза в
областта на
предложението
С
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 на
Европейския
парламенти
на Съвета от 11
декември 2013 г.
относно
общата
политика в
областта на
рибарството,
за изменение
на
регламенти
(ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009
на Съвета и
за отмяна на
регламенти
(ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004
на Съвета и
Решение 2004/585/ЕО
на Съвета[5] се
установява
общата рамка
за ОПОР и се
определят
положенията,
при които
Съветът приема
многогодишни
планове.
С
Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета от 18
септември 2007 г.
за създаване
на
многогодишен
план за запасите
от треска в
Балтийско
море и за
риболовните
предприятия,
които
експлоатират
тези запаси,
за изменение
на Регламент
(ЕИО) № 2847/93 и за
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 779/97 се
установяват
правилата за
устойчива експлоатация
на запасите
от треска в
Балтийско
море.
В
Регламент
(ЕО) № 2187/05 на
Съвета от 21 декември
2005 г. за
опазване на
рибните
ресурси
посредством
технически
мерки в
района на
Балтийско
море, Белти и
протока
Оресунд, за
изменение на
Регламент
(ЕО) № 1434/98 и
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 88/98 се
посочват
техническите
мерки за
опазване в
района на
Балтийско
море, т.e.
правилата за
състава на
улова,
минималните
размери на
окото на
мрежите,
минималните
размери на рибата
за
разтоварване,
зоните и
сезоните със
забрана за
риболов на
сьомга. В
него се
установява
също така
забрана за
плаващи
мрежи в
Балтийско
море.
В
годишните
регламенти
на Съвета за
определяне
на
възможностите
за риболов и
свързаните с
тях условия
на
определени
рибни запаси
и групи от
рибни запаси,
приложими в
Балтийско
море, се определят
нивата на ОДУ
за
съответните
запаси
(треска,
херинга и
цаца) и писия
(например
Регламент
(ЕС) № 1180/2013 на
Съвета от 19
ноември 2013 г. за
определяне
на
възможностите
за риболов на
определени
рибни запаси
и групи рибни
запаси,
приложими в
Балтийско
море, за 2014 г.).
С
Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета за
създаване на
система за
контрол на
Общността за
гарантиране
на спазването
на правилата
на общата
политика в
областта на
рибарството,
за изменение
на регламенти
(ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002,
(ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005,
(ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005,
(ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007,
(ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007,
(ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и
за отмяна на
регламенти
(ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94
и (ЕО) № 1966/2006 се установяват
общите
изисквания
за контрол на
рибарството,
както и
конкретни
изисквания
за
многогодишните
планове.
·
Съгласуваност
с други
политики и
цели на Съюза
Предложението
и целите му
са
съгласувани с
политиките
на Съюза,
най-вече в
областта на
опазването
на околната
среда,
социалната,
пазарната и
търговската
политика.
2.           РЕЗУЛТАТИ
ОТ
КОНСУЛТАЦИИТЕ
СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ
СТРАНИ И
ОЦЕНКИ НА
ВЪЗДЕЙСТВИЕТО
·
Консултация
със
заинтересованите
страни
Методи
на
консултиране,
основни
целеви сектори
и общ профил
на участниците
в
консултацията
Тъй
като
запасите от
треска,
херинга, цаца
и
калканоподобни
в Балтийско
море представляват
интерес
основно за
търговския
риболов,
консултацията
се проведе
предимно в Консултативния
съвет за
Балтийско
море (BSAC) и с
риболовните администрации
на
балтийските
държави членки.
BSAC се състои от
представители
на риболовния
сектор и
други
заинтересовани
групи,
засегнати от
ОПОР.
Риболовният
сектор включва
риболовни
асоциации,
организации
на
производители,
преработватели
и пазарни
организации.
Другите
заинтересовани
групи обхващат
екологични
неправителствени
организации,
потребителски
мрежи, мрежи
от женски
организации,
представители
на любителския
и спортния
риболов и
рибари, за
които риболовът
е основен
поминък.
Консултацията
и инициативата
протекоха
съгласно
установената
от ГД „Морско
дело и
рибарство“
процедура за
разработване
и оценка на
дългосрочни
планове за
управление.
Процедурата
се състои от два
етапа.
Първият етап
е
ретроспективна
оценка ―
преглед на
показателите
за минали периоди
на
съществуващия
план за
управление.
След това при
необходимост
се прави
прогнозна
оценка, в
която се
разглеждат
евентуални
нови
многогодишни
планове и
тяхното въздействие.
На всеки етап
се провежда
поредица от
заседания на
експертни
групи на НТИКР.
Те се
организират
с цел да се
изпълни
мандатът,
определен от
ГД „Морско
дело и
рибарство“. Всички
тези
заседания са
открити за
представители
на
консултативните
съвети и
държавите
членки, които
могат да дадат
своето
мнение и да
повдигнат
важни по тяхна
преценка
въпроси. В
настоящия
случай след
приключване
на оценката
на НТИКР беше
проведена допълнителна
консултация
с BSAC и
държавите членки
по конкретни
точки от
плана.
Обхванати
научни/експертни
области
Както
бе посочено
по-горе, по
време на
цялата
оценка бяха предоставяни
консултации
от експерти
на НТИКР, в
това число
становища на
специалисти
в областта на
рибарството
и експерти в
други
дисциплини,
включително
икономически
и социални
науки. ICES също
предостави
научно
становище.
Обобщение
на
отговорите и
на начина, по
който са
взети
предвид
След
прогнозна
оценка във
връзка с план
за управление
на
пелагичните
запаси[6], FISH/200 — със
задна дата[7],
както и
прогнозна
оценка[8]
на
съществуващия
план за
треската в
Балтийско
море, през
юни 2011 г. беше
взето
решение да се
премине към
многовидов
план за
запасите от
треска,
херинга и
цаца в
Балтийско
море. Това
решение беше
взето в
консултация
с държавите
членки и
заинтересованите
страни на
заседание на
регионалния
форум BALTFISH. Впоследствие
решението
беше
установено в
официален
вид по време
на
заседанието
на Съвета по
рибарство
през
октомври 2011 г.[9].
Това решение
бе взето в
контекста на
заложеното в
реформата на
ОПОР
изискване
плановете за
управление
да обхващат
по възможност
множество
рибни запаси.
Предвид
решението да се
продължи с
многовидов
план за
запасите в
Балтийско
море се
наложи
започването
на нов кръг
заседания на
НТИКР. С цел
осигуряване
на основа за
прогнозната
оценка ГД
„Морско дело
и рибарство“
организира
редица заседания
на експерти,
по-голямата
част от които
бяха
проведени
съвместно от
НТИКР и ICES. Всички
заседания
бяха открити
за заинтересовани
лица и се
проведоха с
участието на
членове на Консултативния
съвет за
Балтийско
море (BSAC). Те
бяха
организирани,
както следва:
заседание
на
експертната
работна група
на НТИКР за
определяне
на обхвата на
многогодишните
планове за
управление —
Единбург
(Обединеното
кралство), от 28
ноември до 2
декември 2011 г.[10].
препоръки
от семинара
на ICES за
интегрирана/многовидова
политика за
риболова в
Балтийско
море, проведен на 6—8 март
2012 г. в
Шарлотенлунд
(Дания)[11].
заседание
на
експертната
работна
група на
НТИКР
относно
многогодишните
планове за
управление, в
Рощок,
Германия, от 26
до 30 март 2012 г.[12].
След
поредицата
от заседания,
посочени по-горе,
НТИКР счете,
че план за
управление,
основан на
настоящите
измерими
цели в
рамките на
отделни
видове риба
по отношение
на
максималния
устойчив улов,
ще отговори
на
критериите
за осигуряване
на висок улов
в
дългосрочен
план при минимален
риск за
запаса.
Накратко,
този план ще бъде
в
съответствие
с принципите
за максималния
устойчив
улов. НТИКР
също така
отбеляза, че
прилагането
на
по-многовидов
подход може
да доведе до
по-високи
целеви
проценти на
смъртност от
риболов за
някои запаси,
поради което
са необходими
повече
научни изследвания
за оценка на
рисковете,
свързани с
такъв подход.
С оглед на
това
становище бе
изготвен
документ за
обсъждане, в
който бяха
представени
двете
възможности
и последствията
от тях. Той бе
обсъден с
държавите
членки на
среща на BATFISH,
както и с BSAC в
средата на
юни 2012 г.
С
приемането
на
Регламента
относно
реформата на
ОПОР през 2013 г.
и с
публикуването
на
окончателния
доклад на
работната
група
относно
многогодишните
планове,
установена
от
Европейския
парламент и
от Съвета
през април 2014 г.[13], бяха
проведени
допълнителни
консултации със
заинтересованите
страни в BSAC и с
администрациите
на държавите
членки в
рамките на BALTFISH.
Те се
проведоха в
периода
март—юни 2014 г.
Използвани
средства за
запознаване
на обществеността
с
експертните
становища
Докладите
от
съответните
експертни
заседания на
НТИКР са
публикувани
на уебсайта на
комитета: https://stecf.jrc.ec.europa.eu/.
Заинтересованите
страни взеха
активно участие
на всеки етап
от
последващото
развитие на
инициативата
през целия
процес на
консултациите.
·
Оценка
на
въздействието

·
Преди
изготвянето
на
многогодишния
план бе
извършена
задълбочена
оценка на
въздействието.
В хода на
оценката
бяха
анализирани
три варианта
от гледна
точка на
биологичните,
екологичните
и
социално-икономическите
аспекти. Настоящият
многогодишен
план
отразява
варианта с
най-благоприятно
въздействие,
чиято цел е
да се постигнат
устойчиви
риболовни
дейности на нивото
на максималния
устойчив
улов до 2015 г. за
съответните
запаси, които
да реализират
биологични и
екологични ползи.
Вероятното
намаляване
на общия обем
на риболова
също така
предполага
намаляване на
емисиите от
двигателите
на
плавателните
съдове.
·
По
отношение на
социално-икономическото
въздействие
обединяването
на запасите
от херинга и
цаца в план
за
управление ще
послужи за
систематична
основа за
определянето
на годишния
ОДУ, така че
ще има предвидимост
на улова за
пелагичния
сектор, което
ще подпомага
икономическото
планиране и
стабилността
на
доставките.
Подобна мярка
би донесла
добавена
стойност, тъй
като плановете
за
управление
обикновено
са предпоставка
за
сертифициране
на
риболовните предприятия
— например от
Съвета за
стопанисване
на морето (MSC).
Уловената
при такъв сертифициран
риболов риба
след това
може да се реализира
на по-високи
цени на
пазара.
·
Намаляването
на
възможностите
за риболов
може да
доведе до лек
спад в
печалбата за рибарите
и
преработвателната
промишленост
и да се
отрази
отрицателно
на потребителите
в
краткосрочен
план, но
възстановяването
на състоянието
на рибните
запаси ще
гарантира дългосрочни
ползи по
отношение на
печалбата и
устойчивото
рибарство.
Освен това
временното
намаляване
на квоти
обикновено води
до
увеличаване
на цената за
съответния
запас.
·
Премахването
на системата
на
риболовното
усилие и на
изискването
за единна
зона на риболов
ще опрости правната
рамка и ще
облекчи
административната
тежест върху
държавите
членки и
сектора.
3.           ПРАВНИ
ЕЛЕМЕНТИ НА
ПРЕДЛОЖЕНИЕТО
·
Правно
основание
Член 43,
параграф 2 от
Договора за
функционирането
на Европейския
съюз.
·
Принцип
на
субсидиарност

Разпоредбите
на
предложението
са свързани с
опазването
на морските
биологични
ресурси —
мерки, които
попадат в
изключителната
компетентност
на Съюза.
Следователно
принципът на
субсидиарност
не се
прилага.
·
Принцип
на
пропорционалност

Предложените
мерки са в
съответствие
с принципа на
пропорционалност,
тъй като са
уместни,
необходими и
няма други
по-малко рестриктивни
мерки за
постигне на
желаните цели
на
политиката.
·
Избор
на
инструмент
Предлаган
инструмент:
Регламент на
Европейския
парламент и
на Съвета.
4.           ОТРАЖЕНИЕ
ВЪРХУ
БЮДЖЕТА
Няма
отражение
върху
бюджета.
2014/0285 (COD)
Предложение
за
РЕГЛАМЕНТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
ПАРЛАМЕНТ И
НА СЪВЕТА
за
създаване на
многогодишен
план за запасите
от треска,
херинга и
цаца в
Балтийско
море и за
риболовните
дейности, свързани
с тези
запаси, за
изменение на
Регламент (EO) № 2187/2005
на Съвета и
за отмяна на
Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ
ПАРЛАМЕНТ И
СЪВЕТЪТ НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взеха
предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и по-специално
член 43,
параграф 2 от
него,
като
взеха
предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
взеха
предвид
становището
на Европейския
икономически
и социален
комитет[14],
като
взеха
предвид
становището
на Комитета
на регионите[15],
след
предаване на
предложението
на националните
парламенти,
в
съответствие
с
обикновената
законодателна
процедура,
като
имат предвид,
че:
(1)       В
Конвенцията
на
Организацията
на обединените
нации по
морско право
от 10 декември 1982 г.[16], по
която Съюзът
е договаряща
страна, се предвижда
задължение
за
опазването,
включително
поддържането
или
възстановяването
на
популациите
на
подлежащите
на улов
видове на
нива, на
които може да
се постигне
максимален
устойчив
улов.
(2)       На
Световната
среща на
високо
равнище по
въпросите на
устойчивото
развитие в
Йоханесбург
през 2002 г.
Съюзът и
неговите
държави
членки се
ангажираха
да
предприемат
действия
срещу непрекъснатото
намаляване
на редица
рибни запаси.
Поради това е
необходимо
да се адаптират
нивата на
експлоатация
на треска,
херинга и цаца
в Балтийско
море, за да се
гарантира, че
експлоатацията
на тези
запаси
позволява тяхното
възстановяване
и ги поддържа
над нивата,
които
позволяват
максимален
устойчив
улов.
(3)       Целта
на общата
политика в
областта на
рибарството
е да
допринася за
защитата на
морската
среда, за
устойчивото
управление
на всички
видове,
експлоатирани
с търговска
цел, и
по-специално
за
постигането до
2020 г. на добро
екологично
състояние,
както е предвидено
в член 1,
параграф 1 от
Директива 2008/56/ЕО
на
Европейския
парламент и
на Съвета[17].
(4)       С
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 на
Европейския
парламент и
на Съвета се
установяват
правилата на
общата
политика в областта
на
рибарството
(ОПОР) в
съответствие
с
международните
задължения
на Съюза.
Целите на
ОПОР са,
наред с
другото, да
гарантира, че
риболовът и
аквакултурите
са екологично
устойчиви в
дългосрочен
план и  да прилага
подхода на
предпазливост
и екосистемния
подход при
управлението
на рибарството.

(5)       В
неотдавнашно
научно
становище на
Международния
съвет за
изследване
на морето (ICES) и
на Научния,
технически и
икономически
комитет по
рибарство
(НТИКР) се
посочва, че
експлоатацията
на запасите
от треска, цаца
и на някои
запаси от
херинга
превишава необходимите
за
постигането
на максимален
устойчив
улов нива.
(6)       Планът
за
управление
на запасите
от треска е в
сила от 2007 г.[18], но
подобни
планове все
още не
съществуват за
запасите от
херинга и
цаца. Тъй
като съществува
силно
биологично
взаимодействие
между
запасите от
треска и от
пелагични
видове,
размерът на
запасите от
треска може
да се отрази
на размера на
запасите от херинга
и цаца и
обратно.
Освен това
държавите
членки и
заинтересованите
страни изразиха
подкрепа за
изготвянето
и прилагането
на планове за
управление
за ключовите запаси
в Балтийско
море.
(7)       В
съответствие
с членове 9 и 10
от Регламент
(ЕС) № 1380/2013
многогодишният
план,
създаден с
настоящия
регламент,
следва да се
основава на
научни,
технически и
икономически
становища и да
съдържа цели,
количествено
измерими цели
с ясни
срокове,
референтни
равнища на
опазване и
защитни
мерки.
(8)       Целесъобразно
е да се
установи
план за многовидов
риболов, като
се отчита
динамиката
между
запасите от
треска,
херинга и
цаца и като
се вземе
предвид
приловът при
риболова на
запаси в
Балтийско
море, а
именно
запасите от
писия, камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан. Целта
на този план
следва да
бъде
постигането
и поддържането
на
максимален
устойчив улов
за
съответните
запаси.
(9)       Експлоатацията
на запасите
от треска и
на пелагичните
запаси не
може да
застрашава
устойчивостта
на запасите,
хванати като
прилов при
този риболов,
а именно
запасите от
писия,
камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан.
Поради това
планът
следва да е
насочен и към
опазването
на тези
приловни запаси
над
равнищата на
биомаса в
съответствие
с подхода на
предпазливост.
(10)     Освен
това, тъй
като с член 15
от Регламент
(ЕС) № 1380/2013 се
въвежда
задължение
за
разтоварване,
включително
за всички
видове,
обхванати от
ОДУ, планът
също така
следва да
подпомага прилагането
на
задължението
за
разтоварване
на треска,
херинга, цаца
и писия.
(11)     В
член 16,
параграф 4 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 се
съдържа
изискването
възможностите
за риболов да
се определят
в
съответствие
с измеримите
цели,
посочени в
многогодишните
планове.
(12)     Поради
това тези
цели следва
да бъдат
установени и
изразени като
проценти на
смъртност от
риболов въз
основа на
научни
становища[19].
(13)     Необходимо
е да се
установят
референтни равнища
на опазване
като
допълнителни
предпазни
мерки, когато
размерът на
даден запас
намалее до
определено
критично
ниво, пораждащо
сериозен
риск. Тези
референтни
равнища на
опазване следва
да се
определят на
минималните
равнища на
биомаса на
репродуктивния
запас, които
съответстват
на пълната
възпроизводителна
способност.
Следва да се
предвидят
коригиращи
мерки, в
случай че
размерът на запаса
падне под
минималното
равнище на
биомаса на
репродуктивния
запас.
(14)     В
случай на
запаси,
уловени като
прилов, при липсата
на научни
становища
относно тези минимални
равнища на
биомаса на
репродуктивния
запас следва
да се приемат
специфични
мерки за опазване,
когато
според
научните
становища
запасът е
застрашен.
(15)     Рибата,
уловена с
капани,
винтери и
кошове, има
висока
способност
за оцеляване
поради
характеристиките
на тези
уреди, които
не я
нараняват,
както е
потвърдено
от проучвателни
риболовни
рейсове. Ето
защо, в
допълнение
към случаите,
посочени в
член 15,
параграф 4,
букви а)—в) от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013, е
целесъобразно
от
задължението
за разтоварване
за посочения
риболов да се
изключат
треската,
херингата,
писията и
цацата.
(16)     С цел
спазване на
задължението
за
разтоварване,
установено с
член 15,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013, в този
план следва
да се
предвидят
други мерки
за
управление,
както е
определено в
член 15,
параграф 4,
букви а)—в) от
същия
регламент.
Такива мерки следва
да бъдат
определени
чрез
делегирани
актове.
(17)     В
плана също
така следва
да се
предвидят някои
съпътстващи
технически
мерки, които
да бъдат
приети чрез
делегирани
актове, за да
се допринесе
за
постигането
на целите на плана,
по-специално
по отношение
на защитата
на млади
екземпляри
или на хвърляща
хайвер риба. За
периода до
изменението
на Регламент
(ЕО) № 2187/2005 на
Съвета[20]
следва също
така да се
предвиди, че
с оглед постигането
на целите на
плана тези
мерки могат
да дерогират
от
определени
несъществени
елементи от
посочения
регламент.
(18)     С цел
да се осигури
своевременно
и адекватно
съответствие
с
научно-техническия
напредък, да
се гарантира
гъвкавост и
да се позволи
развитието
на някои
мерки,
правомощието
за приемане
на актове
съгласно
член 290 от Договора
за
функционирането
на
Европейския
съюз следва
да се
делегира на
Комисията
във връзка с
допълването
на настоящия
регламент по
отношение на
коригиращите
мерки за писия,
камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан,
изпълнението
на
задължението
за разтоварване
на сушата и
техническите
мерки. От
особена
важност е по
време на
подготвителната
си работа
Комисията да
проведе
подходящи консултации,
включително
на експертно
равнище. При
подготовката
и
изготвянето
на делегираните
актове
Комисията
следва да осигури
едновременното
и
своевременно
предаване на
съответните
документи по
подходящ начин
на
Европейския
парламент и
на Съвета.
(19)     В
съответствие
с член 18 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013,
когато на
Комисията са
предоставени
правомощия
да приема
делегирани
актове по
отношение на
определени
мерки за
опазване,
така както е
предвидено в
плана, държавите
членки с пряк
управленски
интерес по отношение
на риболова в
Балтийско
море следва
да имат
възможността
да
представят
съвместни
препоръки за
тези мерки,
така че те да разработени
в
съответствие
с особеностите
на Балтийско
море и
риболова в
него. Срокът
за
представяне
на
препоръките
следва да
бъде
установен
съгласно
изискването
в член 18,
параграф 1 от
същия
регламент.
(20)     С цел
да се осигури
спазването
на мерките, определени
в настоящия
регламент,
следва да се
приемат
конкретни
мерки за
контрол в допълнение
на
предвидените
в Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета[21].
(21)     Като
се има
предвид, че
Балтийско
море е сравнително
малка зона за
риболов и
повечето действащи
в нея
риболовни
кораби са с
малки
размери и
извършват
кратки
рейсове,
изискването
за предварително
уведомление
съгласно
член 17 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009
следва да
бъде
разширено, за
да включва
всички
кораби с обща
дължина
равна или
по-голяма от
осем метра,
като
предварителното
уведомление
следва да се
подава поне
един час
преди
очакваното
време на
пристигане в
пристанището.
Като се имат
предвид
обаче
ефектът от
риболовните
рейсове, при
които уловът
на риба от съответните
запаси е в
много малки
количества, и
административната
тежест на
свързаните с
тях
предварителни
уведомления,
е уместно да
се определи
праг за тези
предварителни
уведомления,
когато на
борда на
корабите държат
на борда
най-малко 300 kg
риба треска
или два тона
пелагични
запаси.
(22)     Следва
да бъдат
утвърдени
прагове за
съответните
запаси от
треска,
херинга и
цаца, над
които риболовният
кораб е
задължен да
разтоварва в
определено
за целта
пристанище
или на място
в близост до
брега в
съответствие
с член 43 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009. При
определянето
на тези
пристанища
или места в
близост до
брега
държавите
членки
следва да прилагат
критериите,
предвидени в
член 43,
параграф 5 от
посочения
регламент, за
да се
гарантира ефективният
контрол на
запасите,
обхванати от
настоящия
регламент.
(23)     В съответствие
с член 10,
параграф 3 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013
следва да се
предвидят
разпоредби,
по силата на
които
Комисията да
извършва
периодична
оценка на
целесъобразността
и ефективността
на
прилагането
на настоящия
регламент.
Тази оценка
следва да се
основава на
извършената
от ICES
сравнителна
оценка на
съответните
запаси.
(24)     В
съответствие
с член 9,
параграф 4 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 преди
изготвянето
на плана
надлежно бе
оценено
вероятното
му
икономическо
и социално
въздействие[22].
(25)     Очаква
се
максималният
устойчив
улов за съответните
запаси да
бъде
постигнат до 2015 г.
От този
момент
нататък той
следва да бъде
поддържан.
(26)     При
липсата на
режим на
риболовното
усилие е
необходимо
да се заличат
специфичните
разпоредби
за
специалните
разрешения
за риболов и
за подмяна на
двигатели
или кораби,
приложими за
залива на
Рига. Регламент
(ЕО) № 2187/2005 на
Съвета
следва да
бъде
съответно
изменен.
(27)     Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета[23]
следва да
бъде отменен,

ПРИЕХА
НАСТОЯЩИЯ
РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ,
ОБХВАТ И
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
и обхват
1. С
настоящия
регламент се
установява
многогодишен
план (наричан
по-нататък
„планът“) за
следните
запаси
(наричани
по-долу
„съответните
запаси“) във
водите на
Съюза в
Балтийско
море и за
риболовните
дейности,
свързани със
,
съответните
запаси:
а)
треска (Gadus morhua) в
подучастъци 22—24
на ICES (треска в
западната
част на
Балтийско море);
б)
треска (Gadus morhua) в
подучастъци 25—32
на ICES (треска в
източната
част на
Балтийско море);
в)
херинга (Clupea harengus)
в
подучастъци 25,
26, 27, 28.2, 29 и 32 на ICES
(херинга в
централната
част на
Балтийско
море);
г)
херинга (Clupea harengus)
в подучастък 28.1
на ICES (херинга в
залива на
Рига);
д)
херинга (Clupea harengus)
в подучастък 30
на ICES (херинга в
Ботническо
море);
е)
херинга (Clupea harengus)
в подучастък 31
на ICES (херинга в
Ботническия
залив);
ж)
херинга (Clupea harengus)
в участък
ІІІa и
подучастъци 22—24
на ICES (херинга в
западната
част на
Балтийско море);
з) цаца (Sprattus
sprattus) в
подучастъци 22―32
на ICES.
2. Планът
се прилага
също така за
писия, камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан в подучастъци
22—32 на ICES, уловени
при риболов
за
съответните
запаси.
Член 2
Определения
За
целите на
настоящия
регламент се
прилагат
следните
определения
в допълнение
към
определенията
по член 4 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 на
Европейския
парламент и
на Съвета,
член 4 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета и член
2 от
Регламент
(ЕО) № 2187/2005 на
Съвета:
а)
„пелагични
запаси“
означава
запасите,
изброени в
член 1, букви
в)—з) от
настоящия
регламент и
всяка комбинация
от тях;
б)
„капани“
означава
големи мрежи,
захванати,
фиксирани
върху
подпори или
понякога плаващи,
отворени
отгоре и
снабдени с
различни
видове
съоръжения
за отвеждане
и задържане
на риба и
които
обикновено
са разделени на
камери,
затворени
отдолу с
мрежа;
в)
„винтери и
кошове“
означава
малки
приспособления
за улов на
ракообразни
или риба във
формата на
клетки или
кошници,
които са изработени
от различни
материали и
се поставят на
дъното на
морето
самостоятелно
или в редици;
те са вързани
с въжета
(плаващи
въжета) за
шамандури на
повърхността,
указващи положението
им и с един
или повече
отвори или входни
точки;
г)
„съответни
държави
членки“
означава
Германия,
Дания,
Естония, Латвия,
Литва, Полша,
Финландия и
Швеция.
ГЛАВА II
ЦЕЛИ И ЦЕЛЕВИ
СТОЙНОСТИ
Член 3
Цели
1. Планът
е насочен да
допринесе за
постигането
на целите на
общата
политика в
областта на
рибарството,
посочени в
член 2 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013, и
по-специално:

(a)
постигане
и поддържане
на
максимален
устойчив
улов на
съответните
запаси; и
(b)
гарантиране
на
опазването
на запасите
от писия,
камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан в
съответствие
с подхода на
предпазливост.
2. Целта
на плана е да
допринесе за
изпълнението
на
задължението
за
разтоварване,
установено в
член 15,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 за
съответните
запаси и за
писия.
Член 4
Измерими
цели
1.
Целевата
смъртност от
риболов ще
бъде постигната
до 2015 г. и след
това
поддържана
за
съответните
запаси в
следните
интервали:
 Запас || Смъртност от риболов — целеви диапазон
 Треска в западната част на Балтийско море || 0,23—0,29
 Треска в източната част на Балтийско море || 0,41—0,51
 Херинга в централната част на Балтийско море || 0,23—0,29
 Херинга в залива на Рига || 0,32—0,39
 Херинга в Ботническо море || 0,13—0,17
 Херинга в Ботническия залив || Не е определен
 Херинга в западната част на Балтийско море || 0,25—0,31
 Балтийска цаца || 0,26—0,32
2. В
съответствие
с член 16,
параграф 4 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013
възможностите
за риболов са
в
съответствие
с измеримите
цели,
посочени в
параграф 1.
ГЛАВА
III
РЕФЕРЕНТНИ
РАВНИЩА НА
ОПАЗВАНЕ
Член 5
Минимално
равнище на
биомаса на
репродуктивния
запас
1.
Референтните
равнища на
опазване,
изразени
като
минимално
равнище на
биомаса на
репродуктивния
запас, които
съответстват
на пълната
възпроизводителна
способност
на
съответните
запаси, са,
както следва:

               Запас ||               Минимално равнище на биомаса на репродуктивния запас (в тонове)
               Треска в западната част на Балтийско море ||               36 400
               Треска в източната част на Балтийско море ||               88 200
               Херинга в централната част на Балтийско море ||               600 000
               Херинга в залива на Рига ||               Не е определено
               Херинга в Ботническо море ||               Не е определено
               Херинга в Ботническия залив ||               Не е определено
               Херинга в западната част на Балтийско море ||               110 000
               Балтийска цаца ||               570 000
2. Когато
биомасата на
репродуктивния
запас на
някой от
съответните
запаси за
определена
година е под
минималните
равнища на биомаса
на
репродуктивния
запас,
определени в
параграф 1, се
приемат
подходящи
коригиращи
мерки с цел
своевременно
възстановяване
на
съответните
запаси на
предпазните
равнища.
По-специално,
чрез
дерогация от
член 4,
параграф 2 от
настоящия
регламент и в
съответствие
с член 16,
параграф 4 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 възможностите
за риболов се
определят на
по-ниски
равнища от
тези за
целевата
смъртност от
риболов по
член 4,
параграф 1.
Когато е
уместно, тези
коригиращи
мерки могат
да включват
представяне
на законодателни
предложения
от Комисията
и спешни мерки,
приети от нея
по силата на
член 12 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013.
ГЛАВА IV
Специфични
мерки за
опазване на
писия, камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан
Член 6
Мерки
в случай на
заплаха за
писия,
камбала,
калкан и
средиземноморски
калкан
1. Когато
в научните
становища се
посочва, че
опазването
на някой от
запасите от
писия,
камбала,
калкан и средиземноморски
калкан в
Балтийско
море е
застрашено,
на Комисията
се
предоставя правомощието
да приема
делегирани
актове в
съответствие
с член 15
относно
специфични
мерки за
опазване на
застрашения
запас и по отношение
на което и да
е от следните
положения:
(c)          a)       адаптиране
на
риболовния
капацитет и
на риболовното
усилие;
(d)          б)       технически
мерки,
включително
(1)
характеристики
на
риболовните
уреди, по-специално
размер на окото
на мрежите,
дебелина на
влакното, размер
на уреда);
(2)
използване
на
риболовните
уреди,
по-специално
време за
потапяне,
дълбочина на
разполагане
на уреда);
(3)
забрана
или
ограничение
за риболов в
конкретни
зони;
(4)
забрана
или
ограничение
за риболов
през конкретни
периоди от
време;
(5)
минимален
референтен
размер за
опазване.
2.
Мерките,
посочени в
параграф 1, са
насочени към
постигане на
целта, определена
в член 3,
параграф 1,
буква б), и се
основават на
научни
становища.
3.
Съответните
държави
членки могат
да представят
съвместни
препоръки
съгласно член 18,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 за
специфичните
мерки за
опазване,
посочени в
параграф 1.
ГЛАВА V
ЗАДЪЛЖЕНИЕ
ЗА
РАЗТОВАРВАНЕ
Член 7
Дерогация
за капани,
винтери и
кошове
Чрез
дерогация от
член 15, параграф 1
от Регламент
(ЕС) № 1380/2013
задължението
за
разтоварване
не се прилага
за
съответните
запаси и за
писия, ако
риболовът се
извършва с
капани,
винтери и
кошове.
Член 8
Изпълнение
на
задължението
за разтоварване
1.         В
съответствие
с член 15
Комисията е
оправомощена
да приема
делегирани актове
във връзка
със следните
мерки:
а)
списъка на
видовете,
чийто улов е
забранен
предвид
изключението
от
задължението
за
разтоварване,
предвидено в
член 15,
параграф 4,
буква а) от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013;
б) изключения
от
задължението
за разтоварване,
предвидено в
член 15,
параграф 4,
буква б) от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013, за
видове, които
според
научните
данни са с
висок
процент на
оцеляване,
като се вземат
предвид
характеристиките
на риболовния
уред, риболовните
практики и
екосистемата;
и
в)
минималните
изключения,
посочени в
член 15,
параграф 4,
буква в) от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013.
2.
Мерките,
посочени в
параграф 1, са
насочени към
постигането
на целта,
определена в
член 3,
параграф 2, и
се основават
на научни
становища,
когато е
приложимо. Минималните
изключения
са в
съответствие
с член 15,
параграф 5,
буква в) от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013.
3.
Съответните
държави
членки могат
да представят
съвместни
препоръки в
съответствие
с член 18,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 за
мерките,
посочени в
параграф 1.
ГЛАВА VI
ТЕХНИЧЕСКИ
МЕРКИ
Член 9
Рамка на
техническите
мерки
1. На
Комисията се
предоставят
правомощията
да приема
делегирани
актове в
съответствие
с член 15 във
връзка със
следните
технически
мерки:
а)
спецификации
на
характеристиките
на риболовните
уреди и
правила за
тяхното използване;
б)
спецификации
на
измененията
или на допълнителните
устройства
на
риболовните
уреди;
в)
ограничения
или забрана
на
употребата на
определени
риболовни
уреди и на
риболовни
дейности в
определени
зони или
периоди;
г)
минимални
референтни
размери за
опазване на
всеки от
запасите,
обхванати от
настоящия
регламент.
2. Мерките,
посочени в
параграф 1, са
насочени към
постигането
на целите,
определени в
член 3, и по-специално
защитата на
млади
екземпляри или
на хвърляща
хайвер риба.
3.
Когато това е
необходимо
за постигане
на целите,
определени в
параграф 2,
посочените в
параграф 1
делегирани
актове могат
да дерогират
от следните
разпоредби
на Регламент
(ЕО) № 2187/2005:
а)
спецификациите
на целеви
видове и
размери на
окото на
мрежите,
определени в
приложения II
и III, посочени в
членове 3 и 4 от
Регламент
(ЕО) № 2187/2005;
б)
структурите,
характеристиките
и правилата,
уреждащи
използването
на активни
риболовни
уреди,
определени в
член 5,
параграфи 2, 3
и 4 и член 6 от
него;
в)
структурите,
характеристиките
и правилата,
уреждащи
използването
на пасивни
уреди,
посочени в
член 8;
г)
координатите
на забранени
зони и периодите
на прилагане,
предвидени в
член 16 от
него;
д)
видовете,
географските
зони и
периодите на
прилагане на
ограниченията
за улов на някои
запаси,
посочени в
член 18а,
параграф 1 от
него, и
техническите
подробности
на дерогацията,
предвидена в
член 18а,
параграф 2 от
същия
регламент;
е)
забраната за
използване
на тралове за
залива на
Рига, предвидена
в член 22 от
него.
4. Съответните
държави
членки могат
да представят
съвместни
препоръки в
съответствие
с член 18,
параграф 1 от
Регламент
(ЕС) № 1380/2013 за
мерките,
посочени в
параграф 1.
ГЛАВА VII
РЕГИОНАЛИЗАЦИЯ
Член 10
Регионално
сътрудничество

1. Член 18,
параграфи 1—6
от Регламент
(ЕС) № 1380/2013 се
прилагат към
мерките по
настоящата
глава.
2.
Съответните
държави
членки могат
да представят
съвместни
препоръки в
съответствие
с член 18,
параграф 1 от Регламент
(ЕС) № 1380/2013 в
рамките на
следните
срокове:
а)         за
мерките,
определени в
член 6,
параграф 1, и
по отношение
на
определена
календарна година
— не по-късно
от 1
септември на
предходната
година;
б)         за
мерките,
определени в
член 8,
параграф 1 и член 9,
параграф 1 —
за първи път
не по-късно
от шест
месеца след
влизането в
сила на
настоящия
регламент, а
след това — на
всеки шест
месеца след
представяне
на оценка на
плана в
съответствие
с член 14.
ГЛАВА VIII
КОНТРОЛ И
ПРАВОПРИЛАГАНЕ
Член 11
Връзка
с Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета
Предвидените
в настоящата
глава мерки
за контрол се
прилагат в
допълнение
към мерките,
предвидени в
Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета, освен
ако в
настоящата
глава не е
предвидено
друго.
Член 12
Предварителни
уведомления
1. Чрез
дерогация от
член 17,
параграф 1 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009
задължението
за
предварително
уведомление,
предвидено в
посочения
член, се
прилага за
капитаните
на
риболовните
кораби на Съюза
с обща
дължина
равна или
по-голяма от
осем метра, които
държат на
борда
най-малко 300 kg
риба треска
или два тона
пелагични
запаси.
2. Чрез
дерогация от
член 17,
параграф 1 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009
срокът за
предварителното
уведомление,
предвиден в
този член,
трябва да
бъде поне един
час преди
очакваното
време на
пристигане в
пристанището.
Член 13
Определени
пристанища
Пределните
стойности за
живото тегло
на видовете,
по отношение
на които се
прилага многогодишният
план, над
които
стойности от
риболовния
кораб се
изисква да
разтовари
своя улов в
определено
за целта
пристанище
или на място
в близост до
брега, както
е посочено в
член 43 от
Регламент
(ЕО) № 1224/2009, са:
а) 750 kg
треска,
б) 5 t
пелагични
видове.
ГЛАВА IX
ПОСЛЕДВАЩИ
ДЕЙНОСТИ
Член 14
Оценка
на плана
Комисията
гарантира
извършването
на оценка на
въздействието
на плана
върху обхванатите
от настоящия
регламент
запаси и върху
риболовните
дейности,
свързани с тях,
по-специално
за да се
вземат
предвид промените
в научните
становища
шест години
след
влизането в
сила на
плана, а след
това — на всеки
шест години.
Комисията
представя
резултатите
от тези
оценки на
Европейския
парламент и
на Съвета.
ГЛАВА X
ПРОЦЕДУРНИ
РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Упражняване
на
делегирането
1. На
Комисията се
предоставят
правомощия да
приема
делегирани
актове при
спазване на предвидените
в настоящия
член условия.

2.
Делегирането
на
правомощия,
посочено в членове 6,
8 и 9, се
предоставя
на Комисията
за
неопределен
срок, считано
от датата на
влизане в
сила на
настоящия
регламент.
3.
Делегирането
на
правомощия,
посочено в членове 6,
8 и 9, може да
бъде
оттеглено по
всяко време
от Европейския
парламент
или от
Съвета. С
решението за
оттегляне се
прекратява
посоченото в
него
делегиране
на
правомощия.
То поражда
действие в
деня след
деня на
публикуването
на решението
в Официален
вестник на
Европейския
съюз или на
по-късна,
посочена в
решението
дата. Решението
не засяга
действителността
на делегираните
актове, които
вече са в
сила.
4.
Веднага след
като приеме
делегиран
акт, Комисията
го
нотифицира
едновременно
на Европейския
парламент и
Съвета.
5. Делегиран
акт, приет
съгласно
членове 6, 8 и 9,
влиза в сила
единствено
ако нито
Европейският
парламент,
нито Съветът
не са представили
възражения в
срок от два
месеца след нотифицирането
на акта на
Европейския
парламент и
Съвета или
ако преди
изтичането
на този срок
и
Европейският
парламент, и
Съветът са
уведомили
Комисията, че
няма да
представят
възражения. Този
срок се
удължава с
два месеца по
инициатива
на
Европейския
парламент
или на Съвета.

ГЛАВА XI
ИЗМЕНЕНИЯ
Член 16
Изменения
на Регламент
(EО) № 2187/2005 на
Съвета
Членове 20 и 21
от Регламент
(ЕО) № 2187/2005 се
заличават.
ГЛАВА XII
ОТМЯНА
Член 17
Отмяна
на Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета
Регламент
(ЕО) № 1098/2007 се
отменя. Позоваванията
на отменения
регламент се считат
за позовавания
на настоящия
регламент.

ГЛАВА XIII
Окончателни
разпоредби
Член 18
Настоящият
регламент
влиза в сила
на двадесетия
ден след деня
на
публикуването
му в Официален
вестник на
Европейския
съюз.
Той се
прилага от 1
януари 2015 г.
Настоящият
регламент е
задължителен
в своята
цялост и се
прилага пряко
във всички
държави
членки.
Съставено
в Брюксел на […]
година.
За
Европейския
парламент                        За
Съвета
Председател                                                Председател
[1]               http://www.ices.dk/aboutus/aboutus.asp
[2]               Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета от 18 септември
2007 г. за
създаване на
многогодишен
план за запасите
от треска в
Балтийско
море и за
риболовните
предприятия,
които
експлоатират
тези запаси,
за изменение
на Регламент
(ЕИО) № 2847/93 и за
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 779/97 (ОВ L 248, 22.9.2007 г.).
[3]               Решение
на Комисията
от 26 август 2005 г.
относно
създаването
на Научен,
технически и
икономически
комитет по
рибарство (2005/629/ЕО).
[4]               Доклад
на
експертната
група на
НТИКР относно
плановете за
управление
на множество видове
в Балтийско
море (STECF-12-06).
[5]               ОВ L 354, 28.12.2013 г.,
стр. 22.
[6]               MRAG,
септември 2009 г.:
Икономическите
и социалните
въздействия
на
предложените
сценарии за
многогодишен
план за
управление
на риболова
на пелагични
видове в
Балтийско
море, FISH/2006/09 — Lot 4.
[7]               Доклад
на подгрупата
на НТИКР
относно
целите и
стратегиите
на
управлението
(SGMOS 10-06 на НТИКР),
част д) —
Оценка на
многогодишния
план за
запасите от
треска в
Балтийско
море.
[8]               Доклад
на
експертната
група на
НТИКР относно
оценка на
въздействието
на многогодишните
планове за
треската в
Балтийско
море (НТИКР 11-05).
[9]               Съвет
на
Европейския
съюз,
документ 16684/11 ADD 1,
http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16684-ad01.en11.pdf
[10]             Доклад на
експертната
група на
НТИКР относно
определяне
на обхвата на
оценките на
въздействието
на
многогодишните
многовидови
планове в
Балтийско
море и за атлантическа
треска в
Категат,
Северно море,
водите на
запад от
Шотландия и
Ирландско море;
(STECF-12-05).
[11]             Доклад от
семинара за
интегрирана/многовидова
политика за
риболова в
Балтийско
море (WKMULTBAL), 6—8 март 2012 г.,
Шарлотенлунд
(Дания) ICES CM 2012/ACOM:43.
[12]             Доклад на
експертната
група на
НТИКР относно
плановете за
многовидово
управление в
Балтийско
море (STECF-12-06).
[13]             http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/pech/dv/taskfor/taskforce.pdf

[14]             OВ C , , стр. .
[15]             OВ C , , стр. .
[16]             ОВ L 179, 23.6.1998 г.,
стр. 3.
[17]             Регламент
(ЕО) № 1380/2013 на
Европейския
парламенти
на Съвета от 11
декември 2013 г.
относно
общата
политика в
областта на
рибарството,
за изменение
на
регламенти
(ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009
на Съвета и
за отмяна на
регламенти
(ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004
на Съвета и
Решение 2004/585/ЕО
на Съвета (ОВ L 354,
28.12.2013 г., стр. 22).
[18]             Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета от 18
септември 2007 г.
за създаване
на
многогодишен
план за запасите
от треска в
Балтийско
море и за
риболовните
предприятия,
които
експлоатират
тези запаси,
за изменение
на Регламент
(ЕИО) № 2847/93 и за
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 779/97 (ОВ L 248, 22.9.2007 г.,
стр. 1).
[19]             Технически
служби на ICES,
септември 2014 г.,
http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Fmsy_range_for_Baltic_cod_and_pelagic_stocks.pdf
[20]             Регламент
(ЕО) № 2187/2005 на
Съвета от 21
декември 2005 г.
за опазване
на рибните
ресурси
посредством
технически
мерки в
района на
Балтийско
море, Белти и
протока
Оресунд, за
изменение на
Регламент
(ЕО) № 1434/98 и
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 88/98 (ОВ L 349, 31.12.2005 г.,
стр. 1).
[21]             Регламент
(ЕО) № 1224/2009 на
Съвета от 20
ноември 2009 г. за
създаване на
система за
контрол на Общността
за
гарантиране
на
спазването
на правилата
на общата
политика в
областта на рибарството
(ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 1).
[22]             Оценка на
въздействието,
публикувана...
(да се
попълни).
[23]             Регламент
(ЕО) № 1098/2007 на
Съвета от 18
септември 2007 г.
за създаване
на
многогодишен
план за запасите
от треска в
Балтийско
море и за
риболовните
предприятия,
които
експлоатират
тези запаси,
за изменение
на Регламент
(ЕИО) № 2847/93 и за
отмяна на
Регламент
(ЕО) № 779/97 (ОВ L 248, 22.9.2007 г.,
стр. 1).