               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 3.7.2017
            COM(2017) 357 final
            2017/0148(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на Люксембург и Румъния да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 25 октомври 1980 г. (наричана по-нататък ,,Конвенцията от 1980 г.“), ратифицирана към днешна дата от 97 държави, сред които и всички държави — членки на ЕС, има за цел възстановяване на статуквото чрез незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца, като се използва система за сътрудничество между централните органи, определени от договарящите държави.

                  С оглед на това, че предотвратяването на отвличането на деца е съществен елемент от политиката на ЕС за утвърждаване на правата на детето, Европейският съюз работи активно на международно равнище за по-доброто прилагане на Конвенцията от 1980 г. и насърчава третите държави да се присъединят към нея.

                  Грузия депозира инструмента за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 24 юли 1997 г. Конвенцията влезе в сила за Грузия на 1 октомври 1997 г.

                  Конвенцията от 1980 г. вече е в сила между Грузия и 25 от държавите — членки на ЕС. Само Люксембург, Дания и Румъния все още не са приели присъединяването на Грузия към Конвенцията.

                  Южна Африка депозира инструмента за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 8 юли 1997 г. Конвенцията влезе в сила за Южна Африка на 1 октомври 1997 г.

                  Конвенцията от 1980 г. вече е в сила между Южна Африка и 26 от държавите — членки на ЕС. Само Люксембург и Румъния все още не са приели присъединяването на Южна Африка към Конвенцията.

                  Член 38, алинея четвърта от Конвенцията от 1980 г. предвижда, че Конвенцията се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

                  Наличието на изключителна компетентност на ЕС по въпроса за приемането на присъединяване на трета държава към Конвенцията от 1980 г. беше потвърдено от Съда на Европейския съюз, който беше консултиран по инициатива на Комисията.

                  На 14 октомври 2014 г. в Становище 1/13 Съдът на Европейския съюз прие, че приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980 г. е от изключителната компетентност на Европейския съюз.

                  Съдът наблегна на необходимостта от единност по въпроса на равнището на ЕС, като се избягва променлива геометрия сред държавите членки.

                  Тъй като въпросите, свързани с международното отвличане на деца, са от изключителната външна компетентност на Европейския съюз, на равнището на ЕС решението дали да се приеме присъединяването на Грузия и Южна Африка трябва да бъде взето посредством решение на Съвета. Поради това Люксембург и Румъния следва да направят декларацията за приемане във връзка с присъединяването на Грузия и Южна Африка в интерес на Европейския съюз.

                  Приемането от страна на Люксембург и Румъния ще доведе до прилагане на Конвенцията от 1980 г. между Грузия и всички държави — членки на ЕС, с изключение на Дания. По отношение на Южна Африка Конвенцията от 1980 г. ще стане приложима за всички държави — членки на ЕС.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Що се отнася до отвличанията на деца от родител, Хагската конвенция от 1980 г. представлява международният еквивалент на Регламент № 2201/2003 на Съвета (известен като Регламент „Брюксел IIa“), който е крайъгълният камък на съдебното сътрудничество в ЕС по брачни дела и дела, свързани с родителската отговорност
                     1
                  .

                  Една от основните цели на регламента е предотвратяването на отвличания на деца между държавите членки чрез установяване на процедури, гарантиращи бързото връщане на детето в държавата членка на обичайното му местопребиваване. За тази цел Регламентът „Брюксел IIa“ инкорпорира в своя член 11 процедурата, установена в Хагската конвенция от 1980 г., като я допълва чрез поясняване на някои от нейните аспекти, по-специално изслушването на детето, срока за постановяване на решение след подаването на молба за връщане и основанията за отказ за връщане на детето. Освен това регламентът въвежда разпоредби, които уреждат случаите на противоречащи си решения за връщане или отказ за връщане, издадени в различни държави членки.

                  На международно ниво Европейският съюз подкрепя присъединяването на трети държави към Конвенцията от 1980 г., за да могат неговите държави членки да се ползват от обща правна уредба в случаи на международно отвличане на деца.

                  Между юни 2015 г. и декември 2016 г. вече бяха приети десет решения на Съвета с цел да се приеме присъединяването на 10 трети държави (Мароко, Сингапур, Руската федерация, Албания, Андора, Сейшелските острови, Армения, Република Корея, Казахстан и Перу) към Хагската конвенция от 1980 г. за международното отвличане на деца
                     2
                  .

               •Съответствие с другите политики на Съюза

                  Настоящото предложение е свързано с общата цел, залегнала в член 3 от Договора за Европейския съюз, за защита на правата на детето. Системата на Хагската конвенция от 1980 г. е създадена с цел защита на децата от вредните последици от отвличането от родител и с цел да се гарантира, че детето може да поддържа контакт и с двамата си родители, например чрез осигуряване на ефективно упражняване на правото на лични отношения.

                  Заслужава си да се спомене и връзката с насърчаване на използването на медиация при разрешаване на трансгранични семейни спорове. Директивата относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси
                     3
                   се прилага и в областта на семейното право в рамките на общото европейско съдебно пространство. Хагската конвенция от 1980 г. също насърчава разрешаването на семейните спорове по взаимно съгласие. Едно от ръководствата за добри практики във връзка с Хагската конвенция от 1980 г., публикувано от Хагската конференция по международно частно право, е посветено на използването на медиация за уреждане на международните семейни спорове, засягащи деца, които попадат в обхвата на Конвенцията. По инициатива на Европейската комисия въпросното ръководство е преведено на всички езици на ЕС, различни от английски и френски, както и на арабски език, с цел да се подпомогне диалогът с държавите, които все още не са ратифицирали Конвенцията, и да се спомогне за намиране на конкретни начини за решаване на проблемите, свързани с международното отвличане на деца, съвместно с държавите, които не са ратифицирали Конвенцията
                     4
                  .

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Предвид факта, че решението се отнася до международно споразумение, приложимото правно основание е член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 81, параграф 3. Съветът действа с единодушие след консултация с Европейския парламент.

                  Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

                  В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               •Пропорционалност

                  Настоящото предложение е изготвено по примера на вече приетите решения на Съвета, които имат същия предмет, и не надхвърля необходимо за постигането на целта за съгласувано действие на ЕС в областта на международното отвличане на деца, като гарантира, че Люксембург и Румъния ще приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г. в рамките на определен срок.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Комисията се консултира с Люксембург и Румъния относно желанието им да приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка към Конвенцията от 1980 г., като те дадоха положително становище по въпроса.

                  Обсъжданията, проведени на среща на експертите на 24 април 2017 г., показаха, че на настоящия етап държавите членки нямат възражения Люксембург и Румъния да приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка към Конвенцията от 1980 г.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Като се има предвид, че Конвенцията вече е в сила в отношенията с 25 държави членки, що се отнася до Грузия, и с 26 държави членки, що се отнася до Южна Африка, Комисията и експертите на държавите членки изразиха мнение, че в подобни случаи не е необходимо да се извършва конкретна преценка на ситуацията в съответната трета държава.

                  Експертите от държавите членки не докладваха за каквито и да било проблеми при прилагането на Конвенцията от 1980 г. по отношение на Грузия и Южна Африка.

               •Оценка на въздействието

                  Що се отнася до десетте решения на Съвета, които вече бяха приети между 2015 г. и 2016 г. във връзка с приемането на присъединяването на няколко трети държави към Хагската конвенция от 1980 г., не е извършена никаква конкретна оценка на въздействието поради естеството на настоящия законодателен акт. Във всеки случай извършването на конкретна преценка на положението в Грузия и Южна Африка беше счетено за ненужно, като се имат предвид както фактът, че Конвенцията вече е в сила с 25 или 26 държави — членки на ЕС, така и желанието на Люксембург и Румъния да приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка.

                  4.
                        ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложеното решение няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване

                  Тъй като предложението се отнася само до даването на разрешение на Люксембург и Румъния да приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка към Конвенцията от 1980 г., мониторингът за изпълнението му се ограничава до спазването от Люксембург и Румъния на формулировката на декларацията и срока за депозирането ѝ и за съобщаване на Комисията за това депозиране, съгласно предвиденото в решението на Съвета.

               2017/0148 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на Люксембург и Румъния да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3 във връзка с член 218 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  5
               ,

               като има предвид, че:

               1.
                     Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз. Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.

               2.
                     Съветът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003
                  6
                (Регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконно прехвърляне или задържане и да въвежда процедури за осигуряване на бързото им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.

               3.
                     Регламент „Брюксел IIa“ допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.

               4.
                     Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.

               5.
                     Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.

               6.
                     Една обща нормативна уредба, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, може да бъде най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.

               7.
                     В Хагската конвенция от 1980 г. се предвижда, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

               8.
                     Хагската конвенция от 1980 г. не позволява на регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея. Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.

               9.
                     Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. са от изключителната външна компетентност на Съюза.

               10.
                     Грузия депозира инструмента за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 24 юли 1997 г. Конвенцията влезе в сила за Грузия на 1 октомври 1997 г.

               11.
                     Всички засегнати държави членки, с изключение на Дания, Люксембург и Румъния, вече са приели присъединяването на Грузия към Хагската конвенция от 1980 г. Грузия е приела България, Естония, Латвия, Литва и Малта. Оценката на положението в Грузия доведе до заключението, че Люксембург и Румъния могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Грузия при условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               12.
                     Южна Африка депозира инструмента за присъединяване към Конвенцията от 1980 г. на 8 юли 1997 г. Конвенцията влезе в сила за Южна Африка на 1 октомври 1997 г.

               13.
                     Всички засегнати държави членки, с изключение на Люксембург и Румъния, вече са приели присъединяването на Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г. Южна Африка е приела България, Естония, Латвия, Литва и Малта. Оценката на положението в Южна Африка доведе до заключението, че Люксембург и Румъния могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Южна Африка при условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               14.
                     Поради това на Люксембург и на Румъния следва да бъде разрешено да приемат присъединяването на Грузия и Южна Африка в интерес на Съюза и да депозират своите декларации за това в съответствие с условията, изложени в настоящото решение. Останалите държави — членки на Съюза вече са приели присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г., поради което не следва да депозират нови декларации за приемане, тъй като съществуващите декларации остават валидни по силата на международното публично право.

               15.
                     Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от регламента „Брюксел IIа“ и участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

               16.
                     В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               1.
                     На Люксембург и на Румъния се разрешава да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).

               2.
                     Държавите членки по параграф 1 депозират не по-късно от ... г. [дванадесет месеца след датата на приемане на настоящото решение] декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана, както следва:

               „[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2017/... на Съвета*.“

                  73.
                     Двете държави членки информират Съвета и Комисията за депозирането на своите декларации за приемане на присъединяването на Грузия и Южна Африка и съобщават на Комисията текста на декларациите в двумесечен срок от депозирането им.

               Член 2

               Държавите членки, които са депозирали своите декларации за приемане на присъединяването на Грузия и Южна Африка към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не депозират нови декларации.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 4

               Адресати на настоящото решение са Люксембург и Румъния.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Съвета

                  Председател

                     (1)
                  ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 31.

                     (2)
                  Приети са вече десет решения на Съвета за разрешаване на държавите членки да приемат присъединяването към Конвенцията от 1980 г. на Андора (Решение на Съвета 2015/1023, прието на 15 юни 2015 г.); Сейшелските острови (Решение на Съвета 2015/2354, прието на 10 декември 2015 г.); Русия (Решение на Съвета 2015/2355, прието на 10 декември 2015 г.); Албания (Решение на Съвета 2015/2356, прието на 10 декември 2015 г.); Сингапур (Решение на Съвета 2015/1024, прието на 15 юни 2015 г.); Мароко (Решение на Съвета 2015/2357, прието на 10 декември 2015 г.); Армения (Решение на Съвета 2015/2358, прието на 10 декември 2015 г.); Република Корея (Решение на Съвета 2016/2313, прието на 8 декември 2016 г.), Казахстан (Решение на Съвета 2016/2311, прието на 8.12.2016 г.) и Перу (Решение на Съвета 2016/2312, прието на 8.12.2016 г.).

                     (3)
                  Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 3);

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  OВ C ,  г., стp. .

                     (6)
                  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 1).

                     (7)
                  OВ: please insert the number of this Decision.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Страсбург, 15.12.2015
            COM(2015) 677 final
            2015/0314(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Швеция в съответствие с член 9 от Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и член 9 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               1.1. Член 78, параграф 3 от Договора и действащите временни схеми за преместване

                  Като част от общата политика в областта на убежището, в член 78, параграф 3 от Договора за функционирането на ЕС (ДФЕС) се предвижда специално правно основание за справяне с извънредни ситуации. То позволява на Съвета, въз основа на предложение от Европейската комисия след консултация с Европейския парламент, да приема временни мерки в полза на държава или държави, които се намират в извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави в една или повече държави членки. Временните мерки, предвидени в член 78, параграф 3 от ДФЕС, имат изключителен характер. Те могат да бъдат задействани само когато е надхвърлен определен праг на неотложност и сериозност на проблемите, възникнали в системата за убежище на държава членка или държави членки поради внезапен приток на граждани на трети държави.

                  На основание член 78, параграф 3 от ДФЕС Съветът прие две решения за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция. В съответствие с Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета
                     1
                   40 000 кандидати за международна закрила трябва да бъдат преместени от Италия и Гърция в други държави членки. В съответствие с Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета
                     2
                   120 000 кандидати за международна закрила трябва да бъдат преместени от Италия и Гърция и от други държави членки, ако се намират в извънредна ситуация.

                  В съответствие с Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета съответно 1 369 и 4 358 лица са разпределени за преместване от Италия и Гърция в Швеция.

                  Съгласно член 4, параграф 3, втора алинея от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета държава членка може, като даде надлежна обосновка, да уведоми Комисията и Съвета, че е изправена пред извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави, дължащ се на рязка промяна на миграционните потоци. Комисията оценява приведените аргументи и представя на Съвета целесъобразни предложения.

                  В съответствие с член 9 от Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и член 9 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета в случай на извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави в дадена държава членка, Съветът, по предложение на Комисията и след консултация с Европейския парламент, може да приеме временни мерки в полза на засегнатата държава членка в съответствие с член 78, параграф 3 от ДФЕС. Тези мерки могат да включват, ако е необходимо, спиране на участието на тази държава членка в предвиденото в посочените решения преместване, както и евентуални компенсаторни мерки за Италия и за Гърция.

                  С писмо от 5 ноември 2015 г. Швеция уведоми Комисията и Съвета, че е изправена пред ситуацията, посочена в член 4, параграф 3 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета от 22 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция, като даде надлежна обосновка и поиска адаптиране на механизма за преместване на лица в своя полза. С писмо от 8 декември 2015 г. Швеция поиска официално да бъде спряно изпълнението на задълженията ѝ, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 и (ЕС) № 2015/1601 на Съвета.

               1.2. Задействане на прилагането на член 9 от решения (ЕС) 2015/1523 и (ЕС) 2015/1601 на Съвета по отношение на Швеция

                  Швеция е изправена пред извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави на нейна територия.

                  Значителното увеличение на броя на незаконните влизания през границите на ЕС и на вторичните движения в цяла Европа доведе до рязко нарастване на броя на кандидатите за международна закрила в Швеция.

                  Данните на Евростат потвърждават рязкото нарастване на броя на кандидатите за убежище в Швеция. Броят на кандидатите за международна закрила се е увеличил с над 60 % от 68 245 кандидати за периода от 1 януари до 31 октомври 2014 г. на 112 040 кандидати за периода от 1 януари до 31 октомври 2015 г.

                  Освен това напоследък месечният брой на кандидатите за международна закрила се е увеличил още повече: борят на кандидатите се е удвоил между август (11 735) и септември (24 261), достигайки 39 055 през октомври 2015 г. (увеличение с 61 % спрямо септември).

                  През 2015 г. Швеция отчете най-големия брой кандидати за международна закрила на глава от населението в ЕС (11 503 кандидати на един милион жители).

                  Швеция освен това е в затруднено положение поради значително увеличилия се напоследък брой непридружени ненавършили пълнолетие лица, тъй като всеки четвърти кандидат твърди, че е непридружено ненавършило пълнолетие лице.

                  Описаната по-горе ситуация оказва много значителен натиск върху шведската система за предоставяне на убежище, което води до сериозни практически последици на място по отношение на условията на прием и капацитета на системата за предоставяне на убежище за обработване на молбите.

                  С оглед на това настоящата миграционна ситуация в Швеция няма аналог в ЕС, а натискът върху капацитета ѝ да обработва молбите за международна закрила и да осигурява адекватни условия за прием на лицата, които очевидно се нуждаят от международна закрила, налага временно да бъде спряно изпълнението на нейните задължения по механизма за преместване, както и да ѝ бъде предоставена оперативна подкрепа по целесъобразност.

               2. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               2.1. Обобщение на предлаганите мерки

                  С цел да се подпомогне Швеция да се справи по-добре с извънредната ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави на нейна територия, с предложеното решение се спира за срок от една година изпълнението на задълженията на Швеция като държава членка на преместване, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 на Съвета и (ЕС) 2015/1601 на Съвета.

                  В решението се предвижда също така на Швеция да бъде предоставена оперативна подкрепа по целесъобразност чрез подходящи дейности, координирани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO) и, при необходимост, от други имащи отношение агенции.

                  Швеция продължава да е задължена да приеме на своя територия 1 369 лица в съответствие с Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и 4 358 лица в съответствие с Решение(ЕС) 2015/1601 на Съвета от Италия и Гърция, след като срокът на действие на настоящото решение изтече. Тя следва да представи на Съвета и на Комисията пътна карта, в която посочва конкретните стъпки, които ще предприеме, за да гарантира ефективността на своите системи за убежище и миграция и за да възобнови преместването, след като спирането на изпълнението на задълженията престане да бъде в сила.

                  Настоящото решение не засяга положението на гражданите на трети държави, които вече са преместени в Швеция в съответствие с Решение (ЕС) № 2015/1523 на Съвета и Решение (ЕС) № 2015/1601 на Съвета.

               2.2. Правно основание

                  Правното основание на предложението за решение на Съвета е член 78, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               2.3. Субсидиарност

                  Съгласно дял V от ДФЕС относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие Европейският съюз разполага с някои правомощия в тази област. Тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в съответствие с член 5 от Договора за Европейския съюз, т.е. ако и доколкото целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре от Европейския съюз поради обхвата или последиците на предложеното действие.

                  В посочената област Европейският съюз упражни тези правомощия с приемането на Решение (ЕС) № 2015/1523 на Съвета и Решение (ЕС) № 2015/1601 на Съвета. Настоящото действие се състои в спирането на изпълнението на задълженията на дадена държава членка, произтичащи от посочените решения, поради извънредни обстоятелства, както и в допълнителна оперативна подкрепа, координирана от агенциите на ЕС, и следователно може да бъде предприето само от Европейския съюз.

               2.4. Пропорционалност

                  Като се имат предвид неотложността и сериозността на положението, породено от притока на хора, описан по-горе, спирането на текущо действие на ЕС по отношение на Швеция и предоставянето на допълнителна оперативна подкрепа не излизат извън обхвата на това, което е необходимо за постигането на целта за ефективно справяне със ситуацията. Спирането на изпълнението на задължения се отнася единствено до Швеция, има временен характер и не засяга правата на кандидатите за международна закрила, които вече са преместени в Швеция.

               2.5. Въздействие върху основните права

                  Не са засегнати основните права, залегнали в Хартата на основните права на ЕС („Хартата“), на кандидатите за международна закрила, които са в приложното поле на решения (ЕС) 2015/1523 и (ЕС) № 2015/1601 на Съвета. Спирането на изпълнението на задълженията на Швеция като държава членка на преместване се отнася само до Швеция, има временен характер и не засяга кандидатите, които вече са преместени в Швеция.

               3.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложението не води до допълнителни разходи за бюджета на ЕС.

               2015/0314 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Швеция в съответствие с член 9 от Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и член 9 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 3 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  3
               ,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с член 78, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), в случай че една или повече държави членки се намират в извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави, Съветът, по предложение на Комисията и след консултация с Европейския парламент, може да приеме временни мерки в полза на засегнатата държава членка или държави членки.

               (2)В съответствие с член 80 от ДФЕС политиките на Съюза в областта на граничните проверки, убежището и имиграцията и тяхното прилагане трябва да се ръководят от принципите на солидарност и справедливо разпределение на отговорностите между държавите членки, а актовете на Съюза, приети в тази област, трябва да съдържат подходящи мерки за прилагането на този принцип.

               (3)На основание член 78, параграф 3 от ДФЕС Съветът прие две решения за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция. В съответствие с Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета
                  4
                40 000 кандидати за международна закрила трябва да бъдат преместени от Италия и Гърция в други държави членки. В съответствие с Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета
                  5
                120 000 кандидати за международна закрила трябва да бъдат преместени от Италия и Гърция в други държави членки.

               (4)В член 9 от Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета и член 9 от Решение (ЕС) 2015/1601 на Съвета се предвижда, че в случай на извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави в дадена държава членка, Съветът, по предложение на Комисията и след консултация с Европейския парламент, може да приеме временни мерки в полза на засегнатата държава членка в съответствие с член 78, параграф 3 от ДФЕС. Тези мерки могат да включват, ако е необходимо, спиране на участието на тази държава членка в предвиденото в посочените решения преместване, както и евентуални компенсаторни мерки за Италия и за Гърция.

               (5)Швеция е изправена пред извънредна ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави на нейна територия, дължащ се на рязка промяна на миграционните потоци. На 8 декември 2015 г. Швеция поиска официално да бъде спряно изпълнението на задълженията ѝ, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 и (ЕС) № 2015/1601 на Съвета.

               (6)Значителното увеличение на броя на незаконните влизания през границите на ЕС и на вторичните движения в цяла Европа доведе до рязко нарастване на броя на кандидатите за международна закрила в Швеция, които са влезли в ЕС основно през Италия и Гърция.

               (7)Данните на Евростат потвърждават рязкото нарастване на броя на кандидатите за убежище в Швеция. Броят на кандидатите за международна закрила се е увеличил с над 60 % от 68 245 кандидати за периода от 1 януари до 31 октомври 2014 г. на 112 040 кандидати за периода от 1 януари до 31 октомври 2015 г.

               (8)Освен това напоследък месечният брой на кандидатите за международна закрила се е увеличил още повече: броят на кандидатите се е удвоил между август (11 735) и септември (24 261), достигайки 39 055 през октомври 2015 г. (увеличение с 61 % спрямо септември).

               (9)През 2015 г. Швеция отчете най-големия брой кандидати за международна закрила на глава от населението в ЕС (11 503 кандидати на един милион жители).

               (10)Швеция освен това е в затруднено положение поради значително увеличилия се напоследък брой непридружени ненавършили пълнолетие лица, тъй като всеки четвърти кандидат твърди, че е непридружено ненавършило пълнолетие лице.

               (11)Описаната по-горе ситуация оказва много значителен натиск върху шведската система за предоставяне на убежище, което води до сериозни практически последици на място по отношение на условията на прием и капацитета на системата за предоставяне на убежище за обработване на молбите за убежище. С цел да се спомогне за облекчаването на значителния натиск върху Швеция, изпълнението на задълженията на Швеция като държава членка на преместване, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 и (ЕО) № 2015/1601 на Съвета, следва да бъде спряно за срок от една година.

               (12)Спирането на изпълнението на задълженията следва да бъде придружено по целесъобразност с допълнителни мерки за подкрепа, координирани от EASO и, при необходимост, от други имащи отношение агенции.

               (13)Швеция следва да представи на Съвета и на Комисията пътна карта, в която посочва мерките, които ще предприеме, за да гарантира ефективността на своите системи за убежище и миграция и за да възобнови изпълнението на задълженията си, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 и (ЕО) № 2015/1601 на Съвета.

               (14)Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Съгласно принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

               (15)Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз.

               (16)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (17)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Ирландия не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (18)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (19)Предвид неотложния характер на ситуацията настоящото решение следва да влезе в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1
               Предмет

               С настоящото решение се установяват временни мерки в областта на международната закрила в полза на Швеция с оглед на това да ѝ се окаже подкрепа да се справи по-добре с извънредната ситуация, характеризираща се с внезапен приток на граждани на трети държави.

               Член 2
               Спиране на изпълнението на задълженията, произтичащи от решения (ЕС) 2015/1523 и (ЕС) 2015/1601 на Съвета

               Изпълнението на задълженията на Швеция като държава членка на преместване, произтичащи от Решение (ЕС) № 2015/1523 на Съвета и Решение (ЕС) № 2015/1601 на Съвета, се спира до ... [една година от датата на приемане на настоящото решение на Съвета].

               Член 3
               Оперативна подкрепа за Швеция

               С цел да се окаже подкрепа на Швеция да се справи по-добре с извънредния натиск върху своите системи в областта на убежището и миграцията, на Швеция се предоставя специфична подкрепа, както е целесъобразно, посредством подходящи дейности, координирани от EASO и, при необходимост, от други имащи отношение агенции.

               Член 4
               Допълнителни мерки, които да бъдат предприети от Швеция

               В срок от [един месец след влизането в сила на настоящото решение] Швеция представя на Съвета и на Комисията пътна карта, в която посочва мерките, които ще вземе, за да гарантира ефективността на своите системи за убежище и миграция и за да възобнови изпълнението на задълженията си, произтичащи от решения (ЕС) № 2015/1523 и (ЕО) № 2015/1601 на Съвета.

               Член 5
               Влизане в сила

               Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Съставено в Страсбург на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Решение (EС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и на Гърция (OВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 146).

                     (2)
                  Решение (EС) 2015/1601 на Съвета от 22 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (OВ L 248, 24.9.2015 г., стр. 80).

                     (3)
                  ОВ C ,  г., стр. .

                     (4)
                  Решение (EС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и на Гърция (OВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 146).

                     (5)

                        Решение (EС) 2015/1601 на Съвета от 22 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и Гърция (OВ L 248, 24.9.2015 г., стр. 80).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 23.6.2016
            COM(2016) 413 final
            2016/0192(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

               На 19 декември 1966 г. между Дания, Норвегия и Швеция бе сключено Споразумение относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак и Категат, което влезе в сила на 7 август 1967 г. То допълва двустранните споразумения в областта на рибарството между Европейския съюз и Норвегия от 1980 г. и позволява взаимното предоставяне на достъп между трите посочени държави по отношение на риболова, извършван на разстояние до 4 морски мили от техните съответни изходни линии при Скагерак и Категат, т.е. във водите между Северно и Балтийско море. Наред с това в споразумението се предвижда, че за целите на този риболов въпросната зона се счита за открито море. По този начин то урежда отношенията между държавите на знамето, от една страна, и съответните крайбрежни държави, от друга страна.

               Споразумението от 1966 г. е обикновено споразумение, в което са взети под внимание засягащите рибарството географски особености в зоната на Скагерак и Категат — която представлява морски участък с много малък размер — и се подчертава практическата обосновка за предоставянето на опростен режим за достъп в нея. Поради това споразумението от 1966 г. се състои само от три члена, като в първия се определя зоната на неговото прилагане, а във втория се посочват правата на достъп и намерението за хармонизиране на техническите разпоредби.

               С присъединяването към ЕС на Дания и Швеция съответно през 1973 г. и 1995 г. отговорността за управлението на споразумението от тяхно име бе предоставена на Комисията. Консултациите по произтичащите от него договорености се проведоха успоредно с консултациите по двустранното споразумение в областта на рибарството от 1980 г.

               Първоначалният срок на действие на споразумението от 1966 г. бе 35 години и изтече през 2002 г., като впоследствие той бе удължен двукратно за срок от по пет години до 2012 г. Бе предвидена възможност за прекратяване на споразумението с тригодишно предизвестие, подадено от някоя от страните преди изтичането на всеки петгодишен срок.

               С оглед на междувременно настъпилите промени в международното право в областта на рибарството, и по-специално с въвеждането на Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г. и Споразумението на ООН за рибните запаси от 1995 г., Норвегия реши, че съществуващото споразумение не отговаря на действащите разпоредби на морското право. Норвежката страна изказа особено силна загриженост по отношение на разпоредбите относно контрола. Наред с това тя изрази мнение, че споразумението не съответства на принципите на нормалната юрисдикция на крайбрежната държава съгласно Конвенцията на ООН по морско право, нито на съвременните принципи за опазване и управление.

               На 29 юли 2009 г. Министерството на външните работи на Норвегия уведоми официално Дания, чието правителство е депозитар на споразумението, че норвежката страна желае да прекрати споразумението с официално денонсиране в съответствие с член 3, параграф 3 от него. В резултат на това действието на споразумението от 1966 г. бе прекратено на 7 август 2012 г.

               Норвегия започна официални преговори с Комисията, действаща от името на Европейския съюз, с цел сключването на заместващо споразумение относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак и Категат. Новото споразумение бе парафирано на 24 октомври 2013 г. и подписано на 15 януари 2015 г. То е съобразено с Конвенцията на ООН по морско право, както и с приетите след нея съответни разпоредби по други споразумения.

               С това ново споразумение се запазва изключителният достъп на датските, норвежките и шведските кораби до водите на трите държави извън зоните, обхващащи 4 морски мили от изходните линии. С него се осигурява непрекъснат взаимен достъп както за двете държави — членки на ЕС, така и за Норвегия, до съответните води на другите страни в зоната на Скагерак, като се гарантират устойчиви мерки за опазване и управление на извършвания в нея риболов. Наред с това в споразумението се предвиждат мерки за контрол в съответствие с принципите на нормалната юрисдикция на крайбрежната държава, какъвто вече е случаят с риболова в Северно море.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

               За да се гарантира непрекъснатият достъп до риболовни дейности за корабите от ЕС, до влизането в сила на новото споразумение то бе прилагано временно за срок до две години от датата на подписването му.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

               Предложените мерки са разработени в съответствие с целите и правилата на общата политика в областта на рибарството и са съгласувани с политиката на Съюза за устойчиво развитие.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

               Член 43, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

               Предложението попада в обхвата на изключителната компетентност на Съюза в съответствие с член 3, параграф 1, буква г) от Договора. Следователно принципът на субсидиарност не се прилага.

               •Пропорционалност

                  Действието от страна на Съюза е необходимо за управлението на трансгранично преминаващите рибни запаси, които са предмет на улов едновременно от кораби на Съюза и на Норвегия.

               •Избор на инструмент

                  Решение на Съвета.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство

                  Не е приложимо.

               •Консултации със заинтересованите страни

                  По време на консултациите с Норвегия бяха проведени консултации и със засегнатите държави членки.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Не е приложимо.

               •Оценка на въздействието

                  Не е приложимо.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Не е приложимо.

               •Основни права

                  Не е приложимо.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Не е приложимо.

               2016/0192 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид одобрението на Европейския парламент,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът проведе преговори с Кралство Норвегия за взаимно предоставяне на достъп за риболов в Скагерак и Категат.

               (2)Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак и Категат бе подписано на 15 януари 2015 г. съгласно предвиденото в Решение 2014/505/ЕС на Съвета от 23 юли 2014 г. за подписването, от името на Съюза, и временното прилагане на Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция (
                  1
               ).

               (3)Споразумението следва да бъде одобрено от името на Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция се сключва от името на Съюза.

               Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение като приложение 1.

               Член 2

               Председателят на Съвета определя лицето (или лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза уведомяването, предвидено в член 7 от споразумението (
                  2
               ), за да се изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан със споразумението.

               Член 3

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  ОВ L 224, 30.7.2014 г., стр. 1.

                     (2)
                  Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 23.6.2016
            COM(2016) 413 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               към

               Предложение за решение на Съвета

               за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция

               Споразумение

               между Европейския съюз и Кралство Норвегия относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак за кораби под знамето на Дания, Норвегия и Швеция

               Европейският съюз и Кралство Норвегия, наричани по-нататък „страните“,

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., наричана по-нататък „конвенцията“;

               КАТО ОТЧИТАТ Споразумението в областта на рибарството между Европейската икономическа общност и Кралство Норвегия от 27 февруари 1980 г., наричано по-нататък „споразумението от 1980 г.“;

               КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че действието на Споразумението относно взаимното предоставяне на достъп за риболов в Скагерак и Категат между Дания, Норвегия и Швеция от 19 декември 1966 г. бе прекратено на 7 август 2012 г.;

               КАТО ПОЗНАВАТ традиционния характер на рибарските дейности, извършвани от Дания, Норвегия и Швеция в Скагерак;

               КАТО СЕ СТРЕМЯТ да подкрепят взаимното предоставяне на достъп за корабите под знамето на Дания, Норвегия и Швеция по отношение на извършвания в Скагерак риболов извън зоните, обхващащи четири морски мили от изходните линии на другите посочени държави, в тяхното териториално море и в прилежащите зони на риболовна юрисдикция;

               КАТО ПОДЧЕРТАВАТ, че е важно риболовните кораби да спазват приетите от съответните крайбрежни държави законови и подзаконови разпоредби, както и мерки за контрол и прилагане, в съответствие с разпоредбите на конвенцията, споразумението от 1980 г. и настоящото споразумение, за да се гарантира опазването и устойчивото използване на живите морски ресурси в Скагерак,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

               Член 1

               Настоящото споразумение се прилага по отношение на зоната в Скагерак, която на запад е ограничена от правата, минаваща през фаровете Hanstholm и Lindesnes, а на юг — от правата, минаваща през фаровете Skagen и Tistlarna, в частите от териториалното море и прилежащите зони на риболовна юрисдикция на Дания, Норвегия и Швеция, които се простират извън зоните, обхващащи четири морски мили (1 морска миля = 1852 метра) от изходните линии, от които се измерва ширината на териториалното море.

               Член 2

               В посочената в член 1 зона всяка страна се задължава — въз основа на своята риболовна юрисдикция, в съответствие с конвенцията и съгласно приложимите закони — да позволи на корабите под знамето на Дания, Норвегия и Швеция да извършват риболов при спазване на съответните разпоредби на споразумението от 1980 г. и съгласно разпределението, договорено между страните.

               Член 3

               Страните си сътрудничат, за да определят, доколкото е възможно, хармонизирани правила и разпоредби по отношение на риболова в зоната, посочена в член 1.

               Член 4

               Страните се договарят да се консултират по въпроси, свързани с изпълнението и правилното функциониране на настоящото споразумение, или — при наличие на спор — относно неговото тълкуване.

               Член 5

               Настоящото споразумение не засяга разпоредбите на другите споразумения относно извършването на риболов от корабите на една от страните в риболовната юрисдикция на другата страна.

               Член 6

               Без да се засягат разпоредбите на член 1, настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, в рамките на които се прилагат Договорът за Европейския съюз и Договорът за функционирането на Европейския съюз, и в съответствие с предвидените в посочените договори условия, а от друга страна — на територията на Кралство Норвегия.

               Член 7

               Настоящото споразумение влиза в сила от деня, в който е получено последното уведомление, че страните са изпълнили необходимите за неговото влизане в сила вътрешни процедури.

               Член 8

               Настоящото споразумение е в сила до 1 януари 2022 г. Ако споразумението не бъде прекратено от някоя от страните с предизвестие за прекратяване, подадено най-малко една година преди изтичането на посочения срок, то остава в сила за допълнителни шестгодишни срокове, при условие че не е било подадено предизвестие за прекратяване най-малко една година преди изтичането на всеки такъв срок.

               Член 9

               До момента на влизането му в сила настоящото споразумение се прилага временно за не повече от две години от датата на неговото подписване.

               Член 10

               Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки, шведски и норвежки език, като всеки от посочените текстове е автентичен. В случай на противоречие или спор предимство има текстът на английски език.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 22.10.2015
            COM(2015) 537 final
            2015/0253(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия на ООН за Европа по отношение на предложенията за изменения на правила № 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 и 127 на ООН, предложението за ново правило на ООН във връзка с челния удар, предложенията за изменение на Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) и предложението за нова Обща резолюция № 2 (M.R.2) за определенията на силовото предаване на превозните средства

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) разработва на международно равнище хармонизирани изисквания, предназначени да отстраняват техническите пречки пред търговията с моторни превозни средства между страните по Ревизираната спогодба от 1958 г. и да гарантират, че тези превозни средства осигуряват висока степен на безопасност и опазване на околната среда.

               В съответствие с Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. Съюзът се присъедини към Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации („ИКЕ на ООН“) за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 година“), а в съответствие с Решение 2000/125/ЕО на Съвета от 31 януари 2000 г. относно сключването на споразумение относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелно споразумение“) Съюзът се присъедини към Паралелното споразумение.

               Заседанията на Работна група 29 на ИКЕ на ООН — Световния форум за хармонизация на правилата за превозните средства — се провеждат три пъти всяка календарна година — през март, юни и ноември. На всяко заседание се приемат нови правила на ООН, изменения на съществуващи правила на ООН или глобални технически правила на ООН (ГТП на ООН), за да се отчете техническият прогрес. Преди всяко заседание на Работна група 29 една от шестте работни комисии към нея приема тези предложения.

               След това на заседание на Работна група 29 се гласува окончателното приемане на измененията, допълненията и поправките, ако е налице кворум и квалифицирано мнозинство от договарящите страни. ЕС е договаряща страна по две спогодби (съответно от 1958 г. и 1998 г.) в обхвата на дейността на Работна група 29. Всеки път се изготвя решение на Съвета, известно като „мегарешение“, което съдържа списък на правилата, измененията, допълненията и поправките и което оправомощава Комисията да гласува от името на Съюза на съответното заседание на Работна група 29.

               С настоящото решение на Съвета се определя позицията на Съюза при гласуване на правилата, измененията, допълненията и поправките на заседанието на Работна група 29 през ноември 2015 г., което ще се проведе от 9 до 13 ноември 2015 г.

               2.РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               Беше проведена консултация с Техническия комитет по моторните превозни средства и бяха взети предвид коментарите на експертите на държавите членки.

               3.ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               Обобщение на предлаганите мерки

               С предложението се определя позицията на Съюза при гласуване на предложенията за изменения на правила № 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 и 127 на ООН, на ново правило на ООН във връзка с челния удар, на измененията на Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) и на нова Обща резолюция № 2 (M.R.2) за определенията на силовото предаване на превозните средства.

               Правно основание

               Правното основание на настоящото предложение е член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               Принцип на субсидиарност

               Гласуването в подкрепа на инструменти на международно ниво, като предложения за правила на ООН, изменения на правила на ООН и проекти на глобални технически правила, и включването им в системата на Съюза за одобрение на типа на моторните превозни средства може да бъде направено единствено от Съюза. Това не само предотвратява разпокъсването на вътрешния пазар, но също така гарантира еднакви здравни стандарти и стандарти за безопасност навсякъде в Съюза. Налице са и предимства, свързани с икономии от мащаба: продуктите могат да се произвеждат за целия пазар на Съюза и дори за международния пазар, вместо да се адаптират, за да получат национално одобрение на типа за всяка отделна държава членка.

               Поради това настоящото предложение е в съответствие с принципа на субсидиарност.

               Принцип на пропорционалност

               Настоящото решение на Съвета оправомощава Комисията да гласува от името на Съюза и е пропорционален инструмент в съответствие с член 5, параграф 1 от Решение 97/836/ЕО на Съвета с цел да се определи единна позиция на ЕС в ИКЕ на ООН по отношение на гласуването по работните документи, предложени в дневния ред на заседанието на Работна група 29. Следователно настоящото предложение е в съответствие с принципа на пропорционалност, тъй като не надхвърля необходимото за постигане на поставените цели — да се осигури доброто функциониране на вътрешния пазар, като същевременно се гарантира висока степен на обществена безопасност и защита.

               Избор на инструменти

               В член 218, параграф 9 от ДФЕС е предвидено, че за да бъдат определени позициите, които да бъдат заети от името на Съюза в орган, създаден чрез международно споразумение, е необходимо решение на Съвета.

               2015/0253 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия на ООН за Европа по отношение на предложенията за изменения на правила № 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 и 127 на ООН, предложението за ново правило на ООН във връзка с челния удар, предложенията за изменение на Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) и предложението за нова Обща резолюция № 2 (M.R.2) за определенията на силовото предаване на превозните средства

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В съответствие с Решение 97/836/ЕО на Съвета
                  1
                Съюзът се присъедини към Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 година“).

               (2)В съответствие с Решение 2000/125/ЕО на Съвета
                  2
                Съюзът се присъедини към Спогодбата относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелна спогодба“).

               (3)С Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
                  3
                системите за одобрение в отделните държави членки бяха заменени с процедура на Съюза за одобрение и беше създадена хармонизирана рамка, съдържаща административните разпоредби и общите технически изисквания по отношение на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли. С посочената директива правилата на ООН бяха включени в системата на ЕС за одобряване на типа на превозните средства като изисквания за одобряване на типа или като алтернативи на законодателството на Съюза. След приемането на посочената директива правилата на ООН във все по-голяма степен се включват в законодателството на Съюза в рамките на системата на ЕС за одобряване на типа.

               (4)Като се имат предвид натрупаният опит и техническото развитие, необходимо е да се адаптират с оглед на техническия напредък изискванията към някои елементи или характеристики, които са обхванати от правила № 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 и 127 на ООН, както и от Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3).

               (5)За да се хармонизират съответните разпоредби за безопасност за одобрението на типа на моторните превозни средства, следва да се приеме новото правило на ООН във връзка с челния удар; за да се хармонизират определенията за силовото предаване на превозните средства, следва да бъде приета и нова Обща резолюция № 2 (M.R.2) за определенията за силовото предаване на превозните средства.

               (6)Поради това е необходимо да се определи позицията, която да бъде заета от името на Съюза в Административния комитет по Ревизираната спогодба от 1958 г. и в Изпълнителния комитет по Паралелната спогодба относно приемането на горепосочените актове на ООН,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Административния комитет по Ревизираната спогодба от 1958 г. и на Изпълнителния комитет по Паралелната спогодба на заседанието, което ще се проведе в периода от 9 до 13 ноември 2015 г., е да се гласува в подкрепа на предложенията, изброени в приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

               Съставено в Брюксел на  година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)
                  Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. с оглед на присъединяването на Европейската общност към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания („Ревизирано споразумение от 1958 година“) (ОВ L 346, 17.12.1997 г., стр. 78).

                     (2)
                  Решение 2000/125/ЕО на Съвета от 31 януари 2000 г. относно сключването на споразумение относно създаването на глобални технически регламенти за колесните пътни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесните пътни превозни средства („Паралелно споразумение“) (ОВ L 35, 10.2.2000 г., стр. 12).

                     (3)
                  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, 9.10.2007 г., стр. 1).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 22.10.2015
            COM(2015) 537 final
            ПРИЛОЖЕНИЯ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в съответните комитети на Икономическата комисия на ООН за Европа по отношение на предложенията за изменения на правила № 12, 16, 26, 39, 44, 46, 58, 61, 74, 83, 85, 94, 95, 97, 98, 99, 100, 101, 106, 107, 110, 116 и 127 на ООН, предложението за ново правило на ООН във връзка с челния удар, предложенията за изменение на Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3) и предложението за нова Обща резолюция № 2 (M.R.2) за определенията на силовото предаване на превозните средства

               ПРИЛОЖЕНИЕ

                        Предложение за допълнение 4 към серия изменения 04 на Правило № 12 (кормилен механизъм)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/92

                        Предложение за допълнение 6 към серия изменения 06 на Правило № 16 (обезопасителни колани)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/93

                        Предложение за допълнение 3 към серия изменения 03 на Правило № 26 (външни издатини)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/82

                        Предложение за серия изменения 01 на Правило № 39 (скоростомер и километражен брояч),

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/83

                        Предложение за допълнение 10 към серия изменения 04 на Правило № 44 (системи за обезопасяване на деца)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/94

                        Предложение за допълнение 2 към серия изменения 04 на Правило № 46 (устройства за непряко виждане)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/84

                        Предложение за серия изменения 03 на Правило № 58 (задна нискоразположена защита),

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/85

                        Предложение за допълнение 3 към Правило № 61 (външни издатини на товарни превозни средства)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/86

                        Предложение за поправка 1 към допълнение 8 към серия изменения 01 на Правило № 74 (монтиране на устройства за осветяване и светлинна сигнализация (мотопеди))

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/79

                        Предложение за допълнение 11 към серия изменения 05 на Правило № 83 (емисии от превозни средства от категории M1 и N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/100

                        Предложение за допълнение 6 към серия изменения 06 на Правило № 83 (емисии от превозни средства от категории M1 и N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/101

                        Предложение за допълнение 7 към първоначалната версия на Правило № 85 (измерване на полезната мощност)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/102

                        Предложение за допълнение 6 към серия изменения 02 на Правило № 94 (челен удар)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/95

                        Предложение за серия изменения 03 на Правило № 94 (челен удар)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/96

                        Предложение за допълнение 5 към серия изменения 03 на Правило № 95 (страничен удар)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/97

                        Предложение за допълнение 8 към серия от изменения 01 на Правило № 97 (алармени системи на превозното средство)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/87

                        Предложение за допълнение 7 към серия от изменения 01 на Правило № 98 (фарове с газоразрядни източници на светлина)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/80

                        Предложение за допълнение 11 към Правило № 99 (газоразрядни светлинни източници)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/81

                        Предложение за допълнение 3 към серия от изменения 02 на Правило № 100 (превозни средства с електрическо силово предаване)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/98

                        Предложение за допълнение 6 към серия изменения 01 на Правило № 101 (емисии на CO2 / разход на гориво)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/103

                        Предложение за допълнение 13 към Правило № 106 (гуми за селскостопански превозни средства)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/109

                        Предложение за допълнение 4 към серия изменения 06 на Правило № 107 (общи конструктивни характеристики на градски и междуградски автобуси)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/88

                        Предложение за допълнение 4 към серия изменения 05 на Правило № 107 (общи конструктивни характеристики на градски и междуградски автобуси)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/104

                        Предложение за допълнение 4 към серия изменения 01 на Правило № 110 (специални компоненти за СПГ/ВПГ)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/89

                        Предложение за допълнение 5 към Правило № 116 (алармени системи за превозни средства)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/91

                        Предложение за серия от изменения 02 на Правило № 127 (безопасност на пешеходците)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/99

                        Предложение за ново правило във връзка с челен удар с акцент върху системите за обезопасяване

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/105

                        Предложение за серия изменения 01 към новото правило във връзка с челен удар с акцент върху системите за обезопасяване

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/106

                        Предложение за изменения на Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/111

                        Предложение за нова Обща резолюция № 2 (М.R. 2) относно определенията на силовото предаване на превозното средство

                        ECE/TRANS/WP.29/2015/110