title: Решение на Комисията от 5 август 2005 година за приемане на гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на плосковалцувани продукти от силициева електротехническа стомана с произход от Съединените американски щати и Русия

text:
Важна правна забележка

|

32005D0622

Официален вестник n° L 223 , 27/08/2005 стр. 0042 - 0043

		Решение на Комисиятаот 5 август 2005 годиназа приемане на гаранции във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на плосковалцувани продукти от силициева електротехническа стомана с произход от Съединените американски щати и Русия(2005/622/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност [1] (основния регламент), и по-специално членове 8 и 9 от него,след консултации с Консултативния комитет,като има предвид, че:А. ПРОЦЕДУРА(1) На 28 май 2004 г. Комисията съобщи с известие ("известие за започване"), публикувана в Официален вестник на Европейския съюз [2], започването на антидъмпингова процедура относно вноса в Общността на плосковалцувани продукти от силициева електротехническа стомана с произход от Съединените американски щати (САЩ) и Русия и започването на междинно преразглеждане на антидъмпинговото мито върху вноса на някои видове листова електростомана със зърнесто-ориентирана структура с ширина над 500 mm с произход от Русия.(2) Предвид на необходимостта от извършване на по-нататъшна проверка на някои аспекти на разследването и поради взаимовръзката му с горепосоченото междинно преразглеждане бе решено разследването да продължи, без да се налагат временни мерки.(3) По тази причина Комисията впоследствие продължи разследването на дъмпинга, вредите и интереса на Общността, като окончателните констатации и заключения на това разследване са посочени в Регламент (ЕО) № 1371/2005 на Съвета [3] за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на плосковалцувани продукти от силициеви електротехнически (магнитни) стомани с произход от Съединените американски щати и Русия (окончателният регламент).(4) Разследването потвърди предварителните констатации за вредоносен дъмпинг, свързан с вноса на засегнатия продукт с произход от Русия и САЩ.Б. ГАРАНЦИЯ(5) След оповестяването на окончателните констатации един съдействащ производител износител от Русия (Novolipetsk Iron & Steel Corporation) и един от САЩ (AK Steel Corporation) предложиха да поемат гаранция относно цената съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент. Съгласно тази гарания въпросните извършващи износ производители предложиха да продават разглеждания продукт на или над ценови равнища, които отстраняват вредоносния ефект на дъмпинга.(6) Освен това дружествата ще предоставят на Комисията редовна и подробна информация относно своя износ за Общността, което означава, че спазването на гаранцията може действително да бъде следено от Комисията. Освен това структурата на продажбите на дружествата е такава, че Комисията счита, че рискът от заобикаляне на гаранцията е ограничен.(7) Предвид това тази гаранция се счита за приемлива.(8) За да се даде възможност на Комисията действително да следи дали дружеството спазва гаранцията, когато пред съответния митнически орган се подава искане за освобождаване за свободно обръщение на основание на гаранцията, освобождаването от митото ще става под условието да се представи търговска фактура, съдържаща като най-малко информация по въпросите, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1371/2005. Този обем информация е необходим и за да могат митническите органи да се уверят с достатъчна точност, че пратката съответства на търговските документи. Когато не бъде представена такава фактура или когато тя не отговаря на представения на митницата продукт, тогава ще се дължи антидъмпингово мито в съответния размер.(9) В случай на неизпълнение или оттегляне на гаранцията или при подозрение за неизпълнение може да бъде наложено антидъмпингово мито по силата на член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент,РЕШИ:Член 1Приема се гаранцията, предложена от производителите, посочени в таблицата по-долу, във връзка със настоящата антидъмпингова процедура относно вноса на плосковалцувани изделия от силициева електротехническа стомана с произход от Съединените американски щати и Русия.Държава | Дружество | Допълнителен код по ТАРИК |Русия | Произвеждано и продавано от Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK), 2, Metallurgov Square, Lipetsk, или произвеждано от Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK), 2, Metallurgov Square, Lipetsk, и продавано от Stinol AG, Lugano, Швейцария, на първия независим клиент в Общността, действащ като вносител | A674 |САЩ | Произвеждано от AK Steel Corporation, 703, Curtis Street, Middletown, Ohio, или произвеждано от AK Steel Corporation, 703, Curtis Street, Middletown, Ohio, и продавано от AK Steel BV, Oosterhout, Нидерландия, на първия независим клиент в Общността, действащ като вносител. | A673 |Член 2Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 5 август 2005 година.За КомисиятаPeter MandelsonЧлен на Комисията[1] ОВ L 56, 6.3.1996 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 461/2004 (ОВ L 77, 13.3.2004 г., стр. 12).[2] ОВ C 144, 28.5.2004 г., стр. 2.[3] ОВ L 223, 27.8.2005 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: 2014/788/ЕС: Решение на Съвета от 7 ноември 2014 година относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи (програма „Коперник“ )

text:
               13.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 328/56

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 7 ноември 2014 година
   относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи (програма „Коперник“)

      (2014/788/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 189, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Споразумението за Европейското икономическо пространство (2) („Споразумението за ЕИП“) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)

               В съответствие с член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени inter alia Протокол 31 към Споразумението за ЕИП.

               (3)

               В Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се съдържат разпоредби и условия относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи.

               (4)

               Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, за да се включи Регламент (ЕС) № 377/2014 (3).

               (5)

               Целесъобразно е участието на държавите от ЕАСТ в дейностите, произтичащи от Регламент (ЕС) № 377/2014, да започне от 1 януари 2014 г., дори ако решението на Съвместния комитет на ЕИП, приложено към настоящото решение, е прието или ако изпълнението на евентуалните конституционни изисквания за решението на Съвместния комитет на ЕИП е нотифицирано след 10 юли 2014 г.

               (6)

               Образуванията, установени в държавите от ЕАСТ, следва да могат да участват в дейности, които започват да се изпълняват преди влизането в сила на решението на Съвместния комитет на ЕИП, приложено към настоящото решение. Разходите, извършени за такива дейности, които започват да се изпълняват след 1 януари 2014 г., могат да се считат за допустими при същите условия като разходите, извършени от образувания, установени в държавите — членки на Съюза, при условие че решението на Съвместния комитет на ЕИП влезе в сила преди края на въпросната дейност.

               (7)

               Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменен.

               (8)

               Следователно позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да бъде основана на приложения проект на решение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Позицията, която да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на7 ноември 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         P. C. PADOAN

      (1)  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

      (2)  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

      (3)  Регламент (ЕС) № 377/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на програмата „Коперник“ и за отмяна на Регламент (ЕС) № 911/2010 (ОВ L 122, 24.4.2014 г., стр. 44).

      ПРОЕКТ
      РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2014
      от
      за изменение на Протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободи
      СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
      като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално членове 86 и 98 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Целесъобразно е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП, за да се включи Регламент (ЕС) № 377/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на програмата „Коперник“ и за отмяна на Регламент (ЕС) № 911/2010 (1).

                  (2)

                  Целесъобразно е участието на държавите от ЕАСТ в дейностите, произтичащи от Регламент (ЕС) № 377/2014, да започне от 1 януари 2014 г. дори ако настоящото решение е прието или ако изпълнението на евентуалните конституционни изисквания за настоящото решение е нотифицирано след 10 юли 2014 г.

                  (3)

                  Образуванията, установени в държавите от ЕАСТ, следва да могат да участват в дейности, които започват да се изпълняват преди влизането в сила на настоящото решение. Разходите, извършени за такива дейности, които започват да се изпълняват след 1 януари 2014 г., могат да се считат за допустими при същите условия като разходите, извършени от образувания, установени в държавите — членки на ЕС, при условие че настоящото решение влезе в сила преди края на въпросната дейност.

                  (4)

                  Поради това Протокол 31 към Споразумението за ЕИП следва да се измени, за да се даде възможност това разширено сътрудничество да започне от 1 януари 2014 г.,

            ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
      Член 1
      След параграф 8в от член 1 от Протокол 31 към Споразумението за ЕИП се добавя следният параграф:

                     „8г.

                                 а)

                                 От 1 януари 2014 г. държавите от ЕАСТ участват в дейностите, които могат да произтичат от следния акт на Съюза:

                                             —

                                                32014 R 0377: Регламент (ЕС) № 377/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на програмата „Коперник“ и за отмяна на Регламент (ЕС) № 911/2010 (ОВ L 122, 24.4.2014 г., стр. 44).

                                 б)

                                 Държавите от ЕАСТ допринасят финансово за дейностите, посочени в буква а), в съответствие с член 82, параграф 1, буква а) от Споразумението и Протокол 32 към Споразумението.

                                 в)

                                 Разходите, извършени за дейности, които започват да се изпълняват след 1 януари 2014 г., могат да се считат за допустими от започването на дейността по съответното споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че Решение на Съвместния комитет на ЕИП № …/2014 от … г. влезе в сила преди края на дейността.

                                 г)

                                 Държавите от ЕАСТ участват пълноправно, без да имат правото да гласуват, във всички комитети на Съюза, които подпомагат Европейската комисия в управлението, разработването и изпълнението на дейностите, посочени в буква а).

                                 д)

                                 Настоящият параграф не се прилага по отношение на Норвегия и Лихтенщайн.“

      Член 2
      Настоящото решение влиза в сила в деня след внасянето на последната нотификация, предвидена в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
      То се прилага от 1 януари 2014 г.
      Член 3
      Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

         Съставено в Брюксел на

               За Съвместния комитет на ЕИП

               Председател

               Секретари

               на Съвместния комитет на ЕИП

         (1)  ОВ L 122, 24.4.2014 г., стр. 44.

         (2)  [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


title: Решение 2013/668/ОВППС на Съвета от 18 ноември 2013 година в подкрепа на действията на Световната здравна организация в областта на биобезопасността и биосигурността в рамките на Стратегията на Европейския съюз срещу разпространението на оръжия за масово унищожение

text:
               20.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 310/13

         РЕШЕНИЕ 2013/668/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 18 ноември 2013 година
   в подкрепа на действията на Световната здравна организация в областта на биобезопасността и биосигурността в рамките на Стратегията на Европейския съюз срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение („стратегията на ЕС“), в глава III на която се съдържа списък на мерките за борба срещу това разпространение.

               (2)

               Съюзът активно изпълнява стратегията на ЕС и привежда в действие мерките, изброени в глава III от нея, по-специално онези от тях, свързани със засилването, прилагането и придаването на универсален характер на Конвенцията за забрана на разработването, производството и натрупването на запаси от бактериологични (биологични) и токсични оръжия и за тяхното унищожаване (КБТО).

               (3)

               По време на Шестата (2006 г.) и Седмата (2011 г.) конференция за преразглеждане на КБТО Съюзът насърчи пълното спазване на разпоредбите на КБТО от всички държави — страни по конвенцията, и засилването, където е необходимо, на националните мерки за изпълнение, включително наказателното законодателство, и контрола над патогенните микроорганизми и токсини в рамките на КБТО.

               (4)

               На 14 април 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/307/ОВППС (1). Това Съвместно действие беше прилагано успешно от Световната здравна организация („СЗО“) до 31 декември 2011 г.

               (5)

               На 11 декември 2008 г. Съветът прие новите насоки за действие за укрепване на стратегията на ЕС. Глава IV от стратегията на ЕС предвижда подкрепата на Съюза за координиран и допълващ подход към проблемите на биобезопасността и биосигурността, който гарантира оптимално управление, по-специално на биологичните рискове и заплахи.

               (6)

               На 18 юли 2011 г. Съветът прие Решение 2011/429/ОВППС (2), в което е заявена подкрепата на Съюза за разработването на национални регулаторни рамки, по-конкретно в областта на биобезопасността и биосигурността.

               (7)

               Седмата конференция за преразглеждане препотвърди задължението на държавите — страни по конвенцията, да предприемат необходимите национални мерки съгласно членове I, III и IV от КБТО, за да гарантират безопасността и сигурността на микробните или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително по време на превоза им, както и да предотвратят неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване. Конференцията също така призова държавите — страни по конвенцията, които имат полезен опит с правните и административни мерки за изпълнение на разпоредбите на КБТО да окажат съдействие при искане от други държави — страни по конвенцията. Конференцията насърчи подобно съдействие на регионална основа.

               (8)

               Седмата конференция за преразглеждане отбеляза също така в контекста на член VII от КБТО, че готовността на национално ниво на държавите — страни по нея, допринася за международния капацитет за реагиране на появата на епидемии, за разследване на причините им и за ограничаване на последиците от тях, включително тези, които се дължат на предполагаемата употреба на биологични или токсични оръжия.

               (9)

               В контекста на член Х от КБТО Седмата конференция за преразглеждане насърчи държавите — страни по конвенцията да продължат да укрепват съществуващите международни организации и мрежи, по-специално тези на СЗО, Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), Световната организация за здравето на животните (СОЗЖ) и Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР).

               (10)

               На 15 юни 2007 г. влезе в сила Международният санитарен правилник („МСП“). Той урежда движението и контрола при епидемии от инфекциозни болести и реагирането на тях, независимо от техния произход, и изисква от държавите — членки на СЗО, да осигурят базов лабораторен капацитет и надзор в областта на общественото здравеопазване срещу инфекциозни заболявания, който да позволи прилагането на МСП. Секретариатът на СЗО се ангажира да подпомага държавите — членки на СЗО, в прилагането на националните им планове съгласно МСП чрез седалището и регионалните бюра на СЗО. Програмата на СЗО относно управленските мерки за намаляване на биологичните рискове дава указания как следва да действат лабораториите чрез законодателни насоки, работни семинари и обучения по практики по биобезопасност, лабораторна биосигурност и кодекси на поведение за отговорност в природонаучните изследвания. СЗО участва и в създаването на насоките на ООН за превоз на инфекциозни вещества. Съгласно МСП лабораториите по обществено здраве имат роля в подготовката за реагиране при биологични, химични, радиологични и ядрени заплахи. Определенията за биобезопасност и лабораторна биосигурност се съдържат в Наръчника на СЗО по лабораторна биобезопасност, 3-то издание (2004 г.) и в изданието „Управление на биологични рискове, Ръководство за лабораторна биосигурност (2006 г.)“.

               (11)

               СЗО е единствената изпълнителна агенция, разполагаща с експертен опит, задълбочени познания, персонал, структура и ресурси за изпълнението на проекти и дейности, предвидени в настоящото решение на Съвета.

               (12)

               Надзорът за правилното изразходване на финансовите средства от Съюза е възложен на Комисията,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   1.   С оглед на незабавното и практическо прилагане на съответните елементи от Стратегията на ЕС, Съюзът допринася за изпълнение на решенията, взети от държавите — страни по конвенцията, по време на Седмата конференция за преразглеждане на КБТО, като си поставя следните цели:

               —

               гарантиране на безопасността и сигурността на микробни или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително, когато е уместно, по време на превоз, с цел предотвратяване на неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване,

               —

               насърчаване на практики за намаляване на биологичните рискове и на осъзнаването на тези рискове, включително по отношение на биобезопасността, биосигурността, биоетиката и готовността при преднамерена злоупотреба с биологични агенти и токсини, чрез международно сътрудничество в тази област.

         2.   Проектите, съответстващи на мерките в стратегията на ЕС, целят:

               —

               насърчаване на управлението на биологичния риск в лабораториите чрез национални и подрегионални кампании,

               —

               разработване на национални стратегии за управление на биологичния риск в лабораториите с цел противодействие на биологичните рискове (демонстрационен модел за държавите).

         Подробно описание на тези проекти се съдържа в приложението.
   Член 2
   1.   Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
   2.   СЗО осъществява техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1. ВП отговаря за изпълнението на задачите на СЗО. За тази цел ВП сключва необходимите договорености със СЗО.
   Член 3
   1.   Референтната финансова сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 1 727 000 EUR.
   2.   Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
   3.   Комисията упражнява надзор над правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва със СЗО споразумение за финансиране. В споразумението за финансиране е предвидено СЗО да осигури видимостта на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер съгласно приложението към настоящото решение.
   4.   Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за евентуални трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
   Член 4
   ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от СЗО. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
   Член 5
   1.   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
   2.   Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича 6 месеца след приемането на решението, ако към този момент споразумението за финансиране още не е сключено.

      Съставено в Брюксел на 18 ноември 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  Съвместно Действие 2008/307/ОВППС на Съвета от 14 април 2008 година в подкрепа на действията на Световната здравна организация в областта на лабораторната биобезопасност и биосигурност в рамките на Стратегията на Европейския съюз срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (ОВ L 106, 16.4.2008 г., стр. 17).

      (2)  Решение 2011/429/ОВППС на Съвета от 18 юли 2011 година относно позицията на Европейския съюз във връзка със Седмата конференция за преглед на държавите — страни по Конвенцията за забрана на разработването, производството и натрупването на запаси от бактериологични (биологични) и токсични оръжия и за тяхното унищожаване (КБТО) (ОВ L 188, 19.7.2011 г., стр. 42).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      1.   Обща рамка

      Общата цел на настоящото решение е да съдейства, чрез описаните по-долу проекти, за изпълнение от държавите членки на Резолюция 1540 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (СС на ООН) и на други сходни резолюции, на Конвенцията за забрана на разработването, производството и натрупването на запаси от бактериологични (биологични) и токсични оръжия и за тяхното унищожаване (КБТО) и на Международния санитарен правилник (МСП), и по-специално на аспектите, свързани с безопасността и сигурността на биологичните агенти и токсините в лабораториите и други съоръжения, включително в периода на пренос от едно място до друго, с цел да се предотврати естественото, случайното или умишленото освобождаване на биологични материали и да се осъществява по-добър контрол на инфекциите. Целта е също да се допринесе за повишаване на осведомеността за подходите за управление на биологичния риск и насърчаване на прилагането им, като се осигурява контрол, основан на обективни данни и на оценка на рисковете; и се насърчава обменът на добри лабораторни практики, както и да се съдейства на държавите за изпълнението на изискванията за базови способности в контекста на лабораторните услуги за определените в МСП приоритетни заплахи за здравето.
      2.   Конкретни проектно ориентирани цели

      През последните няколко години понятието „биобезопасност“ все по-често се свързва с понятието „ограничаване на биологичното въздействие“, което се дължи на нарастващия в цял свят брой на високотехнологичните лаборатории. Фокусът върху изграждането на сложни инженерно-технически съоръжения често води до подценяване на множество други съществени елементи в рамките на цялостната програма за управление на биологичните рискове, включително сигурността, персонала и компетентността му; наличието на добри микробиологични практики; разследването на произшествия и инциденти, и поддръжката на оборудването. Освен това насочването на вниманието върху избрани на национално равнище съоръжения може да доведе и до положение, при което са пренебрегнати множество други, по-конвенционални лаборатории, които също биха имали полза от прилагането на цялостна система за управление на биологичните рискове и осигуряването на най-необходимото оборудване и консумативи, които обуславят сигурността и безопасността на операциите.
      Необходими са осведоменост и по-добро разбиране на свързаните с работата в лабораториите рискове и стратегиите за предотвратяването им, както и законови и подзаконови разпоредби и подходящи насоки. Насърчава се усъвършенстването на съоръженията и осигуряването на консумативи от първа необходимост и обучение на персонала на всички нива, за да се постигне подходящо и цялостно управление на биологичния риск в лабораториите.
      Въз основа на усилията, предприети в рамките на съвместно действие 2008/307/ОВППС в подкрепа на дейностите на СЗО в областта на биобезопасността и биосигурността, настоящото решение има за цел да преодолее някои от посочените по-горе недостатъци.
      Като се имат предвид избрани отделни държави или подрегиони, се предлагат следните два проекта:
      2.1.   Проект № 1: Насърчаване на управлението на биологичния риск в лабораториите чрез провеждането на регионални кампании и повторението им

      2.1.1.   Цели на проект № 1

                  а)

                  Да се насърчат избрани отделни държави или подрегиони да прилагат стратегии за управление на биологичния риск (УБР) в лабораториите, като се обръща внимание на биобезопасността и лабораторната биосигурност.

                  б)

                  Да се осигурят възможности за организиране на срещи и обмен на добри практики и извлечени поуки между държавите в даден регион. За да се извлече максимална полза от това, на националните представители ще се осигури основано на потребностите обучение, в което по възможност ще са включени практически сесии.

                  в)

                  Да се съдейства на държавите за разпространението на добрите практики и за прилагането им на собствена територия.

            2.1.2.   Очаквани резултати от проект № 1

                  а)

                  Повишена осведоменост относно ползите от прилагането на стратегии за управление на биологичния риск в лабораториите на национално и поднационално равнище чрез регионални семинари за обучение.

                  б)

                  Увеличени капацитет и способности на заинтересованите страни да оценяват биологичните рискове, да разработват и възприемат стратегии за ограничаването им в допустими граници, да осигурят непрекъснатото им усъвършенстване и да боравят с инфекциозните агенти с висока степен на отговорност, безопасност, сигурност и отчетност.

                  в)

                  Създаден резерв от обучители, с който да се поддържа работата на националните програми за обучение и да се разпространяват възможностите за обучение.

            2.1.3.   Описание на проект № 1

      а)   Осигуряване на възможности за обучение на регионално равнище:
      С цел да се достигне до пълния спектър заинтересовани страни в даден регион и да бъдат задоволени разнообразните им нужди от обучение, ще бъдат предложени различни регионални семинари най-много до два пъти с участието на не повече от петдесет участници на сесия. За да се извлече максимална полза от възможностите за срещи, предоставени на съответните експерти и отговорните за политиката фактори в региона, се очаква семинарите да послужат и за регионален форум, в рамките на който всяка държава членка да споделя постижения, предизвикателства и добри практики със съседните държави.
      б)   Умножаване на сесиите за обучение на национално и/или поднационално равнище:
      Освен това чрез горепосочените семинари ще бъде създаден резерв от обучители на местно равнище, което да даде възможност за умножаване броя на сесиите за обучение на национално и поднационално равнище, като по този начин се включат различни национални заинтересовани страни. Подкрепа ще се предостави в частност на тези регионални държави, които не са бенефициери по Проект 2, общо до седем пъти, при възможност — с участието на външни експерти, за да се подкрепи повишаването на осведомеността сред съответните заинтересовани страни и да се засили местният технически капацитет за прилагане на одобрените за даден регион добри практики на централно, средно и периферно равнище. При възможност ще се даде възможност за участие на регионални и/или национални асоциации по въпросите на биологичната безопасност.
      Тези дейности ще се извършват в не повече от седем държави, за които е установено, че са подходящи поотделно или в комбинация.
      2.2.   Проект № 2: Разработване на национални стратегии за лабораториите с цел противодействие на биологичните рискове и за укрепване на базовите способности (демонстрационен модел за държавите).

      2.2.1.   Цели на проект № 2

                  а)

                  Да се ангажират и свържат съответните отговорни за политиката фактори (в сферата на общественото здраве, външните работи, ветеринарно-санитарния сектор, околната среда, образованието и науката, правосъдието и търговията) и лабораторния персонал на всички равнища за целите на установяването, прилагането и усъвършенстването на политиките за управление на биологичния риск, както и на насърчаването на развитието на прозрачна и отчетна култура на биобезопасност и биосигурност.

                  б)

                  Да се съдейства на определени държави да снабдят по-добре основните си лаборатории по обществено здраве с оборудване и консумативи, които са абсолютно необходими за извършването на безопасно и сигурно диагностициране с гарантирано качество. Да се засили развитието на специфични базови способности съгласно МСП със специален акцент върху лабораториите и входните пунктове.

                  в)

                  Да се повиши осведомеността в цялата страна относно приложимите международно договорени нормативи, по-конкретно споразумението от работния форум на Европейския комитет по стандартизация ISO 15793: 2011 относно управлението на биологичния риск в лабораториите, ISO 15189:2007 „Медицински лаборатории — Специфични изисквания относно качеството и компетентността“, ISO 15190:2003 „Медицински лаборатории — изисквания за безопасност“, ISO/IEC 17025:2005 — „Общи изисквания относно компетентността на лабораториите за изпитване и калибриране“, ISO 9001:2008 „Системи за управление на качеството — изисквания“, както и ISO 14001:2004 „Системи за управление по околна среда — изисквания и указания за прилагане“, като се привличат за участие отговорните за националната политика в областта на здравеопазването, както и ръководители на лаборатории и лабораторен персонал, които се насърчават да се ангажират с прозрачна и отговорна култура на биобезопасност, биосигурност и системи за качество в лабораториите.

                  г)

                  Да се засили междусекторното сътрудничество и работата в мрежи, като се привличат за участие различни национални заинтересовани страни и власти, включително министерствата на здравеопазването, на образованието, на науката и научноизследователската дейност, на земеделието, на транспорта, на вътрешните и външните работи, както и митническите власти.

                  д)

                  Да се предоставят и да се способства за доразработването на инструменти и подходящи насоки за насърчаване на управлението на биологичния риск в лабораториите и за укрепване на националните лабораторни системи.

            2.2.2.   Очаквани резултати от проект № 2

                  а)

                  Разнообразни възможности за обучение, разработени и предоставени в отговор на установения приоритет и потребностите на всяка национална заинтересована страна.

                  б)

                  Увеличени способности и капацитет за управление на биологичния риск с цел свеждане до минимум на биологичните рискове.

                  в)

                  Повишаване на осведомеността и ангажиране на националните заинтересовани страни и съответните власти в проактивен диалог по въпросите на безопасността и сигурността на опасни биологични агенти и токсини в лабораториите и други съоръжения. Повишено разбиране и доверие сред националните заинтересовани страни с цел възприемане на междусекторен съгласуван подход към управлението на биологичния риск.

                  г)

                  Стимулирана стандартизация и разработени подходящи инструменти и насоки, така че да се осигури възможност за прилагане на подходящи мерки за намаляване на риска и за постоянното им усъвършенстване.

                  д)

                  Предоставена подкрепа за повишаване на специфичните базови способности в съответствие с МСП.

                  е)

                  Преразгледани, обсъдени и доразвити национални политики и стратегии.

                  ж)

                  Обмислени и предприети усъвършенстване на структурите и организационна реформа с цел приетата стратегия да бъде приведена в действие по устойчив начин.

                  з)

                  По-добро физическо ограничаване на биологичните опасности чрез осигуряване на необходимото оборудване и усъвършенстване на определеното основно съоръжение.

                  и)

                  Споделени добри практики сред националните партньори на различни равнища и мрежите от лаборатории посредством организиране на срещи и информационни дейности.

                  й)

                  Разработени необходими инструменти за подкрепа на ефективното изпълнение на проекта.

            2.2.3.   Описание на проект № 2

      С оглед на целите по точка2.2.1 проектът ще се осъществи в рамките на две години въз основа на дългосрочен ангажимент от страна на държавите бенефициери, Съюза и СЗО. Проектът ще се осъществи на два етапа:
      а)   Подготвителен етап
      Съвместно действие 2008/307/ОВППС даваше на СЗО възможност за оценка на нуждите от управление на биологичния риск в определени държави, в т.ч. Индонезия, и за установяване на национален ангажимент, с който да се предприемат ясни политически и технически действия за осъществяването на съвместен проект за укрепване на управлението на биологичния риск в лабораториите на национално равнище. По-нататъшните дискусии със Съюза и съответните правителства ще позволят да се определят най-много две държави, евентуално свързани с няколко малки групи съседни държави, които биха могли да се възползват от проект № 2, като се вземат предвид техническите нужди и бързо нарастващите способности на отделни държави в региона за осъществяване на диагностична и научноизследователска дейност в областта на биологията, и по-специално националния ангажимент, съгласуван с други предприети от Съюза и СЗО усилия. Ще бъде разгледана възможността да се предложи съответно обучение в чужбина за определени граждани, така че да се подпомогне създаването на длъжност, отговаряща за биобезопасността в съответната държава в съответствие с международно договорената компетентност, с цел да се осигури по-добро, устойчиво ръководство на програмата.
      В резултат на този подготвителен процес Съюзът, СЗО и избраните държави ще подпишат меморандум за разбирателство.
      б)   Етап на изпълнение
      На този етап избраните държави ще изготвят национален общ план и стратегически план за действие с описание на дейностите, които следва да се изпълнят за постигане на дългосрочната цел за безопасни, сигурни и надеждни лабораторни практики. Тези планове включват приключване на координационен план за информиране на всички заинтересовани страни относно степента на национална готовност при биологични инциденти и започване на хармонизирането на отговорностите на общественото здравеопазване в националния план за готовност при биологични заплахи и/или при инциденти, както и свързани с общественото здраве извънредни ситуации от международно значение (PHEIC), определени в МСП. Планирането следва да се осъществи на основата на действително поети на национално равнище ангажименти и ръководна роля спрямо инициативата.
      След това дейностите ще се изпълняват, а оборудването и консумативите ще се снабдяват по план и съгласно договореното от съответните страни. Посредством настоящото решение ще бъде предоставена необходимата техническа и финансова помощ за свързване на националните заинтересовани страни помежду им и с международните организации и други заинтересовани страни, с цел подкрепа на дейностите им и превръщането им в отговорни и активни глобални партньори в рамките на регионални професионални сдружения и в международни мрежи.
      В сътрудничество с избраните държави СЗО ще изготвя доклади за напредъка, в които се актуализира националният план за управление на биологичния риск и се оценява изпълнението му, както и работата на лабораториите в национален план от гледна точка на биобезопасността, биосигурността и МСП, като тези доклади ще се изпращат съответно на Съюза.
      В края на етапа за изпълнението ще се състои подрегионален или регионален семинар с цел разпространение на постиженията и опита сред съседните държави.
      3.   Срок

      Общият прогнозен срок за изпълнение на настоящото решение е 24 месеца.
      4.   Бенефициери

      Бенефициерите по проект № 1 са определените при консултации със Съюза държави и подрегиони, които се нуждаят от подобряване на осведомеността, стратегиите и практиките в областта на управлението на биологичния риск, с евентуално включване на държавите — страни по Конвенцията за биологично и токсично оръжие.
      Бенефициерите по проект № 2 са държави, които посредством настоящото решение възнамеряват да укрепят цялостно националните си способности и капацитет, и са подбрани при консултации със Съюза и съответните национални власти поради ангажимента, който са поели за подобряване на управлението на биологичния риск в лабораториите и националните лабораторни системи.
      5.   Изпълнител

      Проектите се управляват и изпълняват от СЗО при редовни консултации с ЕС и с подкрепата на външни експерти в съответната област, според случая и необходимостта.
      6.   Изпълнителна агенция: обосновка на избора

      СЗО е международната организация, която осигурява рамките, експертния опит и инструментите, посредством които да информира, насочва и подкрепя своите държави членки при защитата на здравето на хората, намиращи се в лабораторна среда или в близост до нея, чрез подходящо управление на биологичния риск и подходящи стандарти, правила и процедури. Този проект се вписва в рамките на всеобхватното правно обвързващо споразумение относно МСП, което значително допринася за сигурността на общественото здраве в световен план. СЗО подкрепя членуващите в нея държави, като им осигурява рамка за координация на управлението на събития, които биха могли да представляват свързани с общественото здраве извънредни ситуации от международно значение, и ще подобри капацитета на всички държави за откриване, оценяване, информиране и реагиране на заплахи за общественото здраве. СЗО вече проведе разговори с потенциални държави бенефициери, за да поиска съгласието им. Предложените действия са определени след множество диалози с тях чрез официалните канали на СЗО и са основани на действителните потребности и приоритети съобразно отделните национални стратегии. Съюзът се стреми да продължава ползотворно сътрудничество със СЗО.
      7.   Съфинансиране

      СЗО не е донор, нито агенция за предоставяне на помощ, а техническа агенция и поради това съфинансирането, в което участват външни субекти, би било твърде сложно, особено в областта на сигурността на здравето, където заинтересованите страни имат различни приоритети и регионални цели. СЗО ще осигури техническия експертен опит и управлението на проектите, но не е в състояние да предостави средства за съвместни действия в този контекст. Другите успоредно осъществявани от СЗО проекти в областта на лабораториите обаче ще се считат за синергични, взаимосвързани и взаимно допълващи се.
      Въпреки че няма да има съфинансиране на проекта под формата на средства, СЗО ще покрие частично или изцяло заплатите на персонала, участващ в изпълнението на проекта, което би могло да се отчете като принос в натура. Заплатите на администратора на проекта, административния асистент и националния консултант в Бангладеш ще бъдат частично покрити от СЗО. Заплатите на финансовия отговорник, координатора, регионалния съветник и на медицинските служители в Индонезия, Мианмар и Непал ще бъдат покрити изцяло от СЗО.
      8.   Видимост

      СЗО предприема всички подходящи мерки за популяризиране на факта, че двата проекта са били изцяло финансирани от Съюза. Тези мерки ще се осъществяват в съответствие с Наръчника за комуникация и видимост на външната дейност на Европейския съюз, съставен и публикуван от Комисията, и всякакви други насоки, за които е постигнато съгласие между Комисията и СЗО.
      Особено внимание ще бъде отделено на брандирането и рекламата, които да подчертаят ролята на Съюза като единствен финансов спомоществовател на двата проекта.


title: 2012/273/ЕС: Решение на Съвета от 14 май 2012 година за подписване, от името на Съюза, на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Монголия, от друга страна

text:
               24.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 134/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 14 май 2012 година
   за подписване, от името на Съюза, на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Монголия, от друга страна
   (2012/273/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 3 и членове 207 и 209 във връзка с член 218, параграф 5 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 27 юли 2009 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Монголия за Рамково споразумение за партньорство и сътрудничество („споразумението“).

               (2)

               Разпоредбите на споразумението, попадащи в обхвата на част трета, дял V от Договора за функционирането на Европейския съюз, обвързват Обединеното кралство и Ирландия като отделни договарящи страни, а не като част от Европейския съюз, освен ако Европейският съюз заедно с Обединеното кралство и/или Ирландия не уведомят съвместно Монголия, че Обединеното кралство или Ирландия са обвързани като част от Европейския съюз в съответствие с Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз. В случай че Обединеното кралство и/или Ирландия престанат да бъдат обвързани като част от Европейския съюз, в съответствие с член 4а от Протокол (№ 21), Европейският съюз заедно с Обединеното кралство и/или Ирландия уведомяват незабавно Монголия за всяка промяна в тяхната позиция, като в този случай те са обвързвани от разпоредбите на споразумението като отделни страни. Същото се прилага за Дания в съответствие с Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към посочените Договори.

               (3)

               Когато Обединеното кралство и/или Ирландия не са направили уведомлението, което се изисква съгласно член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, те не участват в приемането на това решение от Съвета, доколкото то обхваща разпоредби съгласно част трета, дял V от Договора за функционирането на Европейския съюз. Същото се отнася и за Дания в съответствие с Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз.

               (4)

               Споразумението следва да бъде подписано при условие за сключването му на по-късна дата,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Подписването на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Монголия, от друга страна, се разрешава от името на Съюза при условие за сключване на посоченото споразумение (1).
   Член 2
   Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето/лицата, упълномощено(и) да подпише(ат) споразумението от името на Съюза.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му.

      Съставено в Брюксел на 14 май 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  Текстът на споразумението ще бъде публикуван заедно с решението за сключването му.


title: Решение (ЕС) 2015/654 на Съвета от 21 април 2015 година за назначаване на генералния секретар на Съвета на Европейския съюз за периода от 1 юли 2015 г. до 30 юни 2020 г.

text:
               25.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 107/74

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/654 НА СЪВЕТА
   от 21 април 2015 година
   за назначаване на генералния секретар на Съвета на Европейския съюз за периода от 1 юли 2015 г. до 30 юни 2020 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 2, първа алинея от него,
   като има предвид, че следва да бъде назначен генерален секретар на Съвета за периода от 1 юли 2015 г. до 30 юни 2020 г.,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Г-н Jeppe TRANHOLM-MIKKELSEN се назначава за генерален секретар на Съвета на Европейския съюз за периода от 1 юли 2015 г. до 30 юни 2020 г.
   Член 2
   Г-н Jeppe TRANHOLM-MIKKELSEN се уведомява за настоящото решение от председателя на Съвета.

      Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
      Съставено в Люксембург на 21 април 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         E. RINKĒVIČS