               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 13.5.2019
            COM(2019) 221 final
            2019/0107(COD)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за оправомощаване на Германия да измени съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да бъдат разрешени каботажните превози по време на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави.

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Относно предмета

                  Граничните региони на Германия и Швейцария са тясно интегрирани. Много германци пътуват до местоработата си в Швейцария и обратно и е налице интензивен трансграничен превоз на пътници с автомобилен транспорт. Предлагат се определен брой трансгранични автобусни превози, с които се свързват граничните региони на двете държави.

                  Двупосочният автомобилен превоз на пътници и стоки между Швейцария и ЕС се урежда от Споразумението за автомобилен превоз между ЕС и Швейцария
                     1
                   (наричано по-долу „Споразумението с ЕС“).

                  Съгласно член 20, параграф 1 от Споразумението с ЕС „[П]ревозът между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна, от превозвачи, установени на територията на другата договаряща страна, не е разрешен по силата на настоящото споразумение“. Това означава, че превозвачите, които извършват пътнически превози с преминаване на границата, могат да превозват само пътници през границата или на територията на договарящата страна, в която са установени. Автобусните оператори, установени в Швейцария, нямат право да превозват пътници между две точки на германска територия, а операторите, установени в ЕС, нямат право да превозват пътници между две точки на швейцарска територия.

                  В член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС се разрешава съществуващите по време на сключването на споразумението с ЕС права, породени от двустранни споразумения, сключени между отделни държави — членки на ЕС, и Швейцария, да продължат да се упражняват, при условие че няма дискриминация между превозвачите от ЕС и няма нарушаване на конкуренцията. По този начин каботажът при автобусните превози на пътници е възможен по отношение на Швейцария, в случай че това е било предвидено в споразумение между държава — членка на ЕС, и Швейцария, което е било в сила към 21 юни 1999 г. На практика в нито едно от съответните двустранни споразумения между държавите членки и Швейцария, които са били в сила по това време, не са били предвидени права за каботаж при автобусните превози на пътници
                     2
                  .

                  С писмо от 11 май 2017 г. Германия уведоми Комисията, че би се радвала, ако Съюзът я оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС да измени двустранното си споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт от 1953 г.
                     3
                  , с оглед да се разрешат каботажните превози по време на предоставянето на услуги за автобусен превоз на пътници в граничния регион между двете държави. На заседанието през юни 2018 г. на Комитета за вътрешен транспорт ЕС—Швейцария, създаден чрез Споразумението с ЕС, Швейцария информира Комисията, че също е заинтересувана от подобно изменение на споразумението.

                  Каботажът при автобусните превози на пътници може да подобри ефективността на транспортните операции, тъй като позволява увеличаване на коефициента на натоварване на превозното средство. Ето защо ЕС като цяло е съгласен с отварянето на пазара на каботажни превози, както е направено в ЕС в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009 относно общите правила за достъп до международния пазар на автобусни превози
                     4
                   (наричан по-долу „Регламент (ЕО) № 1073/2009“). Разрешаването на каботажни превози в контекста на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните райони между Германия и Швейцария би позволило на участващите превозвачи да станат по-конкурентоспособни и по-ефективни.

                  Относно компетентността на ЕС

                  В член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се постановява, че „[С]ъюзът разполага също с изключителна компетентност за сключване на международни споразумения, когато това е предвидено в законодателен акт на Съюза или е необходимо, за да му позволи да упражнява своята вътрешна компетентност, или доколкото може да засегне общите правила или да промени техния обхват.“

                  Съгласно Регламент (ЕО) № 1073/2009 каботажните превози в рамките на Съюза могат да се извършват при определени условия единствено от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността. Международните ангажименти, позволяващи на други превозвачи, по-специално на превозвачи от трети държави, да извършват такива превози, засягат горепосочения регламент по смисъла на член 3, параграф 2 от ДФЕС
                     5
                  .

                  Освен това такива международни ангажименти засягат и Споразумението с ЕС, и по-специално член 20 от него. Те не са разрешени съгласно параграф 1 от посочения член, освен в случаите, предвидени в параграф 2 от него.

                  Следователно ангажименти като предвидените от Германия попадат в обхвата на изключителната компетентност на Съюза. Въпреки това в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС Съюзът може да оправомощи държавите членки да действат в области, в които има изключителна компетентност.

                  Целта на настоящото предложение е да се оправомощи Германия да измени съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да бъдат разрешени каботажните превози по време на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави.

                  Относно процедурата

                  Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установен от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Понастоящем в Споразумението с ЕС не се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници. Въпреки това в член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС изрично се позволява да продължат да се упражняват съществуващите права за каботаж, при условие че няма дискриминация между превозвачите от ЕС и няма нарушаване на конкуренцията. Споразумение между Германия и Швейцария, с което ще бъдат разрешени каботажните превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници, няма да доведе до промяна на правата на Швейцария по Споразумението с ЕС. Освен това едно изменение на вече съществуващото двустранно споразумение, ограничено до каботаж в съответните гранични райони и подлежащо на условия по отношение недопускането на дискриминация и ненарушаването на конкуренцията, които са идентични с установените в член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС, е в съответствие с политиката, на която се основава изключението, предвидено в тази разпоредба.

                  В рамките на ЕС се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/2009. В член 15 от посочения регламент се разрешават каботажни превози в рамките на ЕС: 1) за случайни превози, 2) за специализирани редовни превози, при условие че са включени в договор, сключен между организатора и превозвача, и 3) за редовни превози по време на редовна международна услуга, с изключение на транспортните услуги, които задоволяват нуждите на градски център или агломерация или транспортните нужди между градски център или агломерация и околните райони. Действието на посочения регламент ще бъде засегнато от изменението на двустранното споразумение за автомобилен превоз, както е поискано от Германия, но засягането ще бъде ограничено в достатъчна степен, ако разрешението бъде дадено при условията, описани по-горе.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Едно изменение на съществуващото двустранно споразумение между Германия и Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да се разрешат каботажните превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави, не би било в противоречие с други политики на Съюза.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Правното основание за настоящото предложение е член 2, параграф 1 от ДФЕС и член 91 от ДФЕС.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Предложението попада в обхвата на изключителната компетентност на Съюза.

               •Пропорционалност

                  Единствената цел на настоящото предложение е да се оправомощи Германия съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да измени съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да бъдат разрешени каботажните превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави. Следователно предложението за решение на Европейския парламент и на Съвета не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               •Избор на инструмент

                  Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установено от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС. Предложеният акт, който представлява по своята същност индивидуално оправомощаване, трябва да бъде приет в отговор на съответното искане, отправено от Германия. Ето защо той следва да бъде под формата на решение, адресирано до Германия. Следователно предложеното решение на Европейския парламент и на Съвета представлява подходящ инструмент за оправомощаване на Германия в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС да предприеме действия по този въпрос.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Настоящото предложение се основава на искане от страна на Германия и засяга само тази държава членка. Подобно искане е получено от Италия, като то е предмет на паралелна процедура.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Настоящото предложение няма отражение върху бюджета на Съюза.

               2019/0107 (COD)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за оправомощаване на Германия да измени съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да бъдат разрешени каботажните превози по време на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави.

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 2, параграф 1 и член 91 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

               като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  6
               ,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  7
               ,

               в съответствие с обикновената законодателна процедура,

               като имат предвид, че:

               (1)В съответствие с член 20, параграф 1 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници
                  8
                (наричано по-долу „Споразумението с ЕС“), превозът на пътници с автобус между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна, от превозвачи, установени на територията на другата договаряща страна, известен като каботаж, не е разрешен.

               (2)В съответствие с член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС съществуващите права за каботаж съгласно двустранни споразумения, сключени между държавите — членки на Съюза, и Швейцария, които са били в сила при сключването на Споразумението с ЕС, а именно към 21 юни 1999 г., могат да продължат да се упражняват, при условие че няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и няма нарушаване на конкуренцията. Двустранното споразумение между Германия и Швейцария относно автомобилния транспорт от 1953 г.
                  9
                не разрешава каботажни превози по време на предоставянето на услуги за автобусен превоз на пътници между двете държави. Следователно правото за извършване на такива превози в резултат на евентуалното изменение на споразумението не е сред правата, обхванати от член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС.

               (3)Международни ангажименти, съгласно които на превозвачи от Швейцария се разрешава да извършват каботажни превози на територията на Съюза, могат да засегнат член 20 от Споразумението с ЕС, доколкото тази разпоредба не разрешава такива превози.

               (4)Освен това съгласно Регламент (ЕО) № 1073/2009
                  10
                каботажните превози в рамките на Съюза могат да се извършват при определени условия единствено от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността. Международни ангажименти, съгласно които на превозвачи от трети държави, които не притежават такъв лиценз, се разрешава да извършват превози от този вид, могат да засегнат посочения регламент.

               (5)Следователно тези ангажименти попадат в изключителната външна компетентност на Съюза. Държавите членки могат да преговарят или да поемат такива ангажименти само ако са оправомощени да направят това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.

               (6)Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установен от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС.

               (7)С писмо от 11 май 2017 г. Германия поиска да бъде оправомощена от Съюза да измени споразумението си с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да бъдат разрешени каботажните превози по време на предоставянето на услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави.

               (8)Каботажните превози позволяват увеличаване на коефициента на натоварване на превозните средства, което увеличава икономическата ефективност на превозите. Ето защо е целесъобразно да бъде разрешено извършването на такива превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на Швейцария и Германия. Това би могло допълнително да засили тясната интеграция на тези гранични региони.

               (9)За да се гарантира, че въпросните каботажни превози не променят прекомерно функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, както е установено с Регламент (ЕО) № 1073/2009, тяхното разрешаване следва да е обвързано с условието да няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и да няма нарушаване на конкуренцията.

               (10)По същата причина каботажът следва да се разреши само в граничните региони на Германия по време на извършване на автобусни превози между Германия и Швейцария За тази цел е необходимо да се определят граничните региони на Германия по смисъла на настоящото решение по начин, при който надлежно се отчита функционирането на Регламент (ЕО) № 1073/2009, като същевременно се позволява да се увеличи ефективността на съответните превози,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               С настоящото Германия се оправомощава да измени съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт, с оглед да се разреши каботажът в съответните гранични региони на Германия и Швейцария по време на извършване на автобусни превози между двете държави, при условие че няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и няма нарушаване на конкуренцията.

               Като гранични региони на Германия по смисъла на първа алинея се считат административните райони на Фрайбург и Тюбинген в провинция Баден-Вюртемберг, както и административният район на Швабия в Бавария.

               Член 2

               Германия ще информира Комисията за изменението на съществуващото си двустранно споразумение с Швейцария относно автомобилния транспорт съгласно член 1 от настоящото решение и ще предостави текста на посоченото споразумение. Комисията ще информира Съвета и Европейския парламент за това.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)

                        Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници, ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 91.

                     (2)

                        Докато в последното изречение на член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС се посочва, че съответните права са изброени в приложение 8 към същото споразумение, в приложение 8 понастоящем са изброени само правата за превоз на пътници в триъгълен трафик (съгласно член 19, параграф 2 от Споразумението с ЕС), а не права за каботаж.
                     През 2007 г. Франция измени двустранното си споразумение относно автомобилния превоз с Швейцария от 1951 г., за да разреши извършването на каботаж в граничните региони на двете държави по време на предоставянето на редовни трансгранични услуги между двете държави. Понастоящем Франция е единствената държава, която е сключила споразумение с Швейцария, с което се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници.

                     (3)

                        Текстът на споразумението е достъпно онлайн под номер „0.741.619.136“ в систематичния сборник на федерално законодателство (
                  https://www.admin.ch/gov/de/start/bundesrecht/systematische-sammlung.html
                  ).

                     (4)

                        Регламент (ЕО) № 1073/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно общите правила за достъп до международния пазар на автобусни превози и за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006, ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 88.

                     (5)

                        За подобна ситуация вж. становище 2/15 на Съда на Европейския съюз от 16 май 2017 г., EU:C:2017:376, точки 189 и 190

                     (6)

                        ОВ C ,  г., стр. .

                     (7)

                        ОВ C ,  г., стр. .

                     (8)

                        ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 91.

                     (9)

                        Текстът може да бъде намерен под номер „0.741.619.136“ в систематичния сборник на швейцарското федерално законодателство.

                     (10)

                        ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 88.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 13.5.2019
            COM(2019) 223 final
            2019/0108(COD)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
            за оправомощаване на Италия да води преговори и да сключи споразумение с Швейцария за разрешаване на каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

               •Основания и цели на предложението

                  Относно предмета

                  Граничните региони на Италия и Швейцария са тясно интегрирани. Много италианци пътуват до местоработата си в Швейцария и обратно и е налице интензивен трансграничен превоз на пътници с автомобилен транспорт. Предлагат се определен брой трансгранични автобусни превози, с които се свързват граничните региони на двете държави.

                  Двупосочният автомобилен превоз на пътници и стоки между Швейцария и ЕС се урежда от Споразумението за автомобилен превоз между ЕС и Швейцария
                     1
                   (наричано по-долу „Споразумението с ЕС“).

                  Съгласно член 20, параграф 1 от Споразумението с ЕС „[П]ревозът между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна, от превозвачи, установени на територията на другата договаряща страна, не е разрешен по силата на настоящото споразумение“. Това означава, че превозвачите, които извършват пътнически превози с преминаване на границата, могат да превозват само пътници през границата или на територията на договарящата страна, в която са установени. Автобусните оператори, установени в Швейцария, нямат право да превозват пътници между две точки на италианска територия, а операторите, установени в ЕС, нямат право да превозват пътници между две точки на швейцарска територия.

                  В член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС се разрешава съществуващите по време на сключването на споразумението с ЕС права, породени от двустранни споразумения, сключени между отделни държави — членки на ЕС, и Швейцария, да продължат да се упражняват, при условие че няма дискриминация между превозвачите от ЕС и няма нарушаване на конкуренцията. По този начин каботажът при автобусните превози на пътници е възможен по отношение на Швейцария, в случай че това е било предвидено в споразумение между държава — членка на ЕС, и Швейцария, което е било в сила към 21 юни 1999 г. На практика в нито едно от съответните двустранни споразумения между държавите членки и Швейцария, които са били в сила по това време, не са били предвидени права за каботаж при автобусните превози на пътници
                     2
                  .

                  С писмо от 7 февруари 2018 г. Италия информира Комисията, че би желала да преговаря и да сключи споразумение с Швейцария, с което да се разрешат каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави. На заседанието през юни 2018 г. на Комитета за вътрешен транспорт ЕС—Швейцария, създаден чрез Споразумението с ЕС, Швейцария информира Комисията, че също е заинтересувана от сключването на такова споразумение.

                  Каботажът при автобусните превози на пътници може да подобри ефективността на транспортните операции, тъй като позволява увеличаване на коефициента на натоварване на превозното средство. Ето защо ЕС като цяло е съгласен с отварянето на пазара на каботажни превози, както е направено в ЕС в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009 относно общите правила за достъп до международния пазар на автобусни превози
                     3
                   (наричан по-долу „Регламент (ЕО) № 1073/2009“). Разрешаването на каботажни превози в контекста на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните райони между Италия и Швейцария би позволило на участващите превозвачи да станат по-конкурентоспособни и по-ефективни.

                  Относно компетентността на ЕС

                  В член 3, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се постановява, че „[С]ъюзът разполага също с изключителна компетентност за сключване на международни споразумения, когато това е предвидено в законодателен акт на Съюза или е необходимо, за да му позволи да упражнява своята вътрешна компетентност, или доколкото може да засегне общите правила или да промени техния обхват.“

                  Съгласно Регламент (ЕО) № 1073/2009 каботажните превози в рамките на Съюза могат да се извършват при определени условия единствено от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността. Международните ангажименти, позволяващи на други превозвачи, по-специално на превозвачи от трети държави, да извършват такива превози, засягат горепосочения регламент по смисъла на член 3, параграф 2 от ДФЕС
                     4
                  .

                  Освен това такива международни ангажименти засягат и Споразумението с ЕС, и по-специално член 20 от него. Те не са разрешени съгласно параграф 1 от посочения член, освен в случаите, предвидени в параграф 2 от него.

                  Следователно ангажименти като предвидените от Италия попадат в обхвата на изключителната компетентност на Съюза. Въпреки това в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС Съюзът може да оправомощи държавите членки да действат в области, в които има изключителна компетентност.

                  Целта на настоящото предложение е да се оправомощи Италия да преговаря и да сключи споразумение с Швейцария, с което ще бъдат разрешени каботажни превози при предоставянето на трансгранични услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави.

                  Относно процедурата

                  Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установен от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС.

               •Съгласуваност със съществуващите разпоредби в тази област на политиката

                  Понастоящем в Споразумението с ЕС не се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници. Въпреки това в член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС изрично се позволява да продължат да се упражняват съществуващите права за каботаж, при условие че няма дискриминация между превозвачите от ЕС и няма нарушаване на конкуренцията. Споразумение между Италия и Швейцария, с което ще бъдат разрешени каботажните превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници, няма да доведе до промяна на правата на Швейцария по Споразумението с ЕС. Освен това сключването на двустранно споразумение, ограничено до каботаж в съответните гранични райони и подлежащо на условия по отношение недопускането на дискриминация и ненарушаването на конкуренцията, които са идентични с установените в член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС, е в съответствие с политиката, на която се основава изключението, предвидено в тази разпоредба.

                  В рамките на ЕС се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/2009. В член 15 от посочения регламент се разрешават каботажни превози в рамките на ЕС 1) за случайни превози, 2) за специализирани редовни превози, при условие че са включени в договор, сключен между организатора и превозвача, и 3) за редовни превози по време на редовна международна услуга, с изключение на транспортните услуги, които задоволяват нуждите на градски център или агломерация или транспортните нужди между градски център или агломерация и околните райони. Действието на посочения регламент ще бъде засегнато от сключването на двустранно споразумение за автомобилен превоз, както е поискано от Италия, но засягането ще бъде ограничено в достатъчна степен, ако разрешението бъде дадено при условията, описани по-горе.

               •Съгласуваност с другите политики на Съюза

                  Споразумение между Италия и Швейцария, с което да се разрешат каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави не би било в противоречие с други политики на Съюза.

               2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ

               •Правно основание

                  Правното основание за настоящото предложение е член 2, параграф 1 от ДФЕС и член 91 от ДФЕС.

               •Субсидиарност (при неизключителна компетентност)

                  Предложението попада в обхвата на изключителната компетентност на Съюза.

               •Пропорционалност

                  Целта на предложението е да се разреши съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС, воденето на преговори и сключването на двустранно споразумение между Италия и Швейцария, с което да се разрешат каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони на двете държави. Следователно предложението за решение на Европейския парламент и на Съвета не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               •Избор на инструмент

                  Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установено от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС. Предложеният акт, който представлява по своята същност индивидуално оправомощаване, трябва да бъде приет в отговор на съответното искане, отправено от Италия. Ето защо той следва да бъде под формата на решение, адресирано до Италия. Следователно предложеното решение на Европейския парламент и на Съвета представлява подходящ инструмент за оправомощаване на Италия в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС да предприеме действия по този въпрос.

               3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

               •Консултации със заинтересованите страни

                  Настоящото предложение се основава на искане от страна на Италия и засяга само тази държава членка. Подобно искане е получено от Германия, като то е предмет на паралелна процедура.

               4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

                  Настоящото предложение няма отражение върху бюджета на Съюза.

               2019/0108 (COD)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

               за оправомощаване на Италия да води преговори и да сключи споразумение с Швейцария за разрешаване на каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в граничните региони между двете държави

               ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 2, параграф 1 и член 91 от него,

               като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

               след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

               като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет
                  5
               ,

               като взеха предвид становището на Комитета на регионите
                  6
               ,

               в съответствие с обикновената законодателна процедура,

               като имат предвид, че:

               (1)В съответствие с член 20, параграф 1 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници
                  7
                (наричано по-долу „Споразумението с ЕС“), превозът на пътници с автобус между две точки, разположени на територията на една и съща договаряща страна, от превозвачи, установени на територията на другата договаряща страна, известен като каботаж, не е разрешен.

               (2)В съответствие с член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС съществуващите права за каботаж съгласно двустранни споразумения, сключени между държавите — членки на Съюза, и Швейцария, които са били в сила при сключването на Споразумението с ЕС, а именно към 21 юни 1999 г., могат да продължат да се упражняват, при условие че няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и няма нарушаване на конкуренцията. Италия няма двустранно споразумение с Швейцария, с което да се разрешават каботажни превози по време на предоставянето на услуги за автобусен превоз на пътници между двете държави. Следователно правото за извършване на такива превози в резултат на евентуалното сключване на подобно споразумение не е сред правата, обхванати от член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС.

               (3)Международни ангажименти, съгласно които на превозвачи от Швейцария се разрешава да извършват каботажни превози на територията на Съюза, могат да засегнат член 20 от Споразумението с ЕС, доколкото тази разпоредба не разрешава такива превози.

               (4)Освен това съгласно Регламент (ЕО) № 1073/2009
                  8
                каботажните превози в рамките на Съюза могат да се извършват при определени условия единствено от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността. Международни ангажименти, съгласно които на превозвачи от трети държави, които не притежават такъв лиценз, се разрешава да извършват превози от този вид, могат да засегнат посочения регламент.

               (5)Следователно тези ангажименти попадат в изключителната външна компетентност на Съюза. Държавите членки могат да преговарят или да поемат такива ангажименти само ако са оправомощени да направят това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.

               (6)Каботажните превози в рамките на Съюза от превозвачи от трети държави, които не притежават лиценз на Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009, засягат функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, установен от законодателя на Съюза чрез Регламент (ЕО) № 1073/2009. Ето защо е необходимо всяко оправомощаване съгласно член 2, параграф 1 от ДФЕС да бъде предоставено от законодателя на Съюза в съответствие със законодателната процедура, посочена в член 91 от ДФЕС.

               (7)С писмо от 7 февруари 2018 г. Италия поиска да бъде оправомощена от Съюза да сключи споразумение с Швейцария за разрешаване на каботажни превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на двете държави.

               (8)Каботажните превози позволяват увеличаване на коефициента на натоварване на превозните средства, което увеличава икономическата ефективност на превозите. Ето защо е целесъобразно да бъде разрешено извършването на такива превози по време на предоставянето на международни услуги за автобусен превоз на пътници в съответните гранични региони на Швейцария и Италия. Това би могло допълнително да засили тясната интеграция на тези гранични региони.

               (9)За да се гарантира, че въпросните каботажни превози не променят прекомерно функционирането на вътрешния пазар на автобусни превози, както е установено с Регламент (ЕО) № 1073/2009, тяхното разрешаване следва да е обвързано с условието да няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и да няма нарушаване на конкуренцията.

               (10)По същата причина каботажът следва да се разреши само в граничните региони на Италия по време на извършване на автобусни превози между Италия и Швейцария За тази цел е необходимо да се определят граничните региони на Италия по смисъла на настоящото решение по начин, при който надлежно се отчита функционирането на Регламент (ЕО) № 1073/2009, като същевременно се позволява да се увеличи ефективността на съответните превози,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               С настоящото Италия се оправомощава да води преговори и да сключи споразумение с Швейцария за разрешаване на каботаж в съответните гранични региони на Италия и Швейцария по време на извършване на автобусни превози между двете държави, при условие че няма дискриминация между превозвачите, установени в Съюза, и няма нарушаване на конкуренцията.

               Като гранични региони на Италия по смисъла на първия параграф се считат регионите Пиемонт и Ломбардия и автономните области Вале д’Аоста и Трентино-Алто Адидже.

               Член 2

               Италия ще информира Комисията за сключването на споразумение съгласно член 1 от настоящото решение и ще предостави текста на посоченото споразумение. Комисията ще информира Съвета и Европейския парламент за това.

               Член 3

               Адресат на настоящото решение е Италианската република.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                  За Европейския парламент
                        За Съвета

                  Председател
                        Председател

                     (1)

                        Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно железопътния и автомобилен превоз на стоки и пътници, ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 91.

                     (2)

                        Докато в последното изречение на член 20, параграф 2 от Споразумението с ЕС се посочва, че съответните права са изброени в приложение 8 към същото споразумение, в приложение 8 понастоящем са изброени само правата за превоз на пътници в триъгълен трафик (съгласно член 19, параграф 2 от Споразумението с ЕС), а не права за каботаж.
                     През 2007 г. Франция измени двустранното си споразумение относно автомобилния превоз с Швейцария от 1951 г., за да разреши извършването на каботаж в граничните региони на двете държави по време на предоставянето на редовни трансгранични услуги между двете държави. Понастоящем Франция е единствената държава, която е сключила споразумение с Швейцария, с което се разрешава каботаж при автобусните превози на пътници.

                     (3)

                        Регламент (ЕО) № 1073/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно общите правила за достъп до международния пазар на автобусни превози и за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006, ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 88.

                     (4)

                        За подобна ситуация вж. становище 2/15 на Съда на Европейския съюз от 16 май 2017 г., EU:C:2017:376, точки 189 и 190.

                     (5)

                        ОВ C ,  г., стр. .

                     (6)

                        ОВ C ,  г., стр. .

                     (7)

                        ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 91.

                     (8)

                        ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 88.


               ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ
            Брюксел, 9.7.2019
            COM(2019) 298 final
            2019/0143(NLE)
            Предложение за
            РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
            относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура, която ще бъде открита от Комисията от технически експерти на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) с оглед на приемането на изменения в НРВ и ЕДП ТПТП

               ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

               1.Предмет на предложението

               12-тата сесия на Комисията от технически експерти (КТЕ) на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) ще се проведе в Берн на 12—13 юни 2019 г. Дневният ред на заседанието включва:

               –Предложение за решение за изменение на системата от регистри на OTIF — подвижен състав — Национални регистри на возилата (НРВ); както и

               –Предложение за решение за изменение на приложение 1 към единните технически предписания на OTIF — Телематични приложения за товарни превози (ЕДП ТПТП).

               а)Действащите спецификации на НРВ, приложими съгласно правилата на OTIF, са еквивалентни на предвидените в Решение 2007/756/ЕО на Комисията
                  1
               .

               В рамките на четвъртия железопътен пакет Комисията прие Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията
                  2
               , с което се предвиждат актуализирани спецификации на националните регистри на возилата в ЕС и спецификации на Европейския регистър на возилата (който от 2021 г. ще замени националните регистри на возилата в ЕС) и се отменя Решение 2007/756/ЕО на Комисията.

               Целта на решението на КТЕ е да се изменят НРВ, като се запази тяхната еквивалентност с Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията.

               б)Единните технически предписания на OTIF представляват набор от технически спецификации, разработени на основата на принципите, целите и процедурите на Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), за изграждането и експлоатацията на железопътни средства с първостепенната цел за постигане на максимална оперативна съвместимост. Така единните технически предписания в OTIF са еквивалентни на техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) на ЕС.

               В ЕДП ТПТП са установени основни и допълнителни изисквания по отношение на процеса на комуникация между железопътните предприятия и управителите на инфраструктури, базите данни, предвидени да бъдат използвани за проследяване на движението на влаковете и вагоните, и информацията, която трябва да се предоставя на клиентите на товарни превози, без която подсистемата TAF не може да функционира. Понастоящем те са еквивалентни на ТПТП ТСОС, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията
                  3
                и Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/278 на Комисията
                  4
               .

               Комисията прие изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията от 27 май 2019 г
                  5
               .

               Целта на решението за изменение на ЕДП ТПТП е да се запази тяхната еквивалентност с изменения неотдавна Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията.

               Въз основа на член 218, параграф 9 от ДФЕС позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза по отношение на посочените по-горе решения, които ще бъдат приети от КТЕ, трябва да бъде установена с решение на Съвета.

               2.Контекст на предложението

               2.1.Конвенция за международни железопътни превози (COTIF)

               Конвенцията COTIF е правният текст, с който се учредява OTIF. Според член 2, параграф 1 от COTIF целта на организацията е да благоприятства, подобрява и улеснява във всяко едно отношение международното железопътно движение, конкретно като установява единни правни режими в различни юридически области по отношение на международното железопътно движение. COTIF регламентира също така функционирането на организацията, нейните цели, правомощия, отношения с договарящите държави и дейностите ѝ като цяло.

               Ето защо COTIF се занимава с железопътното законодателство по редица различни правни и технически въпроси, разделени на две части: самата конвенция, която регламентира функционирането на OTIF, и осемте притурки (включително новата притурка H, която ще бъде приета на предстоящото 13-то Общо събрание на OTIF), които установяват единен железопътен правен режим.

               –Притурка A — Договор за международен железопътен превоз на пътници (CIV),

               –Притурка B — Договор за международен железопътен превоз на товари (CIM),

               –Притурка C — Международен железопътен превоз на опасни товари (RID),

               –Притурка D — Договор за използване на подвижен състав в международно железопътно съобщение (CUV),

               –Притурка E — Договор за използване на инфраструктурата в международно железопътно съобщение (CUV),

               –Притурка F — Единни правила за утвърждаване на технически норми и приемане на единни технически предписания за железопътните средства, предназначени за използване в международно съобщение (APTU UR),

               –Притурка G — Единни правила за техническо приемане на железопътни средства, използвани в международно съобщение (ATMF UR),

               –Притурка H — Единни правила за безопасна експлоатация на влакове в международно съобщение (EST UR).

               Въз основа на притурки F и G към COTIF са издадени 12 единните технически предписания (ЕТП) за техническа оперативна съвместимост.

               COTIF се прилага в 46 държави, в т.ч. 26 държави — членки на ЕС (всички с изключение на Малта и Кипър).

               2.2.Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF)

               На 16 юни 2011 г. Съветът прие Решение 2013/103/ЕС на Съвета
                  6
                за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и OTIF за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. Споразумението влезе в сила на 1 юли 2011 г.

               Съюзът, както и всички държави членки, с изключение на Кипър и Малта, са страни по споразумението. В Решение 2013/103/ЕС на Съвета е посочено, че Комисията представлява Съюза на заседанията на OTIF. То съдържа също така Декларация на Съюза относно упражняването на компетентността (приложение I) и предвижда вътрешни договорености между Съвета, държавите членки и Комисията относно работните процедури в OTIF (приложение III).

               2.3.Комисия от технически експерти на OTIF

               КТЕ е орган на OTIF, създаден съгласно член 8 от COTIF. Тя включва държавите — членки на OTIF, които прилагат притурки F и G (APTU, ATMF) към COTIF.

               КТЕ е компетентна по въпросите на оперативната съвместимост и техническата хармонизация в железопътната сфера и процедурите за техническо одобрение. Тя разработва притурките APTU и ATMF и своите единни правила, които са приложими към железопътните средства, предназначени за използване в международно съобщение, като се отнасят по-специално до:

               ·приемането на технически предписания за железопътните возила и инфраструктурата, както и за утвърждаването на стандарти;

               ·процедури по отношение на оценката на съответствието на железопътните возила;

               ·разпоредби по отношение на поддръжката на железопътните возила;

               ·отговорности за композирането на влакове и безопасното използване на железопътните возила;

               ·разпоредби по отношение на определянето и оценката на риска;

               ·спецификации за регистрите.

               В КТЕ понастоящем е сформирана постоянна работна група (WG TECH), която отговаря за изготвянето на решенията на споменатата комисия.

               2.4.Приемане на актове от КТЕ

               Обичайният процес на приемане на ЕТП е определен в членове 6 и 8 от APTU и може да отнеме около година и половина.

               2.5.Актове на КТЕ на OTIF, за които се предвижда да бъдат приети чрез писмена процедура

               КТЕ внесе предложение за приемането на решение чрез писмена процедура за следните изменения:

               –Предложение за решение за изменение на НРВ; както и

               –Предложение за решение за изменение на приложение 1 към ЕДП ТПТП;

               2.5.1.Изменение на спецификациите на НРВ

               С решението за изменение на спецификациите на НРВ се цели да се запази тяхната еквивалентност с Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията.

               За целта се изменят процедурите, свързани с регистрите и регистрациите. Измененията не засягат софтуера или функционирането на НРВ.

               Накратко, измененията включват следното:

               ·Въвеждане на новото изискване, според което договарящите държави, които не са членки на ЕС, уведомяват Генералния секретар на OTIF за данните за контакт на регистрационните органи, които след това ще бъдат публикувани от Генералния секретар на OTIF (нова точка 2.3);

               ·Въвеждане на краен срок (20 работни дни) за регистриране на промените в НРВ (в точка 3.2.3);

               ·Допълнително изясняване на процеса на допълнителна регистрация на превозните средства, които не са регистрирани в НРВ и свързани с Европейският централизиран виртуален регистър на возилата (ЕЦВРВ) (3.2.5);

               ·Допълнителни разяснения как да се прехвърли регистрацията между НРВ и как да се промени Европейският номер на возилата (ЕНВ) (3.2.6);

               ·Актуализиране на таблиците с правото на достъп (3.3) и списъка на хармонизираните кодове на ограниченията (притурка 1 — Кодове на ограниченията);

               ·Актуализиране на структурата и съдържанието на Европейския идентификационен номер (EIN) [притурка 2: код на държавата (поле 1) и вид на документа (поле 2)];

               ·Редакционни изменения в целия текст.

               В съответствие с член 20, параграф 1, буква д) от COTIF и член 13, параграфи 1, 4 и 5 от единните правила за ATMF, КТЕ е компетентна да взема решения по тези изменения.

               2.5.2.Изменение на ЕДП ТПТП

               Целта на решението за изменение на ЕДП ТПТП е да се запази тяхната еквивалентност с ТПТП ТСОС, включени в неотдавна изменения Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията.

               Подобно на ТПТП ТСОС, ЕДП ТПТП се позовават на технически документи, публикувани и редовно актуализирани на уебсайта на Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз (обикновено най-малко веднъж годишно). Последните актуализации на тези технически документи са незначителни изменения, отнасящи се конкретно до формата на данните и съобщенията за обмен на информация между железопътните предприятия и управителите на инфраструктура.

               Тъй като изменението на тези позовавания формално съставлява изменение на ЕДП ТПТП, то е обвързано с решение на КТЕ в съответствие с член 20, параграф 1, буква б) от COTIF и член 6 от APTU.

               Предвидените актове ще бъдат правно обвързващи за държавите — членки на OTIF, и регионалните организации за икономическа интеграция, които са присъединени към COTIF, и по-специално Европейския съюз.

               2.6.Компетентност на Съюза и права на гласуване

               В съответствие с член 6 от Споразумението между ЕС и OTIF:

               „1. За решения по въпроси, по които Съюзът има изключителна компетентност, Съюзът упражнява правата на глас на своите държави членки съгласно Конвенцията.

               2. За решения по въпроси, по които Съюзът има споделена компетентност със своите държави членки, гласуването се извършва или от Съюза, или от неговите държави членки.

               3. Съгласно член 26, параграф 7 от Конвенцията, Съюзът разполага с брой гласове, равен на броя гласове на неговите държави членки, които са също така страни по Конвенцията. Когато Съюзът гласува, неговите държави членки не гласуват.“

               Съгласно правото на Съюза, Съюзът има изключителна компетентност по въпроси на железопътния транспорт, във връзка с които COTIF или приети съгласно нея правни инструменти може да засегнат или променят обхвата на тези съществуващи правила на Съюза. Правилата на Съюза категорично ще бъдат засегнати от приемането на такива изменения, тъй като целта на мярката е привеждането на НРВ и ЕДП ТПТП в съответствие със съответно Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията и неотдавна изменения Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията.

               Тъй като Съюзът има изключителна компетентност по въпросите, обхванати от горепосочените две решения за КТЕ, Съюзът, представляван от Комисията, упражнява правата на глас по отношение на приемането на тези две решения.

               3.Позиция, която трябва да се заеме от името на Съюза

               Поради всички горепосочени причини Съюзът следва да гласува утвърдително.

               4.Правно основание

               4.1.Процесуалноправно основание

               4.1.1.Принципи

               В член 218, параграф 9 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) са предвидени решения за установяване на „позициите, които трябва да се заемат от името на Съюза в рамките на орган, създаден със споразумение, когато този орган има за задача да приема актове с правно действие, с изключение на актовете за допълнение или изменение на институционалната рамка на споразумението“.

               Член 218, параграф 9 от ДФЕС се прилага, без значение дали Съюзът е член на органа или страна по споразумението
                  7
               .

               Понятието „актове с правно действие“ включва актове, които имат правно действие по силата на международните правни норми, регламентиращи въпросния орган. То включва също така инструменти, които не са правно обвързващи според международното право, но са „годни да окажат съществено въздействие върху съдържанието на приеманата от законодателя на Съюза нормативна уредба“
                  8
               .

               4.1.2.Приложение в настоящия случай

               Актовете, които КТЕ е задължена да приеме, представляват актове с правно действие. Предвидените актове имат правно действие, тъй като с тях се изменя правната уредба на OTIF чрез привеждането на ЕТП, приети в рамките на COTIF, в съответствие с ТСОС на ЕС по отношение на подсистемите, и са задължителни за Съюза.

               Поради това процесуалноправното основание за предложеното решение е член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               4.2.Материалноправно основание

               4.2.1.Принципи

               Материалноправното основание за дадено решение съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС зависи преди всичко от целта и съдържанието на предвидения акт, във връзка с който се заема позиция от името на Съюза. Ако предвиденият акт преследва две цели или се състои от две части и ако едната от целите или частите може да се определи като основна, докато другата е само акцесорна, решението съгласно член 218, параграф 9 от ДФЕС трябва да се основава на едно-единствено материалноправно основание, а именно на изискваното от основната или преобладаващата цел или част.

               4.2.2.Приложение в настоящия случай

               Основната цел и съдържание на предвидения акт са свързани с железопътния транспорт.

               Поради това материалноправно основание на предложеното решение е член 91 от ДФЕС.

               4.3.Заключение

               Правното основание за предложеното решение следва да бъде член 91 от ДФЕС във връзка с член 218, параграф 9 от ДФЕС.

               2019/0143 (NLE)

               Предложение за

               РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

               относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на писмената процедура, която ще бъде открита от Комисията от технически експерти на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF) с оглед на приемането на изменения в НРВ и ЕДП ТПТП

               СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 във връзка с член 218, параграф 9 от него,

               като взе предвид предложението на Европейската комисия,

               като има предвид, че:

               (1)Съюзът се присъедини към Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (наричана по-долу „COTIF“), в съответствие с Решение 2013/103/ЕС на Съвета
                  9
               .

               (2)Всички държави членки, с изключение на Кипър и Малта, са страни по COTIF.

               (3)В съответствие с член 8 от COTIF беше сформирана Комисията от технически експерти (КТЕ) на Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF). В съответствие с член 20, параграф 1, буква д) от COTIF и член 13, параграфи 1, 4 и 5 от притурка G (ATMF), КТЕ е компетентна да взема решения за приемането или изменението на системата от регистри на OTIF — подвижен състав — Национални регистри на возилата (НРВ). В съответствие с член 20, параграф 1, буква б) от COTIF и член 6 от притурка F (APTU), КТЕ е компетентна да взема решения за приемането на единни технически предписания за Телематични приложения за товарни превози (ЕДП ТПТП) или разпоредба за изменение на единните технически предписания въз основа на притурка F (APTU) и притурка G (ATMF) към Конвенцията COTIF.

               (4)КТЕ ще приеме чрез писмена процедура предложение за решение за изменение на спецификациите на НРВ и предложение за решение за изменение на приложение 1 към ЕДП ТПТП.

               (5)Тъй като предложените изменения ще бъдат обвързващи за Съюза, е целесъобразно да се установи позицията, която да се заеме от името на Съюза в рамките на КТЕ.

               (6)Целта на тези изменения е привеждането на НРВ и ЕДП ТПТП в съответствие със съответно Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614
                  10
                на Комисията и Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/778 на Комисията
                  11
               .

               (7)Предложените изменения са в съответствие с правото и стратегическите цели на Съюза, тъй като допринасят за привеждането на законодателството на OTIF в съответствие с еквивалентните разпоредби на Съюза, и поради това следва да бъдат подкрепени от Съюза,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

               Член 1

               Позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на писмената процедура, която ще бъде открита от Комисията от технически експерти по Конвенцията за международни железопътни превози от 9 май 1980 г. относно изменението на НРВ и на приложение 1 към ЕДП ТПТП, е следната:

               1.Да се гласува в подкрепа на предложените от КТЕ изменения на НРВ, както е посочено в работен документ TECH-19001-CTE12-5.1 на КТЕ.

               2.Да се гласува в подкрепа на предложеното от КТЕ изменение на ЕДП ТПТП, както е посочено в документи TECH-18037-CTE12-5.2. на КТЕ.

               Член 3

               След като бъде приет, актът на Комисията от технически експерти се публикува в Официален вестник на Европейския съюз, като се посочва датата на влизането му в сила.

               Адресат на настоящото решение е Комисията.

               Съставено в Брюксел на […] година.

                     За Съвета

                     Председател

                     (1)

                        Решение 2007/756/ЕО на Комисията от 9 ноември 2007 г. за приемане на обща спецификация на националния регистър на подвижния състав, предвиден в член 14, параграфи 4 и 5 от директиви 96/48/ЕО и 2001/16/ЕО (ОВ L 305, 23.11.2007 г., стр. 30).

                     (2)

                        Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията от 25 октомври 2018 г. за изменение и отмяна на Решение 2007/756/ЕО на Комисията (ОВ L 268, 26.10.2018 г., стр. 53).

                     (3)

                        Регламент (ЕС) № 1305/2014 на Комисията от 11 декември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Телематични приложения за товарни превози“ на железопътната система на Европейския съюз, (ОВ L 356, 12.12.2014 г., стр. 438).

                     (4)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/278 на Комисията от 23 февруари 2018 г. за изменение на приложението към Регламент (ЕС) № 1305/2014 по отношение на структурата на съобщенията, модела на данните и съобщенията, Оперативната база данни за вагони и интермодални единици, и за приемане на информационнотехнологичен (ИТ) стандарт за комуникационния слой на общия интерфейс (ОВ L 54, 24.2.2018 г.).

                     (5)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/778 на Комисията от 16 май 2019 година за изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2014 по отношение на управлението на измененията (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 356—359).

                     (6)

                        Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (7)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Федерална република Германия срещу Съвет на Европейския съюз, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, точка 64.

                     (8)

                        Решение на Съда от 7 октомври 2014 г., Федерална република Германия срещу Съвет на Европейския съюз, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, точки 61—64.

                     (9)

                        Решение 2013/103/ЕС на Съвета от 16 юни 2011 г. за подписване и сключване на Споразумение между Европейския съюз и Междуправителствената организация за международни железопътни превози за присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF) от 9 май 1980 г., изменена с Протокола от Вилнюс от 3 юни 1999 г. (ОВ L 51, 23.2.2013 г., стр. 1).

                     (10)

                        Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1614 на Комисията от 25 октомври 2018 г. за изменение и отмяна на Решение 2007/756/ЕО на Комисията (ОВ L 268, 26.10.2018 г., стр. 53).

                     (11)

                        Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/778 на Комисията от 16 май 2019 година за изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2014 по отношение на управлението на измененията (ОВ L 139I, 27.5.2019 г., стр. 356—359).