               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 25.8.2021
            COM(2021) 492 final
            2021/0279(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден със Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, във връзка с удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет

                  Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден със Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна (наричано по-нататък „Споразумението“), за приемането на Препоръка № XX/2020 за удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода 2021—2027 г.

               2.Контекст

               2.1.Споразумението

               Споразумението има за цел да осигури рамка за политическия диалог и сътрудничеството между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна (наричани по-нататък „страните“), за развитието на политическите отношения. Споразумението влезе в сила на 1 юли 1999 г.

               2.2.Съветът за сътрудничество

               Съветът за сътрудничество разглежда всички важни въпроси, произтичащи от Споразумението, както и всякакви други двустранни или международни въпроси от взаимен интерес за постигане целите на Споразумението. Съветът за сътрудничество може да отправя подходящи препоръки, по взаимно съгласие на страните. Съветът за сътрудничество се състои от членове на Съвета на Европейския съюз и членове на Европейската комисия, от една страна, и от членове на правителството на Република Азербайджан, от друга страна. Съветът за сътрудничество приема свой процедурен правилник.

               2.3.Акт на Съвета за сътрудничество

               Съветът за сътрудничество следва да приеме с писмена процедура препоръка за удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството (2018—2020 г.) за периода 2021—2027 г. (наричана по-нататък „Акта“).

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвета за сътрудничество, се основава на препоръката, която е приложена към настоящото решение.

               Приоритетите на сътрудничеството продължават да отговарят на целите на преразгледаната европейска политика за съседство, както и на целите на Източното партньорство. Те ще служат като насоки за многогодишното програмиране на финансовото сътрудничество на ЕС с Азербайджан.

               Страните потвърдиха, че приоритетите на сътрудничеството остават валидна основа за развитие на техните отношения, както и пълната си ангажираност с изпълнението на тези приоритети.

               Приоритетите на сътрудничеството за периода 2018—2020 г. продължават да бъдат основата на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода 2021—2027 г.

               Удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството е в интерес на Съюза.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на международното право, което урежда съответния орган. То включва и инструменти, които нямат задължителен характер съгласно международното право, но са годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба
                  1
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Съветът за сътрудничество е орган, създаден със Споразумението.

               Актът, който Съветът за сътрудничество има за задача да приеме, е акт с правно действие. Актът е годен да окаже съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на ЕС, а именно многогодишното програмиране на финансовото сътрудничество в рамките на единната рамка за подкрепа. Това е така, защото в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Европейски инструмент за съседство
                  2
                се предвижда, че за държавите, за които са налице документите, посочени в член 3, параграф 2 от посочения регламент, трябва да се приеме всеобхватна многогодишна единна рамка за подкрепа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014
                  3
               . Тези документи трябва да са планове за действие или други равностойни съвместно договорени документи, като например приоритети на сътрудничеството.

               Актът не допълва и не изменя институционалната рамка на Споразумението. Поради това процесуалноправното основание за настоящото решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи от целта и съдържанието на акта, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако актът преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел на Акта е свързана със сътрудничеството с Азербайджан в рамките на Споразумението и преразгледаната европейска политика за съседство.

               4.3.Заключение

               Правното основание за настоящото решение са членове 207 и 209 във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.Публикуване

               Като се има предвид, че с акта за сътрудничество на Съвета ще бъде изменен срокът на прилагане на приоритетите на сътрудничеството, той следва да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, след като бъде приет.

               2021/0279 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден със Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, във връзка с удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 207 и 209, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна („Споразумението“), беше подписано на 22 април 1996 г. и влезе в сила на 1 юли 1999 г.

               (2)Съгласно член 81 от Споразумението Съветът за сътрудничество, създаден със Споразумението, може да отправи препоръки за постигане на целите на Споразумението.

               (3)На заседанието на Съвета за сътрудничество ЕС—Азербайджан на 28 септември 2018 г. бяха приети приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода 2018—2020 г.

               (4)Съветът за сътрудничество следва да приеме с писмена процедура препоръката за удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода до 2027 г.

               (5)Целесъобразно е да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвета за сътрудничество, относно удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден със Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, за приемането на препоръка за удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан до 2027 г., се основава на проекта на препоръка на Съвета за сътрудничество, приложен към настоящото решение.

               Член 2

               Адресати на настоящото решение са Европейската комисия и заместник-председателят на Европейската комисия и върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (2)

                        ОВ L 77, 15.3.2014 г.

                     (3)

                        Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност (OB L 77, 15.3.2014 г.).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 25.8.2021
            COM(2021) 492 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            за позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвета за сътрудничество, създаден със Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, във връзка с удължаването на срока на валидност на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               ПРОЕКТ НА

               ПРЕПОРЪКА № XX/2020
               НА СЪВЕТА ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО ЕС—АЗЕРБАЙДЖАН

               за одобряване на удължаването на валидността на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода 2021—2027 г.

               СЪВЕТЪТ ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО ЕС—АЗЕРБАЙДЖАН,

               като взе предвид Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна, и по-специално член 81 от него,

               като взе предвид Препоръка № 1/2018 на Съвета за сътрудничество ЕС—Азербайджан от 28 септември 2018 г. относно приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан (2018—2020 г.),

               като има предвид, че:

               (1)
                     Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Република Азербайджан, от друга страна („Споразумението“), беше подписано на 22 април 1996 г. и влезе в сила на 1 юли 1999 г.

               (2)
                     В съответствие с член 81 от Споразумението Съветът за сътрудничество може да отправя подходящи препоръки за постигане на целите на Споразумението.

               (3)
                     Съгласно член 98 от Споразумението страните по него предприемат всякакви общи или специални мерки, необходими за изпълнение на задълженията си, произтичащи от Споразумението, и следят за това да бъдат постигнати целите, определени в Споразумението.

               (4)
                     На 28 септември 2018 г. Европейският съюз и Азербайджан одобриха приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан за периода 2018—2020 г., изложени в приложението.

               (5)
                     В рамките на приоритетите за сътрудничество ЕС и Азербайджан ще вземат предвид на двустранна основа дългосрочните цели и резултати, които ще бъдат договорени между тях в контекста на Източното партньорство, включително засилването на сътрудничеството в областта на общественото здравеопазване.

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

               Член 1

               Съветът за сътрудничество препоръчва удължаването до 2027 г. на валидността на приоритетите на сътрудничеството между ЕС и Азербайджан, съдържащи се в приложението. Приоритетите на сътрудничеството могат да бъдат актуализирани или валидността им допълнително удължавана със съгласието на Съвета за сътрудничество.

               Член 2

               Настоящата препоръка поражда действие в деня на приемането ѝ.

               Съставено в Брюксел на ... г.

               За Съвета за сътрудничество

               Европейският съюз

                     Република Азербайджан


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.8.2021
            COM(2021) 498 final
            2021/0281(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с общата линия за поведение относно временното намаляване на минималното авансово плащане

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на писмена процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“) във връзка с предвидената обща линия за поведение относно временното намаляване на минималното авансово плащане.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити

               Споразумението няма задължителен характер („джентълменско споразумение“) и неговата цел е да осигури рамка за реда за ползване на официално подкрепяните експортни кредити. На практика това означава, че с него се цели създаване на еднакви условия на конкуренция (при които конкуренцията се основава на цената и качеството на изнасяните стоки и услуги, а не на осигурените финансови условия) и премахване на субсидиите и изкривяванията на търговията във връзка с официално подкрепяните експортни кредити („официална подкрепа“). Споразумението влезе в сила през април 1978 г. и е с неограничен срок на действие.

               Споразумението административно е заложено в ОИСР и получава подкрепа от секретариата на ОИСР. То обаче не е акт на ОИСР
                  1
               .

               Европейският съюз — а не държавите членки — е участник в споразумението, което е транспонирано в правото на ЕО с Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г.
                  2
               . Поради това споразумението е правно обвързващо по силата на правото на Съюза.

               2.2.Участниците в споразумението

               Понастоящем в споразумението има единадесет участници („участници в споразумението“): Австралия, Канада, Европейския съюз, Япония, Корея, Нова Зеландия, Норвегия, Швейцария, Турция, Обединеното кралство и Съединените щати.

               Участниците в споразумението могат да вземат решения за изменения на споразумението, и по-специално могат да приемат общи линии за поведение в съответствие с глава IV, раздел 5 от споразумението. Решенията се вземат с консенсус, така че ако някой от участниците възрази, изменението на споразумението или общата линия за поведение не може да бъде прието.

               Европейската комисия представлява Съюза на срещите на участниците в споразумението, както и при писмените процедури за вземане на решения от участниците в споразумението.

               Общата линия за поведение е инструмент съгласно споразумението, който позволява на участниците по изключение да се отклонят от разпоредбите на споразумението по отношение на конкретна сделка или временно за неопределен брой сделки. Общите линии за поведение могат да бъдат приети чрез писмена процедура посредством непредставяне на становище, тъй като се счита, че ако даден участник не представи становището си, той приема предложението за обща линия за поведение. Същото се отнася и за участник, който уведомява, че няма позиция. Отговорите на предложението за обща линия за поведение по принцип се предоставят в рамките на 20 календарни дни, с възможност за удължаване с осем календарни дни (членове 56 и 57 от споразумението). Секретариатът на ОИСР по въпросите на експортните кредити информира участниците дали общата линия за поведение е приета и договорената обща линия за поведение влиза в сила три календарни дни след това оповестяване (точка 59 от споразумението).

               2.3.Предвиденият акт на участниците в споразумението

               Предвидената мярка е предложение за обща линия за поведение, което ще бъде представено на участниците в споразумението в съответствие с глава IV, раздел 5 от споразумението. Предложената обща линия за поведение ще бъде спешна и извънредна мярка в отговор на икономическия спад в резултат на здравната криза, предизвикана от COVID-19, и за намаляване на сериозното въздействие на кризата върху осъществяването на важни проекти в държави с ниски и средни доходи от страна на експортната промишленост на ЕС (вж. по-подробно раздел 3 по-долу). Ако бъде одобрена, предложената обща линия за поведение ще измени временно разпоредбите на споразумението, уреждащи изискването за авансово плащане и максималното официално подпомагане (член 11, букви а) и в) от споразумението).

               Като се има предвид извънредният характер на мярката, предложението следва да бъде представено възможно най-скоро и, ако бъде договорена, предвидената обща линия за поведение трябва да започне да се прилага за всички участници във възможно най-кратък срок. В резултат на специалната 28-дневна процедура за непредставяне на становище, предвидена в споразумението (вж. точка 2.2 по-горе), предложението на Съюза за обща линия за поведение може да бъде договорено автоматично от участниците като окончателна версия на общата линия за поведение, при условие че не е повдигнато възражение, и следва да влезе в сила три дни след края на процедурата.

               С оглед на гореизложеното е целесъобразно да се определи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, тъй като предложената обща линия за поведение ще бъде обвързваща за Съюза и ще засегне правото на Съюза по силата на член 1 от Регламент (ЕС) № 1233/2011, в който се посочва, че „[н]асоките, които се съдържат в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“), се прилагат в Съюза. Текстът на споразумението е приложен към настоящия регламент.“.

               Очаква се процедурата за обща линия за поведение да започне през юли 2021 г.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Предложената обща линия за поведение е пряко свързана със здравната криза, предизвикана от COVID-19.

               Предложената обща линия за поведение ще позволи на публичните купувачи в държави с ниски и средни доходи, които купуват стоки и услуги, предмет на официална подкрепа за експортни кредити, да извършват авансови плащания в размер на най-малко 5 % от стойността на експортния договор за период от 12 месеца вместо 15 %, както се изисква понастоящем в член 11, буква а) от споразумението. Това на свой ред би означавало временно увеличаване на ограничението за максималната официална подкрепа, която участниците могат да предоставят съгласно член 11, буква в) от споразумението, от таван от 85 % до 95 % от стойността на експортния договор за същия период от време.

               На фона на икономическия спад, предизвикан от COVID-19, трети държави, които внасят стоки, услуги и проекти (напр. в областта на здравеопазването и образованието, но също така и други сектори) от дружества от ЕС, са подложени на сериозен финансов натиск. По-голямата част от съответните проекти се осъществяват със суверенни/публични купувачи в развиващите се страни. При нормални икономически обстоятелства банките, които финансират заемите, обикновено ще получат застрахователно покритие за частта от заема за авансово плащане на частния пазар. Поради кризата с COVID-19 обаче частният пазар не е склонен или дори не желае да осигури такова покритие за развиващите се страни. Без това покритие банките отказват да финансират частта за авансово плащане от даден проект в развиващите се страни, които най-много се нуждаят от такива проекти, и това означава, че тези проекти не могат да бъдат реализирани. Тази пазарна неефективност трябва спешно да бъде преодоляна.

               Предложената обща линия за поведение ще бъде от полза както за вносителите, така и за износителите: тя ще осигури незабавно финансово облекчение за правителството на държавата купувач и ще подобри способността му да продължи с инвестиционните проекти. В същото време това би дало възможност на износителите да предлагат гъвкави решения в трудни времена и да запазят стопанската си дейност.

               Въз основа на гореизложеното се предлага да се намали изискването за авансово плащане от публичните купувачи от 15 % на 5 % от стойността на експортния договор. Ще има обаче две важни ограничения на тази мярка, като се подчертават нейните цели за развитие и изключителният ѝ характер. Първо, предложената мярка ще се прилага само за публични купувачи в държави с ниски и средни доходи (т.нар. държави от категория II съгласно член 11 от споразумението и в съответствие с определението на Световната банка). Второ, мярката ще бъде ограничена във времето за очакваната продължителност на икономическите последици от пандемията. Поради това тя би била от полза само за сделки, по отношение на които заявлението за подкрепа за експортни кредити е получено в рамките на 12 месеца от началото на периода на валидност на общата линия за поведение, при условие че преговорите за условията по сделката са приключили в рамките на 18 месеца след края на периода на валидност на настоящата обща линия за поведение (както е потвърдено от окончателния ангажимент, поет от агенцията за експортно кредитиране). И накрая, в контекста на правилата на споразумението е важно също така да се отбележи, че предложената мярка ще подкрепи износа не само от държавите от ЕС, но ще се прилага еднакво за официалната подкрепа във всички държави, участващи в споразумението.

               Като се има предвид, че целта на предлаганата обща линия за поведение е да се намали сериозното въздействие на здравната криза, предизвикана от COVID-19, върху осъществяването на важни проекти в развиващите се държави от страна на експортната промишленост на ЕС и че Съюзът възнамерява да представи предложението за тази обща линия за поведение, позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза, следва да бъде да се изготви и подкрепи проектопредложението в приложението към настоящото решение.

               3.1.Процесуалноправно основание

               3.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер съгласно международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  3
               .

               3.1.2.Приложение в конкретния случай

               Предложената обща линия за поведение, която участниците в споразумението ще трябва да приемат чрез писмена процедура, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт има правно действие по силата на член 1 от Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета, в който се посочва, че „Насоките, които се съдържат в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“), се прилагат в Съюза. Текстът на споразумението е приложен към настоящия регламент.“.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               3.2.Материалноправно основание

               3.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза.

               3.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с общата търговска политика. Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 207 от ДФЕС.

               3.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 207, параграф 4, първа алинея от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от него.

               4.Публикуване на предвидения акт

               Тъй като актът на участниците в споразумението ще измени Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити, което представлява приложение II към Регламент (ЕС) № 1233/2011, е целесъобразно той да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз след приемането му.

               2021/0281 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с общата линия за поведение относно временното намаляване на минималното авансово плащане

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Насоките, съдържащи се в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити („споразумението“) бяха транспонирани и поради това придобиха правно задължителен характер в Европейския съюз с Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета
                  4
               .

               (2)Участниците в споразумението („участниците“) вземат решение чрез писмена процедура по предложението на Европейския съюз за обща линия за поведение в съответствие с глава IV, раздел 5 от споразумението, за да се даде възможност за временно намаляване на минималното авансово плащане, изисквано съгласно член 11, буква а) от споразумението („предложената обща линия за поведение“), в контекста на настоящия икономически спад, свързан с COVID-19.

               (3)Предложената обща линия за поведение ще позволи на публичните купувачи в държави с ниски и средни доходи, които купуват стоки и услуги, предмет на официална подкрепа за експортни кредити, да извършват авансови плащания в размер на най-малко 5 % от стойността на експортния договор за период от 12 месеца вместо 15 %, както се изисква в член 11, буква а) от споразумението. Това на свой ред би означавало увеличаване на ограничението за максималната официална подкрепа, която участниците могат да предоставят съгласно член 11, буква в) от споразумението, от таван от 85 % до 95 % от стойността на експортния договор за същия период от време.

               (4)Тази изключителна мярка е необходима, за да се отговори на икономическия спад в резултат на санитарната криза, предизвикана от COVID-19, и за намаляване на сериозното въздействие на кризата върху осъществяването на важни проекти в държави с ниски и средни доходи от страна на промишлеността на ЕС.

               (5)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на писмената процедура на участниците, тъй като след като бъде договорена, предложената обща линия на поведение ще може да окаже съществено въздействие върху съдържанието на законодателството на Съюза по силата на Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с предложението за обща линия за поведение относно временното намаляване на минималното авансово плащане, се основава на приложението към настоящото решение.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Както е определено в член 5 от Конвенцията на ОИСР.

                     (2)

                        Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета (ОВ L 326, 8.12.2011 г., стр. 45).

                     (3)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (4)

                        Регламент (ЕС) № 1233/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за прилагането на определени насоки в областта на официално подкрепяните експортни кредити и за отмяна на решения 2001/76/ЕО и 2001/77/ЕО на Съвета (ОВ L 326, 8.12.2011 г., стр. 45).

    ---documentbreak---

               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 26.8.2021
            COM(2021) 498 final
            ПРИЛОЖЕНИЕ
            към
            Предложение за решение на Съвета
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура на участниците в Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити във връзка с общата линия за поведение относно временното намаляване на минималното авансово плащане

               ПРИЛОЖЕНИЕ

               Проект за предложение на Европейския съюз за обща линия за поведение

               в съответствие с глава IV, раздел 5 от Споразумението за официално подкрепяните експортни кредити

               ECH [•]/2021

               Намаляване на изискването за авансово плащане на 5 %

               Кризата, предизвикана от COVID-19, засяга живота и условията на живот на хората по света. Силен фактор, допринасящ за отрицателните въздействия, е спадът в световната икономика в резултат на санитарната криза. В отговор на тази извънредна ситуация правителствата и международните институции предприеха различни действия. Значителна част от техните усилия са насочени към мерки за смекчаване на отрицателните икономически последици. Докато индустриализираните държави обикновено разполагат с повече ресурси и възможности за справяне с проблемите, държавите с ниски и средни доходи са изправени пред много ограничения, като по-специално те често не разполагат с достатъчно финансови ресурси.

               Агенциите за експортно кредитиране (АЕК) и техните органи са приложили редица мерки с цел поддържане на международните търговски потоци и задоволяване на нуждите на техните отрасли и на чуждестранните купувачи/чуждите държави. Въпреки че от много държави се очаква да намалят своите инвестиционни програми, ще продължи да съществува значителна нужда от инвестиции в проекти за предотвратяване на кризи и основни инфраструктурни проекти. Съществуват обаче мерки, които могат да бъдат предприети само съвместно, тъй като са предмет на международно договорени правила, като Споразумението на ОИСР за официално подкрепяните експортни кредити.

               На фона на тежкото икономическо положение както браншовите асоциации, така и отделните дружества призоваха АЕК да облекчат настоящото изискване за авансово плащане, тъй като държавите купувачи все по-често са подложени на финансов натиск. По-голямата част от съответните проекти се осъществяват със суверенни/публични купувачи в развиващите се страни. При нормални икономически обстоятелства купувачите имат възможност да финансират авансовото плащане с по-дълги срокове за погасяване, а финансиращите банки търсят и обикновено получават покритие за тази част от заема на частния пазар. Поради кризата, предизвикана от COVID-19, частният сектор изглежда все по-малко желае и дори отказва да осигури това покритие за развиващите се държави. Без такова покритие банките не са готови да финансират тази част от проекта в държавите, които най-много се нуждаят от такива проекти. Поради това сме в ситуация на явна неефективност на пазара, която трябва спешно да бъде преодоляна.

               Предложената обща линия за поведение ще бъде от полза и за двете страни: тя ще осигури незабавно финансово облекчение за правителството на държавата купувач и ще подобри способността му да продължи с инвестиционните проекти. Тя би увеличила размера на средствата, които може да бъдат мобилизирани за приоритетни проекти, като например в сектора на здравеопазването, и би дала възможност на износителите да предлагат гъвкави решения в трудни времена и да запазят стопанската си дейност.

               В този контекст предлагаме да се намали изискването за авансово плащане от страна на държавните и публичните купувачи в държавите с ниски и средни доходи на 5 %, като се има предвид, че:

               ·мярката ще има незабавен фискален ефект върху държавите, изпитващи затруднения, породени от кризата;

               ·мярката ще увеличи гъвкавостта, от която се нуждаят износителите, за да продължат дейността си;

               ·мярката ще отговори на опасенията, изразени от сектора;

               ·мярката ще бъде много ограничена и целенасочена, като ще обхваща само избрани категории купувачи;

               ·мярката няма да застраши устойчивостта на дълга, тъй като спазването на разпоредбите на Препоръката на ОИСР за устойчиво кредитиране и задълженията по програмите на МВФ и Световната банка ще продължат да бъдат предварително условие за подкрепа на такива проекти; както и

               ·мярката ще бъде с временен характер и автоматично ще престане да бъде в сила след 12 месеца.

               Предложение за обща линия за поведение: ECH [•]/2021

                        1. Референтен номер:

                        ECH [•]/2021

                        2. Държави вносители и купувачи:

                        Държавни или публични купувачи (в съответствие с приложение XII) в държави от категория II (член 10) с гаранция от Министерството на финансите или централната банка.

                        3. Описание на трансакцията:

                        Проект, предмет на член 11 от споразумението.

                        4. Ред и условия:

                        В съответствие с всички други членове на споразумението.

                        5. Предложение за обща линия за поведение:

                        Намаляване на изискването за авансово плащане на 5 % (член 11, буква а)) и увеличаване на максималния размер на официалната подкрепа до 95 % от стойността на експортния договор (член 11, буква в)). Мярката ще влезе в сила незабавно и ще остане в сила 12 месеца след влизането ѝ в сила. Сделките, попадащи в обхвата на споразумението, могат да се ползват от официалната подкрепа съгласно реда и условията на настоящата обща линия за поведение, при условие че:

                        1.заявлението за подкрепа на експортния кредит е получено най-късно до края на периода на валидност на настоящата обща линия за поведение, и

                        2.датата на окончателния ангажимент е в рамките на 18 месеца след края на периода на валидност на настоящата обща линия за поведение.

                        6. Националност и имена на известните конкуриращите се оференти:

                        Не е приложимо поради общия характер на настоящото предложение.

                        7. Период за представянето на оферти/осъществяването на тръжната процедура:

                        Не е приложимо.

                        8. Друга информация:

                        Тази мярка има за цел да облекчи фискалния натиск върху държавите с ниски и средни доходи и да освободи ресурси с цел продължаване на приоритетните проекти; освен това тя спомага за мобилизирането на необходимите финансови средства от частни източници чрез преодоляване на неефективността на пазара вследствие на продължаващата криза, причинена от COVID-19.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.8.2021
            COM(2021) 495 final
            2021/0280(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            за позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Специализирания комитет за правоприлагане и съдебно сътрудничество, създаден със Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна, във връзка с удължаването на периода, посочен в член 540, параграф 3 от Споразумението за търговия и сътрудничество между ЕС и Обединеното кралство (Прюм), по време на който могат да се обменят ДНК профили и дактилоскопични отпечатъци с Обединеното кралство

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за определяне на позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество във връзка с член 540, параграф 3 от Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна (наричано по-долу „СТС“).

               СТС включва възможността за реципрочно сътрудничество между компетентните правоприлагащи органи на държавите членки, от една страна, и Обединеното кралство, от друга страна, във връзка с автоматизираното сравняване на ДНК профили, дактилоскопични данни и данни за регистрацията на превозни средства. За да може Обединеното кралство да се възползва от тези възможности, то първо ще трябва да предприеме необходимите мерки за изпълнение и да премине през оценка.

               Преди влизането в сила на СТС Обединеното кралство и държавите членки вече си сътрудничеха чрез автоматизирано сравняване на ДНК профили и пръстови отпечатъци и предоставяха лични данни при намиране на съответствие. За да се избегне прекъсване на текущото сътрудничество, в СТС се предвижда, че държавите членки могат да предоставят такива данни на Обединеното кралство до приключването на оценките, изисквани от СТС, до 30 септември 2021 г. Този междинен период може да бъде удължен еднократно с най-много девет месеца, т.е. до 30 юни 2022 г., от Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумението за търговия и сътрудничество между ЕС и Обединеното кралство

               СТС създава основата за широки отношения между ЕС и Обединеното кралство в рамките на пространство на благосъстояние и добросъседство, характеризиращо се с близки и мирни отношения, основани на сътрудничество, зачитащо автономността и суверенитета на страните. СТС влезе в сила на 1 май 2021 г., с което бе създаден, наред с другото, Специализиран комитет за правоприлагане и съдебно сътрудничество.

               2.2.Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество

               Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество бе създаден, за да разглежда въпроси, попадащи в обхвата на трета част от СТС, озаглавена „Правоприлагане и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси“. Със СТС се създават няколко специализирани комитета.

               По отношение на въпросите, свързани с тяхната област на компетентност, специализираните комитети имат правомощието, наред с другото, да наблюдават и правят преглед на прилагането, както и да гарантират правилното функциониране на СТС, да подпомагат всеобхватния комитет за партньорство в изпълнението на неговите задачи и да приемат решения, включително изменения, и препоръки по всички въпроси, за които Споразумението или всяко допълнително споразумение предвижда това.

               2.3.Предвиденият акт на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество

               В член 540, параграф 3 от СТС се предвижда, че Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество може да удължи периода, през който държавите членки могат да продължат да сравняват данните, посочени в членове 530, 531 и 534, и, в случай на съвпадение, да предоставят допълнителни налични лични данни съгласно националното право, включително правилата за правна помощ, както е посочено в член 536 от СТС. Този период изтича на 30 септември 2021 г., освен ако Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество не реши да го удължи с най-много девет месеца.

               Решението на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество за удължаване на горепосочения период може да бъде под всякаква форма. Решенията на съпредседателите се вземат по взаимно съгласие (вж. член 1, параграф 2 от приложение 1 към СТС). Решението може да бъде взето по всяко време, но за да се избегне прекъсване на сътрудничеството, то трябва да бъде взето преди 1 октомври 2021 г.

               3.Позиция, която да бъде заета от името на Съюза

               3.1.Контекст

               СТС включва възможността за реципрочно сътрудничество между компетентните правоприлагащи органи на държавите членки, от една страна, и Обединеното кралство, от друга страна, във връзка с автоматизираното сравняване на ДНК профили, дактилоскопични данни и данни за регистрацията на превозни средства. За да може Обединеното кралство да се възползва от тези възможности, то първо ще трябва да предприеме необходимите мерки за изпълнение и да премине през оценка.

               Въз основа на доклад за цялостна оценка от посещението с цел оценка и, когато е приложимо, от пилотното изпитване, Съюзът определя датата или датите, от които държавите членки могат да предоставят лични данни на Обединеното кралство.

               Съгласно СТС Обединеното кралство също трябва да премине през оценка по отношение на автоматизираното предаване на ДНК и дактилоскопични данни, за които връзките с Обединеното кралство вече са установени съгласно рамката от Прюм на Съюза
                  1
               .

               Съгласно член 540, параграф 2 от СТС Съюзът определя датата или датите, от които държавите членки могат да предоставят лични данни на Обединеното кралство съгласно СТС въз основа на доклад за цялостна оценка от посещението с цел оценка и, когато е приложимо, от пилотното изпитване.

               За да се избегне прекъсване на текущото сътрудничество по отношение на ДНК профилите и дактилоскопичните данни, в СТС се предвижда, че до приключването на тези оценки и до приемането на решението, посочено в член 540, параграф 2 от СТС, държавите членки могат да предоставят данни на Обединеното кралство до 30 септември 2021 г. Този междинен период може да бъде удължен еднократно с най-много девет месеца, т.е. до 30 юни 2022 г., от Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество.

               3.2.Необходимост от решение на Съвета

               Оценката на Обединеното кралство по СТС е на много ранен етап. Предишните процедури за оценка, проведени съгласно рамката от Прюм на Съюза, са траели най-малко шест месеца. Ето защо е необходимо допълнително време, за да се даде възможност на Съвета да обработи доклада за оценка и да реши официално дали такива данни могат да бъдат обменяни. Поради тези причини е много малко вероятно посоченият по-горе процес да приключи до септември 2021 г. Това означава, че съществува значителен риск от прекъсване на сътрудничеството по отношение на ДНК данните и дактилоскопичните данни от 1 октомври 2021 г. Това би създало конкретни рискове за вътрешната сигурност на Съюза. Тъй като Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество може да удължи преходния период само веднъж, се предлага това да се направи за максималния срок от девет месеца, т.е. до 30 юни 2022 г.

               Същевременно трябва да се има предвид, че Съюзът вече оцени Обединеното кралство по отношение на обмена на ДНК профили и дактилоскопични данни съгласно своята рамка от Прюм. Комисията не разполага с информация за каквито и да било законодателни или регулаторни мерки, предприети от Обединеното кралство след тези оценки, които биха се отразили на резултатите от текущата оценка съгласно СТС. С други думи, на пръв поглед Комисията приема, че Обединеното кралство все още прилага същите процедури и условия като оценените през 2018 г. (за ДНК профили) и 2019 г. (за дактилоскопични данни) съгласно рамката от Прюм на Съюза.

               Следователно предвид тези обстоятелства е целесъобразно да се определи позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество относно възможното удължаване съгласно член 540, параграф 3 от СТС на периода, през който държавите членки могат да продължат да обменят с Обединеното кралство данните, посочени в членове 530, 531 и 534, и, в случай на съвпадение, да предоставят допълнителни налични лични данни съгласно националното право, включително правилата за правна помощ, както е посочено в член 536 от СТС.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението.“

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва и инструменти, които нямат обвързващ характер по международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  2
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество е орган, създаден със споразумение, а именно СТС.

               В член 540, параграф 3 от СТС се предвижда възможността Специализираният комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество да удължи периода, през който държавите членки могат да продължат да обменят с Обединеното кралство данните, посочени в членове 530, 531 и 534, и, в случай на съвпадение, да предоставят допълнителни налични лични данни, както е посочено в член 536 от СТС. Поради това приемането на позиция на Съюза по отношение на такова решение попада в обхвата на член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               Правните последици от удължаването са изцяло за Съюза като страна по СТС. Това означава, че в съответствие с член 3, параграф 2 от ДФЕС Съюзът има изключителна компетентност по този въпрос.

               Решението за удължаване на периода, посочен в член 540, параграф 3 от СТС, не води до допълване или изменение на рамката на СТС.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение по член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, по отношение на който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               По отношение на предвиден акт, който преследва едновременно няколко цели или се състои от няколко части, които са неразривно свързани, без никоя от тях да е акцесорна по отношение на другите, материалноправното основание за решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС ще трябва, по изключение, да включва съответните различни правни основания.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Удължаването на периода, посочен в член 540, параграф 3 от СТС, преследва цели и има части в областта на полицейското сътрудничество.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 87, параграф 2, буква а) от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 87, параграф 2, буква а) от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2021/0280 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               за позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Специализирания комитет за правоприлагане и съдебно сътрудничество, създаден със Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна, във връзка с удължаването на периода, посочен в член 540, параграф 3 от Споразумението за търговия и сътрудничество между ЕС и Обединеното кралство (Прюм), по време на който могат да се обменят ДНК профили и дактилоскопични отпечатъци с Обединеното кралство

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 87, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)В Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна (наричано по-долу „СТС“)
                  3
               , се предвижда реципрочното сътрудничество между компетентните правоприлагащи органи на държавите членки, от една страна, и Обединеното кралство, от друга страна, във връзка с автоматизираното сравняване на ДНК профили, дактилоскопични данни и данни за регистрацията на превозни средства. Като предварително условие за такова сътрудничество Обединеното кралство първо трябва да предприеме необходимите мерки за изпълнение и да премине през оценка от страна на Съюза.

               (2)Въз основа на доклад за цялостна оценка от посещението с цел оценка и, когато е приложимо, от пилотното изпитване, Съюзът определя датата или датите, от които държавите членки могат да предоставят лични данни на Обединеното кралство съгласно СТС.

               (3)Освен това Обединеното кралство трябва да премине през оценка по отношение на търсенето и сравняването на ДНК профили и дактилоскопични данни, за които връзките с Обединеното кралство вече са установени съгласно рамката от Прюм на Съюза
                  4
               .

               (4)Съгласно член 540, параграф 2 от СТС Съюзът определя датата или датите, от които държавите членки могат да предоставят лични данни на Обединеното кралство въз основа на доклад за цялостна оценка от посещението с цел оценка и, когато е приложимо, от пилотното изпитване.

               (5)До приключването на оценката и приемането на решението, както е посочено в член 540, параграф 2 от СТС, за да се избегне прекъсване на текущото сътрудничество по отношение на ДНК профилите и дактилоскопичните данни, в член 540, параграф 3 от СТС се предвижда, че държавите членки могат да предоставят такива данни на Обединеното кралство до 30 септември 2021 г.

               (6)С член 540, параграф 3 от СТС на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество се предоставя правомощието да удължи този срок еднократно с най-много девет месеца, т.е. до 30 юни 2022 г.

               (7)Малко вероятно е процесът, посочен в съображения 3—6, да приключи до 30 септември 2021 г. Следователно съществува значителен риск от прекъсване на сътрудничеството по отношение на ДНК профилите и дактилоскопичните данни от 1 октомври 2021 г. Това би създало конкретни рискове за вътрешната сигурност на Съюза.

               (8)Същевременно Съюзът вече оцени Обединеното кралство по отношение на обмена на ДНК профили и дактилоскопични данни в контекста на рамката от Прюм на Съюза, когато Обединеното кралство все още беше държава членка. Съюзът не разполага с информация за каквито и да било законодателни или регулаторни мерки, предприети от Обединеното кралство след тези оценки, които биха се отразили на резултатите от текущата оценка съгласно СТС.

               (9)Предвид тези обстоятелства е целесъобразно да се определи позицията, която да бъде приета от името на Съюза в рамките на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество, с която да се изрази съгласието на Съюза за удължаване до 30 юни 2022 г. на периода, през който държавите членки могат да продължат да обменят данните, посочени в членове 530, 531 и 534, и, в случай на съвпадение, да предоставят допълнителни налични лични данни, както е посочено в член 536 от СТС,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Специализирания комитет по правоприлагане и съдебно сътрудничество съгласно член 540, параграф 3 от СТС, е да се изрази съгласие за удължаване до 30 юни 2022 г. на периода, през който държавите членки могат да продължат да обменят лични данни, както е посочено в членове 530, 531 и 534, и да предоставят на Обединеното кралство допълнителни налични лични данни, както е посочено в член 536 от СТС.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12).

                     (2)

                        Решение на Съда на Европейския съюз от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (3)

                        ОВ L 149, 30.4.2021 г., стр. 10—2539.

                     (4)

                        Решение 2008/615/ПВР на Съвета за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12).


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 27.7.2021
            COM(2021) 426 final
            2021/0243(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на осмата среща на страните по Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия (AEWA) във връзка с някои изменения на приложение 3 към Споразумението

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               Настоящото предложение се отнася до решението за установяване на позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на осмата среща на страните по Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия (AEWA) във връзка с предвиденото приемане на някои изменения на приложение 3 към него.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Споразумение за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия

               Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия  е посветено на опазването на мигриращите водолюбиви птици и техните местообитания в Африка, Европа, Близкия Изток, Централна Азия, Гренландия и Канадския архипелаг.

               AEWA е разработено в рамките на Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни (CMS) и се управлява от Програмата на ООН по околната среда (ЮНЕП). То обединява държавите и по-широката международна общественост по въпросите на опазването в усилията им да установят координирано опазване и управление на мигриращите водолюбиви птици в целия им път на миграция.

               Споразумението влезе в сила на 1 ноември 1999 г. Европейският съюз е договаряща се страна по споразумението от 1 октомври 2005 г.
                  1
               . Понастоящем договарящите се страни са осемдесет и две, като четиридесет и четири са от Евразия (включително ЕС), а тридесет и осем са от Африка. Двадесет и четири държави — членки на ЕС, са страни по споразумението
                  2
               .

               Директива 2009/147/ЕО относно опазването на дивите птици („Директивата за птиците“)
                  3
                въвежда в законодателството на Съюза ангажиментите, определени в споразумението. Директивата за птиците се отнася до опазването на всички видове естествено живеещи в диво състояние птици на европейската територия на държавите членки, за които се прилага Договорът. Тя има за цел защитата и опазването на тези видове и урежда тяхното използване.

               2.2.Срещата на страните

               Срещата на страните (СС) е главният орган за вземане на решения по споразумението. Тя има правомощия да преразглежда приложенията към споразумението и се свиква на всеки три години. Всяка страна има един глас, но регионалните икономически интегрирани организации (като Европейския съюз) упражняват правото си да гласуват с брой гласове, равен на броя на техните държави членки, които са страни по споразумението. Всички изменения на приложения се приемат с мнозинство от две трети от присъстващите на срещата страни.

               Осмата среща на страните по споразумението ще се проведе от 5 до 8 октомври 2021 г. в Унгария.

               2.3.Предвиденият акт на срещата на страните

               От 5 до 8 октомври 2021 г. по време на осмата среща на страните трябва да бъде приета Резолюция 8.xx относно приемането на изменения в приложенията към AEWA в съответствие с член X, параграф 5 от споразумението („предвидения акт“).

               Целта на предвидения акт е да се измени приложение 3 (План за действие) към споразумението. Докато приложение 2 съдържа списък на мигриращите водолюбиви птици, за които се прилага споразумението, в приложение 3 се посочват действията, които страните предприемат по отношение на приоритетните видове. Приоритетните видове са изброени в таблица 1 от приложение 3 съгласно критерии, определени в същата таблица.

               В член II от споразумението се предвижда следното: Страните се задължават да вземат координирани мерки за поддържане на мигриращите водолюбиви видове птици в благоприятен природозащитен статус или да ги възстановяват в такъв статус. За тази цел те се задължават да прилагат в границите на националните си територии мерките, предписани в член III, заедно със специфичните мерки, определени в плана за действие, предвиден в член IV от настоящото споразумение.

               Предвиденият акт ще влезе в сила за всички страни и ще стане обвързващ за тях на деветдесетия ден след датата на неговото приемане от срещата на страните, освен за онези страни, които са внесли възражение. През деветдесетдневния срок всяка от страните може да внесе възражение във връзка с изменението на приложението чрез писмено известие до депозитаря.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Предложената позиция, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на осмата среща на страните, е да се подкрепи предвиденият акт.

               Измененията на таблица 1 от приложение 3, съдържащи се в предвидения акт, бяха предложени от Обединеното кралство въз основа на препоръките на техническия комитет на AEWA и се състоят в:

               1)създаване и добавяне на нова категория е) за популациите на видовете, изброени в категория 3 на колона А и категория 2 на колона Б на таблица 1 от приложение 3 към споразумението, когато данните за тях са недостатъчни, например когато няма налична информация относно посоката на тенденцията;

               2)маркиране на категоризациите в таблица 1, основани на статистически несигурна тенденция и с неизвестен размер на популацията с „()“ и

               3)промяна на категориите популации вследствие на доказателствата, събрани като част от 8-то издание на доклада за природозащитния статус на AEWA.

               Предложените изменения, представени в точки 1) и 2) по-горе, се основават на принципа на предпазливостта, тъй като ще гарантират, че липсата на информация относно тенденциите в популацията се взема внимателно предвид при включването на популациите в списъка, и следователно при постигането на по-висока степен на защита, когато е необходимо. Тези изменения ще бъдат одобрени от Комисията от името на Европейския съюз съгласно член 3, параграфи 1 и 3 от Решение 2006/871/ЕО от 18 юли 2005 г. относно сключването от името на Европейската общност на Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия.

               Що се отнася до предложените изменения в точка 3) по-горе, те се състоят от промени в списъка за няколко вида и техните популации. От тези предложени изменения на приложение 3 към споразумението промяната във вписването на пет популации от четири вида не е в съответствие със съответното законодателство на ЕС (Директивата за птиците). Тези изменения предвиждат:

               –промяна от колона Б1 в колона А3 от таблица 1 за:

               ·две популации на сива гъска (Anser anser) (Исландия/Обединеното кралство и Ирландия; Черно море и Турция),

               ·популацията на червеноклюна потапница (Netta rufina) в Черно море и Източно Средиземно море,

               ·популацията на сребриста булка (Pluvialis squatarola squatarola) в Централен и Източен Сибир/Югозападна Азия и Източна и Южна Африка;

               –промяна от критерий 4 в колона А към критерий 3в) в колона А на таблица 1 за популацията на стридояд (Haematopus ostralegus longipes) в Югоизточна Европа и Западна Азия/Югозападна Азия и Североизточна Африка.

               Тези предвидени промени за петте популации на четири вида означават, че повече няма да се разрешава лов съгласно споразумението, въпреки че съгласно Директивата за птиците те могат да бъдат ловувани, тъй като са изброени в част б на приложение II към същата директива. Така тези изменения ще изискват по-силна правна защита, отколкото изискваната от правото на ЕС.

               Ако предложените промени са придружени от звездичка „*“, това ще означава, че ловът на този вид би могъл да продължи на базата на устойчиво използване в контекста на международен план за действие за прилагане на принципите на адаптивно управление на лова. Следователно възражението на Европейския съюз по отношение на тази популация може да бъде оттеглено, щом бъде въведен механизъм за адаптивно управление на лова от международен орган в съответствие с изискванията на член 7 от Директивата за птиците. Нито едно от предложените изменения обаче не е придружено от звездичка „*“.

               Всички предложени изменения трябва да бъдат одобрени от името на Европейския съюз съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС. Съгласно член 3, параграф 4 от Решение 2006/871/ЕО от 18 юли 2005 г. обаче Комисията трябва да внесе възражение по отношение на предложените изменения, засягащи гореупоменатите пет популации на четири вида, както направи за изменения с подобен ефект на предходни срещи на страните, тъй като те биха изисквали изменение на Директивата за птиците, което не е възможно в срок от деветдесет дни от датата на приемането им от срещата на страните.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда приемането на решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове с правно действие по силата на нормите на международното право, които уреждат съответния орган. То включва също така инструменти, които нямат обвързващ характер по международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  4
               .

               4.1.2.Приложение в конкретния случай

               Срещата на страните е орган, учреден чрез споразумение, а именно Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия.

               Актът, който срещата на страните има за задача да приеме, представлява акт с правно действие. Предвиденият акт ще бъде правно обвързващ съгласно международното право и може да окаже значително въздействие върху съдържанието на законодателство на Европейския съюз, а именно Директивата за птиците. Това се дължи на факта, че някои действия, по-специално по отношение на лова, които страните предприемат във връзка с приоритетните видове, изброени в таблица 1 от приложение 3 към споразумението, не винаги са съвместими със съдържащите се в Директивата за птиците разпоредби относно същите видове. По-конкретно, ако вид, посочен в приложение II към Директивата за птиците, не може да бъде повече обект на лов съгласно AEWA, това би наложило изменение на Директивата за птиците.Съгласно член 3 от Решение 2006/871/ЕО от 18 юли 2005 г. относно сключването от името на Европейската общност на Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия, по въпроси, попадащи в компетенцията на Общността, Комисията е оправомощена да одобри от името на Общността изменения на приложенията към споразумението, приети в съответствие с член Х, параграф 5 от него. Това оправомощаване обаче е ограничено до тези изменения, които са съгласувани със законодателството на Общността за опазване на дивите птици и техните природни местообитания и не предполагат промени в него.

               Тъй като предложените изменения на таблица 1 от приложение 3 към споразумението, засягащи следните четири вида: сива гъска (Anser anser), червеноклюна потапница (Netta rufina), сребриста булка (Pluvialis squatarola squatarola) и стридояд (Haematopus ostralegus longipes) биха изисквали изменение на Директивата за птиците, е необходимо решение на Съвета за установяване на съответната позиция, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюза на осмата среща на страните по споразумението
                  5
               .

               Предвиденият акт не допълва, нито изменя институционалната рамка на споразумението.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение по член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, по отношение на който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в конкретния случай

               Основната цел и съдържанието на предвидения акт са свързани с околната среда.

               Поради това материалноправното основание за предложеното решение е член 192, параграф 1 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 192, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               5.Публикуване на предвидения акт

               Тъй като предвиденият акт на Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия ще измени приложение 3 към него, е целесъобразно той да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз след приемането му.

               2021/0243 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на осмата среща на страните по Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия (AEWA) във връзка с някои изменения на приложение 3 към Споразумението

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия („споразумението“) влезе в сила на 1 ноември 1999 г. и беше одобрено от името на Европейската общност с Решение 2006/871/ЕО на Съвета
                  6
               .

               (2)Съгласно член Х, параграф 5 от споразумението срещата на страните може да приема изменения на приложенията към него.

               (3)Очаква се осмата среща на страните по Споразумението, която ще се проведе от 5 до 8 октомври 2021 г., да приеме резолюция относно приемането на изменения на приложение 3 към Споразумението.

               (4)Целесъобразно е да се установи позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на срещата на страните, тъй като резолюцията ще бъде обвързваща за Съюза и може да окаже значително въздействие върху съдържанието на законодателството на Съюза, а именно Директивата за птиците.

               (5)Предложените изменения на приложение 3 към споразумението, представени от Обединеното кралство, определени в проекта на Резолюция 8.xx и засягащи следните четири вида: сива гъска (Anser anser), червеноклюна потапница (Netta rufina), сребриста булка (Pluvialis squatarola squatarola) и стридояд (Haematopus ostralegus longipes), които не са в съответствие със съответното законодателство на ЕС (Директивата за птиците), следва да бъдат одобрени от името на Европейския съюз, тъй като допринасят за постигането на по-висока степен на защита на намаляващите популации на тези видове. Въпреки това, в съответствие с член 3, параграф 4 от Решение 2006/871/ЕО от 18 юли 2005 г. Комисията следва да внесе възражение по отношение на предложените изменения, засягащи гореупоменатите четири вида, тъй като те биха изисквали изменение на Директивата за птиците, което не е възможно в срок от деветдесет дни от датата на приемането им от срещата на страните.

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по време на осмата среща на страните по споразумението, е следната:

               Измененията на приложение 3 към споразумението, представени от Обединеното кралство и определени в проекта на Резолюция 8.xx на осмата среща на страните по споразумението, които засягат следните четири вида: сива гъска (Anser anser), червеноклюна потапница (Netta rufina), сребриста булка (Pluvialis squatarola squatarola) и стридояд (Haematopus ostralegus longipes), ще бъдат одобрени от името на Европейския съюз на осмата среща на страните.

               Член 2

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2006/871/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 г. относно заключението от страна на Европейската общност по отношение на Споразумението за опазване на мигриращите водолюбиви птици от Африка и Евразия, ОВ L 345, 8.12.2006 г., стр. 24.

                     (2)

                        Три държави членки не са страни по споразумението: Австрия, Малта и Полша.

                     (3)

                        ОВ L 20 от 26.1.2010 г., стр. 7 —
                  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:BG:PDF
                  .

                     (4)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Германия/Съвет, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, т. 61—64.

                     (5)

                        Измененията, които не налагат изменение на Директивата за птиците, могат да бъдат одобрени от Комисията съгласно Решение 2006/871/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 г.

                     (6)

                        ОВ L 345, 8.12.2006 г., стр. 24