               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.9.2018
            COM(2018) 657 final
            2018/0337(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на второто заседание на Конференцията на страните по Конвенцията Минамата относно живака, във връзка с приемането на посочените в член 10, параграфи 2 и 3 насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решение за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на второто заседание на Конференцията на страните по Конвенцията Минамата относно живака, във връзка с предвиденото приемане на посочените в член 10, параграфи 2 и 3 от същата конвенция насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция Минамата относно живака

               Конвенцията Минамата относно живака („споразумението“) е основната международна правна рамка, насочена към опазване на човешкото здраве и околната среда от емисии от антропогенни източници и изпускания на живак и живачни съединения във въздуха, водата и почвата.

               Споразумението обхваща целия жизнен цикъл на живака — от първичния му добив до обезвреждането на отпадъци, съдържащи живак, включително временното съхранение на живак, смеси на живака с други вещества, в това число живачни сплави, при които концентрацията на живак е най-малко 95 тегловни процента („смеси на живака“), и на шест живачни съединения, включително живачен(I) хлорид, живачен(II) оксид, живачен(II) сулфат, живачен(II) нитрат, цинабарит и живачен сулфид, различни от отпадъци, съдържащи живак.

               Споразумението влезе в сила на 16 август 2017 г.

               Страни по него са както Европейският съюз
                  1
               , така и повечето държави членки
                  2
               .

               2.2.Конференция на страните

               Конференцията на страните по споразумението („Конференцията на страните“) изпълнява функциите, възложени ѝ по силата на споразумението, като за целта обсъжда и предприема, inter alia, всички допълнителни действия, които могат да се окажат необходими за постигането на целите на споразумението, включително приемането на съответните насоки.

               В съответствие с член 28 от споразумението, както и с Решение MC-1/1 относно процедурния правилник, прието от Конференцията на страните на нейното първо заседание (24—29 септември 2017 г.), всяка страна има право на един глас. Независимо от това когато Съюзът — като организация за регионална икономическа интеграция — упражнява правото си на глас по въпроси от своята компетентност, броят на гласовете му е равен на броя на неговите държави членки, които са страни по споразумението. Съюзът не може да упражнява правото си на глас, ако някоя от неговите държави членки упражни своето право на глас и обратно.

               2.3.Предвиден акт на Конференцията на страните

               На 19 ноември 2018 г., по време на второто си заседание, Конференцията на страните трябва да приеме посочените в член 10, параграфи 2 и 3 от споразумението насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак („предвидения акт“).

               Целта на предвидения акт е да се установят насоки, с които да се гарантира екологосъобразно временно съхранение на живак, смеси на живака и шест живачни съединения (живачен(I) хлорид, живачен(II) оксид, живачен(II) сулфат, живачен(II) нитрат, живачен сулфид и цинабарит), различни от отпадъци, съдържащи живак. На практика предвиденият акт е от значение най-вече за съхранението на течен метален живак.

               В съответствие с член 10, параграфи 2 и 3 от споразумението насоките, приети от Конференцията на страните, трябва да бъдат взети под внимание от страните при предприемането на мерки, гарантиращи екологосъобразно временно съхранение.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Предложената позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза на второто заседание на Конференцията на страните, е да се подкрепи приемането на предвидения акт.

               Съдържанието на предвидения акт е резултат от междусесийния процес, започнат от Конференцията на страните на нейното първо заседание с решение MC-1/18
                  3
               , в което се изисква секретариатът да подложи проектонасоките на допълнително преразглеждане и те да бъдат представени на второто заседание на Конференцията на страните за обсъждане и евентуално приемане. Значителен принос в този процес беше оказан от експерти на Съюза, които предоставиха своите становища на секретариата в съответствие със сроковете, посочени в решение MC-1/18. В резултат на това бяха изготвени проектонасоки, които бяха преразгледани от секретариата и в които бяха отразени коментарите на експертите на Съюза, без да се налага внасянето на допълнителни коментари от страна на ЕС, тъй като насоките са в съответствие с достиженията на правото на Съюза, отнасящо се до значителните запаси от живак, включително с Директива 2012/18/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества
                  4
               . В насоките се отчита и възможността за тяхното гъвкаво прилагане, по-специално по отношение на малки запаси.

               Предложената позиция е съобразена с политиката и законодателството на ЕС относно живака, тъй като прилагането на предвидения акт от страните по споразумението ще допринесе за намаляване на емисиите на живак и на изпусканията при временно съхранение, с което ще се подпомогне опазването на човешкото здраве и околната среда, включително в рамките на Съюза.

               Необходимо е да се установи съответната позиция на Съюза, тъй като след приемането на насоките те трябва да бъдат взети под внимание от страните по споразумението при предприемането на мерки за екологосъобразно временно съхранение на живак, смеси на живака и на посочените шест живачни съединения, различни от отпадъци, съдържащи живак.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва също така инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  5
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Конференцията на страните е орган, създаден по силата на споразумение, а именно — Конвенцията Минамата относно живака.

               Предвиденият акт, който Конференцията на страните има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Този акт има правно действие, тъй като той трябва да бъде взет под внимание от страните по споразумението при предприемането на мерки, гарантиращи екологосъобразно временно съхранение на живак, смеси на живака и шест живачни съединения (живачен(I) хлорид, живачен(II) оксид, живачен(II) сулфат, живачен(II) нитрат, живачен сулфид и цинабарит), различни от отпадъци, съдържащи живак.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предлаганото решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2018/0337 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на второто заседание на Конференцията на страните по Конвенцията Минамата относно живака, във връзка с приемането на посочените в член 10, параграфи 2 и 3 насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията Минамата относно живака
                  6
                („споразумението“) беше сключена от Съюза с Решение (ЕС) 2017/939 на Съвета
                  7
                и влезе в сила на 16 август 2017 г.

               (2)В съответствие с Решение MC-1/1 относно процедурния правилник, прието от Конференцията на страните на нейното първо заседание, страните трябва да полагат всички усилия за постигане на споразумение с консенсус по всички важни въпроси.

               (3)По време на второто си заседание, насрочено за 19—23 ноември 2018 г., Конференцията на страните по споразумението трябва да приеме насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак.

               (4)Тъй като посочените насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак, трябва да имат правни последици и да бъдат взети под внимание от страните по споразумението при предприемането на мерки за временно съхранение, е целесъобразно да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните по споразумението.

               (5)Съюзът предостави своя принос при преразглеждането на проектонасоките за екологосъобразно временно съхранение в рамките на междусесийната експертна работа, чието начало беше поставено с Решение MC-1/18
                  8
               , прието от Конференцията на страните на нейното първо заседание; Съюзът беше на мнение, че не е необходимо предлагането на допълнителни изменения в проекта на преразгледаните насоки, изготвен в рамките на междусесийната работа.

               (6)Поради това предложените насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак, следва да бъдат подкрепени,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на второто заседание на Конференцията на страните по споразумението, е следната:

               В рамките на второто заседание на Конференцията на страните по споразумението Европейският съюз подкрепя приемането на посочените в член 10, параграфи 2 и 3 насоки за екологосъобразно временно съхранение на живак, различен от отпадъци, съдържащи живак.

               Представителите на Съюза могат да се съгласяват с внасянето на незначителни промени в документите, посочени в първата алинея, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение (ЕС) 2017/939 на Съвета от 11 май 2017 г. за сключване от името на Европейския съюз на Конвенцията Минамата относно живака (ОВ L 142, 2.6.2017 г., стр. 4).

                     (2)

                        Към 7 септември 2018 г. Конвенцията Минамата относно живака беше ратифицирана от 22 държави членки: Австрия, Белгия, България, Хърватия, Чешката република, Дания, Естония, Финландия, Франция, Германия, Унгария, Латвия, Литва, Люксембург, Малта, Нидерландия, Португалия, Румъния, Словакия, Словения, Швеция и Обединеното кралство.

                     (3)

                        Решение MC-1/18 относно проектонасоки за временно съхранение на живак и живачни съединения, посочени в член 10, параграф 3 (Доклад на Конференцията на страните по Конвенцията Минамата относно живака във връзка с работата на нейното първо заседание, UNEP/MC/COP1/29 от 22.11.2017 г.).

                     (4)

                        ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 1.

                     (5)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (6)

                        Заверено копие на Конвенцията Минамата относно живака е публикувано на адрес
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (7)

                        Решение (ЕС) 2017/939 на Съвета от 11 май 2017 г. за сключване от името на Европейския съюз на Конвенцията Минамата относно живака (ОВ L 142, 2.6.2017 г., стр. 4).

                     (8)

                        Решение MC-1/18 относно проектонасоки за временно съхранение на живак и живачни съединения, посочени в член 10, параграф 3 (Доклад на Конференцията на страните по Конвенцията Минамата относно живака във връзка с работата на нейното първо заседание, UNEP/MC/COP1/29 от 22.11.2017 г.).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            2018/0407(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в Съвета на министрите на Енергийната общност относно удължаването на мандата на директора на Секретариата на Енергийната общност

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася за решение за определяне на позицията, която да се заеме от името на Съюза в Съвета на министрите на Енергийната общност относно удължаването на мандата на директора на Секретариата на Енергийната общност („СЕО“).

               Настоящият директор на СЕО, г-н Янез Копач, беше назначен за първи път през 2012 г. Мандатът му беше подновен през 2015 г. и ще изтече на 30 ноември 2018 г.

               Съгласно членове 69 и 88 от Договора за създаване на Енергийна общност директорът на СЕО се назначава от Съвета на министрите на Енергийната общност с обикновено мнозинство. Комисията разполага с изключителното право да предлага директора.

               2.Позиция, която да се заеме от името на Съюза

               Съществуват редица причини за трети мандат на г-н Копач като директор на СЕО.

               На първо място, важно е да се гарантира непрекъснатостта на процеса на Енергийната общност. Г-н Копач постигна много добри резултати при управлението на основни аспекти в рамките на Енергийната общност. Такъв аспект е по-специално реформата на Договора за създаване на Енергийна общност, която осигурява прилагането на достиженията на правото на ЕС и играе водеща роля в процеса на осъществяване на реформи на енергийния пазар на договарящите се страни от Енергийната общност.

               На второ място, г-н Копач ръководи своето портфолио по конструктивен и активен начин. Той е отдаден на изпълнението на своите задължения в духа на целите на Договора за създаване на Енергийна общност.  Това включва неговата професионална ангажираност към привеждането в съответствие на законодателствата на договарящите се страни от Енергийната общност с основните принципи на правото на ЕС. Освен това той установи и поддържа институционална етика на СЕО, като гарантира професионализма и качеството на работа на неговия персонал.

               На последно място, г-на Копач многократно доказа, че проявява независимост при изпълнението на своите задачи.  Като гражданин на държава — членка на ЕС, г-н Копач ще допринася за балансиран подход при вземането на решения и за безпристрастността в рамките на Енергийната общност.

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в Съвета на министрите на Енергийната общност, следва да бъде за одобрение на проекта за решение.

               3.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               3.1.Процесуалноправно основание

               3.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението. Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               3.2.Материалноправно основание

               3.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               3.2.2.Прилагане в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с енергетиката. Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 194 от ДФЕС.

               3.3.Заключение

               Правното основание на предложеното решение следва да бъде член 194 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2018/0407 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в Съвета на министрите на Енергийната общност относно удължаването на мандата на директора на Секретариата на Енергийната общност

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид Решение 2006/500/ЕО на Съвета от 29 май 2006 г. за сключване от страна на Европейската общност на Договора за създаване на Енергийна общност,

               като взе предвид Договора за създаване на Енергийна общност, и по-специално членове 69 и 88 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Договорът за създаване на Енергийна общност беше сключен от Съюза с Решение 2006/500/ЕО на Съвета от 29 май 2006 г.
                  1
                и влезе в сила на 1 юли 2006 г.

               (2)Съгласно членове 69 и 88 от Договора за създаване на Енергийна общност директорът на Секретариата на Енергийната общност се назначава по силата на процедурен акт на Съвета на министрите по предложение на Европейската комисия.

               (3)В Енергийната общност е в ход процес на реформи, сред които са серия от нови законодателни предложения, за които се изисква активната роля на Секретариата.

               (4)Г-н Янез Копач показа ефективно, ефикасно и независимо управление на Секретариата, благодарение на което може да изпълнява тази функция,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член единствен

               Позицията, която да се заеме от името на Съюза, е да се одобри проектът на процедурен акт на Съвета на министрите, изложен в приложението към настоящото решение.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L198, 20.7.2006 г., стр. 15.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            предложение за Решение на Съвета
            относно позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в Съвета на министрите на Енергийната общност относно удължаването на мандата на директора на Секретариата на Енергийната общност

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Предложение за

               процедурен акт на Съвета на министрите относно удължаването на мандата на директора на Секретариата на Енергийната общност

               Съветът на министрите на Енергийната общност,

               като взе предвид Договора за създаване на Енергийна общност, и по-специално членове 69 и 88 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия до Съвета на министрите за удължаване на мандата на г-н Янез Копач като директор на Секретариата на Енергийната общност,

               като взе предвид точки II.1 и II.5 от Правилата за набирането, работните условия и уравновесеността на географското разпределение на персонала на Секретариата, приети с Решение 2006/02/MC-EnC от 17 ноември 2006 г. на Съвета на министрите на Енергийната общност,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Съветът на министрите удължава мандата на г-н Янез Копач като директор на Секретариата на Енергийната общност, считано от 1 декември 2018 г.

               Член 2

               Условията на труд на директора се определят от Правилника за персонала в последната му редакция. Годишното брутно възнаграждение на директора се определя на 168 042,96 EUR, което представлява възнаграждението за неговия мандат, удължен през 2015 г., адаптирано чрез отразяване на свързаните с инфлацията корекции.

               Член 3

               В  срок от 7 дни след приемането на този процедурен акт Секретариатът го предоставя на разположение на всички страни и институции по Договора за създаване на Енергийна общност.

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в [...] на [...] година.

               За Съвета на министрите:

               ------------------------------

               Председателство


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 23.1.2019
            COM(2019) 11 final
            2019/0008(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на 14-ата среща на Конференцията на страните по Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, по отношение на някои изменения на приложения II, VIII и IX към нея

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.ПРЕДМЕТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Настоящото предложение се отнася до решение за определяне на позицията на Съюза на 14-ата среща на Конференцията на страните по Базелската конвенция във връзка с предвиденото приемане на измененията на приложенията към конвенцията.

               2.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1.Базелска конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане

               Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане (наричана по-нататък „Конвенцията“) беше приета на 22 март 1989 г. и влезе в сила през 1992 г. Европейският съюз, както и неговите държави членки са страни по Конвенцията
                  1
               . Понастоящем Конвенцията обвързва 186 страни.

               Основен стълб на Конвенцията е контролна система за износа, вноса и транзита на някои отпадъци. Компетентните органи на държавите на внос и транзит се уведомяват предварително относно износа на отпадъци, които са предмет на Конвенцията. Уведомяването се извършва от държавата износител, която може също така да изиска от производителите или износителите да извършат такова уведомяване чрез своя компетентен орган. Уведомяването се извършва писмено и съдържа декларациите и информацията, посочени в приложение VA към Конвенцията. Към износ на отпадъци може да се пристъпи само ако и когато всички заинтересовани държави са дали своето писмено съгласие (член 6 от Конвенцията).

               Контролната система на Конвенцията се отнася за опасни отпадъци, определени в член 1 и изброени в приложение VIII към Конвенцията, и за други отпадъци, изброени в приложение II, които съдържат отпадъци, събирани от домакинствата, и остатъци, получени от изгарянето на домакински отпадъци. В приложение IX към Конвенцията също така са изброени отпадъците, които не попадат в нейното приложно поле и контролна система, освен ако тези отпадъци съдържат материал, принадлежащ към категория по приложение I, в такива количества, че да проявяват опасните характеристики съгласно приложение III.

               2.2.Конференция на страните

               Конференцията на страните по Базелската конвенция е основният орган на Конвенцията за вземане на решения. Тя разполага с правомощия да изменя приложенията към Конвенцията и провежда срещи на всеки две години.

               14-ата среща на Конференцията на страните ще се проведе в периода април — май 2019 г. в Женева.

               2.3.Предвиденият акт

               Една от точките от предварителния дневен ред на 14-ата среща на Конференцията на страните се отнася до предложение, представено от Норвегия, за изменение на някои приложения към Конвенцията („предвиденият акт“)
                  2
               .

               Предвиденият акт не цели включването на всички пластмасови отпадъци в рамките на механизмите за контрол на Базелската конвенция; той цели включването на някои пластмасови отпадъци в рамките на тези механизми за контрол, като оставя други пластмасови отпадъци извън този контрол (така че те да продължат да се търгуват без уведомяване от държавите вносители/износители).

               Целта на предвидения акт е да се изменят или допълнят вписванията относно пластмасовите отпадъци в:

               –приложение II за неопасните пластмасови отпадъци, които следва да бъдат предмет на контролната система на Конвенцията,

               –приложение VIII за опасните пластмасови отпадъци, които също следва да бъдат предмет на контролната система, както и

               –приложение IX за неопасните пластмасови отпадъци, които не следва да бъдат предмет на контролната система, освен ако тези отпадъци съдържат материал, принадлежащ към категория по приложение I, в такива количества, че да проявяват опасните характеристики съгласно приложение III.

               Предложението за изменение на приложения II, VIII и IX към Конвенцията, представено от Норвегия, беше изпратено на страните на 26 октомври 2018 г. Съгласно предложението неопасните пластмасови отпадъци, попадащи в преработено вписване в приложение IX, могат да продължат да се търгуват между държавите по силата на Конвенцията при досегашните условия, а пластмасовите отпадъци, изискващи особено внимание, и опасните пластмасови отпадъци, включени в нови вписвания съответно в приложения II и VIII, биват включени в контролната система на Конвенцията.

               Измененията на приложения II, VIII и IX към Конвенцията ще влязат в сила в ЕС, след като бъдат въведени чрез изменения на Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци
                  3
               . Промените за операторите и органите по отношение на износа от ЕС ще зависят от вида на отпадъците и държавите на местоназначение.

               Забранява се износът от ЕС към държави извън ОИСР на редица нови категории опасни пластмасови отпадъци (посочени в приложение VIII). При износ на такива отпадъци в рамките на ОИСР трябва да се спазва процедурата за уведомяване. Забранява се и износът на някои безопасни пластмасови отпадъци, включени в приложение II, от ЕС към държави извън ОИСР, освен ако ЕС реши да приложи процедурата за уведомяване чрез изменения на Регламент (ЕО) № 1013/2006 (което подлежи на преразглеждане до края на 2020 г.). Износът на такива отпадъци в рамките на ОИСР също е предмет на процедурата за уведомяване. На последно място, видовете неопасни пластмасови отпадъци, попадащи в обхвата на приложение IX към Конвенцията, могат да се изнасят без всякакъв контрол, при условие че са изпълнени някои условия, като се гарантира, че отпадъците са лесни за рециклиране в държавата вносител.

               Автоматичното прилагане на предложението на Норвегия в рамките на Регламент (ЕО) № 1013/2006 би довело до подлагането на вътресъюзните превози на отпадъци, които са включени наскоро в приложения II или VIII към Базелската конвенция, на процедурата за уведомяване.

               Процедурата за изменение на приложенията към Конвенцията се урежда от членове 17 и 18 от Конвенцията. По-конкретно, всяко предложено изменение трябва да е направено от някоя от страните и да е изпратено от Секретариата до всички страни най-малко шест месеца преди срещата, на която то ще бъде предложено за приемане, т.е. до 28 октомври 2018 г. за 14-ата среща на Конференцията на страните. Освен това всяко такова изменение трябва да бъде прието на среща на Конференцията на страните и може да влезе в сила шест месеца след датата на издаване на уведомление от депозитаря. Предвиденият акт ще стане правно обвързващ за страните съгласно член 18, параграф 2, буква c) от Конвенцията, в който е предвидено следното: „при изтичането на шест месеца от датата на разпространяването на съобщението от депозитаря приложението влиза в сила за всички страни по тази конвенция или по който и да е протокол, които не са представили уведомление в съответствие с разпоредбата на буква „b“.

               3.ПОЗИЦИЯТА, КОЯТО ТРЯБВА ДА СЕ ЗАЕМЕ ОТ ИМЕТО НА СЪЮЗА

               Съюзът следва да подкрепи измененията на приложенията към Конвенцията, целящи изменение или допълнение на вписванията относно пластмасовите отпадъци в:

               –приложение II за неопасните пластмасови отпадъци, които следва да бъдат предмет на контролната система на Конвенцията,

               –приложение VIII за опасните пластмасови отпадъци, които също следва да бъдат предмет на контролната система, както и

               –приложение IX за неопасните пластмасови отпадъци, които не следва да бъдат предмет на контролната система, освен ако тези отпадъци съдържат материал, принадлежащ към категория по приложение I, в такива количества, че да проявяват опасните характеристики съгласно приложение III.

               Без горепосочените изменения на приложенията към Конвенцията съществуват значителни рискове пластмасовите отпадъци да бъдат изнесени за държави, в които няма подходяща инфраструктура за ефективно събиране и екологосъобразно управление на отпадъците. Предвиденият акт ще допринесе за:

               –подобряване на контрола върху износа на пластмасови отпадъци,

               –подпомагане на екологосъобразното управление на пластмасовите отпадъци,

               –намаляване на рисковете пластмасовите отпадъци да попаднат в околната среда, както и

               –предотвратяване на глобалния екологичен проблем с морските отпадъци.

               В Европейската стратегия за пластмасите, приета на 16 януари 2018 г.
                  4
               , е предвидено, че международните действия са от ключово значение за справяне с най-значимите източници на отпадъци от пластмаси в океаните, т.е. недостатъчната инфраструктура за управление на отпадъците в развиващите се страни и в държавите с бързо развиваща се икономика. В Стратегията за пластмасите изрично се посочват подкрепящи действия по Базелската конвенция и гарантиране на това, че всички пластмаси, изпратени в чужбина за рециклиране, се третират и обработват при условия, сходни на тези, приложими в ЕС. ЕС изнася значителен дял (3 милиона тона през 2016 г.) от своите пластмасови отпадъци към трети държави, където все още съществуват неясноти във връзка с тяхното третиране, а трансграничните проблеми се увеличават предвид процесите в международен план, включително неотдавнашното решение на Китай да ограничи вноса на някои видове пластмасови отпадъци.

               Разпоредбите на Конвенцията се прилагат в Съюза посредством Регламент (ЕО) № 1013/2006. Посоченият регламент се прилага за износа и вноса към Съюза, както и за превози между държави членки (член 1). Освен това регламентът се прилага в рамките на Европейското икономическо пространство („ЕИП“)
                  5
               .

               Когато предвиденият акт бъде приет и влезе в сила, ще е необходимо да се въведе в правото на Съюза, и по-специално в Регламент (ЕО) № 1013/2006. Това би означавало подлагането на превозите в рамките на ЕС и ЕИП на пластмасови отпадъци, които са включени наскоро в приложение II и VIII, на новите мерки за контрол (и забрана за износ към държави извън ОИСР на тези отпадъци). И докато това развитие би било желателно поради горепосочените причини по отношение на износа от ЕС, то би могло да има нежелателни последици и да доведе до проблеми във връзка с вътресъюзните превози и превозите в рамките на ЕИП на пластмасови отпадъци, предназначени за рециклиране, тъй като тези превози биха били подложени на нови процедури за уведомяване. Тъй като тези превози вече са предмет на изискванията за опазване на околната среда от законодателството на Съюза относно отпадъците, въвеждането на нови административни процедури би могло да усложни и оскъпи рециклирането на пластмаса в ЕС, като донесе само ограничени ползи за околната среда.

               С цел запазване на сегашното положение в Европейския съюз и ЕИП, т.е. без прилагане на контролната система на Конвенцията по отношение на превозите на нови пластмасови отпадъци, би било необходимо Секретариатът на Конвенцията да се уведомява за съответните разпоредби съгласно член 11 от Конвенцията. По силата на посочената разпоредба страните могат да сключват двустранни, многостранни или регионални споразумения или договорености относно трансграничното движение на отпадъци, при условие че същите споразумения или договорености са съвместими с екологосъобразното управление на отпадъците, както се изисква от Конвенцията. Разпоредбите на споразуменията или договореностите не трябва да са по-малко екологосъобразни от предвидените в Конвенцията, като в частност се вземат предвид интересите на развиващите се държави. Уведомления по член 11 са направени например по отношение на Решение на Съвета на ОИСР
                  6
               .

               Поради посочените по-горе обстоятелства в настоящото предложение за решение на Съвета се предвижда Съюзът да уведоми Секретариата съгласно член 11 от Конвенцията относно разпоредбите, които се прилагат към превозите на пластмасови отпадъци в рамките на Съюза и ЕИП, доколкото тези разпоредби се различават от предвидения акт, и се посочва, че нашите разпоредби се основават на система за екологосъобразно управление, съвместима с Конвенцията. Поради връзките, които съществуват между измененията на приложенията към Конвенцията и посоченото решение на ОИСР, ще се наложи също така да се предприемат стъпки за информиране на Секретариата на ОИСР относно описаната по-горе ситуация.

               4.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  7
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Конференцията на страните по Базелската конвенция е орган, създаден по силата на Конвенцията.

               Актът, който Конференцията на страните има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде правно обвързващ съгласно международното право в съответствие с член 18 от Конвенцията. Той може да окаже съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на ЕС, а именно върху Регламент (EО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци. С посочения регламент Конвенцията се прилага, наред с другото, чрез определяне на условията и реда за вноса и износа от Съюза, както и за превозите между държавите членки. Регламентът се прилага също и в рамките на ЕИП.

               Когато се изменят приложенията към Конвенцията, тези изменения трябва да бъдат въведени в Регламент (ЕО) № 1013/2006 (евентуално с изключение на разпоредбите относно вътресъюзните превози на отпадъци, както е обяснено по-горе).

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с опазването на околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2019/0008 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на 14-ата среща на Конференцията на страните по Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, по отношение на някои изменения на приложения II, VIII и IX към нея

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане (наричана по-долу „Конвенцията“) беше сключена от Съюза с Решение 93/98/ЕИО на Съвета относно сключването, от името на Общността, на Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане
                  8
                и влезе в сила през 1992 г.

               (2)В съответствие с член 15 от Конвенцията Конференцията на страните при необходимост разглежда и приема изменения на Конвенцията.

               (3)По време на 14-ата ѝ среща, която ще се проведе в периода април—май 2019 г., се очаква Конференцията на страните да разгледа възможността за приемане на изменения на приложенията към Конвенцията с цел изменение или допълнение на вписванията относно пластмасовите отпадъци в:

               –приложение II за неопасните пластмасови отпадъци, които следва да бъдат предмет на контролната система на Конвенцията,

               –приложение VIII за опасните пластмасови отпадъци, които също следва да бъдат предмет на контролната система, както и

               –приложение IX за неопасните пластмасови отпадъци, които не следва да бъдат предмет на контролната система, освен ако тези отпадъци съдържат материал, принадлежащ към категория по приложение I, в такива количества, че да проявяват опасните характеристики съгласно приложение III.

               (4)Предложението за изменение на приложения II, VIII и IX към Конвенцията, представено от Норвегия, беше изпратено на страните на 26 октомври 2018 г. Съгласно предложението неопасните пластмасови отпадъци, попадащи в преработено вписване в приложение IX, ще могат да продължат да се търгуват между държавите по силата на Конвенцията при досегашните условия, а пластмасовите отпадъци, изискващи особено внимание, и опасните пластмасови отпадъци, включени в нови вписвания съответно в приложения II и VIII, ще бъдат включени в контролната система на Конвенцията.

               (5)Целесъобразно е да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните, тъй като предвиденият акт ще бъде правно обвързващ за Съюза и ще може да окаже съществено въздействие върху съдържанието на правото на Съюза, а именно върху Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци
                  9
               .

               (6)Съюзът следва да подкрепи посочените по-горе изменения на приложенията към Конвенцията, тъй като те ще допринесат за подобряване на контрола върху износа на пластмасови отпадъци, за предотвратяване на износа на пластмасови отпадъци към държави, в които няма подходяща инфраструктура за ефективно събиране и екологосъобразно управление на отпадъците, за подкрепа на екологосъобразното управление на пластмасовите отпадъци, за намаляване на рисковете пластмасовите отпадъци да попаднат в околната среда и за предотвратяване на глобалния екологичен проблем с морските отпадъци.

               (7)Целесъобразно е да се запази сегашното положение относно превоза на пластмасови отпадъци в рамките на Съюза и на ЕИП и, съответно, контролната система на Базелската конвенция да не се прилага за отпадъци, които биха могли да бъдат включени в приложение II и приложение VIII на 14-ата среща на Конференцията на страните по Базелската конвенция. Следователно Съюзът следва да представи уведомление относно разпоредбите на законодателството на Съюза, които се прилагат към превозите на съответните пластмасови отпадъци в рамките на Съюза и ЕИП, доколкото тези разпоредби се различават от предвидения акт, и да посочи, че нашите разпоредби се основават на система за екологосъобразно управление, съвместима с Конвенцията. Уведомлението се подава до Секретариата на Конвенцията в съответствие с член 11 от Конвенцията,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 14-ата среща на Конференцията на страните по Базелската конвенция, е следната, при спазване на разпоредбите на параграф 2:

               Съюзът подкрепя измененията на приложенията към Конвенцията, целящи изменение или допълнение на вписванията относно пластмасовите отпадъци в:

               –приложение II за неопасните пластмасови отпадъци, които следва да бъдат предмет на контролната система на Конвенцията,

               –приложение VIII за опасните пластмасови отпадъци, които също следва да бъдат предмет на контролната система, както и

               –приложение IX за неопасните пластмасови отпадъци, които не следва да бъдат предмет на контролната система, освен ако тези отпадъци съдържат материал, принадлежащ към категория по приложение I, в такива количества, че да проявяват опасните характеристики съгласно приложение III.

               2.Когато предвиденият акт бъде приет от Конференцията на страните по Базелската конвенция, Съюзът уведомява Секретариата на Конвенцията, в съответствие с член 11 от Конвенцията, относно разпоредбите на законодателството на Съюза, прилагани по отношение на превозите на пластмасови отпадъци, попадащи в обхвата на предвидения акт, в рамките на Съюза и ЕИП, доколкото тези разпоредби се различават от предвидения акт.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 93/98/ЕИО на Съвета за сключване, от името на Общността, на Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане (ОВ L 39, 16.2.1993 г., стр. 1).

                     (2)

                        Предложението е публично достъпно на уебсайта на Базелската конвенция, вж. http://www.basel.int/TheConvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx

                     (3)

                        OB L 190, 12.7.2006 г., стр. 1.

                     (4)

                        Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, „Европейска стратегия за пластмасите в кръговата икономика“, COM(2018) 28 final.

                     (5)

                        Решение № 73/2008 на Съвместния комитет на ЕИП от 6 юни 2008 г.

                     (6)

                        C(92)39/окончателен относно контрола върху трансграничното движение на отпадъци, предназначени за операции по оползотворяване,
                  http://www.basel.int/Countries/Agreements/tabid/1482/Default.aspx

                     (7)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (8)

                        OB L 39, 16.2.1993 г., стр. 1.

                     (9)

                        OB L 190, 12.7.2006 г., стр. 1.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 31.1.2019
            COM(2019) 26 final
            2019/0013(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключването на Споразумение между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност
                  1
                („Решението „Прюм“) беше прието с цел разпоредбите на предходния Договор от Прюм относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма, трансграничната престъпност и незаконната миграция, сключен от седем европейски държави на 27 май 2005 г., да бъдат включени по същество в правната уредба на Европейския съюз. В същия ден Съветът прие и Решение 2008/616/ПВР от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност
                  2
                („Решение за изпълнение на Решението „Прюм“), с което се установяват необходимите технически разпоредби за изпълнението на Решение 2008/615/ПВР.

               С Решението „Прюм“ и Решението за изпълнение на Решението „Прюм“ се цели да се подобри обменът на информация между органите, отговарящи за предотвратяването и разследването на престъпления, и да се засили трансграничното полицейско и съдебно сътрудничество между държавите — членки на Съюза. Решението „Прюм“ съдържа, inter alia, разпоредби, по силата на които държавите членки си предоставят взаимно права на достъп до своите автоматизирани файлове с ДНК анализи, автоматизирани системи за дактилоскопична идентификация и данни за регистрацията на превозните средства. Информацията, получена чрез сравняване на данните, действително ще предложи нови подходи за разследване и по този начин ще се превърне във важен фактор, подпомагащ дейността на правоприлагащите и съдебните органи на държавите членки.

               На 30 ноември 2009 г. Съветът прие Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности
                  3
                („Решението за криминалистични анализи“). С това рамково решение на Съвета се установяват изискванията за обмен на данни за ДНК и пръстови отпечатъци, за да се гарантира, че резултатите от лабораторните дейности, извършвани в дадена държава членка от акредитираните структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи, се признават от органите, отговорни за предотвратяването, разкриването и разследването на престъпления, за еднакво надеждни с резултатите от лабораторните дейности, извършвани от структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи, които са акредитирани по EN ISO/IEC 17025, в която и да било друга държава членка.

               През октомври 2015 г. Комисията представи на Съвета препоръката за Решение на Съвета за упълномощаването ѝ да започне преговорите за сключването на споразумения с Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн за прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, включително приложението (указания за водене на преговори).

                  На 10 юни 2016 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета и приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности. Преговорите и с двете държави бяха приключени успешно с парафиране на споразумението на 24 май 2018 г.

                  Комисията счита, че целите, определени от Съвета в неговите указания за водене на преговорите, са постигнати и че проектът на споразумението е приемлив за Съюза.

               С това международно споразумение между ЕС и Конфедерация Швейцария се цели да се подобри и опрости автоматизираният обмен на информация и сведения между правоприлагащите органи на държавите членки и асоциираните държави, за да се стимулира международното полицейско сътрудничество. Възможността всички държави членки да имат достъп до националните бази данни на Конфедерация Швейцария, съдържащи ДНК данни, дактилоскопични данни и данни за регистрацията на превозните средства, както и обратната възможност, несъмнено са от изключително значение за насърчаването и засилването на трансграничното полицейско сътрудничество. Обменът на информация в областта на правоприлагането с оглед на опазването на сигурността в Европейския съюз не може да бъде подобрен в достатъчна степен само от държавите членки поради естеството на международната престъпност, която не се ограничава до границите на ЕС.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               Рамковото решение 2006/960/ПВР на Съвета от 18 декември 2006 г. за опростяване обмена на информация и сведения между правоприлагащите органи на държавите членки на Европейския съюз
                  4
               , наричано „Шведската инициатива“, представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген
                  5
               .

               Шведската инициатива е свързана до известна степен с Решението „Прюм“, тъй като с нея се определят правила, въз основа на които правоприлагащите органи на държавите членки и на асоциираните държави могат ефективно да обменят налична информация и сведения за целите на извършването на наказателни разследвания или на операции за събиране на сведения относно престъпността. Според член 5, параграф 1 от Шведската инициатива информация и сведения могат да бъдат искани с цел разкриване, предотвратяване или разследване на престъпление, когато има фактически основания да се счита, че съответната информация и сведения са на разположение в друга държава членка. Автоматизираният обмен на информация съгласно Решението „Прюм“ е подходящ за установяването на такива фактически основания.

               Освен това според член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 603/2013
                  6
               , преди да отправят към Евродак искане за достъп за целите на правоприлагането, държавите членки първо трябва да проверят наличните по националното право бази данни за пръстови отпечатъци и да сравнят набора от данни за пръстовите отпечатъци с автоматизираните бази данни за пръстови отпечатъци на други държави членки съгласно Решението „Прюм“. Държавите членки, които не изпълняват предварителното условие за извършване на проверка съгласно критериите от Прюм, която е задължителна предпоставка, няма да могат да отправят към Евродак искане за достъп за целите на правоприлагането.

               На 14 декември 2015 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговорите по споразуменията между Съюза, от една страна, и Дания, Исландия, Норвегия, Швейцария и Лихтенщайн, от друга страна, относно условията за участие на тези държави в процедурата за сравняване и предаване на данни за целите на правоприлагането, определена в глава VI от Регламент (ЕС) № 603/2013.

               На 26 юли 2010 г. беше сключено международното споразумение между Съюза и Исландия и Норвегия за прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност.

               В съответствие с член 3 от Протокол № 21
                  7
                относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, тези държави членки следва да нотифицират желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящото предложение за решение на Съвета в рамките на 3 месеца от приемането му от Комисията.

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22
                  8
                относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Правното основание за настоящото предложение за решение на Съвета е член 82, параграф 1, буква г) и член 87, параграф 2, буква а), във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               Съгласно член 218, параграф 6, буква а), подточка v) от ДФЕС за сключването на настоящото споразумение се изисква одобрението на Европейския парламент.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               В съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз, целите на това споразумение могат да бъдат постигнати единствено на равнището на Съюза.

               •Пропорционалност

                  За да се стимулира международното сътрудничество в тази област, изключително важно е всички участници, които обменят данни съобразно рамката от Прюм, да използват едни и същи технически и процедурни стандарти и изисквания и стандарти и изисквания в областта на защитата на данните, за да се даде възможност за бърз, ефикасен и точен обмен на информация. Предложението съответства на принципа на пропорционалност, тъй като не надхвърля необходимото за постигането на целите, а именно ефективното участие на Конфедерация Швейцария в Решенията „Прюм“ и Решението за криминалистични анализи.

               •Избор на инструмент

                  Настоящото предложение е в съответствие с член 218, параграф 6, буква а) от ДФЕС, който предвижда приемането от Съвета на решения относно международни споразумения след одобрение от Европейския парламент.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не се прилага.

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Съветът беше информиран и с него бяха проведени консултации в съответната работна група на Съвета (DAPIX). Европейският парламент (комисията LIBE) беше информиран.

               •Основни права

                  Споразумението изцяло съответства на основните права и принципите за защита на данните, посочени в Решението „Прюм“ (глава 6).

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  В съображение 8 от споразумението се посочва, че Конфедерация Швейцария следва да поеме разходите, направени от нейните органи във връзка с прилагането на споразумението. В член 1, параграф 1 от споразумението са изброени приложимите членове от Решението „Прюм“, включително член 34, според който всяка държава членка поема оперативните разходи, направени от нейните органи във връзка с прилагането на Решението „Прюм“. С член 1, параграф 4 на държавите членки се налага аналогично задължение във връзка с Решението за криминалистични анализи. Следователно няма отражение върху бюджета на Съюза.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване

                  Изпълнението, включително предварителната оценка от Съвета и държавите членки, нотификациите и декларациите са описани в член 8 от споразумението.

               •Подробни разяснения на отделните разпоредби на предложението

               В споразумението са посочени разпоредбите на Решението „Прюм“, Решението за изпълнение на Решението „Прюм“ и Решението за криминалистични анализи, които ще са приложими за Конфедерация Швейцария след влизането в сила на споразумението.

               Споразумението установява също така разпоредби относно еднообразното прилагане (член 3), разрешаването на спорове (член 4), измененията (член 5), уведомленията и декларациите (член 8). Договарящите страни се съгласяват да извършат съвместно преразглеждане на споразумението не по-късно от пет години от влизането му в сила (член 6). Споразумението се сключва за неопределен срок, като всяка от договарящите страни може да го прекрати по всяко време (член 10).

               2019/0013 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключването на Споразумение между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 82, параграф 1, буква г) и член 87, параграф 2, буква а), във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с Решение  [XXX] на Съвета от [XXX] г.
                  9
                на [XXX] г.  бе подписано Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета
                  10
                за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета
                  11
                за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета
                  12
                относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности („Споразумението“), при условие за сключването му на по-късна дата.

               (2)Обменът на информация в областта на правоприлагането с оглед на опазването на сигурността в Съюза не може да бъде подобрен в достатъчна степен само от държавите членки поради естеството на международната престъпност, която не се ограничава до границите на Съюза. Възможността всички държави членки и Конфедерация Швейцария да имат реципрочен достъп до националните бази данни, съдържащи файлове с ДНК анализи, системи за дактилоскопична идентификация и данни за регистрацията на превозните средства, е от огромно значение за стимулирането на трансграничното сътрудничество в областта на правоприлагането.

               (3)В съответствие с член 8 от Споразумението някои от неговите разпоредби се прилагат временно от датата на подписването му.

               (4)Споразумението следва да бъде одобрено от името на Европейския съюз.

               (5)[В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящото решение.]

               (6)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности („Споразумението“) се одобрява от името на Съюза.

               Член 2

               Председателят на Съвета посочва лицето, упълномощено да извърши от името на Европейския съюз предвиденото в член 8, параграф 1 от Споразумението уведомяване, за да се изрази съгласието на Европейския съюз да бъде обвързан от Споразумението
                  13
               .

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1.

                     (2)

                        ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12.

                     (3)

                        ОВ L 322, 9.12.2009 г., стр. 14.

                     (4)

                        ОВ L 386, 29.12.2006 г., стр. 89.

                     (5)

                        ОВ L 53, 27.2.2008 г., стр. 52.

                     (6)

                        Регламент (ЕС) № 603/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за създаване на система Евродак за сравняване на дактилоскопични отпечатъци с оглед ефективното прилагане на Регламент (ЕС) № 604/2013 за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство и за искане на сравнения с данните в Евродак от правоприлагащите органи на държавите членки и Европол за целите на правоприлагането и за изменение на Регламент (ЕС) № 1077/2011 за създаване на Европейска агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (преработен текст) (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 1).

                     (7)

                        ОВ C 202, 7.6.2016 г., стр. 295.

                     (8)

                        ОВ C 326, 26.10.2012 г., стр. 299.

                     (9)

                        Решение [XXX] на Съвета от [XXX г.] за подписването от името на Европейския съюз и за временното прилагане на някои разпоредби на Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за прилагането на някои разпоредби на Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, на Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност, и на приложението към него, както и на Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности (ОВ L […], […] г., стр. […]).

                     (10)

                        Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1).

                     (11)

                        Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12).

                     (12)

                        Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности (ОВ L 322, 9.12.2009 г., стр. 14).

                     (13)

                        Датата на влизане в сила на Споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 6.2.2019
            COM(2019) 52 final
            2019/0025(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на деветото заседание на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители относно предложенията за изменения на приложения А и Б

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за определяне на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция във връзка с предвиденото приемане на решения за изменение на приложения А и Б чрез включване на нови химични вещества и препарати и чрез изменение на отделни действащи текстове.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Стокхолмска конвенция

                Със Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители („Конвенцията“) се цели опазване на човешкото здраве и околната среда от устойчивите органични замърсители (УОЗ). С Конвенцията се създават правно обвързващи задължения за страните да предприемат мерки за премахване или ограничаване на производството, употребата, вноса и износа на УОЗ. Също така страните са длъжни да предприемат мерки за намаляване или премахване на изпусканията от непреднамерено производство на УОЗ и от складирани насипни количества и отпадъци.

               Споразумението влезе в сила на 24 февруари 2004 г.

               Европейският съюз и 27-те държави членки са страни по Конвенцията
                  1
               .

               2.2.Конференция на страните по Стокхолмската конвенция

               Конференцията на страните, установена съгласно член 19 от Конвенцията, е управляващият орган по Стокхолмската конвенция, като той заседава обикновено на всеки две години, за да проследява изпълнението на Конвенцията. Освен това Конференцията на страните извършва преглед на химичните вещества и препарати, представени за разглеждане от Комитета за преглед на УОЗ.

               В съответствие с член 23 от Конвенцията всяка страна има един глас. Организации за регионална икономическа интеграция, както например ЕС, упражняват обаче своето право на глас с брой гласове, равен на броя на техните държави членки, които са страни по Конвенцията.

               2.3.Предвиден акт на Конференцията на страните

               На деветото редовно заседание, което ще се проведе от 29 април до 10 май 2019 г., Конференцията на страните ще разгледа въпроса за приемането на решения за включване на нови химични вещества и препарати или за изменение на отделни действащи текстове в приложения А, Б и/или В към Конвенцията.

               Целта на предвидените актове е да се включат нови химични вещества и препарати или да се изменят отделни действащи текстове в приложения А, Б и/или В към Конвенцията. Вследствие на включването в приложения А, Б и/или В химичните вещества и препарати ще са предмет на мерки за премахване или ограничаване на производството и употребата им, в това число намаление или премахване на непреднамерените изпускания. С изменението на отделни действащи текстове се цели намаление на броя на изключенията от мерките за контрол.

               Предвидените актове ще са обвързващи за страните в съответствие с член 22, параграф 4 от Конвенцията, в който се предвижда: „Предлагането, приемането и влизането в сила на изменения в
                  приложения А, Б или В са предмет на същите процедури както за
                  предлагането, приемането и влизането в сила на допълнителни
                  приложения към настоящата конвенция, с изключение на това, че
                  измененията в приложения А, Б или В не влизат в сила по отношение на страна, която е направила декларация във връзка с измененията в тези приложения съгласно параграф 4 на член 25, според която всяко подобно изменение влиза в сила за тази страна на
                  деветдесетия ден от датата на внасяне при депозитаря на нейния
                  документ за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване по отношение на това изменение“.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Комисията предлага на Съвета решение, с което от името на Съюза да се подкрепят решенията за изменение на приложения А и Б към Конвенцията на деветото заседание на Конференцията на страните. С тези решения ще се добавят нови химични вещества и препарати в приложение А, като по този начин те ще са предмет на задълженията по Конвенцията, и по-специално намаление или премахване на изпусканията от непреднамерено производство и употреба. Освен това се очаква на Конференцията на страните да се приеме решение, с което ще се премахнат или изменят определени изключения за употребата на химично вещество и препарат, който е посочен вече в приложение Б към Конвенцията.

               Решенията, които са представени на Конференцията на страните за приемане, се основават на препоръките на Комитета за преглед на устойчивите органични замърсители (КПУОЗ) — спомагателен орган под ръководството на Конференцията на страните. Установено беше, че химичните вещества и препарати, препоръчани от КПУОЗ за включване в приложение А, отговарят на критериите на приложение Г към Конвенцията. Препоръките от страна на КПУОЗ за премахване или изменение на изключенията, предоставени за употреба на химичните вещества и препарати, посочени в Конвенцията, се основават на оценка на съществуващите алтернативи.

               Предвид водещата роля на Съюза по отношение на екологичната политика е от решаващо значение той да затвърди международния си ангажимент за насърчаване на по-добро изпълнение на многостранните екологични споразумения и стандарти. Това включва подкрепата и изпълнението на препоръките, приети от научните спомагателни органи по тези споразумения, и приемането на критериите по споразуменията, на които са основани тези препоръки.

               Освен това инициативата е в съответствие с приоритета на Комисията „Юнкер“, съгласно който Съюзът трябва да стане по-силен участник на световната сцена с помощта на целите за устойчиво развитие, по-специално за добро здраве (3) и за отговорно потребление и производство (12), както и с помощта на 7-та програма за действие за околната среда.

               Поради това Съюзът следва да подкрепи предложените решения за включване на дикофола и перфлуорооктановата киселина (PFOA), солите ѝ и свързаните с PFOA съединения в приложение А. Тези химични вещества и препарати вече са предмет на ограничения съгласно правото на Съюза, които са сходни с тези по Конвенцията. Употребата на дикофол е забранена в Съюза с Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията
                  2
                и Решение 2008/764/EО на Комисията
                  3
               . Употребата на перфлуорооктанова киселина (PFOA), солите ѝ и свързаните с PFOA съединения е ограничена с Регламент (ЕС) № 2017/1000 на Комисията
                  4
               .

               В Решение POPRC-14/2 на КПУОЗ се препоръчва включването на перфлуорооктановата киселина (PFOA), солите ѝ и свързаните с PFOA съединения, като се направят някои специфични изключения. Тази препоръка е резултат от прегледа на информацията, представена от страните и заинтересованите субекти, включително информацията от Съюза, и отразява необходимостта от продължаване на употребата на PFOA за определени специфични употреби. Някои от специфичните изключения ще продължат да са нужни на Съюза, както е видно от Регламент (ЕС) 2017/1000 на Комисията, който включва разпоредби, разрешаващи продължаването на употребата на PFOA за определени специфични употреби в Съюза.

               Също така Съюзът следва да подкрепи премахването или изменението на допустимите употреби и специфичните изключения за употребата на перфлуорооктансулфонова киселина (PFOS), нейните соли и перфлуорооктансулфонилфлуорид (PFOSF) в приложение Б. Всички допустими употреби и специфични изключения, препоръчани за заличаване, вече не съществуват в Съюза.

               Необходимо е да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференция на страните, тъй като измененията на приложения А и Б ще са правно обвързващи за Съюза и ще трябва да бъдат отразени в Регламент (ЕО) № 850/2004, с който се прилага Стокхолмската конвенция в Съюза.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  5
               .

               4.1.2.Прилагане в конкретния случай

               Конференцията на страните е орган, създаден със споразумение, а именно по силата на Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители.

               Актът, който Конференцията на страните има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще е обвързващ съгласно международното право в съответствие с член 22, параграф 4 от Стокхолмската конвенция и ще трябва да бъде отразен в Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО
                  6
               . Това се дължи на член 14, параграф 1 от посочения регламент, където се предвижда изменение на приложения І, ІІ и ІІІ, когато се посочва вещество в Конвенцията.

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Прилагане в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидените актове са свързани с околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2019/0025 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на деветото заседание на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители относно предложенията за изменения на приложения А и Б

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители („Конвенцията“) влезе в сила на 17 май 2004 г. и беше сключена от името на Съюза с Решение 2006/507/ЕО на Съвета
                  7
               .

               (2)С Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. се прилага Стокхолмската конвенция в Съюза
                  8
               .

               (3)Съгласно член 8 от Конвенцията Конференцията на страните взема решение за включване на съответното химично вещество и препарат и определя свързаните мерки за контрол в приложения А, Б и/или В.

               (4)На деветото заседание на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция се очаква да се приемат решения за включване на нови химични вещества и препарати в приложение А и за изменение на съществуващ текст в приложение Б.

               (5)Тъй като решенията ще бъдат обвързващи за Съюза, е целесъобразно да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните.

               (6)За да се опазят човешкото здраве и околната среда от бъдещи изпускания на дикофол и перфлуорооктанова киселина (PFOA), солите ѝ и свързаните с PFOA съединения, е необходимо да се намали или премахне производството и употребата на тези химични вещества и препарати на международно равнище и да се подкрепи включването им в Конвенцията. Освен това е необходимо да се намали в още по-голяма степен или да се премахне употребата на перфлуорооктансулфонова киселина (PFOS), нейните соли и перфлуорооктансулфонилфлуорид (PFOSF), като се заличат или изменят допустимите употреби и специфичните изключения в приложение Б,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.Съгласно съответните препоръки на Комитета за преглед на устойчивите органични замърсители позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на деветото заседание на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция, е да се подкрепят:

               –включването на дикофола в приложение А към Конвенцията без специфични изключения;

               –включването на перфлуорооктановата киселина (PFOA), солите ѝ и свързаните с PFOA съединения в приложение А със специфични изключения за производство на полупроводници или свързани електронни устройства, фотографски покрития, нанасяни върху филми, облекла с олеофобни и хидрофобни свойства за защита на работниците от опасни течности, включващи рискове за тяхното здраве и безопасност, инвазивни и имплантируеми медицински изделия, пожарогасителна пяна за премахване на изпаренията от течни горива и за борба с пожарите, предизвикани от течни горива;

               –заличаване на следните „допустими употреби“ от текста за перфлуорооктансулфоновата киселина (PFOS) и нейните производни в приложение Б към Конвенцията: фотолитография, хидравлични флуиди за авиацията, определени медицински изделия (като покрития на основата на съполимери на етилен тетрафлуороетилен (ETFE) и производство на рентгеноконтрастен ETFE, медицински изделия за инвитро диагностика и CCD цветни филтри), фоторезисторни и антирефлективни покрития за полупроводници, байцващ агент за полупроводници и керамични филтри;

               –заличаване на следните „специфични изключения“ от текста за перфлуорооктансулфоновата киселина (PFOS) и нейните производни в приложение Б към Конвенцията: фотомаски при производството на полупроводници и дисплеи от течни кристали (LCD), галванични покрития за метали (твърдо галванизиране), галванични покрития за метали (декоративно галванизиране), електрически и електронни компоненти за някои цветни принтери и цветни копирни машини, инсектициди за борба срещу червената огнена мравка и термитите, химични реагенти при нефтодобива;

               –изменение на „допустимата употреба“ за PFOS и нейните производни за производството и употребата на пожарогасителна пяна на „специфично изключение“ за употребата на пожарогасителна пяна за премахване на изпаренията от течни горива и за борба с пожарите, предизвикани от течни горива;

               –изменение на „допустимата употреба“ за PFOS и нейните производни за примамки за насекоми за борба с листоядните термитни мравки от рода Atta spp. и Acromyrmex spp. чрез включване на сулфлурамид и уточняване, че „допустимата употреба“ е само за земеделски цели.

               2.С оглед на хода на деветото заседание на Конференцията на страните по Стокхолмската конвенция тази позиция подлежи на уточнения, които могат да се договорят от представителите на Съюза в консултация с държавите членки и чрез координация на място, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        OB L 209, 31.7.2006 г., стр. 1.

                     (2)

                        Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията от 4 ноември 2003 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/EО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди и за изменение на Регламент (EО) № 1896/2000 (OВ L 307, 24.11.2003 г., стр. 1).

                     (3)

                        Решение 2008/764/ЕО на Комисията от 30 септември 2008 г. относно невключването на дикофол в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество (ОВ L 262, 1.10.2008 г., стр. 40).

                     (4)

                        Регламент (ЕС) 2017/1000 на Комисията от 13 юни 2017 г. за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) по отношение на перфлуорооктановата киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA вещества (ОВ L 150, 14.6.2017 г., стр. 14).

                     (5)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61 — 64.

                     (6)

                        OB L 158, 30.4.2004 г., стр. 7.

                     (7)

                        Решение 2006/507/ЕО на Съвета от 14 октомври 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители (ОВ L 209, 31.7.2006 г., стр. 1).

                     (8)

                        Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО (ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 7).