title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 12/12/COL от 25 януари 2012 година за изменение за осемдесет и четвърти път на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавната помощ, с което се въвеждат нови глави относно прилагането на правилата за държавната помощ към компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, и относно рамката за държавната помощ под формата на компенсации за обществени услуги

text:
               13.6.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 161/12

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 12/12/COL
   от 25 януари 2012 година
   за изменение за осемдесет и четвърти път на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавната помощ, с което се въвеждат нови глави относно прилагането на правилата за държавната помощ към компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, и относно рамката за държавната помощ под формата на компенсации за обществени услуги
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ („Органът“),
   Като има предвид, че:
   Съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за създаване на надзорен орган и съд („Споразумението за надзор и съд“) Органът публикува уведомления или насоки по въпроси, които се разглеждат в Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), в случай че Споразумението за ЕИП или Споразумението за надзор и съд изрично го предвиждат или ако Органът счете за необходимо.
   На 20 декември 2011 г. Европейската комисия прие Съобщение на Комисията за прилагането на правилата на Европейския съюз за държавната помощ към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес (ОВ C 8, 11.1.2012 г., стp. 4) и Съобщение на Комисията за рамка на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.) (ОВ C 8, 11.1.2012 г., стp. 15).
   Двете съобщения са също от значение за Европейското икономическо пространство.
   Следва да се осигури еднакво прилагане на правилата за държавната помощ на ЕИП в цялото Европейско икономическо пространство в съответствие с целта за еднородност, посочена в член 1 от Споразумението за ЕИП.
   Съгласно точка II от глава „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ на стр. 11 от приложение XV към Споразумението за ЕИП Органът приема след консултация с Комисията актове, съответстващи на тези, приети от Европейската комисия.
   Органът се консултира с Европейската комисия и държавите от ЕАСТ чрез писма от 10 януари 2012 г. относно този въпрос,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Насоките за държавната помощ се изменят с въвеждането на нова глава относно прилагането на правилата за държавната помощ към компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес.
   Новата глава се съдържа в приложение I към настоящото решение.
   Член 2
   Насоките за държавната помощ се изменят с въвеждането на нова глава относно рамката за държавната помощ под формата на компенсации за обществени услуги.
   Новата глава се съдържа в приложение II към настоящото решение.
   Член 3
   Само текстът на английски език на настоящото решение е автентичен.

      Съставено в Брюксел на 25 януари 2012 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Oda Helen SLETNES

            Председател

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Член на колегията

      ПРИЛОЖЕНИЕ I

         ЧАСТ VI:   ПРАВИЛА ЗА КОМПЕНСАЦИЯТА ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ УСЛУГИ, ДЪРЖАВНАТА СОБСТВЕНОСТ НА ПРЕДПРИЯТИЯТА И ПОМОЩТА ЗА ПУБЛИЧНИТЕ ПРЕДПРИЯТИЯ

         Прилагане на правилата за държавната помощ към компенсацията, за предоставяне на услуги от общ икономически интерес
          (1)

      1   Цел и обхват

                  1.

                  Услугите от общ икономически интерес (наричани по-нататък „УОИИ“) играят ключова роля за насърчаването на социалното и териториалното сближаване. Договарящите се страни по Споразумението за ЕИП чрез съответните си правомощия трябва да следят за това тези услуги да се извършват въз основа на принципи и условия, които им дават възможност да постигнат своите цели.

                  2.

                  Някои УОИИ могат да бъдат предоставяни от частни предприятия (2) без конкретна финансова подкрепа от органите на държавите от ЕАСТ. Други услуги могат да бъдат предоставени само ако съответният орган предложи финансова компенсация на доставчика. При липсата на конкретни правила на ЕИП държавите от ЕАСТ са по принцип свободни да определят начина на организация и финансиране на своите УОИИ.

                  3.

                  Целта на настоящата глава е да се изяснят основните понятия, свързани с прилагането на правилата за държавната помощ към компенсацията за обществена услуга (3). Следователно тя се съсредоточава върху изискванията за държавната помощ, които са най-пряко свързани с компенсацията за обществена услуга.

                  4.

                  На 20 декември 2011 г. Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) публикува Решение 2012/21/ЕС на Комисията относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (4) (Решение 2012/21/ЕС), с което някои видове компенсация за УОИИ, представляващи държавна помощ, се определят за съвместими с Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „Договорът“) в съответствие с член 106, параграф 2 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по силата на член 108, параграф 3 от Договора. Предвижда се Решение 2012/21/ЕС да бъде включено в Споразумението за ЕИП във възможно най-кратки срокове. Заедно с настоящата глава Надзорният орган на ЕАСТ (наричан по-нататък „Органът“) прие рамка за държавната помощ под формата на компенсации за обществени услуги (наричана по-нататък „Рамката“), с която се определят условията, при които държавната помощ за УОИИ, която не е обхваната от Решение 2012/21/ЕС, може да бъде обявена за съвместима съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП. Комисията също така възнамерява да приеме регламент за правилата de minimis, специално предназначен за УОИИ, в който се пояснява, че някои мерки за компенсация не представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора (наричан по-нататък „Регламентът“) (5). След приемането си този регламент ще бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  5.

                  Настоящата глава се прилага без да се засяга прилагането на други разпоредби от законодателството за ЕИП, по-специално тези, които се отнасят до обществените поръчки и изисквания, произтичащи от Споразумението за ЕИП, включително от секторното законодателство, включено в Споразумението. Когато публичен орган реши да възложи извършването на услуга на трета страна, той трябва да спази разпоредбите на ЕИП за обществените поръчки, посочени в приложение XVI към Споразумението за ЕИП. Дори и в случаите, в които директивите за обществените поръчки са изцяло или частично неприложими (напр. за концесиите за услуги и за договорите за услуги, изброени в приложение IIБ към Директива 2004/18/ЕО (6), включително различни видове социални услуги), възлагането на договорите трябва да отговаря все пак на изискванията от Споразумението за ЕИП за прозрачност, равно третиране, пропорционалност и взаимно признаване (7).

                  6.

                  Освен въпросите, засегнати в настоящата глава, Решение 2012/21/ЕС и Рамката, Органът ще отговоря на отделни въпроси, които възникват в контекста на прилагането на правилата за държавната помощ спрямо УОИИ (8).

                  7.

                  Настоящата глава не засяга съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз (наричан по-нататък „Съдът“) и на Съда на ЕАСТ.

            2   Общи разпоредби, свързани с понятието за държавна помощ

      2.1   Понятия за предприятие и икономическа дейност

                  8.

                  Въз основа на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП правилата за държавната помощ се прилагат по принцип само когато получателят е „предприятие“. Следователно от основно значение за прилагането на правилата за държавната помощ е дали доставчикът на услуга от общ интерес може да се смята за предприятие или не.

            2.1.1   Общи принципи

                  9.

                  Според постоянната съдебна практика на Съда предприятията се определят като субекти, извършващи икономическа дейност, независимо от правния им статут и начина им на финансиране (9). Следователно определянето на даден субект като предприятие зависи изцяло от естеството на дейностите му. Този общ принцип води до три важни следствия:

                              Първо, статутът на субекта по националното право няма решаващо значение. Например субект, определен като асоциация или спортен клуб по националното право, може въпреки това да се смята за предприятие по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП. Единственият релевантен критерий в този смисъл е дали субектът извършва икономическа дейност.

                              Второ, прилагането на правилата за държавната помощ като такива не зависи от това дали субектът е създаден, за да генерира печалби. Според съдебната практика на Съда и на Общия съд организациите с нестопанска цел също могат да предлагат стоки и услуги на пазара (10). Когато това не е така, доставчиците с нестопанска цел, разбира се, остават напълно извън контрола на държавната помощ.

                              Трето, определянето на субект като предприятие е винаги свързано с конкретна дейност. Субект, който извършва както икономически, така и неикономически дейности, трябва да се разглежда като предприятие само по отношение на икономическите дейности.

                  10.

                  Два отделни правни субекта могат да се смятат, че образуват една икономическа единица за целите на прилагането на правилата за държавната помощ. В този случай се счита, че икономическата единица е съответното предприятие. Във връзка с това Съдът следи за наличието на контролен дял от функционални, икономически или органични връзки (11). От друга страна, субект, който сам по себе си не предоставя стоки или услуги на пазара, не е предприятие само поради това, че притежава дялове, дори да е с мажоритарно дялово участие, когато то му дава право само да упражнява правата, свързани със статута на акционер или на съдружник, както и в съответните случаи – да получава дивиденти, които произтичат просто от притежаването на актив (12).

                  11.

                  За се да изясни разграничението между икономически и неикономически дейности, според постоянната съдебна практика на Съда всяка дейност, която се състои в предлагане на стоки или услуги на пазара, е икономическа дейност (13).

                  12.

                  Въпросът дали съществува пазар за дадени услуги, може да зависи от начина, по който тези услуги са организирани от съответната държава от ЕАСТ (14). Правилата за държавната помощ се прилагат само когато дадена дейност се осъществява в пазарна среда. Икономическият характер на определени услуги следователно може да се различава между отделните държави от ЕАСТ. Освен това поради политически избор или промени в икономиката класифицирането на дадена услуга може да се промени с времето. Това, което днес не е икономическа дейност, може да се превърне в такава в бъдеще и обратно.

                  13.

                  Решението на орган да не позволява на трети страни да предоставят дадена услуга (напр. защото иска да предостави услугата вътрешно) не изключва съществуването на икономическа дейност. Дори при наличието на такова недопускане до пазара икономическа дейност може да съществува, в случаите, при които други оператори биха желали и биха могли да предоставят услугата на съответния пазар. Като цяло, фактът, че дадена услуга се предлага от самото дружество (15) не е от значение за икономическия характер на дейността (16).

                  14.

                  Тъй като разграничението между икономически и неикономически дейности зависи от политическите и икономическите особености на съответната държава от ЕАСТ, не е възможно да се състави изчерпателен списък на дейностите, които a priori никога не биха били икономически. Такъв списък не би предоставил истинска правна сигурност и затова не би бил много полезен. Вместо това в следващите точки се прави опит да се изясни разграничението с оглед на редица важни области.

                  15.

                  При липса на определение за икономическа дейност в Споразумението за ЕИП в съдебната практика изглежда се разглеждат различни критерии за прилагане на правилата за вътрешния пазар и за прилагане на правото на конкуренцията (17).

            2.1.2   Упражняване на публична власт

                  16.

                  От съдебната практика на Съда следва, че член 107 от Договора, който съответства на член 61 от Споразумението за ЕИП не се прилага, когато държавата действа при упражняване на „публична власт“ (18) или когато органи, свързани с държавата, действат „в качеството си на публични органи“ (19). Може да се смята, че даден субект действа при упражняване на публична власт, когато въпросната дейност е задача, която е част от основните функции на държавата или е свързана с тези функции по естеството си, целта си и правилата, на които подлежи (20). Като цяло, освен ако съответните държави от ЕАСТ не са решили да въведат пазарни механизми, дейностите, които по същество са част от прерогативите на официалната власт и се извършват от държавата, не представляват икономически дейности. Примери за това са дейностите, свързани с:

                              а)

                              армията или полицията;

                              б)

                              безопасността и контрола на въздухоплаването (21);

                              в)

                              контрола и безопасността на морския трафик (22);

                              г)

                              наблюдението за борба със замърсяването (23); както и

                              д)

                              организирането, финансирането и изпълнението на присъдите за лишаване от свобода (24).

            2.1.3   Социална сигурност

                  17.

                  Дали схемите в областта на социалната сигурност трябва да се определят като включващи икономическа дейност зависи от начина, по който са създадени и структурирани. По същество Съдът и Общият съд правят разграничение между схеми, основани на принципа на солидарността, и икономически схеми.

                  18.

                  Съдът и Общият съд използват редица критерии, за да определят дали дадена схема за социална сигурност е основана на солидарността и следователно не включва икономическа дейност. В това отношение множество фактори могат да бъдат от значение:

                              а)

                              дали членството в схемата е задължително (25);

                              б)

                              дали схемата има изключително социална цел (26);

                              в)

                              дали схемата е с нестопанска цел (27);

                              г)

                              дали ползите от схемата са независими от направените вноски (28);

                              д)

                              дали изплатените обезщетения не са непременно пропорционални на доходите на осигуреното лице (29), както и

                              е)

                              дали схемата се контролира от държавата (30).

                  19.

                  Тези схеми, основани на солидарността, трябва да бъдат разграничени от икономическите схеми (31). За разлика от схемите, основани на солидарността, икономическите схеми се характеризират често с:

                              а)

                              членство по избор (32);

                              б)

                              принципа на капитализация (зависимост между правото на обезщетение и изплатените вноски и финансовите резултати на схемата) (33);

                              в)

                              стопанската им цел (34); както и

                              г)

                              предоставянето на права на обезщетение, които допълват тези по основната схема (35).

                  20.

                  Някои схеми съчетават характеристики и на двете категории. В тези случаи определянето на схемата зависи от анализа на различните елементи и съответното им значение (36).

            2.1.4   Медицински услуги

                  21.

                  В ЕИП системите за здравеопазване се различават значително между държавите. До каква степен различните доставчици на медицински услуги се конкурират помежду си в пазарна среда зависи до голяма степен от следните национални особености.

                  22.

                  В някои национални системи обществените болници са неразделна част от националното здравно обслужване и са почти изцяло основани на принципа на солидарността (37). Тези болници са пряко финансирани от вноските за социална сигурност и други държавни средства и предоставят услугите си безплатно на осигурените лица въз основа на всеобщ обхват (38). Съдът и Общият съд потвърдиха, че когато съществува такава структура, съответните организации не действат като предприятия (39).

                  23.

                  Когато съществува такава структура, дори дейности, които сами по себе си биха могли да бъдат от икономическо естество, се извършват само за целите на предоставянето на друга неикономическа услуга, не са от икономическо естество. Организация, която закупува стоки, дори и в голямо количество, за целите на предоставяне на неикономическа услуга, не действа като предприятие само защото е купувач на даден пазар (40).

                  24.

                  В много други национални системи болниците и другите доставчици на медицински услуги предоставят услугите си срещу заплащане, било то пряко от пациентите или чрез осигуровките им (41). В тези системи е налице известна конкуренция между болниците относно предоставянето на медицински услуги. Когато това е така, фактът, че здравна услуга се предоставя от обществена болница, не е достатъчен, за да се определи дейността като неикономическа.

                  25.

                  Съдът и Общият съд поясниха също, че медицинските услуги, предоставени срещу заплащане от независими лекари и други частно практикуващи лекари на собствен риск, трябва да се считат за икономическа дейност (42). Същите принципи се прилагат и за независимите аптеки.

            2.1.5   Образование

                  26.

                  В съдебната практика бе установено, че общественото образование, организирано в рамките на националната образователна система и контролирано от държавата, може да се счита за неикономическа дейност. Във връзка с това Съдът посочи, че държавата,
                  „като създава и поддържа такава система на публично образование, която се финансира изцяло или предимно от държавния бюджет, а не от учениците или техните родители, …не цели да се ангажира с възмездни дейности, а изпълнява своята мисия в социалната, културната и образователната сфера по отношение на населението“ (43).

                  27.

                  Според същата съдебна практика неикономическото естество на общественото образование по принцип не се засяга от факта, че учениците или техните родители понякога трябва да заплатят такси за обучение или записване, които подпомагат оперативните разходите на системата. Тези финансови вноски често обхващат само малка част от реалните разходи за услугата и затова не могат да бъдат смятани за възнаграждение за предоставената услуга. Следователно те не променят неикономическия характер на общообразователната услуга, която се финансира предимно с публични средства (44). Тези принципи могат да обхващат обществени образователни услуги, като професионалното обучение (45), частните и обществените начални училища (46) и детски градини (47), допълнителните преподавателски дейности в университетите (48) и предоставянето на образование в университетите (49).

                  28.

                  Това публично предоставяне на образователни услуги трябва да се разграничава от услугите, финансирани предимно от родители или учители или чрез търговски приходи. Например търговските предприятия, които предлагат висше образование, финансирано изцяло от студентите, попадат изцяло във втората категория. В някои системи и публичните институции могат да предлагат образователни услуги, които поради естеството си, структурата си на финансиране и съществуването на конкурентни частни организации трябва да се смятат за икономически.

                  29.

                  В Насоките за държавните помощи за научни изследвания, развойна дейност и иновации (50) Органът поясни, че някои дейности на университети и научноизследователски организации попадат извън сферата на правилата за държавната помощ. Това се отнася до основните дейности на научноизследователските организации, а именно:

                              а)

                              образование за повече и по-добре квалифицирани човешки ресурси;

                              б)

                              провеждане на независими изследвания и развойна дейност за повече знания и по-добро

                              в)

                              разбирателство, включително съвместни научни изследвания и развитие; както и
                              разпространение на резултатите от научноизследователската дейност.

                  30.

                  Органът поясни също, че дейностите за трансфер на технологии (лицензиране, създаване на нови организации чрез юридическото им отделяне или други форми на управление на знания, създадени от научноизследователската организация), са неикономически, ако тези дейности имат вътрешен характер (51) и всички приходи се реинвестират в основните дейности на съответните научноизследователски организации (52).

            2.2   Държавни ресурси

                  31.

                  Само предимствата, които са предоставени пряко или непряко посредством държавни ресурси, могат да представляват държавна помощ по смисъла на член 61 от Споразумението за ЕИП (53). Предимствата, финансирани с частни ресурси, могат да доведат до засилване на позицията на определени предприятия, но не попадат в обхвата на член 61 от Споразумението за ЕИП.

                  32.

                  Този трансфер на държавни ресурси може да придобие редица форми, като преки безвъзмездни помощи, данъчни кредити и предимства в натура. По-конкретно, фактът, че държавата не начислява пазарни цени за някои услуги, представлява отказ от държавни ресурси. В решението си по Дело C-482/99 Франция срещу Комисията (54) Съдът на Европейския съюз също потвърди, че ресурсите на публично предприятие представляват държавни ресурси по смисъла на член 107 от Договора, съответстващ на член 61 от Споразумението за ЕИП, защото публичните органи са способни да контролират тези ресурси. В случаите, когато предприятие, на което е възложено извършването на УОИИ, е финансирано чрез ресурси, предоставени от публично предприятие, и това финансиране може да се окачестви като държавно, възможно е финансирането да представлява държавна помощ.

                  33.

                  Предоставянето без тръжна процедура на разрешителни за помещаване или използване на публични имоти или други специални или изключителни права с икономическа стойност може да означава отказ от държавни ресурси и да създаде предимство за получателите (55).

                  34.

                  В някои случаи държавите от ЕАСТ могат да финансират УОИИ от таксите или вноските, изплащани от някои предприятия или потребители, и тези приходи се превеждат на предприятията, на които е възложено извършване на УОИИ. Този вид финансиране бе разгледан от Съда, по-специално в решението си по Дело 173/73 Италия срещу Комисията
                      (56), в което Съдът постанови, че:
                  „понеже въпросните средства се набавят чрез задължителни вноски, наложени от държавното законодателство, и понеже, както се вижда от случая, тези средства се управляват и разпределят в съответствие с разпоредбите на това законодателство, те трябва да се разглеждат като държавни ресурси по смисъла на член [107 от Договора], дори ако са администрирани от институции, които не са публични органи.“

                  35.

                  По същия начин в решението си по Съединени дела C-78/90 до C-83/90 Compagnie Commerciale de l’Ouest
                      (57) Съдът потвърди, че мерките, финансирани чрез парафискални такси, представляват мерки, финансирани с държавни ресурси.

                  36.

                  Съответно, компенсаторни плащания за извършването на УОИИ, които се финансират чрез парафискални такси или задължителни вноски, наложени от държавното законодателство, и се управляват и разпределят в съответствие с разпоредбите на законодателството, са компенсаторни плащания, извършени чрез държавни ресурси.

            2.3   Отражение върху търговията

                  37.

                  За да попадне в приложното поле на член 61 от Споразумението за ЕИП, компенсацията за обществена услуга трябва да засяга или да заплашва да засегне търговията между договарящите се страни. Такова отражение по принцип предполага съществуването на пазар, отворен за конкуренция. По тази причина, когато пазарите са отворени за конкуренцията от Споразумението за ЕИП или националното законодателство или de facto с икономическото развитие, правилата за държавната помощ се прилагат. В такива ситуации държавите от ЕАСТ запазват своята свобода на действие по отношение на начина, по който възнамеряват да дефинират, организират и финансират УОИИ. Тази свобода подлежи на контрол на държавните помощи, когато е отпусната компенсация на доставчик на УОИИ, независимо дали е частно или публично предприятие (включително вътрешноведомствени доставчици). Когато пазарът е запазен за едно предприятие (включително вътрешноведомствени доставчици), компенсацията, предоставена на това предприятие е също така предмет на контрол на държавните помощи. Всъщност когато икономическата дейност е открита за конкуренцията, решението да се осигури УОИИ чрез методи, различни от процедурата за възлагане на обществени поръчки, която гарантира най-ниските разходи за общността, може да доведе до нарушения под формата на възпрепятстване на конкурентно навлизане на този пазар или чрез улесняване на експанзията на получателя на други пазари. Могат да възникнат нарушения и на пазарите на производствени ресурси. Помощ, предоставена на предприятие, извършващо дейност на нелиберализиран пазар, може да засегне търговията, ако получаващото предприятие извършва дейност и на либерализирани пазари (58).

                  38.

                  Мерките за помощ могат да засягат търговията и в случаите, в които получаващото предприятие не участва само по себе си в трансгранични дейности. В тези случаи вътрешното снабдяване може да бъде запазено или увеличено и вследствие на това се ограничават възможностите за предприятията, установени в други договарящи се страни, да предлагат услуги в тази държава от ЕАСТ (59).

                  39.

                  Според съдебната практика на Съда няма праг или процент, под който да счита, че търговията между договарящите се страни не е засегната (60). Относително малкият размер на помощта или относително неголемите мащаби на получаващото предприятие не означават a priori, че търговията между договарящите се страни не е засегната.

                  40.

                  От друга страна, Комисията заключи по няколко случая, че дадени дейности са с чисто местен характер и не са засегнали търговията между договарящите се страни. Примери за това са:

                              а)

                              плувни басейни, които се използват главно от местното население (61);

                              б)

                              местни болници, насочени изключително към местното население (62);

                              в)

                              местни музеи, които не е вероятно да привлекат чуждестранни посетители (63); както и

                              г)

                              местни културни събития, чиято потенциална публика е само местна (64).

                  41.

                  Накрая, Органът не трябва да проучва цялата финансова подкрепа, предоставяна от държавите от ЕАСТ. В Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (65) се посочва, че помощ, възлизаща на по-малко от 200 000 EUR на предприятие за всеки период от три години, не попада в приложното поле на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП. В сектора на транспорта се прилагат специфични минимални прагове (66) и Комисията възнамерява да приеме регламент с специфична минимален праг за местни услуги от общ икономически интерес, който ще бъде включен в Споразумението за ЕИП.

            3   Условия, при които компенсацията за обществена услуга, не представлява държавна помощ

      3.1   Критериите, установени от Съда

                  42.

                  Съдът в решението си по делото Altmark
                      (67) предостави допълнителни разяснения относно условията, при които компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ поради липса на предимство.

                  43.

                  Според Съда,
                  „Доколкото държавната намеса трябва да се приема като компенсация, представляваща насрещната престация за извършените доставки на услуги от предприятията бенефициери, за да изпълнят задължения за обществена услуга, по такъв начин, че в действителност тези предприятия не се възползват от финансово предимство и посочената намеса следователно няма за последица да ги постави в по-благоприятно конкурентно положение спрямо предприятията, които ги конкурират, подобна намеса не попада в обхвата на член [107, параграф 1 от Договора]. Въпреки това, за да може тази държавна помощ да избегне класификацията за държавна помощ в конкретен случай, трябва да бъдат изпълнени няколко условия:
                  … Първо, за получаващото предприятие трябва в действителност да съществуват задължения за изпълнение на обществена услуга и задълженията трябва да са ясно определени. …
                  … Второ, параметрите на базата за изчисляване на компенсацията трябва да са установени предварително по обективен и прозрачен начин, за да не се допусне предоставянето на икономическо предимство за предприятието получател, което да го постави в по-благоприятно положение спрямо предприятията конкуренти. … Следователно в случаите, когато впоследствие се окаже, че предоставянето на определени услуги във връзка с изпълнението на задължението за обществени услуги е било икономически неизгодно, изплащането от държавата-членка на компенсация за понесените от предприятието загуби при липса на предварително установени параметри за такава компенсация представлява финансова мярка, която попада в определението за държавна помощ съгласно [член 107, параграф 1 от Договора].
                  … Трето, компенсацията не може да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнение на задълженията, свързани с предоставяне на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба …
                  … Четвърто, ако предприятието носител на задължения за обществени услуги не е определено, като специален случай, чрез процедура по възлагане на обществени поръчки, която създава условия за избор на кандидата, способен да предостави тези услуги при най-ниски разходи за съответната общност, нивото на компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и осигурено с необходимите транспортни средства за изпълнение на необходимите изисквания на обществената услуга, би направило при изпълнение на тези задължения, като се отчитат съответните постъпления и една разумна печалба за изпълнение на задълженията“ (68).

                  44.

                  В раздели 3.2 до 3.6 по-долу ще бъдат разгледани различните изисквания, установени в съдебната практика от делото Altmark, а именно понятието за услуга от общ икономически интерес съгласно член 61 от Споразумението за ЕИП (69), необходимостта от акт на възлагане (70), задължението за определяне на параметрите на компенсацията (71) и принципите относно избягването на свръхкомпенсация (72) и принципите относно избора на доставчик (73).

            3.2   Съществуване на услуга от общ икономически интерес

                  45.

                  Понятието „услуга от общ икономически интерес“ се изменя постоянно и зависи наред с другото от нуждите на гражданите, от технологичните и пазарните промени и от социалните и политическите предпочитания в съответната държава от ЕАСТ. Съдът установи, че УОИИ са услуги със специални характеристики в сравнение с тези на други икономически дейности (74).

                  46.

                  При липса на конкретни правила на ЕИП, определящи обхвата за съществуването на УОИИ, държавите от ЕАСТ разполагат с голяма свобода да определят дадена услуга като УОИИ и да предоставят компенсация на доставчика на услугата. Компетентността на Органа в това отношение се ограничава до проверка на това държавата от ЕАСТ да не е допуснала явна грешка при определянето на услуга като УОИИ (75) и до оценка на всички държавни помощи, включени в компенсацията. Когато съществуват специфични правила на ЕИП, преценката на държавите от ЕАСТ е обвързана и от тези правила, без да се засяга задължението на Органа да проведе оценка на това, дали УОИИ е била правилно определена за целите на контрола на държавната помощ.

                  47.

                  Съгласно първия критерий по делото Altmark се изисква определение на задачата на УОИИ. Това изискване съвпада с това по член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП (76). От член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП става ясно, че предприятията, на които е възложено предоставянето на УОИИ, са предприятия натоварени със „специфична задача“ (77). Общо казано, възлагането на „специфична задача за обществена услуга“ е свързано с извършването на услуги, които едно предприятие не би поело или не би поело в същата степен или при същите условия, ако изхождаше от своя търговски интерес (78). Държавите от ЕАСТ или Споразумението за ЕИП могат да обвържат тези услуги с изпълнението на специални задължения, когато прилагат критерий за общ интерес.

                  48.

                  Така, Органът смята, че не е уместно да обвързва задълженията, свързани с извършване на обществена услуга, с дейност, извършвана от предприятия при нормални пазарни условия, която вече се предоставя или може да бъде предоставена задоволително и при условия като цена, обективни качествени характеристики, непрекъснатост и достъп до услугата, отговарящи на публичния интерес, определен от държавата (79). Що се отнася до въпроса дали дадена услуга може да бъде предоставена от пазара, оценката на Органа се ограничава с проверка на това дали държавата от ЕАСТ е допуснала явна грешка.

                  49.

                  Важен пример за този принцип е сектора на широколентовия достъп до интернет, относно който Органът вече даде ясни указания за това кои видове дейности могат да се считат за УОИИ. Което е по-важно — Органът смята, че в райони, където частни инвеститори вече са инвестирали в инфраструктура за широколентова мрежа (или са в процес на допълнително разширяване на своята мрежова инфраструктура) и вече предоставят конкурентни широколентови услуги с достатъчно широколентово покритие, изграждането на паралелна широколентова инфраструктура не следва да се счита за УОИИ. За разлика от това, когато инвеститорите не са в състояние да предоставят адекватно широколентово покритие, може да се отпусне компенсация за УОИИ при определени условия (80).

                  50.

                  Органът смята също, че за да могат услугите да бъдат определени като УОИИ, те трябва да бъдат насочени към гражданите и да бъдат в интерес на обществото като цяло.

            3.3   Акт на възлагане

                  51.

                  За да се приложи член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, извършването на УОИИ трябва да бъде възложено на едно или повече предприятия. Затова държавата трябва да е възложила специална задача на въпросните предприятия (81). Също така според първия критерий по делото Altmark се изисква на предприятието да е възложено задължението за обществена услуга. Съответно, за да се съблюдава съдебната практика от делото Altmark, при възлагането на обществена услуга е необходимо да се определят задълженията на въпросните предприятия и на органа.

                  52.

                  Обществената услуга трябва да бъде възложена чрез акт, който може да бъде под формата на законодателен или регулаторен инструмент или договор в зависимост от законодателството в държавите от ЕАСТ. Услугата може да бъде възложена и чрез няколко акта. Въз основа на прилагания от Комисията и Органа подход в тези случаи в акта или в серията от актове трябва да се уточнява поне:

                              а)

                              съдържанието и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга;

                              б)

                              предприятието и при необходимост — съответната територия;

                              в)

                              естеството на всички изключителни или специални права, предоставени на предприятието от въпросния орган;

                              г)

                              параметрите за изчисляване, контролиране и преглед на компенсацията; както и

                              д)

                              мерките за избягване и възстановяване на свръхкомпенсации.

                  53.

                  Участието на доставчика на услуги в процеса, чрез който му се възлага обществена услуга, не означава, че задачата не произтича от акт на публичен орган, дори ако възлагането се прави по искане на доставчика на услуги (82). В някои национални системи не е необичайно органите да финансират услуги, които са били разработени и предложени от самия доставчик. Националният орган обаче трябва да реши дали одобрява предложението на доставчика, преди да предостави компенсация. Без значение е дали необходимите елементи за акта на възлагане се вмъкват пряко в решението за приемане на предложението на доставчика или се въвежда отделен правен акт, напр. договор с доставчика.

            3.4   Параметри за изчисляване на компенсацията

                  54.

                  Параметрите, които служат за база за изчисляване на компенсацията, трябва да са установени предварително по обективен и прозрачен начин, за да не се допусне предоставянето на икономическо предимство за предприятието получател, което да го постави в по-благоприятно положение спрямо предприятията конкуренти.

                  55.

                  Необходимостта да се установят предварително параметрите на компенсацията не означава, че компенсацията трябва да се изчисли въз основа на специфична формула (напр. дадена цена на ден, на ястие, на пътник или на брой потребители). Това, което е от значение, е единствено да е ясно от самото начало как трябва да се определи компенсацията.

                  56.

                  Ако националният орган реши да компенсира всички разходни пера на доставчика, той трябва да определи от самото начало как ще се определят и изчисляват тези разходи. Само пряко свързаните с предоставянето на УОИИ разходи могат да бъдат взети предвид в този контекст. Трябва да се приспаднат всички приходи за предприятието от предоставянето на УОИИ.

                  57.

                  Когато на предприятието се предоставя разумна печалба като част от компенсацията, в акта на възлагане трябва също да се установява критерият за изчисляване на тази печалба.

                  58.

                  Когато се предвижда преразглеждане на размера на компенсацията през времетраенето на възлагането, в акта на възлагане трябва да се уточнят редът и условията за това преразглеждане и възможното му отражение върху общия размер на компенсацията.

                  59.

                  Ако УОИИ се възлага в рамките на тръжна процедура, методът за изчисляване на компенсацията трябва да бъде включен в информацията, предоставена на всички предприятия, желаещи да участват в процедурата.

            3.5   Избягване на свръхкомпенсация

                  60.

                  Според третия критерий по делото Altmark компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнение на задълженията, свързани с предоставяне на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба. Поради това всеки механизъм относно избора на доставчик на услуги трябва да бъде решен по такъв начин, че нивото на компенсация се определя въз основа на тези елементи.

                  61.

                  Разумна печалба следва да означава процентът на възвръщаемост на капитала (83), който би бил изискван за типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес за целия период на възлагане, като взема предвид равнището на риска. Равнището на риска зависи от съответния сектор, вида на услугата и характеристиките на механизма на компенсация. Процентът следва да се определи при възможност чрез позоваване на процента на възвращаемост на капитала, постигнат в подобни видове договори за обществени поръчки, възложени при конкурентни условия (напр. договори, възложени в рамките на търг). В секторите, в които няма предприятия, сравними с предприятието, на което е възложено извършването на услуга от общ икономически интерес, позоваване може да се направи със сравними предприятия, разположени в други договарящи се страни, или при необходимост — в други сектори, при условие че се отчитат специфичните характеристики на всеки сектор. Когато се определя какво означава разумна печалба, държавите от ЕАСТ могат да въведат стимулиращи критерии, свързани по-специално с качеството на предоставената услуга и повишаването на производствената ефективност. Повишаването на ефективността не може да се постига за сметка на качеството на предоставяната услуга.

            3.6   Избор на доставчик

                  62.

                  В съответствие с четвъртия критерий по делото Altmark предложената компенсация трябва или да бъде резултат от процедура по възлагане на обществена поръчка, позволяваща да се избере кандидатът, който е в състояние да предоставя тези услуги на най-ниската цена за общността, или да бъде определена въз основа на съпоставяне с типично, добре управлявано и подходящо оборудвано предприятие.

            3.6.1   Размер на компенсацията, когато УОИИ е възложена след подходяща тръжна процедура

                  63.

                  Най-простият начин за публичните органи да спазят четвъртото условие по делото Altmark е да проведат открита, прозрачна, и недискриминационна тръжна процедура в съответствие с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (84) и Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (85), както е посочено по-долу. Както е посочено в точка 5, провеждането на такава процедура за възлагане на обществени поръчки често е задължително изискване по съществуващите правила на ЕИП.

                  64.

                  Също в случаите, когато няма правно изискване провеждането на открита, прозрачна, открита и недискриминационна тръжна процедура е подходящ метод за сравнение на различните потенциални оферти и установява компенсацията така, че да се изключи наличието на помощ.

                  65.

                  Въз основа на съдебната практика на Съда провеждането на тръжна процедура изключва съществуването на държавна помощ само когато позволява избирането на участник в търга, способен да предостави услугата „на най-ниската цена за общността“.

                  66.

                  Що се отнася до характеристиката на тръжната процедура открита (86) процедура в съответствие с изискването на правилата за възлагане на обществени поръчки е естествено приемлива, но една ограничена (87) процедура също може да задоволи четвъртия критерий по делото Altmark, освен ако заинтересованите оператори не са били в състояние да участват в тръжната процедура без основателни причини. От друга страна, състезателният диалог (88) или процедурата на договаряне с публикуване (89) предоставят широки правомощия на възлагащия орган и могат да ограничат участието на заинтересовани оператори. Поради това, те могат да бъдат счетени за достатъчни да отговарят на четвъртия критерий по делото Altmark само в извънредни случаи. При процедурата на договаряне без публикуване на обявление за поръчка (90) не може да се гарантира, че процедурата ще доведе до избор на кандидат, способен да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността.

                  67.

                  Що се отнася до критериите за възлагане на поръчките, принципът на „най-ниската цена“ (91) очевидно отговаря на четвъртия критерий по делото Altmark. Също така принципът на „икономически най-изгодната оферта“ (92) се счита за достатъчен. При условие, че критериите за възлагане, включително екологични (93) или социални критерии, са достатъчно тясно свързани със същността на предоставената услуга и позволяват най-изгодната в икономическо отношение оферта да се съчетае с пазарната стойност (94). При настъпването на такива обстоятелства може да е подходящо да се използва механизъм за дължими възстановявания, за да се минимизира риска от свръхкомпенсация ex ante. На възлагащия орган не е забранено да установява стандарти за качество, които да бъдат изпълнявани от всички икономически оператори или от вземане предвид на качествени аспекти, свързани с различни предложения, при вземане на решението за възлагане.

                  68.

                  Накрая, при определени обстоятелства с процедурата за възлагане на обществени поръчки не може да се постигнат най-ниски разходи за общността, тъй като с нея не се създава достатъчно отворена и истинска конкуренция. Например такъв е случаят, когато, предвид особеностите на въпросната услуга, съществуват права на интелектуална собственост или необходимата инфраструктура, притежавана от даден доставчик на услуги. По подобен начин при процедури само с една оферта, не може да се приеме, че тръжната процедура е достатъчна, за да гарантира най-ниските разходи за общността.

            3.6.2   Размер на компенсацията, когато УОИИ не е възложена след тръжна процедура

                  69.

                  При липса на търг най-добрият показател за компенсацията е общоприетото пазарно възнаграждение за дадена услуга, когато то съществува (95).

                  70.

                  Когато не съществува такова пазарно възнаграждение, размерът на компенсацията трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които типично предприятие, добре управлявано и оборудвано с материални средства, за да отговори на необходимите изисквания за обществена услуга, би понесло при изпълнението на тези задължения, като се отчитат съответните приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения. Целта е да се гарантира, че не се вземат за показател високите разходи на неефективно предприятие.

                  71.

                  Що се отнася до понятието „добре управлявано предприятие“ и при липсата на официално определение, държавите от ЕАСТ следва да прилагат обективни критерии, които са признати в икономически план за представителни за задоволително управление. Органът смята, че простото генериране на печалба не е достатъчен критерий, за да се счита едно предприятие за „добре управлявано“. Следва да се вземе предвид фактът, че финансовите резултати на предприятията, особено в секторите, които са най-често свързани с УОИИ, могат да бъдат силно повлияни от пазарната им мощ или от правилата на сектора.

                  72.

                  Органът смята, че понятието „добре управлявано предприятие“ предполага съблюдаване на националните или международните счетоводни стандарти, които са в сила. Наред с другото държавите от ЕАСТ могат да основат анализите си на аналитичните представителни за производителността съотношения (като оборота спрямо използвания капитал, общите разходи спрямо оборота, оборота на служител, добавената стойност на служител или разходите за персонала спрямо добавената стойност). Държавите от ЕАСТ могат да използват също аналитичните съотношения, свързани с качеството на доставките, в сравнение с очакванията на потребителите. Предприятие, на което е възложено извършването на УОИИ и което не отговаря на качествените критерии, определени от съответната държава от ЕАСТ, не представлява добре управлявано предприятие, дори разходите му да са ниски.

                  73.

                  Предприятия с аналитични съотношения, които са представителни за ефикасно управление, могат да бъдат смятани за представителни типични предприятия. При анализа и сравнението на структурите на разходите трябва да се вземат предвид обаче размерът на въпросното предприятие и фактът, че в някои сектори редом могат да съществуват предприятия с много различни структури на разходите.

                  74.

                  Позоваването на разходите на „типично“ предприятие във въпросния сектор предполага, че има достатъчен брой предприятия, чиито разходи могат да се вземат предвид. Тези предприятия могат да бъдат разположени в същата държава от ЕАСТ или в друга договаряща се страна. Органът обаче е на мнение, че не може да се прави позоваване на разходите на предприятие в монополно положение или получаващо компенсация за обществена услуга, предоставена при условия, неотговарящи на законодателството на ЕИП, тъй като и в двата случая равнището на разходите може да бъде по-високо от нормалното. Разходите, които трябва да се вземат предвид, са всички разходи, свързани с УОИИ, т.е. преките разходи, необходими за осъществяването на УОИИ и подходящ принос към непреките разходи, присъщи както за УОИИ, така и за други дейности.

                  75.

                  Ако държавата от ЕАСТ може да докаже, че структурата на разходите на предприятието, натоварено с извършването на УОИИ, отговаря на средната структура на разходите на ефективни и сравними предприятия във въпросния сектор, че не представлява държавна помощ размерът на компенсацията, която ще позволи на предприятието да покрие разходите си, като получи и разумна печалба, се смята, че тя отговаря на четвъртия критерий по делото Altmark.

                  76.

                  Изразът „предприятие, подходящо оборудвано с материални средства“ следва да се разбира като предприятие, притежаващо необходимите ресурси, за да изпълни незабавно задълженията за обществена услуга, които има предприятието, натоварено с извършването на УОИИ.

                  77.

                  „Разумна печалба“ следва да означава процентът на възвръщаемост на капитала (96), който би бил изискван за типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес за целия период на възлагане, като взема предвид равнището на риска, както е предвидено в раздел 3.5.

         (1)  Тази глава съответства на Съобщението на Комисията за прилагането на правилата на Европейския съюз за държавната помощ към компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, ОВ С 8, 11.1.2012 г., стр. 4.

         (2)  В съответствие с член 125 от Споразумението за ЕИП, Споразумението не засяга по никакъв начин режима на собственост на договарящите се страни. Вследствие на това при правилата за конкуренцията предприятията не се дискриминират въз основа на това дали са публична или частна собственост.

         (3)  Европейската комисията предостави допълнителни насоки в Ръководството относно прилагането на правилата на Европейския съюз за държавната помощ, възлагането на обществени поръчки и вътрешния пазар към услуги от общ икономически интерес и по-специално към социални услуги от общ интерес, SEC(2010) 1545 окончателен, 7.12.2010 г.

         (4)  ОВ L 7, 11.1.2012 г., стр. 3.

         (5)  Негов проект беше публикуван в ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 23.

         (6)  Включена в точка 2 от приложение XVI към Споразумението за ЕИП.

         (7)  Дело C-324/98 Telaustria Verlags GmbH and Telefonadress GmbH срещу Telekom Austria AG [2000 г.] Recueil, стр. I-10745, точка 60 и тълкувателно съобщение на Комисията относно правото на Общността, приложимо към обществените поръчки, които не са или не са изцяло предмет на разпоредбите на директивите за обществените поръчки, (ОВ C 179, 1.8.2006 г., стр. 2.).

         (8)  До Комисията могат да се изпращат въпроси също така чрез нейната интерактивна информационна служба за услугите от общ интерес, която се намира на уебсайта на Комисията: http://ec.europa.eu/services_general_interest/registration/form_en.html

         (9)  Съединени дела C-180/98 до C-184/98 Pavlov и други [2000 г.] Receuil, стр. I-6451.

         (10)  Съединени дела 209/78 до 215/78 и 218/78 Van Landewyck [1980 г.] Receuil, стр. 3125, точка 21; Дело C-244/94 FFSA и др. [1995 г.] Receuil, стр. I-4013; Дело C-49/07 MOTOE [2008 г.] Сборник, стр. I-4863, точки 27 и 28.

         (11)  Дело C-480/09 P AceaElectrabel Produzione SpA срещу Commission [2010 г.] Сборник, точки 47—55; Дело C-222/04 Ministero dell'Economia e delle Finanze срещу Cassa di Risparmio di Firenze SPA и др., [2006 г.] Receuil, стр. I-289, точка 112.

         (12)  Дело C-222/04 Ministero dell'Economia e delle Finanze срещу Cassa di Risparmio di Firenze SPA и др., [2006 г.] Recuil, стр. I-289, точки 107—118 и 125.

         (13)  Дело 118/85, Комисия срещу Италия [1987 г.] Recueil, стр. 2599, точка 7; Дело C-35/96 Комисия с/у Италия [1998 г.] Recueil, стр. I-3851, точка 36; Съединени дела C-180/98 до C-184/98 Pavlov и др., точка 75.

         (14)  Съединени дела C-159/91 и C-160/91 Poucet и Pistre [1993 г.] Recueil, стр. I-637.

         (15)  Вж. Заключение на генералния адвокат Geelhoed по дело C-295/05 Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo) срещу Transformación Agraria SA (Tragsa) и Administración del Estado [2007 г.] Сборник, стр. I-2999, точки 110—116; Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета, ОВ L 315, 3.12.2007 г., стр. 1, член 5, параграф 2 и член 6, параграф 1. Решение 2011/501/ЕС на Комисията от 23 февруари 2011 г. относно държавна помощ C 58/06 (ex NN 98/05), приведена в действие от Германия в полза на предприятията Bahnen der Stadt Monheim (BSM) (Железници на гр. Монхайм) и Rheinische Bahngesellschaft (RBG) (Рейнска ЖП компания) във Verkehrsverbund Rhein Ruhr (Обединение на предприятия за обществен транспорт Рейн-Рур), ОВ L 210, 17.8.2011 г., стр. 1, точки 208—209.

         (16)  Този факт не е от значение и за въпроса дали услугата може да бъде определена като УОИИ; вж. раздел 3.2.

         (17)  Дело C-519/04 P David Meca-Medina и Igor Majcen срещу Комисията [2006 г.] Recueil; стр. I-6991, точки 30—33; Дело C-350/07 Kattner Stahlbau [2009 г.] Сборник, стр. I-1513, точки 66, 72, 74 и 75; Заключение на генералния адвокат Poiares Maduro, представено на 10 ноември 2005 г. по дело C-205/03 P FENIN [2006 г.] Recueil, стр. I-6295, точки 50 и 51.

         (18)  Дело C-118/85 Комисията срещу Италия, точки 7 и 8.

         (19)  Дело C-30/87 Bodson/Pompes funèbres des régions libérées [1988 г.] Recueil, стр. I-2479, точка 18.

         (20)  Вж. по-специално дело C-364/92 SAT/Eurocontrol [1994 г.], Recueil, стр. I-43, точка 30.

         (21)  Дело C-364/92 SAT/Eurocontrol, точка 27; Дело C-113/07 P Selex Sistemi Integrati срещу Комисията [2009 г.] Сборник, стр. I-2207, точка 71.

         (22)  Решение на Комисията от 16 октомври 2002 г. по дело № 438/02 — Белгия — Помощ за пристанищните органи, ОВ C 284, 21.11.2002 г.

         (23)  Дело C-343/95 Calì & Figli [1997 г.] Recueil, стр. I-1547, точка 22.

         (24)  Решение на Комисията по дело № 140/2006 — Литва — Разпределяне на субсидии към държавните предприятия в изправителните домове, ОВ C 244, 11.10.2006 г.

         (25)  Съединени дела C-159/91 и C-160/91 Poucet и Pistre [1993 г.] Recuel, стр. I-637, точка 13.

         (26)  Дело C-218/00 Cisal и INAIL [2002 г.] Recueil стр. I-691, точка 45.

         (27)  Съединени дела C-264/01, C-306/01, C-354/01 и C-355/01 AOK Bundesverband [2004 г.] Recueil, стр. I-2493, точки 47—55.

         (28)  Съединени дела C-159/91 и C-160/91 Poucet и Pistre, точки 15—18.

         (29)  Дело C-218/00 Cisal и INAIL, точка 40.

         (30)  Съединени дела C-159/91 и C-160/91 Poucet и Pistre, точка 14; Дело C-218/00 Cisal и INAIL, точки 43—48; Съединени дела C-264/01, C-306/01, C-354/01 и C-355/01 AOK Bundesverband, точки 51—55.

         (31)  Вж. по-специално Дело C-244/94 FFSA и др., точка 19.

         (32)  Дело C-67/96, Albany [1999 г.] Recueil, стр. I-5751, точки 80—87.

         (33)  Дело C-244/94 FFSA и др., точки 9 и 17—20; Дело C-67/96, Albany, точки 81—85; вж. също Съединени дела C-115/97 до C-117/97 Brentjens [1999 г.] Recueil, стр. I-6025, точки 81—85, Дело C-219/97 Drijvende Bokken [1999 г.] Recueil, стр. I-6121, точки 71—75, и Съединени дела C-180/98—C-184/98 Pavlov и др., точки 114 и 115.

         (34)  Съединени дела С -115/97 до C-117/97 Brentjens.

         (35)  Съединени дела C-180/98 до C-184/98 Pavlov и др.

         (36)  Дело C-350/07 Kattner Stahlbau [2009 г.] Сборник, стр. I-1513.

         (37)  Въз основа на практиката на европейските съдилища най-яркият пример е Spanish National Health System (вж. Дело T-319/99 FENIN [2003 г.] Recueil, стр. II-357).

         (38)  Въз основа на цялостните характеристики на системата, ако са налице начисления, обхващащи само малка част от реалните разходи за услугата, това не може да засегне определянето ѝ като неикономическа.

         (39)  Дело T-319/99 FENIN [2003 г.] Recueil, стр.II-357, параграф 39.

         (40)  Дело T-319/99 FENIN, точка 40.

         (41)  Вж. например Дело C-244/94 FFSA, Дело C-67/96 Albany, Съединени дела C-115/97, C-116/97 и C-117/97 Brentjens, както и Дело C-219/97 Drijvende Bokken.

         (42)  Вж. съединени дела C-180 до C-184/98 Pavlov и др., точки 75 и 77.

         (43)  Вж. наред с другото Дело C-318/05 Комисията срещу Германия [2007 г.] Сборник, стр. I-6957, точка 68. Вж. също Решение на Комисията от 25.4.2001 г., N118/00 Subvention publiques aux clubs sportifs professionnels и Решение на надзорния орган на ЕАСТ по Дело 68123 Norway Nasjonal digital laeringsarena, 12.10.2011 г., стр. 9.

         (44)  Решение на Съда на ЕАСТ от 21 февруари 2008 г. по Дело E-5/07.

         (45)  Дело 263/86 Humbel [1988 г.] Recueil, стр. I-5365.

         (46)  Дело C-318/05 Комисия/Германия [2007 г.] Сборник, стр. I-6957; Дело C-76/05 Schwartz [2007 г.] Сборник–6849.

         (47)  Решение на Съда на ЕАСТ от 21 февруари 2008 г. по Дело E-5/07.

         (48)  Дело C-281/06 Jundt [2007 г.] Сборник, стр. I–12231.

         (49)  Дело 109/92 Wirth [1993 г.] Recueil, стр. I—6447.

         (50)  ОВ L 305, 19.11.2009 г., стр. 1 и притурка за ЕИП № 60, 19.11.2009 г., стр. 1.

         (51)  В съответствие с бележка под линия 26 от главата за държавната помощ за научни изследвания, развойна дейност и иновации от Насоките за държавната помощ под „вътрешен характер“ се разбира ситуация, при която управлението на знанията на научноизследователската организация се извършва или от отдел, или от дъщерна структура на научноизследователската организация, или съвместно с други научноизследователски организации. Възлагането по договор на предоставянето на конкретни услуги на трети страни посредством открити търгове не застрашава вътрешния характер на тези дейности.

         (52)  Вж. точки 3.1.1 и 3.1.2 от главата относно държавната помощ за научни изследвания, развойна дейност и иновации.

         (53)  Съединени дела C-52/97 до C-54/97 Viscido и др. [1998 г.] Recueil, стр. I-2629, точка 13, и Дело C-53/00 Ferring [2001 г.] Recueil, стр. I-9067, точка 16. Вж. също Дело C-379/98 PreussenElektra срещу Schleswag [2001 г.] Recueil, стр. I-2099.

         (54)  Дело C-482/99 Франция срещу Комисията (2002 г.), Recueil, стр. I-4397.

         (55)  Дело C-462/99 Connect Austria Gesellschaft für Telekommunikation GmbH срещу Telekom-Control-Kommission, и Mobilkom Austria AG [2003 г.] Recueil, стр. I-05197, точки 92 и 93; Дело T-475/04 Bouygues и Bouygues Télécom SA срещу Комисията [2007 г.] Сборник, стр. II-02097, точки 101, 104, 105 и 111.

         (56)  Дело C 173/73 Италия срещу Комисията [1974 г.] Recueil, стр. 709, точка 16. Вж. също Дело 78/79 Steinike [1977 г.] Recueil, стр. 595, точка 21, Дело C 206/06, Essent Netwerk [2008 г.] 5497, точки 47, 57 и 96.

         (57)  Compagnie Commerciale de l’Ouest и др. срещу Receveur Principal des Douanes de La Pallice Port [1992 г.] Recueil, стр. I-1847, точка 35. Вж. също Съединени дела C-34/01 до C-38/01 Enirisorse SpA срещу Ministero delle Finanze [2003 г.] Recueil, стр. I-14243, точка 26.

         (58)  Съединени дела T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 до T-607/97, T-1/98, T-3/98 до T-6/98 и T-23/98, Mauro Alzetta и други срещу Комисията [2000 г.] Recueil, стр. II-2319, точки 143—147.

         (59)  Вж. по-специално дело C-280/00, Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg срещу Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003 г.] Recueil, стр. I-7747.

         (60)  Дело C-280/00, Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg срещу Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, точка 81.

         (61)  Решение на Комисията по Дело № 258/2000 — Германия — Плувен басейн Dorsten, ОВ C 172, 16.6.2001 г., стр. 16.

         (62)  Решение на Комисията по Дело № 543/2001 — Ирландия — Капиталови отчисления за болници, ОВ C 154, 28.6.2002 г., стр. 4.

         (63)  Решение на Комисията по Дело № 630/2003 — Италия — Местни музеи — Сардиния, ОВ C 275, 8.12.2005 г., стр. 3.

         (64)  Решение на Комисията по Дело № 257/2007 — Испания — Безвъзмездни помощи за театрални продукции в Страната на баските, ОВ C 173, 26.7.2007 г., стр. 2.

         (65)  ОВ L 379, 28.12.2006 г., стр. 5, включен в точка 1да от приложение XV към Споразумението за ЕИП.

         (66)  Вж. член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 за транспорта.

         (67)  Дело C-280/00, Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg срещу Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH.

         (68)  Дело C-280/00, Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg срещу Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, точки 87—93.

         (69)  Вж. раздел 3.2.

         (70)  Вж. раздел 3.3.

         (71)  Вж. раздел 3.4.

         (72)  Вж. раздел 3.5.

         (73)  Вж. раздел 3.6.

         (74)  Дела C-179/90 Merci convenzionali porto di Genova [1991 г.] Recueil, стр. I-5889, параграф 27; Дело C-242/95 GT-Link A/S [1997 г.] Recueil, стр. I-4449, точка 53; и Дело C-266/96, Corsica Ferries France SA [1998 г.] Recueil, стр. I-3949, точка 45.

         (75)  Дело T-289/03 BUPA и др. срещу Комисията [2008 г.] Сборник, стр. II-81, точки 166—169 и 172; Дело T-17/02 Fred Olsen [2005 г.], Recueil, стр.II-2031, точка 216.

         (76)  Дело T-289/03 British United Provident Association Ltd (BUPA) срещу Комисията [2008 г.], Сборник, стр. II-81, точки 171 и 224.

         (77)  Вж. по-специално Дело С-127/73 BRT v SABAM [1974 г.] Recueil-313.

         (78)  Вж. по-специално член 2 от Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и Съвета от 23 октомври 2007 г. относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (ОВ L 315, 3.12.2007 г., стр. 1).

         (79)  Дело C-205/99 Analir [2001 г.] Recueil, стр. I-1271, точка 71.

         (80)  За по-подробни разпоредби вж. точки 24—30 от главата относно прилагането на правилата за държавна помощ във връзка с бързото разгръщане на широколентови мрежи в Насоките за държавната помощ, все още непубликувано в ОВ.

         (81)  Вж. по-специално Дело С-127/73 BRT v SABAM [1974 г.] Recueil-313.

         (82)  Дело T-17/02 Fred Olsen, точка 188.

         (83)  Процентът на възвръщаемост на капитала тук означава вътрешната норма на възвръщаемост (IRR), който предприятието реализира от инвестирания си капитал през цялата продължителност на проекта, т.е. съотношението IRR/паричните потоци на договора.

         (84)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114, включена в точка 4 от приложение XVI към Споразумението за ЕИП.

         (85)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1, включена в точка 2 от приложение XVI към Споразумението за ЕИП.

         (86)  Член 1, параграф 11, буква а) от Директива 2004/18/ЕО, член 1, параграф 9, буква а) от Директива 2004/17/ЕО.

         (87)  Член 1, параграф 11, буква б) от Директива 2004/18/ЕО, член 1, параграф 9, буква б) от Директива 2004/17/ЕО.

         (88)  Член 29 от Директива 2004/18/ЕО.

         (89)  Член 30 от Директива 2004/18/ЕО, член 1, параграф 9, буква а) от Директива 2004/17/ЕО.

         (90)  Член 31 от Директива 2004/18/ЕО. Вж. също така член 40, параграф 3 от Директива 2004/17/ЕО.

         (91)  Член 53, параграф 1, буква б) от Директива 2004/18/ЕО, член 55, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО.

         (92)  Член 53, параграф 1, буква а) от Директива 2004/18/ЕО, член 55, параграф 1, буква а) от Директива 2004/17/ЕО; Дело 31/87 Beentjes [1988 г.] Recueil 4635 и Дело C-225/98 Комисията срещу Франция [2000 г.] Recueil, стр. I-7445; Дело C-19/00 SIAC Construction [2001 г.] Recueil, стр. I-7725.

         (93)  Вж.например новото издание на „Купувайте, като се съобразявате с околната среда! Наръчник за екологосъобразни обществени поръчки, наличен на следния адрес: http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/handbook_summary_bg.pdf

         (94)  С други думи критериите трябва да бъдат определени по такъв начин, който да позволява ефективна конкуренция, която да минимизира предимството на спечелилия търга кандидат.

         (95)  Вж. например Решение на Комисията по дело C 49/2006 — Италия — Схема за държавна помощ, приведена в действие от Италия за компенсиране на Poste Italiane за разпространението на пощенски спестовни сертификати, ОВ L 189, 21.7.2009 г., стр. 3.

         (96)  Процентът на възвръщаемост на капитала тук означава вътрешната норма на възвръщаемост (IRR), който предприятието реализира от инвестирания си капитал през цялата продължителност на проекта, т.е. съотношението IRR/паричните потоци на договора.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II

         ЧАСТ VI:   ПРАВИЛА ЗА КОМПЕНСАЦИЯТА ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ УСЛУГИ, ДЪРЖАВНАТА СОБСТВЕНОСТ НА ПРЕДПРИЯТИЯТА И ПОМОЩТА ЗА ПУБЛИЧНИТЕ ПРЕДПРИЯТИЯ

         Рамка за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги
          (1)

      1.   Цел и обхват

                  1.

                  За да могат определени услуги от общ икономически интерес (УОИИ) да се извършват въз основа на принципи и при условия, които дават възможност чрез тях да се постигнат заложените цели, може да се окаже необходима финансова подкрепа от държавните органи, когато приходите, получени от предоставянето на услугата, не позволяват да се покрият разходите, възникващи от задължението за обществена услуга.

                  2.

                  От съдебната практика на Съда (2) е видно, че компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, ако са изпълнени някои условия (3). Когато тези условия са изпълнени, член 1 на част I от протокол 3 към Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд („Споразумение за надзор и съд“) не се прилага.

                  3.

                  Когато компенсацията за обществени услуги не отговаря на тези условия и ако общите критерии за приложимостта на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, са изпълнени, такава компенсация представлява държавна помощ и се подчинява на режима по членове 59 и 61 от Споразумението за ЕИП и член 1 на част I от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.

                  4.

                  В своята глава относно прилагането на правилата за държавни помощи за компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес (4), Надзорният орган на ЕАСТ (наричан по-нататък „Органът“) изясни условията, при които компенсациите за обществени услуги, следва да се разглежда като държавна помощ. Освен това в Регламента на Комисията за прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis, предоставяна на предприятия, предоставящи услуги от общ икономически интерес (5), който ще бъде включен в Споразумението за ЕИП, се определят условията, при които следва да се счита, че компенсации в малък размер за обществени услуги не засягат търговията между държавите от ЕАСТ и/или не нарушават или не заплашват да нарушат конкуренцията. При тези обстоятелства компенсацията не попада в обхвата на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП и следователно не попада в обхвата на процедурата по уведомяване, предвидена в член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.

                  5.

                  В член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП се посочва правното основание за оценка на съвместимостта на държавната помощ за УОИИ. В него се посочва, че предприятията, които са натоварени с извършването на УОИИ или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Споразумението за ЕИП, и в частност на правилата на конкуренцията. В член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП обаче се предвижда изключение от съдържащите се в Споразумението за ЕИП правила, доколкото прилагането на правилата на конкуренцията би препятствало фактически или юридически изпълнението на възложените задачи. Това изключение се прилага само ако развитието на търговията не е засегнато до степен, която би била в противоречие с интересите на договарящите се страни.

                  6.

                  С включването в Споразумението за ЕИП на Решение № 2012/21/ЕС на Комисията относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (наричано по-нататък „Решение 2012/21/ЕС“) (6) се определят условията, при които някои видове компенсации за обществени услуги, следва да се считат за съвместими с вътрешния пазар съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП и са освободени от изискването за предварително уведомяване по член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд (7).

                  7.

                  Принципите, заложени в настоящата рамка се прилагат само за компенсации за обществени услуги дотолкова, доколкото те представляват държавна помощ, която не попада в обхвата на Решение 2012/21/ЕС. Тези компенсации са предмет на предварително уведомяване съгласно член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд. В Рамката се посочват условията, при които тази държавна помощ може да се приеме за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП. Тя заменя главата от Насоките на Органа за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (8).

                  8.

                  Принципите, посочени в настоящата рамка, се прилагат за компенсацията за обществена услуга в областта на въздушния и морския транспорт, без да се засягат по-строгите специалните разпоредби, съдържащи се в секторното законодателство на ЕИП. Те не се прилагат за сектора на сухопътния транспорт и за сектора на общественото радио- и телевизионно разпространение, обхванат от главата от Насоките на Органа относно прилагане на правилата за държавните помощи по отношение на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение (9).

                  9.

                  Помощта за доставчици на УОИИ в затруднение ще бъдат оценени съгласно главата от Насоките на Органа за държавната помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (10).

                  10.

                  Принципите, посочени в настоящата рамка, се прилагат без да се засягат:

                              а)

                              изискванията, наложени от правото на ЕИП в областта на конкуренцията (и по-специално членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП);

                              б)

                              изискванията, наложени от правото на ЕИП в областта на обществените поръчки;

                              в)

                              разпоредбите на Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 година относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (11);

                              г)

                              допълнителните изисквания, произтичащи от Споразумението за ЕИП или от секторното законодателство на ЕИП.

            2.   Условия за съвместимост на компенсациите за обществени услуги, които представляват държавна помощ

      2.1.   Общи разпоредби

                  11.

                  На сегашния етап на развитите на вътрешния пазар държавната помощ, попадаща извън приложното поле на Решение 2012/21/ЕС, може да бъде обявена за съвместима с член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, ако е необходима за предоставянето на съответната услуга от общ икономически интерес и не засяга развитието на търговията до такава степен, че да противоречи на интересите на ЕИП. Условията, посочени в раздели 2.2—2.10 трябва да са спазени, за да се постигне баланс.

            2.2.   Истинската услуга от общ икономически интерес, посочена в член 59 от Споразумението за ЕИП

                  12.

                  Помощта трябва да бъде предоставена за действителна и правилно дефинирана услуга от общ икономически интерес, посочена в член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП.

                  13.

                  В главата си за прилагането на правилата към компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, Органът предостави насоки относно изискванията, свързани с определението за услуга от общ икономически интерес. По-специално държавите от ЕАСТ не могат да прикрепят специфични задължения за обществена услуга към услуги, които са вече предоставени или могат да бъдат предоставени задоволително от предприятия, извършващи дейност при нормални пазарни условия, като цената, обективни качествени характеристики, непрекъснатост и достъп до услугата, отговарящи на публичния интерес, определен от държавата. Що се отнася до въпроса дали дадена услуга може да се предоставя от пазара, оценката на Органа се ограничава с проверка на това дали определението на държавата от ЕАСТ е опорочено от явна грешка, освен когато в разпоредбите на правото на ЕИП не се предвижда по-строга норма.

                  14.

                  За приложното поле на принципите, посочени в настоящата рамка, държавите от ЕАСТ следва да докажат, че са разгледали надлежно нуждите за обществени услуги чрез обществена консултация или други подходящи инструменти, за да вземат предвид интересите на потребителите и на доставчиците. Това не се прилага, когато е ясно, че една нова консултация няма да донесе значителна добавена стойност към проведеното наскоро допитване.

            2.3.   Необходимост от акт за възлагане, в който да се посочват задълженията за обществена услуга и методите за изчисляване на компенсацията

                  15.

                  Отговорността за предоставяне на УОИИ трябва да бъде възложена на съответното предприятие с един или повече акта, чиято форма може да се определи от всяка държава на ЕАСТ. Понятието „държава от ЕАСТ“ включва централните, регионалните и местните органи.

                  16.

                  В акта или актовете по-специално трябва да се определи следното:

                              а)

                              съдържанието и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга;

                              б)

                              предприятието и при необходимост — съответната територия;

                              в)

                              естеството на всички изключителни или специални права, предоставени на предприятието от предоставящия орган;

                              г)

                              описание на компенсационния механизъм и параметрите за изчисляване, наблюдение и преразглеждане на компенсацията; както и

                              д)

                              мерките за избягване и възстановяване на свръхкомпенсации.

            2.4.   Продължителност на периода на възлагане

                  17.

                  Продължителността на периода на възлагане следва да е оправдано от обективни критерии, като необходимостта да се амортизират непрехвърляемите дълготрайни материални активи. По принцип продължителността на възлагането не трябва да надхвърля необходимия срок за амортизацията на най-важните активи, необходими за предоставянето на УОИИ.

            2.5.   Съответствие с Директива 2006/111/ЕО

                  18.

                  Помощта ще се счита за съвместима с вътрешния пазар въз основа на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП само когато предприятието спазва условията, когато е приложимо, на Директива 2006/111/ЕО (12). Помощта, която не е в съответствието с разпоредбите на тази директива, се смята, че засяга развитието на търговията до такава степен, че противоречи на интересите на ЕИП по смисъла на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП.

            2.6.   Спазване на правилата на ЕИП за обществените поръчки

                  19.

                  Помощта ще се смята за съвместима с вътрешния пазар въз основа на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП само ако, когато възлага извършването на услугата на въпросното предприятие, отговорният орган е спазил или се задължава да спазва приложимите правила на ЕИП в областта на обществените поръчки. Това включва всички изисквания за прозрачност, равно третиране и недискриминация, пряко произтичащи от Споразумението за ЕИП или където е приложимо — от вторичното законодателство на ЕИП. Помощта, която не отговаря на тези правила и изисквания, се смята, че засяга развитието на търговията до такава степен, че противоречи на интересите на ЕИП по смисъла на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП.

            2.7.   Липса на дискриминация

                  20.

                  Когато орган възложи извършването на същата УОИИ на няколко предприятия, компенсацията следва да се изчислява въз основа на същия метод по отношение на всяко предприятие.

            2.8.   Размер на компенсацията

                  21.

                  Размерът на компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване на нетните разходи (13), понесени при изпълнение на задълженията за обществена услуга, включително разумна печалба.

                  22.

                  Размерът на компенсацията може да се установи въз основа на очакваните разходи и приходи, въз основа на действително понесените разходи и приходи или въз основа на съчетание от двете, в зависимост от стимулите за ефективност, които държавата от ЕАСТ желае да въведе от самото начало, в съответствие с точки 40—41.

                  23.

                  Когато компенсацията се основава на част или всички очаквани разходи и приходи, те трябва да се уточнят в акта за възлагане. Те трябва да се основават на правдоподобни и видими параметри относно икономическата среда, в която се предоставя УОИИ. Те трябва да се основават, когато това е възможно, на експертните познания на секторните регулатори или на други органи, които са независими от предприятието. Държавите от ЕАСТ трябва да посочват източниците, на които се основават тези очаквания (14). Оценката на разходите трябва да отразява прогнозното увеличение на ефективността, постигнато от доставчика на УООИ по време на времетраенето на възлагането.

         Нетни разходи, необходими за изпълнението на задълженията за обществена услуга

                  24.

                  Нетните разходи, необходими или които се очаква да бъдат необходими за изпълнението на задълженията за обществена услуга, следва да се изчисляват, като при възможност се използва методологията на нетните избегнати разходи, когато това се изисква по законодателството на ЕИП или националното законодателство и в други случаи, когато това е възможно.

         Методология на нетните избегнати разходи

                  25.

                  Според методологията на нетните избегнати разходи, нетните разходи, необходими или които се очаква да бъдат необходими за изпълнението на задълженията за обществена услуга, се изчисляват като разлика между нетните разходи за доставчика, за да извърши услугата със задължение за обществена услуга, и нетните разходи или печалби за същия доставчик, за да извърши услугата без това задължение. Трябва да се следи внимателно за правилната оценка на разходите, които се очаква да избегне доставчикът на услуги и приходите, които се очаква да не получи, при липса на задължение за обществена услуга. При изчисляването на нетните разходи следва да се оценят ползите, доколкото това е възможно, за доставчика на УОИИ, включително нематериалните ползи.

                  26.

                  В приложение IV към Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (15) и в приложение I към Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (16) се съдържат по-подробни насоки за това как да се прилага методологията на нетните избегнати разходи.

                  27.

                  Въпреки че Органът счита методологията на нетните избегнати разходи за най-точния метод за определяне на разходите за задължение за обществена услуга, може да съществуват случаи, при които използването на тази методология е неосъществимо или неподходящо. В тези случаи и когато това е надлежно обосновано, Органът може да приеме алтернативни методи за изчисляване на нетните разходи, необходими за изпълнението на задължения за обществена услуга, като методологията чрез разпределяне на разходите.

         Методология, основана на разпределяне на разходите

                  28.

                  При методологията чрез разпределяне на разходите нетните разходи, необходими за изпълнението на задълженията за обществена услуга, могат да се изчислят като разлика между разходите и приходите на даден доставчик, за да изпълни задълженията за обществена услуга, както е уточнено и прогнозирано в акта за възлагане.

                  29.

                  Разходите, които трябва да се отчитат, включват всички разходи, необходими за извършването на УОИИ.

                  30.

                  Когато дейността на предприятието се свежда само до УОИИ, тогава всичките му разходи могат да се вземат предвид.

                  31.

                  Когато предприятието извършва също така дейности, попадащи извън обхвата на УОИИ, разходите, които трябва да се вземат предвид, могат да включват всички преки разходи, необходими за изпълнението на задълженията за услуга от общ икономически интерес, и съответна част от непреките разходи, които са общи както за УОИИ, така и за другите дейности. Разходите, свързани с други дейности извън обхвата на УОИИ, трябва да включват всички преки разходи и съответна част от общите разходи. За определяне на подходящия принос към общите разходи, като референтни стойности може да се вземат пазарните цени за използването на ресурсите, когато това е възможно (17). При липса на такива пазарни цени, подходящият принос към общите разходи може да бъде определен въз основа на равнището на разумна печалба (18), която предприятието може да очаква да извлече от дейности, попадащи извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, или по други методологии, когато са по-подходящи.

         Приходи

                  32.

                  Приходите, които трябва да се вземат предвид, трябва да включват най-малко всички приходи, получени от УОИИ, както е уточнено в акта за възлагане, и прекалено високите приходите, генерирани от специални или изключителни права, дори и да свързани с други дейности, както е предвидено в точка 43, независимо от това дали тези прекалено високи приходи са определени като държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП

         Разумна печалба

                  33.

                  Разумна печалба следва да означава процентът на възвръщаемост на капитала (19), който би бил изискван за типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес за цялата продължителност на акта на възлагане, като взема предвид равнището на риска. Равнището на риска зависи от съответния сектор, вида на услугата и характеристиките на механизма на компенсация.

                  34.

                  В надлежно обосновани случаи могат да се използват други показатели за равнището на печалбата, различни от процента на възвръщаемост на собствения капитал, за да се определи каква следва да бъде разумната печалба, като средната възвръщаемост на собствения капитал през времетраенето на възлагането (20), средната възвръщаемост на вложения капитал, средната възвръщаемост на активите или средната възвръщаемост на продажбите.

                  35.

                  Какъвто и показател да се избере, държавата от ЕАСТ трябва да предостави на Органа доказателства, че предвижданата печалба не надхвърля това, което се изисква от типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес, например като предостави информация за постигнатата възвръщаемост при подобен тип договори, възложени при конкурентни условия.

                  36.

                  Процент на възвръщаемост на капитала, който не надхвърля съответния суапов процент (21) плюс 100 базисни пункта (22), се смята за разумен при всички положения. Съответният суапов процент е суаповият процент, чийто падеж и валута съответстват на падежа и валутата на акта за възлагане.

                  37.

                  Когато предоставянето на УОИИ е свързано със значителен търговски или договорен риск, например поради това, че компенсацията е под формата на еднократна фиксирана сума, включваща очакваните нетни разходи и разумна печалба, а предприятието извършва дейност в конкурентна среда, разумната печалба не може да надхвърля равнището, отговарящо на процент на възвращаемост на капитала, съизмерим с равнището на риска. Този процент следва да се определи при възможност чрез позоваване на процента на възвращаемост на капитала, постигнат в подобни видове договори за обществени поръчки, възложени при конкурентни условия (напр. договори, възложени в рамките на търг). Когато прилагането на такъв метод не е възможно, могат да се използват други методи за установяване на възвращаемостта на капитала, след като използването им бъде обосновано (23).

                  38.

                  Когато предоставянето на УОИИ не е свързано със значителен търговски или договорен риск, например защото нетните разходи, направени при предоставяне на услуга от общ икономически интерес, са като цяло напълно компенсирани ex post, разумната печалба не може да надхвърля равнището, отговарящо на равнището, уточнено в точка 36. Този компенсационен механизъм не предоставя стимули за ефективност за доставчика на обществена услуга. Ето защо използването на такива механизми е строго ограничено до случаи, в които държавата от ЕАСТ може да докаже, че не е осъществимо или подходящо да се вземе предвид производствената ефективност и да се въведат договори, при които се предоставят стимули за постигане на подобрена ефективност.

         Стимули за ефективност

                  39.

                  При изготвянето на метода за компенсиране държавите от ЕАСТ трябва да въведат стимули за ефективното предоставяне на УОИИ с висок стандарт, освен ако не могат да докажат надлежно, че това не е осъществимо или подходящо.

                  40.

                  Стимулите за ефективност могат да бъдат изготвени по различни начини, за да се вземе предвид по най-добрия начин специфичният характер на всеки случай или сектор. Например държавите от ЕАСТ могат да определят предварително фиксирано равнище на компенсация, при което се предвижда и включва увеличената ефективност, която се очаква да постигне предприятието през времетраенето на акта на възлагане.

                  41.

                  Държавите от ЕАСТ могат също да зададат в акта на възлагане цели за производствена ефективност, при което равнището на компенсация се обвързва със степента, до която са постигнати целите. Ако предприятието не постигне целите, компенсацията следва да се намали съгласно метод за изчисляване, уточнен в акта на възлагане. Ако обаче предприятието надхвърли целите, компенсацията следва да се увеличи съгласно метод, уточнен в акта на възлагане. Възнаграждението за постигната увеличена производствена ефективност трябва да се определи на такова равнище, че да се позволи балансираното ѝ споделяне между предприятието и държавата от ЕАСТ и/или потребителите.

                  42.

                  Тези механизми за въвеждане на стимули за подобряване на ефективността трябва да се основават на обективни и измерими критерии, посочени в акта на възлагане и подлежащи на прозрачно последващо оценяване, извършено от орган, независим от доставчика на УОИИ.

                  43.

                  Повишаването на ефективността не трябва да бъде за сметка на качеството на предоставената услуга и следва да отговаря на стандартите, определени в законодателството на ЕИП.

         Разпоредби, приложими за предприятия, извършващи също дейности извън обхвата на УОИИ или предоставящи няколко УОИИ

                  44.

                  Когато предприятие извършва дейности, попадащи както в обхвата, така и извън обхвата на УОИИ, вътрешните сметки трябва да показват поотделно разходите и приходите, свързани с УОИИ, и разходите и приходите от другите услуги в съответствие с принципите, посочени в точка 31. Когато на предприятие е възложено извършването на няколко УОИИ, защото възлагащият орган или естеството на УОИИ са различни, трябва да е възможно да се провери във вътрешните сметки на предприятието дали е имало свръхкомпенсиране на равнището на всяка УОИИ.

                  45.

                  Ако въпросното предприятието има специални или изключителни права, свързани с дейности, различни от УОИИ, за която е предоставена помощта, които генерират печалба над разумната печалба, или ако от страна на държавата са му предоставени други предимства, всички те трябва да се вземат предвид, независимо как са определени за целите на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, и трябва да се добавят към приходите на предприятието. Разумната печалба от дейностите, за които съответното предприятие разполага със специални или изключителни права, трябва да бъде оценена от ex ante перспектива, с оглед на риска или липсата на риск, понесен от предприятието. В тази оценка трябва също да се вземе предвид ефективността на стимулите, които държавата от ЕАСТ е въвела във връзка с предоставянето на въпросните услуги.

                  46.

                  Държавата от ЕАСТ може да реши, че печалбите от други дейности извън обхвата на УОИИ, особено тези, които се основават на необходимата за предоставянето на УОИИ инфраструктура, трябва да бъдат използвани изцяло или частично за финансирането на УОИИ.

         Свръхкомпенсация

                  47.

                  Свръхкомпенсацията следва да се разбира като получена от предприятието компенсация, надхвърляща размера на помощта, определен в точка 21 за цялата продължителност на договора. Както е посочено в точки 39—42 по-горе, излишъкът, който се получава от неочаквано значително увеличената ефективност, може да бъде задържан от предприятието като допълнителна разумна печалба, както е посочено в акта за възлагане (24).

                  48.

                  Понеже свръхкомпенсацията не е необходима за предоставянето на съответната УОИИ, тя представлява несъвместима държавна помощ.

                  49.

                  Държавите от ЕАСТ трябва да гарантират, че компенсацията, предоставена за извършване на УОИИ, отговаря на изискванията, определени в настоящата рамка, и по-специално, че предприятията не получават свръхкомпенсация, по-голяма от сумата, определена в съответствие с изискванията, посочени в този раздел. Те трябва да представят доказателства по искане на Органа. Те трябва да извършват редовни проверки или правят необходимото тези проверки да бъдат извършени в края на периода на възлагане и, при всички случаи на интервали не по-дълги от три години. В случай на помощ, предоставена по начин, различен от процедура за възлагане на обществена поръчка с публикуване (25), проверките следва да се правят обичайно най-малко на всеки две години.

                  50.

                  Когато държавата на ЕАСТ е определила предварително фиксирано равнище на компенсация, чрез което по подходящ начин се предвижда и включва увеличената ефективност, която се очаква да постигне доставчикът на обществена услуга през времетраенето на възлагането, въз основа на правилно разпределение на разходите и приходите и разумни хипотези, както е описано в този раздел, проверката за свръхкомпенсация по принцип се ограничава до контролиране на това, че равнището на печалба, на което има право доставчикът съгласно акта за възлагане, е наистина разумно от ex ante гледна точка.

            2.9.   Допълнителни изисквания, които могат да бъдат необходими, за да се гарантира, че развитието на търговията не е засегнато до такава степен, че това да противоречи на интересите на ЕИП

                  51.

                  Изискванията, изложени в раздели 2.1—2.8, обикновено са достатъчни, за да се гарантира, че помощта не нарушава конкуренцията по такъв начин, че това да противоречи на интересите на ЕИП.

                  52.

                  Може да се допусне обаче, че при някои изключителни обстоятелства сериозни нарушения на конкуренцията във вътрешния пазар може да останат неотстранени и помощта да засегне търговията до такава степен, че да противоречи на интересите на ЕИП.

                  53.

                  В такъв случай Органът ще проучи въпроса дали тези нарушения могат да бъдат намалени, като на държавите от ЕАСТ се поставят условия или от тях се изискват ангажименти.

                  54.

                  Сериозни нарушения на конкуренцията, които да противоречат на интересите на Споразумението за ЕИП, се очаква да настъпят само при изключителни обстоятелства. Органът ще съсредоточи своето внимание към тези нарушения, при които помощта поражда значителни отрицателни ефекти върху други държави от ЕАСТ и върху функционирането на вътрешния пазар, например защото отнема на предприятия във важни сектори на икономиката възможността да постигнат мащаб на дейността, необходим, за да функционират ефикасно.

                  55.

                  Такива нарушения могат да възникнат например, когато продължителността на възлагането не може да се оправдае с обективни критерии (напр. необходимостта да се амортизират непрехвърляеми дълготрайни материални активи), когато възлагането обединява редица задачи (които обикновено подлежат на отделни възлагания без загуба на благосъстояние и без допълнителни разходи по отношение на ефикасността и ефективността в предоставянето на услуги). В такъв случай Органът ще провери дали би било възможно същата обществена услуга да бъде предоставена толкова добре, но с по-слабо нарушение на конкуренцията, например посредством по-ограничено възлагане по отношение на продължителността или обхвата, или чрез отделни възлагания.

                  56.

                  Друга ситуация, при която може да е необходима по-подробна оценка, може да възникне, когато държава от ЕАСТ възлага на доставчик без конкурентна процедура за подбор задачата да предоставя УОИИ на незапазен пазар, на който вече се предоставят много сходни услуги или на който може да се очаква, че при липса на УОИИ в близко бъдеще ще бъдат предоставяни такива услуги. Тези отрицателни ефекти върху развитието на търговията може да са по-изразени, когато УОИИ се предлага по тарифа, която е по-ниска от разходите на всички действащи или потенциални доставчици, което предизвиква затваряне на пазара. Макар и да зачита напълно правото на държавите от ЕАСТ да определят УОИИ по собствено усмотрение, Органът може да изиска изменения, например в разпределението на помощта, когато разумно може да се докаже, че би било възможно да се предостави същата УОИИ при равностойни условия за потребителите, с по-слабо нарушение на конкуренцията и на по-ниска цена за държавата.

                  57.

                  По-внимателно проучване се обосновава и в случите, когато възлагането на услуга е обвързано със специални или изключителни права, което сериозно ограничава конкуренцията на вътрешния пазар до степен, която противоречи на интересите на Споразумението за ЕИП. Макар и използването на член 59, параграф 1 от Споразумението за ЕИП да остава основният подход към такива случаи, държавната помощ може да не бъде счетена за съвместима, когато в изключителното право се предвиждат предимства, които не могат да бъдат оценени правилно, определени количествено или възприети съгласно методиките за изчисляване на нетните разходи на УОИИ, описани в раздел 2.8.

                  58.

                  Органът ще обърне внимание на ситуации, при които помощта позволява на предприятието да финансира създаването или използването на инфраструктура, която не е лесно възпроизведима и дава възможност за затваряне на пазара, на който се предоставя УОИИ или на свързани с него съответни пазари. Когато това е така, може да е целесъобразно да се изиска на конкурентите да бъде предоставен справедлив и недискриминационен достъп до тази инфраструктура при подходящи условия.

                  59.

                  Ако нарушаването на конкуренцията е в резултат от възлагане, което възпрепятства ефективното прилагане или упражняване на законодателството на ЕИП, имащо за цел запазването на доброто функциониране на вътрешния пазар, Органът ще определи дали обществената услуга не би могла да бъде предоставена по начин, който нарушава конкуренцията в по-малка степен, например като изцяло се прилага секторното законодателство на ЕИП.

            2.10.   Прозрачност

                  60.

                  За всяка компенсация за УОИИ, попадаща в приложното поле на настоящата рамка, съответната държава от ЕАСТ трябва да публикува следната информация в интернет или по друг подходящ начин:

                              а)

                              резултатите от обществената консултация или други подходящи инструменти, посочени в точка 14;

                              б)

                              съдържанието и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга;

                              в)

                              предприятието и при необходимост — съответната територия;

                              г)

                              размерът на помощта, предоставена на предприятието, на годишна основа.

            2.11.   Помощ, която отговаря на условията, предвидени в член 2, параграф 1 от Решение № 2012/21/ЕС

                  61.

                  Принципите, посочени в параграфи 14, 19, 20, 24, 39, 51, 59 и 60, буква a) не се прилагат за помощ, която отговаря на условията, предвидени в член 2, параграф 1 от Решение № 2012/21/ЕС.

            3.   Докладване и оценка

                  62.

                  Държавите от ЕАСТ трябва да докладват на Органа относно съответствието с настоящата рамка на всеки две години. Докладите трябва да съдържат преглед на прилагането на настоящата рамка за различните сектори на доставчиците на услуги, сред които:.

                              а)

                              описание на прилагането на принципите, посочени в настоящата рамка, към услугите, попадащи в неговото приложно поле, включително вътрешните дейности;

                              б)

                              общата сума на помощта, предоставена на предприятия, попадащи в приложното поле на настоящата рамка, заедно с разбивка по икономически сектори на получателите;

                              в)

                              информация за това дали прилагането на принципите, посочени в настоящата рамка, е довело за определен вид услуга до трудности или оплаквания от трети страни; както и

                              г)

                              друга информация относно прилагането на принципите, посочени в настоящата рамка, изисквана от Органа, която ще бъде уточнена в надлежна форма преди представянето на доклада.

                        Първият доклад се представя до 30 юни 2014 г.

                  63.

                  В допълнение, в съответствие с изискванията на част II от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд и Решение на Надзорния орган № 195/04/COL от 14 юли 2004 г. за прилагане на разпоредбите, предвидени в член 27 на част II от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд (26), държавите от ЕАСТ трябва да представят на Органа годишни доклади относно помощта, предоставена след решение на Надзорния орган относно настоящата рамка.

                  64.

                  Докладите ще бъдат публикувани на интернет сайта на Органа.

                  65.

                  Органът възнамерява да извърши преглед на настоящото съобщение до 31 януари 2017 г.

            4.   Условия и задължения, поставяни в решенията на Органа

                  66.

                  Съгласно член 7, параграф 4 на част II от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, Органът може да прибави към положителните решения условия, съгласно които дадена помощ може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и определи задължения, които да ѝ позволят да контролира спазването на решенията. В сферата на УОИИ поставянето на условия и задължения може да бъде необходимо, особено за да не се допусне помощта за съответните предприятия на практика да доведе до прекомерно нарушаване на конкуренцията и търговията на вътрешния пазар. В тази връзка може да се наложи изискването на периодични отчети или налагането на други задължения предвид конкретните обстоятелства на всяка услуга от общ икономически интерес.

            5.   Приложение

                  67.

                  Органът ще прилага разпоредбите на настоящата рамка от 31 януари 2012 г.

                  68.

                  Органът ще прилага принципите, посочени в настоящата рамка към всички проекти за помощ, за които бъде уведомен, и ще вземе решение по проектите в съответствие с тези принципи, дори ако уведомленията за тях са постъпили преди 31 януари 2012 г.

                  69.

                  Органът ще прилага принципите, посочени в настоящата рамка, за неправомерна помощ, по отношение на която е взето решение след 31 януари 2012 г., дори ако помощта е предоставена преди тази дата. Когато обаче, помощта е предоставена преди 31 януари 2012 г., принципите, посочени в точки 14, 19, 20, 24, 39 и 60 не се прилагат.

            6.   Подходящи мерки

                  70.

                  Органът предлага като подходящи мерки за целите на член 1, параграф 1 на част I от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, че държавите от ЕАСТ публикуват списък на съществуващите схеми за помощ относно компенсациите за обществена услуга, които трябва да бъдат приведени в съответствие с настоящата рамка до 31 януари 2013 г., и че те носят тези схеми за помощ в съответствие с настоящата рамка до 31 януари 2014 г.

                  71.

                  До 29 февруари 2012 г. държавите от ЕАСТ следва да потвърдят пред Органа, че са съгласни с така предложените подходящи мерки. При липса на отговор Органът ще счита, че съответната държава от ЕАСТ не е съгласна.

         (1)  Тази глава съответства на Рамката на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.) (ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 15).

         (2)  Решенията по дело C-280/00 Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg срещу Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH („Altmark“) [2003 г.] Recueil, стр. I-7747 и Съединени дела C-34/01 до C-38/01 Enirisorse SpA срещу Ministero delle Finanze [2003 г.] Recueil, стр. I-14243.

         (3)  В решението си по делото Altmark Съдът постанови, че компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ, ако са изпълнени четири кумулативни критерия. Първо, предприятието получател трябва действително да има задължения за предоставянето на обществена услуга и тези задължения трябва да са ясно дефинирани. Второ, параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин. Трето, компенсацията не може да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнението на задълженията, свързани с предоставянето на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба. И накрая, когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения за обществена услуга, в конкретен случай не е избрано вследствие на процедура за възлагане на обществена поръчка, която би позволила да бъде избран оферентът, който е в състояние да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността, равнището на нужната компенсация трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване.

         (4)  Приети заедно с настоящото рамка.

         (5)  Негов проект беше публикуван в ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 23.

         (6)  ОВ L 7, 11.1.2012 г., стр. 3.

         (7)  До включването на Решение 2012/21/ЕС в Споразумението за ЕИП, тази помощ, освен ако не е освободена от задължението за уведомяване на основание на Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28.11.2005 г. относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, включено в точка 1з на приложение XV към Споразумението за ЕИП, е предмет на общите изисквания за уведомяване, както е посочено в член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.

         (8)  ОВ L 109, 26.4.2007 г., стр. 44, и притурка към ЕИП № 20, 26.4.2007 г., стр. 1.

         (9)  Все още не са публикувани в ОВ или в притурката към ЕИП.

         (10)  ОВ L 97, 15.4.2005 г., стр. 41, и притурка към ЕИП № 18, 15.4.2005 г., стр. 1.

         (11)  ОВ L 318, 17.11.2006 г., стр. 17. Включена в точка 1а от приложение XV към Споразумението за ЕИП.

         (12)  Директива 2006/111/ЕО относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия. Включена в точка 1а от приложение XV към Споразумението за ЕИП.

         (13)  В този контекст нетни разходи означава нетните разходи, определени в точка 25 по-долу, или в случаите, в които не може да се приложи методологията на нетните избегнати разходи— разходите минус приходите.

         (14)  Обществени информационни източници, равнища на разходите, понесени от доставчика на УОИИ в миналото, равнища на разходите на конкурентите, бизнес планове, доклади за индустрията и т.н.

         (15)  ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51. Включена в точка 5вм от приложение XI към Споразумението за ЕИП.

         (16)  ОВ L 15, 21.1.1998 г., стр. 14. Включена в точка 5г от приложение XI към Споразумението за ЕИП.

         (17)  По делото Chronopost (съединени дела C-83/01 P, C-93/01 P и С-94/01 P, Chronopost SA [2003 г.] Recueil, стр. I-6993), Съдът на Европейските общности се позова на „обичайните пазарни условия“: „при липсата на всякаква възможност за съпоставяне на положението на La Poste с това на частно обединение на предприятия, което не действа в запазен сектор, „обичайните пазарни условия“, които по необходимост са хипотетични, трябва да се преценяват спрямо наличните обективни и проверими елементи“.

         (18)  Разумната печалба се оценява от ex ante гледна точка (въз основа по-скоро на очакваните печалби отколкото на реализиралите печалби) с цел да бъдат премахнати стимулите за предприятието да повиши своята ефективност, когато извършва дейности извън УОИИ.

         (19)  Процентът на възвръщаемост на капитала тук се определя по метода на вътрешната норма на възвръщаемост (IRR), който предприятието реализира от инвестирания си капитал през цялата продължителност на проекта, т.е. съотношението IRR/паричните потоци на договора.

         (20)  За дадена година счетоводният показател „процент на възвръщаемост на собствения капитал“ (ROE) се определя като съотношението между печалбата, преди лихви и данъци (EBIT), и собствения капитал за тази година. Средната годишна възвращаемост следва да бъде изчислена за целия период на възлагане чрез прилагане като сконтов фактор или цена на капитала на дружеството или на курс, определени от Органа в съответствие с главата от насоките на Органа за референтните и сконтови лихвени проценти (ОВ L 105, 21.4.2011 г., стр. 32 и в притурка към ЕИП № 23, 21.4.2011 г., стр. 1) и публикувани на уебсайта на Органа на следния Интернет адрес: http://www.eftasurv.int/state-aid/rates/, което е по-подходящо.

         (21)  Суаповият процент е по-дългият падеж, равен на междубанковия лихвен процент (IBOR). Използва се на финансовите пазари като референтен процент за установяване на размера на финансиране.

         (22)  Премията от 100 базисни пункта служи наред с другото за компенсиране на ликвидния риск, свързан с факта, че доставчикът на УОИИ, който инвестира капитал в договор за УОИИ, ангажира този капитал за продължителността на акта на възлагане и няма да може да продаде дяла си толкова бързо или при ниски разходи, колкото ако ставаше дума за широко разпространен и ликвиден безрисков актив.

         (23)  Например, като се сравни възвръщаемостта с претеглената средна цена на капитала на предприятието във връзка с въпросната дейност или със средната възвръщаемост на собствения капитал за сектора през последните години, като се вземе предвид това дали миналите данни мога да бъдат подходящи за цели, ориентирани към бъдещето.

         (24)  По подобен начин дефицитът, който се получава от производителност, чието увеличение е по-ниско от очакваното, се поема частично от предприятието, когато това е посочено в акта за възлагане.

         (25)  Като помощ, предоставена за договор с вътрешен подизпълнител, концесии без конкурентно разпределение, процедури за обществена поръчка без предварително публикуване.

         (26)  Изменена, консолидирана версия можете да намерите на уебсайта на Надзорния орган на следния Интернет адрес: http://www.eftasurv.int/media/decisions/195-04-COL.pdf