               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 15.4.2021
            COM(2021) 178 final
            2021/0095(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на 13-ото заседание на Комисията от технически експерти на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) относно приемането на изменения на единното техническо предписание (ЕТП) за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания или лица с намалена подвижност, относно приемането на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, както и ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, относно актуализирането на препратките към техническите документи за техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) за подсистемата „Телематични приложения за товарни превози“ (ТПТП), посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, и относно преразглеждането на Единните правила за техническо приемане на железопътни средства, използвани в международно съобщение (ATMF), по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП)

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               13-ото заседание на Комисията от технически експерти (КТЕ) на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) ще се проведе в Берн на 22 юни 2021 г. Дневният ред на заседанието включва:

               –предложение за изменение на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав,

               –предложение за изменение на ЕТП за подвижния състав — товарни вагони,

               –предложение за изменение на ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност,

               –предложение за приемане на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута,

               –предложение за приемане на ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“,

               –предложение за преразглеждане на Единните правила за ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП),

               –предложение за актуализиране на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП.

               Въз основа на член 218, параграф 9 от ДФЕС позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по отношение на посочените по-горе решения, които ще бъдат приети от КТЕ, трябва да бъде установена с решение на Съвета.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция за международни железопътни превози (COTIF)

               Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. („Конвенцията COTIF“), е международно споразумение, по което договарящи се страни са както Съюзът, така и 25 държави членки (само Кипър и Малта не са).

               Европейският съюз се присъедини към Конвенцията COTIF посредством Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г.
                  1
               . В приложение III към посоченото решение e формулирана вътрешната договореност между Съвета, държавите членки и Комисията относно работните процедури в OTIF. Съгласно подточка 3.1 от посоченото приложение III, когато дадена точка от дневния ред засяга въпроси от изключителната компетентност на Съюза, Комисията гласува за Съюза.

               Съгласно член 2, параграф 1 от Конвенцията COTIF целта на OTIF е да благоприятства, подобрява и улеснява от всяка гледна точка международното железопътно движение, конкретно като установява единни правни режими в различни юридически области по отношение на международното железопътно движение. Чрез Конвенцията COTIF също така се регламентират функционирането на организацията, нейните цели, правомощия, отношения с договарящите държави и нейните дейности като цяло.

               Ето защо Конвенцията COTIF се занимава с железопътното законодателство по редица различни правни и технически въпроси, разделени на две части: самата конвенция, чрез която се регламентира функционирането на OTIF, и осемте притурки, с които се установя единно железопътно право:

               –притурка A — Договор за международен железопътен превоз на пътници  (CIV),

               –притурка B — Договор за международен железопътен превоз на стоки (CIM),

               –притурка C — Международен железопътен превоз на опасни товари  (RID),

               –притурка D — Договор за използване на подвижен състав в международно железопътно съобщение (CUV),

               –притурка E — Договор за използване на инфраструктурата в международно железопътно съобщение (CUI),

               –притурка F — Единни правила за утвърждаване на технически норми и приемане на единни технически предписания за железопътните средства, предназначени за  използване в международно съобщение  (Единни правила за APTU),

               –притурка G — Единни правила за техническо приемане на железопътни средства, използвани в международно съобщение  (Единни правила за ATMF),

               –притурка H — Единни правила за безопасна експлоатация на влакове в международно съобщение (Единни правила за EST).

               Въз основа на притурки F и G към Конвенцията COTIF  са издадени 12 единни технически предписания (ЕТП) за техническа оперативна съвместимост. ЕТП в рамките на Конвенцията COTIF имат същата цел като техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) на ЕС за допускане до международно движение.

               42 от 47-те държави, които са страни по Конвенцията COTIF, включително вече споменатите 25 държави — членки на ЕС, прилагат притурки F и G.

               2.2.Комисия от технически експерти (КТЕ) на OTIF

               КТЕ е орган, създаден с член 13, параграф 1, буква е) от Конвенцията COTIF. Тя включва държавите — членки на OTIF, които прилагат притурки F и G (APTU, ATMF) към Конвенцията COTIF.

               КТЕ е компетентна по въпросите на оперативната съвместимост и техническата хармонизация в железопътната сфера и процедурите за техническо одобрение. Тя разработва притурките APTU и ATMF и своите единни правила, които са приложими за железопътните превозни средства, предназначени за използване в международно движение, като те се отнасят по-специално до:

               ·приемането на технически предписания за железопътните превозни средства и инфраструктурата, както и за утвърждаването на стандарти;

               ·процедурите за оценяване на съответствието на железопътните превозни средства;

               ·разпоредбите относно поддръжката на железопътните превозни средства;

               ·отговорностите за композирането на влака и безопасното използване на железопътните превозни средства;

               ·разпоредбите по отношение на определянето и оценката на риска;

               ·спецификациите за регистрите.

               В рамките на КТЕ понастоящем е сформирана постоянна работна група (техническа работна група), която отговаря за изготвянето на решенията на  комисията.

               Съгласно член 20, параграф 1, буква б) от Конвенцията COTIF и в съответствие с член 6 от притурка F (APTU) КТЕ е компетентна да приема или изменя ЕТП. В съответствие с член 15, параграф 2 от Единните правила за ATMF КТЕ е компетентна да предлага изменения на ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП).

               2.3.Приемане на актове от КТЕ

               Съгласно член 6 от APTU КТЕ решава дали да приеме ЕТП, или разпоредба за неговото изменение в съответствие с процедурата, предвидена в членове 16 и 20 и в член 33, параграф 6 от Конвенцията. Обичайният процес на приемане на ЕТП може да отнеме около година и половина.

               2.4.Актовете, предвидени за приемане от КТЕ по време на заседанието на 22 юни 2021 г.

               2.4.1.Изменение на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав от товарни вагони и на ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност.

               Единните технически предписания (ЕТП) на OTIF представляват набор от технически спецификации, разработени на основата на принципите, целите и процедурите на Конвенцията COTIF за изграждането и експлоатацията на железопътни превозни средства с първостепенната цел за постигане на максимална оперативна съвместимост. ЕТП в OTIF имат същата цел като техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) на ЕС.

               С цел да се гарантира еквивалентността на железопътните превозни средства, получили разрешение в съответствие с правото на Европейския съюз, и железопътните превозни средства, допуснати до международна дейност в съответствие с член 3а от Единните правила за ATMF, е необходимо ТСОС на Европейския съюз и ЕТП на Конвенцията COTIF да останат хармонизирани.

               С предложените за приемане от КТЕ изменения ще се гарантира трайна пълна еквивалентност, както е определено от Единните правила за ATMF, между разпоредбите на Европейския съюз и на Конвенцията COTIF.

               ·ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав (ETП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“)

               Това ЕТП представлява спецификация за определена подсистема, в която са разгледани основните изисквания, на които тя трябва да отговаря, за да се гарантира оперативната съвместимост на техническите системи и компоненти, които са необходими в международното железопътно движение. Актуалното ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“ беше разработено въз основа на Регламент (ЕС) № 1302/2014 на Комисията (ТСОС за локомотиви и пътнически подвижен състав)
                  2
               .

               Целта на това предложение за изменение на ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“ е да се внедрят новите елементи, произтичащи от преразглеждането на Единните правила за APTU от 1 март 2019 г., и то да бъде хармонизирано с ТСОС за локомотивите и пътническия подвижен състав на Европейския съюз, изменени от ЕС на 16 май 2019 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията
                  3
                 и на 9 март 2020 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията
                  4
               .

               С цел гарантиране на трайното взаимно признаване на превозните средства, получили разрешение в съответствие с правото на Европейския съюз, и превозните средства, допуснати до международна дейност в съответствие с член 3а от Единните правила за ATMF, е необходимо ТСОС на Европейския съюз и ЕТП на Конвенцията COTIF да останат хармонизирани.

               Освен това след излизането на Обединеното кралство от ЕС конкретните случаи, свързани с британската железопътна мрежа на Обединеното кралство  Великобритания и Северна Ирландия, следва да бъдат посочени в ЕТП вследствие на отстраняването им от ТСОС.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на изменението на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав, предложено от OTIF.

               ·ЕТП за подвижния състав — товарните вагони (ЕТП „Товарни вагони“ — UTP WAG)

               С ЕТП за товарните вагони се определят изисквания по отношение на железопътните превозни средства, предназначени за превозване на камиони. Понастоящем те са еквивалентни на ТСОС за товарните вагони, изменени от Европейския съюз с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията от 16 май 2019 г.

               Целта на това предложение за изменение на ЕТП „Товарни вагони“ е да се внедрят новите елементи, произтичащи от преразглеждането на Единните правила за APTU от 1 март 2019 г., и да се хармонизират със законодателните промени в Европейския съюз.

               Европейският съюз публикува Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията от 9 март 2020 г., с който последно се измениха ТСОС за товарните вагони. В резултат на това ЕТП „Товарни вагони“ трябва да бъде изменено отново, за да се гарантира запазване на еквивалентността между ЕТП и ТСОС.

               Освен това след излизането на Обединеното кралство от ЕС конкретните случаи, свързани с британската железопътна мрежа на Обединеното кралство  Великобритания и Северна Ирландия, следва да бъдат посочени в ЕТП вследствие на отстраняването им от ТСОС.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на изменението на ЕТП за товарните вагони, предложено от OTIF.

               ·ЕТП за лица с увреждания (ЕТП за ЛНП — UTP PRM)

               С ЕТП за ЛНП се определят хармонизирани изисквания за достъпност за лица с увреждания и лица с намалена подвижност, приложими за железопътните превозни средства, използвани в международния транспорт. Актуалното ЕТП за ЛНП беше разработено въз основа на ТСОС за лица с намалена подвижност на Европейския съюз от 2014 г.

               ТСОС на ЕС са изменени с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията
                  5
                 от 16 май 2019 г. по отношение на списъка на активите с оглед идентифициране на пречките пред достъпността, предоставяне на информация на потребителите, както и наблюдаване и оценяване на напредъка относно достъпността.

               С цел гарантиране на трайното взаимно признаване на превозните средства, получили разрешение в съответствие с правото на Европейския съюз, и превозните средства, допуснати до международна дейност в съответствие с член 3а от Единните правила за ATMF, е необходимо ТСОС на Европейския съюз и ЕТП на Конвенцията COTIF да останат хармонизирани.

               С предложените изменения ЕТП за ЛНП ще бъде хармонизирано с последната версия на ТСОС  за железопътните превозни средства, използвани в международния железопътен транспорт, и ще се гарантира трайно пълно съответствие по смисъла на разпоредбите на Единните правила за ATMF относно лицата с намалена подвижност.

               Освен това след излизането на Обединеното кралство от ЕС конкретните случаи, свързани с британската железопътна мрежа на Обединеното кралство  Великобритания и Северна Ирландия, следва да бъдат посочени в ЕТП вследствие на отстраняването им от ТСОС.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на изменението на ЕТП за ЛНП, предложено от OTIF.

               2.4.2.Приемане на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака  и съвместимостта с маршрута и за подсистемата „Инфраструктура“

               ·ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута (ЕТП за КВСМ — UTP TCRC)

               С това ЕТП се определят подробни разпоредби за отговорностите на железопътните предприятия относно композирането на влаковете, които се използват в международния транспорт, както и отговорностите на управителите на инфраструктурата за проверката на съвместимостта между влаковете и маршрутите, за които са предназначени да бъдат използвани.

               Предложеното ЕТП за КВСМ представлява комбинация от ограничени на брой подбрани параметри от два различни правни текста на ЕС, по-специално техническите спецификации за оперативна съвместимост за функционирането и управлението на движението (ТСОС за функционирането и управлението на движението) и спецификациите за регистъра на инфраструктурата (РИНФ).

               ЕТП „Товарни вагони“ и ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“ съдържат препратки към проверки на съвместимостта с маршрута, при които железопътните предприятия проверяват всички съответните параметри на железопътните превозни средства или влаковете с цел да се гарантира съвместимостта с маршрута, по който ще бъдат използвани. С разпоредбите на предложеното ЕТП за КВСМ се цели да се заменят както допълнение I към ЕТП „Товарни вагони“, така и притурка K към ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“.

               Следователно допълнение I към ЕТП „Товарни вагони“ във версията, приета от Комисията от технически експерти на 30 септември 2020 г., с дата на влизане в сила 1 април 2021 г., и притурка K към ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“ от 1 януари 2015 г. следва да бъдат отменени при влизането в сила на ЕТП за КВСМ.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на приемането на ЕТП за КВСМ, предложено от OTIF.

               ·ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“ (ЕТП „Инфраструктура“ — UTP INF)

               С това ЕТП се определят параметрите на железопътната инфраструктура, които са от значение от гледна точка на съвместимостта с железопътните превозни средства, и специфичните методи за проверка на същите параметри.

               Комисията от технически експерти е анализирала подробно правното основание и формулираните ръководни принципи и цели за разработването на ЕТП „Инфраструктура“.

               ЕТП „Инфраструктура“ беше разработено след становището на техническата работна група и е основано на ТСОС „Инфраструктура“, изменени последно с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията от 16 май 2019 г.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на приемането на ЕТП „Инфраструктура“, предложено от OTIF.

               2.4.3.Преразглеждане на Единните правила за ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП).

               С цел да се осигури запазване на еквивалентността съгласно определението в член 3а, параграф 5 от Единните правила за ATMF между правилата на Европейския съюз и правилата на Конвенцията COTIF, правилата на Конвенцията COTIF следва да бъдат изменени.

               Основната цел на новия текст е да се разшири обхватът на сертифицирането отвъд досегашния, който е ограничен до сертифицирането на СОП за товарни вагони, така че да включва всички типове железопътни превозни средства.

               Вследствие на това и независимо от въпроса дали сертифицирането е задължително за дадена СОП, всяка СОП, включително тези, които не са сертифицирани от външни сертифициращи органи, трябва да съответства на общите изисквания и критерии за осигуряване на минимални нива на поддръжка, определени в приложение II към предложението за ЕТП.

               В Единните правила за ATMF (притурка G към Конвенцията COTIF и наричани по-долу ATMF) са изложени общи правила относно структурите, които отговарят за поддръжката (СОП).

               Като цяло има две причини за изменението на актуалните текстове:

               –обхватът на сертифицирането на СОП в новото приложение A към ATMF се разширява така, че да се прилага не само по отношение на товарните вагони. Това следва да бъде отразено, по-специално в член 15 от ATMF, съгласно който понастоящем се регламентира сертифицирането на СОП единствено по отношение на товарните вагони,

               –в член 3a от ATMF има препратка към законодателство на ЕС, което вече не е в сила (Директива 2004/49/EО
                  6
                е отменена и заменена с Директива (ЕС) 2016/798
                  7
               ).

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на пълното преразглеждане на спецификациите за структурите, отговарящи за поддръжката (СОП), предложено от OTIF.

               2.4.4.Актуализиране на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I от ЕТП ТПТП

               В ЕТП ТПТП има препратка към техническите документи за ТСОС ТПТП
                  8
               , които се публикуват и редовно се актуализират на уебсайта на Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз (ERA). Такава препратка беше включена в ЕТП, за да може разпоредбите за международното движение да залегнат в Конвенцията COTIF, но да бъдат управлявани от ERA. Тъй като изменението на тези препратки представлява формално изменение на ЕТП ТПТП, то трябва да е предмет на решение на Комисията от технически експерти в съответствие с член 20, параграф 1, буква б) от Конвенцията COTIF и членове 6 и 8a от APTU.

               В резултат на това измененията на техническите документи, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, са необходими с цел поправка на грешки, отчитане на получените коментари, следване на техническия напредък и поддържане на еквивалентността със спецификациите, които се прилагат в ЕС.

               Заключение: Европейският съюз може да гласува в подкрепа на предложението за актуализиране на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, направено от OTIF.

               2.5.Компетентност на Съюза и право на глас

               Съгласно член 6 от Споразумението между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията COTIF, одобрено с решение на Съвета от 16 юни 2011 г.:

               „1. За решения по въпроси, по които Съюзът има изключителна компетентност, Съюзът упражнява правата на глас на своите държави членки съгласно Конвенцията.

               2. За решения по въпроси, по които Съюзът има споделена компетентност със своите държави членки, гласуването се извършва или от Съюза, или от неговите държави членки.

               3. Съгласно член 26, параграф 7 от Конвенцията, Съюзът разполага с брой гласове, равен на броя гласове на неговите държави членки, които са също така страни по Конвенцията. Когато Съюзът гласува, неговите държави членки не гласуват“.

               Съгласно правото на Съюза Съюзът има изключителна компетентност по въпроси на железопътния транспорт, във връзка с които Конвенцията COTIF или приети съгласно нея правни инструменти може да засегнат или променят обхвата на тези съществуващи правила на Съюза.

               Целта на предложеното решение е:

               ·да се хармонизират ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав и ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията
                  9
               ,

               ·да се хармонизират ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията
                  10
               ,

               ·да се приеме ново ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/773 на Комисията
                  11
               ,

               ·да се приеме ново ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1299/2014 на Комисията
                  12
               , изменен с Регламент за изпълнение (EС) 2019/776 на Комисията
                  13
               ,

               ·да се предложи на Ревизионната комисия на OTIF да преразгледа ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП), с цел привеждане в съответствие с Директива (ЕС) 2016/798
                  14
               ,

               ·да се хармонизират препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП
                  15
               .

               Правилата на Съюза ще бъдат категорично засегнати от приемането на тези решения.

               Съюзът, представляван от Комисията, ще упражни правото си на глас по отношение на приемането на посочените решения.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Поради всички горепосочени причини Съюзът следва да гласува утвърдително.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага независимо от това дали Съюзът е член на органа, или страна по споразумението
                  16
               .

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  17
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Актовете, които КТЕ има за задача  да приеме, представляват актове с правно действие. Предвидените актове имат правно действие, тъй като с тях се изменя правната уредба на OTIF чрез привеждането на ЕТП, приети в рамките на Конвенцията COTIF, в съответствие с ТСОС на ЕС, Регламента за СОП и спецификациите за регистъра на железопътните превозни средства със съответните регламенти за изпълнение на ЕС, и са задължителни за Съюза.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с железопътния транспорт.

               Поради това материалноправното основание на предложеното решение е член 91 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 91 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2021/0095 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на 13-ото заседание на Комисията от технически експерти на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) относно приемането на изменения на единното техническо предписание (ЕТП) за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания или лица с намалена подвижност, относно приемането на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, както и ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, относно актуализирането на препратките към техническите документи за техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) за подсистемата „Телематични приложения за товарни превози“ (ТПТП), посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, и относно преразглеждането на Единните правила за техническо приемане на железопътни средства, използвани в международно съобщение (ATMF), по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП)

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът се присъедини към Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (наричана по-долу „Конвенцията COTIF“), в съответствие с Решение 2013/103/ЕС на Съвета
                  18
               .

               (2)Всички държави членки, с изключение на Кипър и Малта, са страни по Конвенцията COTIF.

               (3)В съответствие с член 13, параграф 1, буква е) от Конвенцията COTIF беше сформирана Комисията от технически експерти (КТЕ) на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF).

               (4)В съответствие с член 20, параграф 1, буква б) от Конвенцията COTIF и в съответствие с член 6 от притурка F (APTU) КТЕ е компетентна да приема или да изменя, inter alia, единните технически предписания (ЕТП) за локомотивите и пътническия подвижен състав (ЕТП „Локомотиви и пътнически подвижен състав“), за товарните вагони (ЕТП „Товарни вагони“), за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност (ЕТП за ЛНП), техническите документи, посочени в допълнение I към ЕТП за телематичните приложения за товарни превози (ЕТП ТПТП), ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, и ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“.

               (5)На последно място, в съответствие с член 15, параграф 2 от ATMF КТЕ е компетентна да предлага преразглеждането на ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП).

               (6)КТЕ включи в дневния ред на 13-ото си заседание, което ще се проведе на 22 юни 2021 г., предложение за решения за изменение на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност, за приемане на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, както и ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, за актуализиране на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, и за преразглеждане на Единните правила за ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП).

               (7)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в КТЕ и, по отношение на преразглеждането на Единните правила за ATMF, в Ревизионната комисия на OTIF, тъй като предложените решения ще бъдат  обвързващи за Съюза.

               (8)С тези решения се цели хармонизиране на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност съответно с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията
                  19
                 и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията
                  20
               , приемане на ново ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, и ново ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“ в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/773 на Комисията
                  21
                и Регламент (ЕС) № 1299/2014 на Комисията
                  22
               , изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията
                  23
               , и отправяне на предложение към Ревизионната комисия на OTIF да преразгледа Единните правила за ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП), с цел хармонизиране на правилата с Директива (ЕС) 2016/798
                  24
               .

               (9)Предложените решения са в съответствие с правото и стратегическите цели на Съюза, тъй като допринасят за привеждането на законодателството на OTIF в съответствие с еквивалентните разпоредби на правото на Съюза и поради това следва да бъдат подкрепени от Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 13-ото заседание на Комисията от технически експерти на Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г. относно измененията на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижен състав, ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност, относно приемането на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, и ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, относно актуализирането на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, и относно преразглеждането на Единните правила за ATMF по отношение на структурите, отговарящи за поддръжката (СОП), е следната:

               (1)да се гласува в подкрепа на предложените от КТЕ изменения на ЕТП за локомотивите и пътническия подвижния състав, както е посочено в работния документ на КТЕ TECH-20041-CTE13-UTP LOC PAS (приложение) и TECH-20041 LOC PAS (решение);

               (2)да се гласува в подкрепа на предложените от КТЕ изменения на ЕТП за подвижния състав — товарните вагони, както е посочено в работния документ на КТЕ TECH-20042-CTE13 WAG (проектоизменения) и TECH-20042 WAG (решение);

               (3)да се гласува в подкрепа на предложените от КТЕ изменения на ЕТП за достъпността на железопътната система за лица с увреждания и лица с намалена подвижност съгласно работния документ на КТЕ  TECH-20043-CTE UTP PRM (проектоизменения) и TECH-20043 PRM (решение);

               (4)да се гласува в подкрепа на предложеното от КТЕ приемане на ЕТП, приложимо за проверките относно композирането на влака и съвместимостта с маршрута, съгласно работния документ на КТЕ TECH-20039 UTP TCRC и TECH-20039 TCRC (решение);

               (5)да се гласува в подкрепа на предложеното от КТЕ приемане на ЕТП, приложимо за подсистемата „Инфраструктура“, съгласно работния документ на КТЕ TECH-20040-UTP INF (проект) и TECH-20040 INF (решение);

               (6)да се гласува в подкрепа на предложението на КТЕ за актуализиране на препратките към техническите документи за ТСОС ТПТП, посочени в допълнение I към ЕТП ТПТП, съгласно работния документ на КТЕ TECH-21009-CTE UTP TAF (решение);

               (7)да се гласува в подкрепа на преразглеждането на ATMF по отношение на структурите, които отговарят за поддръжката (СОП), съгласно работния документ на КТЕ TECH-20045 ATMF (решение).

               Член 2

               След като бъдат приети, решенията на Комисията от технически експерти се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз, като се посочва датата на влизането им в сила.

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (2)

                        Регламент (ЕС) № 1302/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав — локомотиви и пътнически подвижен състав“ на железопътната система в Европейския съюз (ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 228).

                     (3)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1299/2014, (ЕС) № 1301/2014, (ЕС) № 1302/2014, (ЕС) № 1303/2014 и (ЕС) 2016/919 на Комисията и Решение за изпълнение 2011/665/ЕС на Комисията относно привеждането в съответствие с Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета и изпълнението на специфичните цели, определени в Делегирано решение (ЕС) 2017/1474 на Комисията (OВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 108).

                     (4)

                        Регламент за Изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията от 9 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1302/2014 и (ЕС) 2016/919 по отношение на разширяването на областта на употреба и преходните фази (ОВ L 73, 10.3.2020 г., стр. 6).

                     (5)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1300/2014 по отношение на списъка на активите с оглед идентифициране на пречките пред достъпността, предоставяне на информация на потребителите, както и наблюдаване и оценяване на напредъка относно достъпността (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 1).

                     (6)

                        Директива 2004/49/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт).

                     (7)

                        Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно безопасността на железопътния транспорт (OB L 138, 26.5.2016 г., стр. 102).

                     (8)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/778 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2014 по отношение на управлението на измененията (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 356).

                     (9)

                        Регламент за Изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията от 9 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1302/2014 и (ЕС) 2016/919 по отношение на разширяването на областта на употреба и преходните фази (ОВ L 73, 10.3.2020 г., стр. 6).

                     (10)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1300/2014 по отношение на списъка на активите с оглед идентифициране на пречките пред достъпността, предоставяне на информация на потребителите, както и наблюдаване и оценяване на напредъка относно достъпността (OВ L 139I, 27.5.2019 г., стp. 1).

                     (11)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/773 на Комисията от 16 май 2019 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Експлоатация и управление на движението“ на железопътната система на Европейския съюз и за отмяна на Решение 2012/757/ЕС (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 5).

                     (12)

                        Регламент (ЕС) № 1299/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническите спецификации за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Инфраструктура“ на железопътната система в Европейския съюз ( ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 1).

                     (13)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1299/2014, (ЕС) № 1301/2014, (ЕС) № 1302/2014, (ЕС) № 1303/2014 и (ЕС) 2016/919 на Комисията и Решение за изпълнение 2011/665/ЕС на Комисията относно привеждането в съответствие с Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета и изпълнението на специфичните цели, определени в Делегирано решение (ЕС) 2017/1474 на Комисията (OВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 108).

                     (14)

                        Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно безопасността на железопътния транспорт (OB L 138, 26.5.2016 г., стр. 102).

                     (15)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/778 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2014 по отношение на управлението на измененията (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 356).

                     (16)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия срещу Съвета на Европейския съюз, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, точка 64.

                     (17)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия срещу Съвета на Европейския съюз, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (18)

                        Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (19)

                        Регламент за Изпълнение (ЕС) 2020/387 на Комисията от 9 март 2020 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1302/2014 и (ЕС) 2016/919 по отношение на разширяването на областта на употреба и преходните фази (ОВ L 73, 10.3.2020 г., стр. 6).

                     (20)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/772 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1300/2014 по отношение на списъка на активите с оглед идентифициране на пречките пред достъпността, предоставяне на информация на потребителите, както и наблюдаване и оценяване на напредъка относно достъпността (OВ L 139I, 27.5.2019 г., стp. 1).

                     (21)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/773 на Комисията от 16 май 2019 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Експлоатация и управление на движението“ на железопътната система на Европейския съюз и за отмяна на Решение 2012/757/ЕС (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 5).

                     (22)

                        Регламент (ЕС) № 1299/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническите спецификации за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Инфраструктура“ на железопътната система в Европейския съюз ( ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 1).

                     (23)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/776 на Комисията от 16 май 2019 г. за изменение на регламенти (ЕС) № 321/2013, (ЕС) № 1299/2014, (ЕС) № 1301/2014, (ЕС) № 1302/2014, (ЕС) № 1303/2014 и (ЕС) 2016/919 на Комисията и Решение за изпълнение 2011/665/ЕС на Комисията относно привеждането в съответствие с Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета и изпълнението на специфичните цели, определени в Делегирано решение (ЕС) 2017/1474 на Комисията (OВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 108).

                     (24)

                        Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно безопасността на железопътния транспорт (OB L 138, 26.5.2016 г., стр. 102).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 20.4.2021
            COM(2021) 194 final
            2021/0100(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на Конференцията на страните по отношение на измененията на приложение ІІІ към Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие (ПОС) при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“) влезе в сила на 24 февруари 2004 г. Тя беше одобрена с решение на Съвета относно сключването от името на Европейската общност на Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди (2006/730/ЕО с действие с обратна сила, считано от 19 декември 2002 г.)
                     1
                   и влезе в сила за Европейската общност на 24 февруари 2004 г. Целта на Конвенцията е да насърчава споделяне на отговорността и полагане на съвместни усилия на страните в областта на международната търговия с определени опасни химикали с оглед опазване на човешкото здраве и околната среда от потенциални вреди, както и допринасяне за екологосъобразната употреба на тези химикали. Конвенцията предоставя рамка за обмен на информация относно характеристиките на определени химикали, за национален процес на вземане на решения относно техния внос и износ и за разпространение на тези решения сред страните.

                  Задълженията, определени в Конвенцията, се прилагат в правото на Съюза с Регламент (ЕС) № 649/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г.
                     2

                  Управляващият орган на Ротердамската конвенция е Конференцията на страните, установена съгласно член 18 от Конвенцията. Този орган заседава обикновено на всеки две години, за да проследява изпълнението на Конвенцията. Той също така извършва преглед на химикалите, представени на вниманието му от Комитета за преглед на химикалите (КПХ).

                  В съответствие с член 5, параграф 1 от Конвенцията от страните се изисква да изпращат уведомления при окончателно регулаторно действие, предприето с цел забрана или строго ограничаване на употребата на даден химикал на национално равнище. След получаването от Секретариата на две такива уведомления за един и същ химикал от две страни, принадлежащи към два различни региона по ПОС, тези уведомления се представят на КПХ. КПХ прави преглед на тези уведомления спрямо критериите, определени в приложение II към Конвенцията. Въз основа на такъв преглед КПХ препоръча включване в списъка  в приложение III към Конвенцията на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения, тъй като беше установено, че са изпълнени всички критерии. Процедурата за приемане на изменения на приложенията се урежда с член 22 от Конвенцията.

                  В съответствие с член 23 от Конвенцията всяка страна разполага с един глас. Въпреки това, организациите за регионална икономическа интеграция, като ЕС например, упражняват своето право на глас с брой гласове, равен на броя на техните държави членки, които са страни по Конвенцията.

                  На десетото редовно заседание Конференцията на страните ще разгледа приемането на решения за включване в списъка в приложение III към Конвенцията на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения.

                  Включването в приложение III означава, че химикалите, когато участват в международната търговия, ще са обект на процедурата за предварително обосновано съгласие. Това ще изисква страните да представят на Секретариата отговори за внос, така че Секретариатът да може да предостави тези отговори за внос на всички страни. От страните износители ще се изисква да спазват отговорите за внос, когато изнасят тези химикали.

                  Предвиденият акт ще стане правно обвързващ за страните съгласно член 22, параграф 5, буква в) от Конвенцията, в който е предвидено следното: „Депозитарят незабавно изпраща решението за изменение и допълнение на приложение III на страните; изменението и допълнението влиза в сила за всички страни на датата, определена в решението.“

                  Употребата в Съюза на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество) и течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, е забранена от съответното законодателство. Употребата на декабромодифенилов етер и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения е ограничена от Регламент (ЕС) 2019/1021 относно устойчивите органични замърсители
                     3
                  , тъй като и двата химикала са предмет на Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители.

                  Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на Конференцията на страните по Ротердамската конвенция, във връзка с предвиденото приемане на решения за изменение на приложение III чрез включване на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения.

               •Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката

                  Предложението е в съответствие и допълва прилагането на Регламент (ЕС) № 649/2012, с който Ротердамската конвенция се прилага в Съюза. То е в пълно съответствие с целта на Конвенцията да насърчава между страните споделената отговорност и полагането на съвместни усилия в областта на международната търговия с определени опасни химикали с оглед опазване на човешкото здраве и околната среда от потенциална вреда, както и допринасяне за екологосъобразната употреба на тези химикалли.

               •Съгласуваност с други политики на Съюза

                  Предложението е съгласувано с Регламент (ЕО) № 1107/2009, Регламент (ЕС) № 528/2012 и Регламент (ЕО) № 1907/2006, тъй като не засяга решенията относно пускането на химикали на пазара в Европейския съюз.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Процесуалноправното основание за предложеното решение на Съвета е член 218, параграф 9 от ДФЕС, който е подходящото основание за акт, с който се определя позицията на Европейския съюз по отношение на международно споразумение, в настоящия случай — Ротердамската конвенция.

                  Материалноправното основание е член 192, параграф 1 от ДФЕС, тъй като мерките, договорени съгласно Ротердамската конвенция, преследват предимно екологична цел (т.е. защита на човешкото здраве и околната среда чрез контрол на международната търговия с определени опасни химикали и пестициди).

                  Следователно правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Опазването на човешкото здраве и околната среда от потенциални вреди от определени опасни химикали и приносът към екологосъобразната им употреба е глобален проблем и Ротердамската конвенция се прилага в Съюза с Регламент (ЕС) № 649/2012. Тъй като Съюзът е страна по Конвенцията, е целесъобразно Съюзът да участва във вземането на решения на Конференцията на страните.

               •Пропорционалност

                  Опазването на човешкото здраве и околната среда от потенциални вреди от определени опасни химикали и допринасянето към екологосъобразната им употреба е въпрос от глобално значение и изисква глобални усилия. Включването в приложение III на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения беше препоръчано от Комитета за преглед на химикалите, тъй като за химикалите беше установено, че отговарят на критериите съгласно приложение II към Конвенцията. Поради това е пропорционално да се подкрепи включването на тези химикали в приложение III към Конвенцията, за да се гарантира предприемането на подходящи действия на световно равнище.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Със заинтересованите страни не е провеждано систематично консултиране, тъй като за заинтересованите страни в Европейския съюз няма да има последствия, с изключение на това, че при износа на тези химикали трябва да се спазват определени правила. Независимо от това, със заинтересованите страни беше проведена консултация по време на прегледа на уведомленията за тези химикали, извършен от Комитета за преглед на химикалите към Конвенцията, като техните коментари бяха взети предвид.

               •Оценка на въздействието

                  Не е извършена оценка на въздействието, тъй като решенията, които могат да бъдат приети съгласно Конвенцията, няма да окажат никакво въздействие върху употребата на тези химикали в Европейския съюз.

               •Пригодност и опростяване на законодателството

                  Предложението може да има незначително въздействие върху търговската дейност, тъй като химикалите не се използват за търговски цели в Съюза, но могат да бъдат произвеждани за износ, и поради това микропредприятията не са освободени, а за МСП не са включени специални правила. Предложението може да има незначително въздействие върху секторната конкурентоспособност на ЕС или върху търговията между Съюза и трети държави, тъй като при международната търговия с тези химикали ще трябва да се спазват определени правила.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложението няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за мониторинг, оценка и докладване

                  Счита се, че няма необходимост от план за изпълнение, нито от мониторинг, оценка и докладване.

               •Подробно разяснение на отделните разпоредби на предложението

                  С предложението се дава мандат на Комисията да подкрепи на Конференцията на страните по Ротердамската конвенция включването от името на Европейския съюз на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения в списъка. н

               2021/0100 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на Конференцията на страните по отношение на измененията на приложение ІІІ към Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като имат предвид, че:

               (1)Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“) влезе в сила на 24 февруари 2004 г. и беше сключена от името на Съюза с решение на Съвета (2006/730/ЕО)
                  4
               .

               (2)Ротердамската конвенция се прилага в Съюза с Регламент (ЕС) № 649/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г.
                  5

               (3)Съгласно член 7 от Конвенцията Конференцията на страните решава относно включването на химикали в списъка в приложение ІІІ.

               (4)На десетото заседание на Конференцията на страните по Ротердамската конвенция се очаква да се приемат решения за включване на нови химикали в приложение ІІІ.

               (5)Тъй като решенията ще бъдат обвързващи за Съюза, е целесъобразно да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Конференцията на страните.

               (6)За да се гарантира, че държавите вносители получават защитата, предвидена в Ротердамската конвенция, и тъй като всички съответни критерии по Конвенцията са изпълнени, е необходимо и целесъобразно да се подкрепи препоръката на Комитета за преглед на химикалите — спомагателен орган по Ротердамската конвенция, по отношение на включването в приложение III към Ротердамската конвенция на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръх ниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения. Употребата на тези вещества е вече забранена или строго ограничена в Съюза, като при износ повечето от тях са обект на изисквания, които надхвърлят тези по Ротердамската конвенция съгласно Регламент (ЕС) № 649/2012,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз на десетото заседание на Конференцията на страните по Ротердамската конвенция, е подкрепа от страна на Съюза на приемането на измененията на приложение III към Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди във връзка с включването на ацетохлор, карбосулфан, хризотил-азбест, декабромодифенилов етер, фентион (формулации със свръхниски обеми (СНО), съдържащи 640 g/L или повече активно вещество), течни формулации (емулгиращ концентрат и разтворим концентрат), съдържащи 276 g/L или повече паракват дихлорид, съответстващ на 200 g/L или повече паракват йон, и перфлуорооктанова киселина (PFOA), нейните соли и свързаните с PFOA съединения.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2006/730/ЕО на Съвета от 25 септември 2006 г. за сключване, от името на Европейската общност, на Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди (ОВ L 299, 28.10.2006 г., стр. 23).

                     (2)

                        Регламент (ЕС) № 649/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно износа и вноса на опасни химикали (ОВ L 201, 27.7.2012 г., стр. 60).

                     (3)

                        Регламент (ЕС) 2019/1021 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 г. относно устойчивите органични замърсители (ОВ L 169, 25.6.2019 г., стр. 45).

                     (4)

                        Решение 2006/730/ЕО на Съвета от 25 септември 2006 г. за сключване, от името на Европейската общност, на Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди (ОВ L 299, 28.10.2006 г., стр. 23).

                     (5)

                        Регламент (ЕС) № 649/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно износа и вноса на опасни химикали (ОВ L 201, 27.7.2012 г., стр. 60).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 30.6.2021
            COM(2021) 352 final
            2021/0173(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан във връзка с решение за определяне на границите на защитената морска зона, обхващаща Северноатлантическото течение и морското възвишение Евланов (NACES), и препоръка относно нейното управление

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Комисията на Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан („Конвенцията OSPAR“) във връзка с предвиденото приемане на решение за определяне на границите на защитената морска зона, обхващаща Северноатлантическото течение и морското възвишение Евланов (North Atlantic Current & Evlanov Seamount — NACES), и препоръка относно нейното управление в рамките на Конвенцията OSPAR.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенцията OSPAR

               Целта на Конвенцията OSPAR е морското пространство в североизточната част на Атлантическия океан да бъде опазено от вредното въздействие на човешките дейности, така че да се защити здравето на човека и да се съхранят морските екосистеми и, когато е практически възможно, да се възстановят морските пространства, които са били засегнати по неблагоприятен начин. Договарящите страни по конвенцията са 16: Белгия, Дания, ЕС
                  1
               , Финландия, Франция, Германия, Исландия, Ирландия, Нидерландия, Норвегия, Португалия, Испания, Швеция, Обединеното кралство, Люксембург и Швейцария. Конвенцията беше открита за подписване на проведената на 22 септември 1992 г. среща на министрите на комисиите от Осло и Париж и влезе в сила на 25 март 1998 г.

               2.2.Комисията OSPAR

               Комисията OSPAR (създадена съгласно член 10 от конвенцията) се състои от представители на всяка договаряща страна; тя провежда периодични заседания, но при наличието на специални обстоятелства може да бъде свикана по всяко време. Нейните задължения включват контрол върху изпълнението на конвенцията и преглед на състоянието на морското пространство, ефективността на приетите мерки, приоритетите и необходимостта от допълнителни или различни мерки.

               Съгласно член 20 от конвенцията всяка договаряща страна има един глас в Комисията OSPAR. Броят гласове, на които ЕС има право, е равен на броя на неговите държави членки, които са договарящи страни по конвенцията. ЕС не може да упражнява правото си на глас, когато неговите държави членки упражняват своето право, и обратно.

               Съгласно член 15, параграф 3 от конвенцията тя може да бъде изменяна от Комисията OSPAR с единодушие на договарящите страни.

               2.3.Предвиденият акт на Комисията OSPAR

               По време на насрочената за 1 октомври 2021 г. среща на министрите в рамките на годишното заседание на Комисията OSPAR се предвижда да бъде прието решение за определяне на границите на защитената морска зона NACES и препоръка относно нейното управление („предвидените актове“).

               С предвиденото решение на Комисията OSPAR за определяне на границите се установява защитената морска зона NACES, като се посочват географските координати (ширина/дължина) на нейните граници. Целта на предвидената препоръка на Комисията OSPAR относно управлението на защитената морска зона NACES е да се предоставят насоки за договарящите страни по конвенцията при приемането на мерки за защита и опазване на морските птици и екосистемите, включително тяхното биологично разнообразие и процесите в подкрепа на тези популации, в съответствие с общите и специфичните цели за опазване, определени в приложението към посочената препоръка.

               Подкрепящите научни анализи, които бяха извършени, за да се определи значението на тази зона като място за хранене на морските птици, са представени в подробен документ, публикуван през декември 2020 г.
                  2
               . Ако бъде определена, предложената защитена морска зона ще бъде най-голямата зона от този вид в мрежата на OSPAR, която обхваща площ от почти 600 000 km² (равняваща се на територията на Франция), и ще стане осмата колективно определена защитена морска зона извън националните юрисдикции в рамките на морското пространство на OSPAR.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Необходимостта от опазване на морското биологично разнообразие и екосистемите, включително в морските зони извън националните юрисдикции, е изтъквана многократно. В приетите през октомври 2020 г. заключения на Съвета относно съобщението на Комисията, озаглавено „Стратегия на ЕС за биологичното разнообразие до 2030 г. Да осигурим полагащото се място на природата в нашия живот“, се призовава за ангажиране с амбициозните цели в рамките на 15-ата конференция на страните по Конвенцията за биологичното разнообразие и се приветства целта за защита на най-малко 30 % от морската територия на ЕС, една трета от която е строго защитена и представлява 10 % от морските басейни на ЕС. В заключенията също така се подчертава, че тази цел трябва да бъде постигната колективно от държавите членки, като се признава спешната необходимост от увеличаване на усилията за осигуряване на ефективно управление на всички защитени зони, определяне на ясни природозащитни цели и мерки, както и подходящо наблюдение и укрепване на тези зони. Наред с това се заявява, че е важно да се търсят полезни взаимодействия и съпътстващи ползи със свързаните с биологичното разнообразие многостранни споразумения в областта на околната среда (като например OSPAR), и да се интегрират съображенията и целите, свързани с биологичното разнообразие, в съответните международни и регионални процеси. В този контекст в заключенията се потвърждава подкрепата на ЕС за сключването през 2021 г. на амбициозно правно обвързващо международно споразумение относно морското биологично разнообразие на зоните извън националните юрисдикции съгласно Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS). В тях за пореден път се изтъква подкрепата на ЕС за определянето на три големи защитени морски зони в Южния океан в рамките на Комисията за опазване на антарктическите живи морски ресурси.

               С оглед на насрочената за октомври среща на министрите на страните по Конвенцията OSPAR е необходимо да бъде приета позиция на Съюза, тъй като предвиденото решение на Комисията OSPAR за определяне на границите на съответната защитена морска зона, което ще бъде прието заедно с препоръката относно нейното управление, е правно обвързващ текст. Дори и посочената препоръка да не беше правно обвързваща, се предлага позицията на Съюза да обхваща и двата предвидени акта поради тясната връзка между тях. С цел да се улесни изпълнението на международните ангажименти и амбиции на ЕС и да се подобри опазването на околната среда се предлага Съюзът да подкрепи приемането на решението и на препоръката.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган.

               4.1.2.Прилагане в конкретния случай

               Комисията OSPAR е орган, създаден със споразумение, а именно Конвенцията OSPAR.

               Решението, което Комисията OSPAR има за задача да приеме, представлява акт с правно действие, тъй като всички нейни решения са правно обвързващи за договарящите страни съгласно Конвенцията OSPAR (член 13, параграф 2). Въпреки че препоръките не са правно обвързващи, в настоящия случай препоръката на Комисията OSPAR относно управлението на защитената морска зона NACES е тясно свързана с решението за определяне на границите на тази зона, поради което е целесъобразно двата акта да бъдат обхванати от обща позиция на Съюза.

               Предвидените актове не допълват, нито изменят институционалната рамка на Конвенцията OSPAR.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Прилагане в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с опазването на околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2021/0173 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан във връзка с решение за определяне на границите на защитената морска зона, обхващаща Северноатлантическото течение и морското възвишение Евланов (NACES), и препоръка относно нейното управление

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Конвенцията за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан („Конвенцията OSPAR“)
                  3
               , по която Съюзът е договаряща страна, влезе в сила на 25 март 1998 г.

               (2)Съгласно член 10, параграф 3 от Конвенцията OSPAR комисията, учредена по силата на член 10, параграф 1 от посочената конвенция („Комисията OSPAR“), може да приема решения и препоръки в съответствие с член 13 от конвенцията.

               (3)По време на 24-тото заседание на Комисията OSPAR, насрочено за 1 октомври 2021 г., се предвижда приемането на решение за определяне на границите на защитената морска зона, обхващаща Северноатлантическото течение и морското възвишение Евланов (North Atlantic Current & Evlanov Seamount — NACES), и препоръка относно нейното управление.

               (4)С предвиденото решение на Комисията OSPAR се създава защитената морска зона NACES, като се определят нейните граници.

               (5)Целта на предвидената препоръка на Комисията OSPAR е да се предоставят насоки за договарящите страни при техните действия и при приемането на мерки за постигане на целите за опазване, определени в приложението към препоръката.

               (6)Тъй като съществува тясна връзка между двата предвидени акта на Комисията OSPAR, е целесъобразно те да бъдат обхванати от обща позиция на Съюза.

               (7)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Комисията OSPAR, тъй като решението, което тя ще приеме, ще бъде обвързващо за Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза на 24-тото заседание на Комисията OSPAR, е да се подкрепи приемането на решението за определяне на границите на защитената морска зона, обхващаща Северноатлантическото течение и морското възвишение Евланов (North Atlantic Current & Evlanov Seamount — NACES), и препоръката относно нейното управление.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 98/249/ЕО на Съвета от 7 октомври 1997 г. за сключване на Конвенция за защита на морската среда на Североизточния Атлантически океан (ОВ L 104, 3.4.1998 г., стр. 1).

                     (2)

                  https://www.ospar.org/documents?v=43885

                     (3)

                        ОВ L 104, 3.4.1998 г., стр. 2.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 6.7.2021
            COM(2021) 363 final
            2021/0179(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за разрешаване на държавите членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 25 октомври 1980 г. (наричана по-нататък: ,,Конвенцията от 1980 г.“), ратифицирана към днешна дата от 101 държави, сред които и всички държави — членки на ЕС, има за цел възстановяване на статуквото чрез незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца, като се използва система за сътрудничество между централните органи, определени от договарящите държави.

                  С оглед на това, че предотвратяването на отвличането на деца е съществен елемент от политиката на ЕС за утвърждаване на правата на детето, Европейският съюз работи активно на международно равнище за по-доброто прилагане на Хагската конвенция от 1980 г. и насърчава трети държави да се присъединят към нея.

                  Ямайка депозира инструмента за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 24 февруари 2017 г. Конвенцията влезе в сила за Ямайка на 5 май 2017 г.

                  Член 38, параграф 4 от Хагската конвенция от 1980 г. предвижда, че Конвенцията се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които подават декларация, че приемат присъединяването ѝ.

                  Наличието на изключителна компетентност на ЕС по въпроса за приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция от 1980 г. беше потвърдено от Съда на Европейския съюз след консултация с него по инициатива на Комисията.

                  На 14 октомври 2014 г. в Становище 1/13 Съдът на Европейския съюз прие, че приемането на присъединяване на трета държава към Хагската конвенция за гражданските аспекти на международното отвличане на деца от 1980 г. е от изключителната компетентност на Европейския съюз.

                  Съдът наблегна на необходимостта от еднакво прилагане по въпроса на равнището на ЕС, като се избягва променливата геометрия (géométrie variable) сред държавите членки.

                  Тъй като въпросите, свързани с международното отвличане на деца, са от изключителната външна компетентност на Европейския съюз, на равнището на ЕС решението дали да се приеме присъединяването на Ямайка трябва да бъде взето посредством решение на Съвета. Поради това държавите членки следва да депозират декларацията за приемане във връзка с присъединяването на Ямайка в интерес на Европейския съюз.

                  Приемането от страна на държавите — членки на Европейския съюз, би направило Хагската конвенция от 1980 г. приложима между Ямайка и държавите — членки на ЕС, с изключение на Дания.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Що се отнася до отвличанията на деца от родител, Хагската конвенция от 1980 г. представлява международният еквивалент на Регламент № 2201/2003 на Съвета (известен като Регламент „Брюксел IIa“), който е крайъгълният камък на съдебното сътрудничество в ЕС по брачни дела и дела, свързани с родителската отговорност.

                  Една от основните цели на този регламент е предотвратяването на отвличания на деца между държавите членки чрез установяване на процедури, гарантиращи бързото връщане на детето в държавата членка на обичайното му местопребиваване. За тази цел Регламентът „Брюксел IIa“ включва в своя член 11 процедурата, установена в Хагската конвенция от 1980 г., като я допълва чрез поясняване на някои от нейните аспекти, по-специално изслушването на детето, срока за постановяване на решение след подаването на молба за връщане и основанията за отказ за връщане на детето. Освен това Регламентът въвежда разпоредби, които уреждат случаите на противоречащи си решения за връщане или за отказ за връщане, издадени в различни държави членки.

                  На международно равнище Европейският съюз подкрепя присъединяването на трети държави към Хагската конвенцията от 1980 г., за да могат неговите държави членки да се ползват от обща правна уредба в случаи на международно отвличане на деца.

                  Между юни 2015 г. и февруари 2019 г. вече бяха приети 18 решения на Съвета с цел да се приеме присъединяването на 26 трети държави (Мароко, Сингапур, Руска федерация, Албания, Андора, Сейшелски острови, Армения, Република Корея, Казахстан, Перу, Грузия, Южна Африка, Чили, Исландия, Бахамски острови, Панама, Уругвай, Колумбия, Ел Салвадор и Сан Марино, Доминиканска република, Беларус, Узбекистан, Хондурас, Еквадор и Украйна) към Хагската конвенция от 1980 г. за международното отвличане на деца
                     1
                  .

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Настоящото предложение е свързано с общата цел, залегнала в член 3 от Договора за Европейския съюз, за защита на правата на детето. Системата на Хагската конвенция от 1980 г. е създадена с цел защита на децата от вредните последици от отвличането от родител и с цел да се гарантира, че детето може да поддържа контакт и с двамата си родители, например чрез осигуряване на ефективно упражняване на правото на лични отношения.

                  Заслужава си да се спомене и връзката с насърчаване на използването на медиация при разрешаване на трансгранични семейни спорове. Директивата относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси
                     2
                   се прилага и в областта на семейното право в рамките на общото европейско съдебно пространство. Хагската конвенция от 1980 г. също насърчава приятелското разрешаване на семейните спорове. Едно от ръководствата за добри практики във връзка с Хагската конвенция от 1980 г., публикувано от Хагската конференция по международно частно право, е посветено на използването на медиация за уреждане на международните семейни спорове, засягащи деца, които попадат в обхвата на Конвенцията. По инициатива на Европейската комисия въпросното ръководство е преведено на всички езици на ЕС, различни от английски и френски, както и на арабски език, с цел да се подпомогне диалогът с държавите, които все още не са ратифицирали/не са се присъединили към Конвенцията, и да се спомогне за намиране на конкретни начини за решаване на проблемите, свързани с международното отвличане на деца
                     3
                  .

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Член 38 от Хагската конвенция от 1980 г. предвижда, че „присъединяването [на присъединяващите се държави] поражда действие само в отношенията между присъединяващата се държава и договарящите държави, които подават декларация, че приемат присъединяването ѝ“. Като се има предвид, че решението се отнася до изричното приемане на присъединяването на присъединяваща се държава към Хагската конвенция от 1980 г. от държавите членки в интерес на Съюза, приложимото правно основание е член 218, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Материалноправното основание е член 81, параграф 3 от ДФЕС, поради което Съветът действа с единодушие след консултация с Европейския парламент.

                  Ирландия е обвързана от Регламент (ЕС) № 2201/2003 и поради това участва в приемането на настоящото решение.

                  В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               •Пропорционалност

                  Настоящото предложение е изготвено по примера на вече приетите решения на Съвета, които имат същия предмет, и не надхвърля необходимото за постигането на целта за съгласувано действие на ЕС в областта на международното отвличане на деца, като гарантира, че държавите — членки на Европейския съюз приемат присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г. в рамките на определен срок.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Държавите — членки на Европейския съюз, с които Комисията се консултира относно желанието им да приемат присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г., дадоха положително становище.

                  Обсъжданията, проведени на среща на експертите на 2 юли 2019 г., показаха, че държавите членки нямат възражения да приемат присъединяването на Ямайка към Хагската конвенцията от 1980 г.

               •Събиране и използване на експертни становища

                  Като подготовка за експертната среща на 2 юли 2019 г. и последващите действия във връзка с нея Комисията поддържаше тесни контакти с Хагската конференция по международно частно право и делегацията на ЕС в Ямайка.

               •Оценка на въздействието

                  Що се отнася до 18-те решения на Съвета, които вече бяха приети между 2015 г. и 2019 г. във връзка с приемането на присъединяването на няколко трети държави към Хагската конвенция от 1980 г., не е извършена никаква конкретна оценка на въздействието поради естеството на настоящия законодателен акт. Степента на прилагане на Конвенцията от Ямайка обаче беше разгледана на експертната среща от 2 юли 2019 г., на която бяха представени всички държави — членки на ЕС.

                  Ямайка е изцяло ангажирана с прилагането на Конвенцията и е приела подходящо национално законодателство, което включва съсредоточаване на компетентност. Ямайка назначи съдия за участие в Хагската съдебна мрежа, който да работи с централния орган по мерките за прилагане. По отношение на обучението вече са проведени някои дейности, като срещи и дискусии със съдия от централния орган в САЩ относно ролята на съда по дела за отвличане по Хагската конвенция, видеоконференции с централния орган на САЩ, проучвателна обиколка в САЩ и конференция в Гвиана. През октомври 2018 г. Ямайка участва в Карибската среща относно международната закрила на детето – прилагане и функциониране на Хагските конвенции за закрила на детето, организирана от Хагската конференция по международно частно право. На служителите, занимаващи се със случаи на отвличане, бе предоставено обучение относно медиацията.

                  Присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г. бе прието от 13 договарящи страни, включително Швейцария, Япония и САЩ.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Предложеното решение няма отражение върху бюджета.

               5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ

               •Планове за изпълнение и механизми за мониторинг, оценка и докладване

                  Тъй като предложението се отнася само до даването на разрешение на държавите членки да приемат присъединяването на Ямайка към Хагската конвенцията от 1980 г., мониторингът за изпълнението му се ограничава до спазването от държавите членки на формулировката на декларацията, срока за депозирането ѝ и съобщаването на Комисията за депозирането, съгласно предвиденото в Решението на Съвета.

               2021/0179 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за разрешаване на държавите членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3 във връзка с член 218, параграф 6 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като взе предвид становището на Европейския парламент
                  4
               ,

               като има предвид, че:

               (1)Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз. Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.

               (2)Съветът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003
                  5
                (наричан по-долу „Регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконно прехвърляне или задържане и да въведе процедури за осигуряване на бързото им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и родителски права.

               (3)Регламент „Брюксел IIa“ допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.

               (4)Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.

               (5)Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подкрепя правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.

               (6)Една обща нормативна уредба, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, може да бъде най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.

               (7)В Хагската конвенция от 1980 г. се предвижда, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които са подали декларация, че приемат присъединяването ѝ.

               (8)Хагската конвенция от 1980 г. не допуска регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея. Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.

               (9)Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по Хагската конвенция от 1980 г. са от изключителната външна компетентност на Съюза.

               (10)Ямайка депозира своя инструмент за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 24 февруари 2017 г. Конвенцията влезе в сила за Ямайка на 5 май 2017 г.

               (11)Оценката на положението в Ямайка доведе до заключението, че държавите — членки на Европейския съюз, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Ямайка съгласно условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               (12)Поради това на държавите — членки на Европейския съюз, следва да бъде разрешено да депозират своите декларации за приемане на присъединяването на Ямайка в интерес на Съюза и в съответствие с условията, изложени в настоящото решение.

               (13)Ирландия е обвързана от Регламент „Брюксел ІІа“ и поради това участва в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (14)В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               На държавите — членки на Европейския съюз, се разрешава да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).

               Държавите — членки на Европейския съюз, депозират не по-късно от ... г. [дванадесет месеца след датата на приемане на настоящото решение] декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана, както следва:

               „[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Ямайка към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2021/... на Съвета“.

               Държавите — членки на Европейския съюз, информират Съвета и Комисията за депозирането на своите декларации за приемане на присъединяването на Ямайка и съобщават на Комисията текста на декларациите в двумесечен срок от депозирането им.

               Член 2

               Настоящото решение влиза в сила на […] ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 3

               Адресати на настоящото решение са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Приети са вече 18 решения на Съвета за разрешаване на държавите членки да приемат присъединяването към Конвенцията от 1980 г. на Андора (Решение 2015/1023 на Съвета, прието на 15 юни 2015 г.); Сейшелските острови (Решение на Съвета 2015/2354, прието на 10 декември 2015 г.); Русия (Решение на Съвета 2015/2355, прието на 10 декември 2015 г.); Албания (Решение на Съвета 2015/2356, прието на 10 декември 2015 г.); Сингапур (Решение 2015/1024 на Съвета, прието на 15 юни 2015 г.); Мароко (Решение на Съвета 2015/2357, прието на 10 декември 2015 г.); Армения (Решение на Съвета 2015/2358, прието на 10 декември 2015 г.); Република Корея (Решение на Съвета 2016/2313, прието на 8 декември 2016 г.); Казахстан (Решение на Съвета 2016/2311, прието на 8 декември 2016 г. ); Перу (Решение на Съвета 2016/2312, прието на 8 декември 2016 г.); Грузия и Южна Африка (Решение (ЕС) 2017/2462 на Съвета от 18 декември 2017 г.); Чили, Исландия и Бахамските острови (Решение (ЕС) 2017/2424 на Съвета от 18 декември 2017 г.); Панама, Уругвай, Колумбия иЕл Салвадор (Решение (ЕС) 2017/2464 на Съвета от 18 декември 2017 г.); Сан Марино (Решение (ЕС) 2017/2463 на Съвета от 18 декември 2017 г.); Доминиканска република (Решение (ЕС) 2019/305 на Съвета от 18 февруари 2019 г.); Еквадор и Украйна (Решение (ЕС) 2019/306 на Съвета от 18 февруари 2019 г.); Хондурас (Решение (ЕС) 2019/307 на Съвета от 18 февруари 2019 г.); Беларус и Узбекистан (Решение (ЕС) 2019/308 на Съвета от 18 февруари 2019 г.).

                     (2)

                        Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (ОВ L 136, 24.5.2008 г., стр. 3);

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3
                  .

                     (4)

                        ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

                     (5)

                        Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 1).