title: Решение 2012/121/ОВППС на Съвета от 27 февруари 2012 година в подкрепа на дейностите за насърчаване на диалога и сътрудничеството между ЕС, Китай и Африка за контрол на конвенционалното оръжие

text:
               28.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 54/8

         РЕШЕНИЕ 2012/121/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 27 февруари 2012 година
   в подкрепа на дейностите за насърчаване на диалога и сътрудничеството между ЕС, Китай и Африка за контрол на конвенционалното оръжие
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На своето заседание, проведено на 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие Стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с малки оръжия и леки въоръжения (по-нататък „МОЛВ“) и боеприпаси за тях (по-нататък „Стратегия на ЕС за МОЛВ“). В стратегията Африканският континент е посочен като един от регионите, засегнати в най-голяма степен от незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ.

               (2)

               Стратегията на ЕС за МОЛВ определя няколко задачи, които Съюзът трябва да изпълни, включително постигането на консенсус с държавите износителки, с цел малки оръжия да се доставят на правителства единствено съобразно ограниченията и съответните регионални и международни критерии за износ на оръжие.

               (3)

               Освен това в Стратегията на ЕС за МОЛВ се препоръчва МОЛВ да бъдат включени като тема за разглеждане в политическия диалог с трети държави и международни, регионални или субрегионални организации, като се отделя специално внимание на координирането на действията с основните партньори на Съюза и основни износители на МОЛВ, включително Китай.

               (4)

               През 2005, 2006, 2007 и 2010 г. Съветът на Европейския съюз прие заключения на Съвета в подкрепа на преговорите по договор за търговията с оръжие — правно обвързващ международен инструмент, който да установява общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. Съветът подчерта значението на сътрудничеството в този процес с други държави и регионални организации.

               (5)

               От момента на стартирането си през 2005 г. стратегическият диалог между ЕС и Китай включва разпоредби за диалог по въпросите на неразпространението и износа на конвенционално оръжие. По време на срещата на високо равнище през 2006 г. Китай и Съюзът се договориха да започнат нов диалог за мира, стабилността и устойчивото развитие на Африка, за да се насърчи разбирателството между партньорите, да се обсъждат дейности и приоритети и да се предостави възможност за интегрирането на Китай в международните усилия за подобряване и координиране на дейностите за сътрудничество. В стратегическия документ ЕС—Китай за периода 2007—2013 г. основният подход на Съюза към Китай се определя като подход на ангажираност и партньорство, а сътрудничеството за предотвратяване на незаконната търговия с МОЛВ се извежда като приоритет.

               (6)

               През декември 2004 г. Китай и Съюзът подписаха съвместна декларация за неразпространение и разоръжаване, която включва и сътрудничеството в областта на конвенционалното оръжие. В съвместната декларация Съюзът и Китай отбелязаха, че „трябва да се полагат положителни и активни усилия и за засилване на контрола върху износа на конвенционално оръжие. Режимите за контрол на въоръженията, засягащи някои конвенционални оръжия, трябва да бъдат засилени. Следва да се увеличат усилията за предотвратяване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения и на движението на такива оръжия, което може да застраши регионалния мир и стабилност.“

               (7)

               Съвместното стратегическо партньорство между Африка и ЕС от 2007 г. определя предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ като област за действие чрез укрепване на капацитета, изграждане на мрежи, сътрудничество и обмен на информация. Китай беше поканен и участва като наблюдател в срещата на високо равнище ЕС—Африка през 2010 г.,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   1.   Съюзът се стреми да развива сътрудничеството между гражданското общество, промишления сектор и правителствените представители на Китай, Съюза и африканските държави, включително чрез диалог между гражданските общества и промишлените сектори, с цел да се разработят общи подходи за отстраняване на заплахите, породени от незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ, и за преодоляване на липсата на регулиране на търговията с конвенционално оръжие на международно равнище. Развитието на това сътрудничество следва да се изразява и в по-голяма подкрепа и прилагане на солиден и стриктен договор за търговията с оръжие.
   2.   Съюзът следва целите, посочени в параграф 1, посредством следните проекти и мерки:

               —

               създаване и развитие на съвместна експертна работна група Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие, както и на съвместен научноизследователски център Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие. Експертната работна група и научноизследователският център имат за цел да повишат осведомеността и ангажираността на политическата общност в Китай, Африка и ЕС, отговорна за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му, по отношение на проблемите, свързани с незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ, и липсата на регулиране на законната търговия с конвенционално оръжие на международно равнище. Повишената осведоменост и ангажираност с тези въпроси ще допринесе за успешното договаряне и прилагане на солиден и стриктен договор за търговията с оръжие,

               —

               провеждане на кампании за застъпничество и научноизследователска дейност с цел в рамките на сътрудничеството между ЕС и Китай да се установят възможности за подпомагане на африканските държави при предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ.

         В приложението се съдържа подробно описание на проектите и мерките, посочени в настоящия параграф.
   Член 2
   1.   Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (по-нататък „ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
   2.   Техническото изпълнение на проектите и мерките, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от неправителствената организация „Saferworld“.
   3.   Saferworld изпълнява задачите си под ръководството на ВП. За тази цел ВП сключва необходимите договорености със Saferworld.
   Член 3
   1.   Референтната финансова сума за изпълнение на проектите и мерките, посочени в член 1, параграф 2, е в размер на 830 000 EUR.
   2.   Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
   3.   Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 2. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Saferworld. Споразумението предвижда, че Saferworld следва да осигури публичност на приноса на ЕС в съответствие с неговия размер.
   4.   Комисията прави необходимото да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране възможно най-скоро след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за всякакви трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
   Член 4
   ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение на базата на редовни тримесечни доклади, изготвяни от Saferworld. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета. Комисията докладва за финансовите аспекти на изпълнението на проектите и мерките, посочени в член 1, параграф 2.
   Член 5
   1.   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
   2.   Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие на решението обаче изтича шест месеца след датата на влизането му в сила, ако към този момент споразумението за финансиране не е сключено.

      Съставено в Брюксел на 27 февруари 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         ПРОЕКТИ И МЕРКИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1, ПАРАГРАФ 2

      1.   Цели

      Целите на решението са: стремеж към развитие на сътрудничеството между гражданското общество, промишления сектор и правителствените представители в Китай, Европейския съюз и на Африканския континент; разработване на общи подходи за отстраняване на заплахите, породени от незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ; и подкрепа на процеса за договор за търговията с оръжие („ДТО“) на Организацията на обединените нации (ООН) по време на дипломатическата конференция за ДТО през 2012 г. и след това. Тези цели трябва да се преследват посредством създаването и развитието на съвместна експертна работна група Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие (по-нататък „ЕРГ“) и на съвместен научноизследователски център Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие (по-нататък „научноизследователски център“). ЕРГ и научноизследователският център имат за цел да повишат осведомеността и ангажираността на политическата общност в Китай, Африка и Съюза по отношение на проблемите, свързани с незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ, и по отношение на необходимостта от постигане на споразумение по ДТО.
      Целта за засилено сътрудничество между Китай, Съюза и Африка се преследва и чрез провеждането на кампании за застъпничество и научноизследователска дейност, с оглед в рамките на сътрудничеството между ЕС и Китай да се установят възможности за подпомагане на африканските държави при предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ.
      2.   Описание на проектите и мерките

      2.1.   Създаване и развитие на съвместна експертна работна група Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие и на съвместен научноизследователски център Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие

      2.1.1.   Цели на проекта

                  —

                  установяване на форуми и мрежи за експерти на политиката от Съюза, Китай и Африка за обсъждане на различни аспекти на незаконната търговия с конвенционално оръжие,

                  —

                  повишаване на осведомеността и ангажираността на политическата общност в Китай, Африка и Съюза по отношение на проблемите, свързани с незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ, и лошото регулиране на законната търговия с конвенционално оръжие на международно равнище. Повишената осведоменост и ангажираност с тези въпроси следва да доведе до съвместна подкрепа за солиден и стриктен ДТО,

                  —

                  укрепване на официално и политическо равнище на диалога между ЕС, Китай и Африка, за да се задълбочи взаимното разбиране и да се установят общи подходи във връзка с процеса на ООН за ДТО в периода до дипломатическата конференция за ДТО през 2012 г., по време на провеждането ѝ и след това, включително чрез подкрепа за съвместните изследвания и анализи на съответните национални и регионални позиции, осъществявани от изследователи от Съюза, Китай и Африка,

                  —

                  изготвяне на препоръки от научноизследователската общност по отношение на ДТО и МОЛВ и представянето им по ефективен начин на правителствени служители, политици и политическата общност в Китай, Африка, Съюза и държавите-членки.

            2.1.2.   Описание на проекта

      а)   Създаване и развитие на съвместна експертна работна група Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие
      ЕРГ ще бъде централното институционално ядро в процеса на диалог, насърчаван с решението на Съвета, и ще се сформира посредством внимателна координация между Saferworld и партньорски организации на гражданското общество в Африка и Китай. ЕРГ ще има девет членове от Китай, Съюза и Африка, привлечени сред представители на университетските среди, мозъчните тръстове и изследователските центрове, които ще бъдат подбрани въз основа на експертния им опит, репутация и интереси. ЕРГ ще представлява форум, в рамките на който нейните членове ще обменят информация, идеи, експертен опит и научни изследвания по въпроси, засягащи контрола на конвенционалното оръжие, ще установяват естеството на заплахите, ще оценяват ефективността на предприеманите интервенции и ще отправят препоръки за съвместни действия към вземащите политически решения.
      Очаква се ЕРГ да служи като платформа за заинтересовани страни от гражданското общество, които не участват пряко в процеса на диалог, и да осигурява достъпен експертен опит, който да се ползва от вземащите политически решения и длъжностните лица, отговорни за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му в Китай, Съюза и Африка. Длъжностни лица от Африка, Китай и Съюза също ще бъдат поканени да наблюдават работата на ЕРГ.
      б)   Създаване и развитие на съвместен научноизследователски център Африка—ЕС—Китай по въпросите на конвенционалното оръжие
      Научноизследователският център ще има за цел да подпомага съвместните научни изследвания и анализи, извършвани от изследователи от Съюза, Китай и Африка. Той ще бъде установен в Китай. Центърът ще предоставя различни материали и ресурси на английски и китайски език, свързани с МОЛВ и процеса за ДТО. До същите материали и ресурси ще бъде осигурен и електронен достъп чрез уебсайт, който ще представлява и публичният интерфейс на ЕРГ.
      Дейностите, които ще се подпомагат при изпълнението на задачите, посочени в букви а) и б), ще включват:

                  —

                  организиране на подготвителни и последващи срещи в Китай и Европа между Saferworld и съответните партньорски организации от Китай и Африка, на които да се определят структурата и графикът на проекта; да се разработят подробни работни планове за създаването и развитието на научноизследователския център и ЕРГ; да се сформира екип за координация на проекта; да се определят отговорностите в екипа; и да се следи и оценява напредъкът при изпълнението на дейностите,

                  —

                  осигуряване и превод на основните материали, свързани с МОЛВ и ДТО, които ще бъдат използвани от политическата общност в Китай, Африка и Съюза и до които ще бъде предоставен достъп, включително електронен достъп, чрез уебсайта на научноизследователския център. Уебсайтът ще представлява и публичният интерфейс на ЕРГ,

                  —

                  организиране на няколко срещи между Saferworld, партньорски организации и компетентните китайски органи за представяне на дейностите на научноизследователския център и на ЕРГ, както и за представяне и обсъждане на средносрочните и окончателните резултати, с цел да се осигури подкрепата на компетентните органи за провежданите дейности,

                  —

                  организиране на най-много две двудневни заседания на ЕРГ годишно в Китай, Европа и Африка, на които да се определят научноизследователските планове и да се предоставят насоки за провеждането на кампании за застъпничество и научноизследователски дейности, разработването и представянето на препоръки за политиката. На всяко заседание ще се изготвя кратък доклад относно етапа на изпълнение на проекта,

                  —

                  организиране на два работни семинара по въпросите на ДТО с най-много 40 участници, включително представители от Съюза, Китай и Африка на политическата общност и органите, отговорни за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му, на военната и отбранителната индустрия и експерти от гражданското общество, на които да се прави преглед на напредъка в преговорите за ДТО и да се установяват допирните точки между различните държави,

                  —

                  публикуване от Saferworld и ЕРГ на информационен документ, в който се разглеждат позициите на Съюза и Китай във връзка с ДТО. Целта на информационния документ ще бъде да насочи обсъжданията на длъжностните лица от Съюза, Китай и Африка преди конференцията за ДТО през 2012 г. В него ще бъдат разгледани различията в позициите на Съюза, Китай и африканските държави по отношение на ДТО,

                  —

                  изготвяне на цялостен доклад с основните изводи, в който се посочват подробно постигнатите успехи и предизвикателствата, свързани с проекта, препоръчват се модели и възможни варианти за бъдещ диалог между ЕС, Китай и Африка по въпросите на МОЛВ и процеса за ДТО,

                  —

                  организиране на две мероприятия за официалното стартиране и приключване на проекта.

            2.1.3.   Резултати от проекта

                  —

                  повишена осведоменост, познаване и разбиране сред 500 представители на политическата общност в Китай, Африка и Съюза, включително длъжностни лица, отговорни за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му, учени, парламентаристи, неправителствени организации (НПО) и журналисти, по отношение на процеса на ООН за ДТО и на съответните национални позиции в периода до дипломатическата конференция за ДТО през 2012 г. и след нея,

                  —

                  подобрен диалог, взаимодействие и сътрудничество по въпросите на МОЛВ и процеса на ООН за ДТО сред 60 длъжностни лица и представители на гражданското общество в Съюза, Китай и Африка, включително чрез установяването на препоръки относно възможностите за колективни действия,

                  —

                  устойчиви връзки между 50 представители на институции на политическата общност в Съюза, Африка и Китай, които осигуряват възможност за непрекъснат обмен на информация и опит и за практическо сътрудничество по въпросите на МОЛВ и други въпроси, свързани с контрола върху конвенционалното оръжие, след приключването на този проект.

            2.2.   Насърчаване на сътрудничеството между ЕС и Китай за подпомагане на африканските държави при предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ

      2.2.1.   Цели на проекта

                  —

                  подпомагане на съвместните научни изследвания и анализи, извършвани от изследователи от Съюза, Китай и Африка по проблемите, свързани с разпространението на МОЛВ в Африка, и възможностите за съвместни действия в тази област от страна на ЕС и Китай,

                  —

                  подпомагане на африканските държави при установяването на нуждите от помощ и формулирането на исканията за помощ в областите, свързани с предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ,

                  —

                  формулиране на препоръки за вземащите политически решения в Съюза и Китай във връзка с възможностите за съвместно подпомагане на трети държави в Африка от страна на ЕС и Китай.

            2.2.2.   Описание на проекта

      Проектът ще позволи да се установят възможностите за сътрудничество между ЕС и Китай за подпомагане на трети държави в Африка при отстраняване на заплахите, породени от незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ. Проектът ще включва редица дейности, сред които:

                  —

                  организиране на най-много три учебни посещения в Африка за членовете на ЕРГ, които да задълбочат разбирането си във връзка с последиците от незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ за континента, да се срещнат с местни заинтересовани страни и да обсъдят нуждите от техническа помощ,

                  —

                  организиране на международен семинар в Африка по въпросите на предотвратяването на разпространението на МОЛВ на континента. На срещата ще присъстват до 30 участници, включително членове на ЕРГ и други представители на гражданското общество и длъжностни лица, отговорни за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му, от Африка, Китай и ЕС. Освен това на срещата ще се установят практическите области, в които исканията за помощ от страна на Африка за предотвратяване на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ могат да бъдат свързани с помощ от страна на Китай и Съюза,

                  —

                  техническа оценка на необходимостта от контрол върху МОЛВ в една африканска държава, включително оценка на разходите, области на интервенция и препоръки относно изпълнителните агенции. Проучването ще бъде проведено в тясно сътрудничество с правителствени служители, които участват в управлението на системите за контрол на МОЛВ, и с представители на сектора на отбраната в съответната африканска държава,

                  —

                  въз основа на техническата оценка, учебните посещения и семинара в Африка публикуване от ЕРГ на задълбочен доклад, който да акцентира върху движението на МОЛВ в Африка, да оцени ефективността на предприеманите интервенции и да отправи ясни препоръки към вземащите политически решения за съвместни действия от страна на ЕС, Китай и Африка. Докладът ще бъде преведен и разпространен сред близо 500 представители на гражданското общество, длъжностни лица, вземащи политически решения, и политици в Китай, ЕС и Африка, за да се повиши общата осведоменост по отношение на възможностите за сътрудничество между ЕС, Китай и Африка по въпросите на контрола върху МОЛВ в Африка. Докладът ще бъде представен и на срещите с длъжностните лица, предвидени в проекта, посочен в точка 2.1,

                  —

                  осигуряване на подкрепа за една африканска държава при определяне и формулиране на нуждите ѝ от помощ в областта на контрола върху МОЛВ и при отправяне на официални искания за такава помощ,

                  —

                  организиране на срещи с компетентните длъжностни лица от Съюза и Китай за насърчаване на развитието на концепция за съвместен проект,

                  —

                  организиране на семинар в Китай с участието на ЕС, Китай и Африка, на който да бъдат представени констатациите и препоръките на ЕРГ. На срещата ще присъстват до 50 участници, включително представители на гражданското общество и длъжностни лица, отговорни за конвенционалното оръжие и контрола върху износа му, от Африка, Съюза и Китай. Семинарът ще предостави възможност да се направи преглед на работата на ЕРГ в сферата на МОЛВ и да се обсъдят нейните препоръки и ще осигури рамка за практически съвместни действия, като помощ от страна на Съюза и Китай в областта на управлението на запасите, унищожаването на излишните количества и поддържането на регистри.

            2.2.3.   Резултати от проекта

                  —

                  повишена осведоменост сред около 500 представители на политическата общност в Китай и Съюза, включително учени, парламентаристи, НПО и журналисти, по отношение на проблемите, свързани с разпространението на МОЛВ в Африка, и възможностите за съвместни действия в тази област от страна на ЕС и Китай,

                  —

                  подобрен капацитет на една африканска държава да установи потребностите от помощ и да формулира исканията за помощ за целите на предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ,

                  —

                  установяване на възможности за съвместна помощ от ЕС и Китай за трети държави в Африка в областта на контрола върху МОЛВ.

            3.   Участници и места на провеждане на семинарите/работните семинари и встъпителните и заключителните прояви

      Освен ако в текста на настоящото приложение не е посочено друго, Saferworld ще прави предложения за потенциалните участници и места на провеждане на семинарите/работните семинари и встъпителните и заключителните прояви по проектите, посочени в точки 2.1 и 2.2, които впоследствие ще се одобряват от ВП при консултации с компетентните органи на Съвета.
      4.   Бенефициери

      Пряк бенефициер на проектите ще бъдат приблизително 500 представители на политическата общност в Китай, Африка и Съюза, включително неправителствени организации, мозъчни тръстове, представители на промишления сектор, правителствени служители, отговорни за контрола върху износа на конвенционално оръжие, и парламентаристи.
      Непряк бенефициер ще бъде населението, групи и отделни лица в Африка, които са засегнати от неблагоприятните последици от незаконната търговия с МОЛВ.
      5.   Оценка на въздействието

      След приключване на последните дейности, предвидени в настоящото решение, следва да се направи техническа оценка на неговото въздействие. Техническата оценка ще се извърши от ВП в сътрудничество с компетентните работни групи на Съвета, делегацията на Европейския съюз в Китай и други заинтересовани страни.
      6.   Срок

      Общата планирана продължителност на проектите е 24 месеца.
      7.   Орган, натоварен с техническото изпълнение

      Техническото изпълнение на решението ще бъде възложено на Saferworld, който ще изпълнява задачите си под ръководството на ВП.
      8.   Докладване

      Saferworld ще изготвя редовни тримесечни доклади, както и след приключване на всяка от описаните дейности. Докладите следва да бъдат представяни на ВП не по-късно от шест седмици след приключването на съответните дейности.
      9.   Прогнозирани общи разходи по проектите и мерките и финансово участие на ЕС

      Общите разходи на проектите и мерките възлизат на 830 000 EUR.


title: Решение № 1349/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година за изменение на Решение № 1719/2006/ЕО за създаване на програма Младежта в действие за периода 2007—2013 г. (Текст от значение за ЕИП)

text:
               24.12.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 348/113

      РЕШЕНИЕ № 1349/2008/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 16 декември 2008 година
   за изменение на Решение № 1719/2006/ЕО за създаване на програма „Младежта в действие“ за периода 2007—2013 г.
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 149, параграф 4 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след консултация с Комитета на регионите,
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               С Решение № 1719/2006/ЕО на Европейският парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 г. (3) беше създадена програмата „Младежта в действие“ за периода 2007—2013 г.

               (2)

               В член 10, параграф 2 от Решение № 1719/2006/ЕО се предвижда, че мерките, необходими за изпълнението на програмата, различни от изброените в параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 9, параграф 3 от същото решение, т.е. в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (4).

               (3)

               От посочения текст на Решение № 1719/2006/ЕО произтича по-специално, че решенията за отпускане на безвъзмездни помощи, които са различни от предвидените в член 10, параграф 1 от същото решение, подлежат на процедурата по консултиране и са предмет на „правото на проверка“ на Европейския парламент.

               (4)

               Тези решения за подбор обаче се отнасят преди всичко до финансова подкрепа с незначителен размер и не налагат вземането на решения от деликатно политическо естество.

               (5)

               Тези процедурни изисквания удължават срока с два до три месеца в процеса на отпускане на финансова подкрепа на кандидатите. Те предизвикват множество закъснения за получателите, утежняват прекомерно администрирането на програмата, а не носят добавена стойност, като се има предвид естеството на предоставяната финансова подкрепа.

               (6)

               С цел да се позволи по-бързото и по-ефикасно изпълнение на решенията за подбор, е необходимо процедурата по консултиране да бъде заменена със задължение на Комисията да информира незабавно Европейския парламент и държавите-членки за всякакви мерки за изпълнение на Решение № 1719/2006/ЕО, взети без съдействието на комитет,

         РЕШИХА:
   Член 1
   Решение № 1719/2006/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В член 9, параграф 3 се заличава.

               2.

               В член 10, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Комисията уведомява комитета, посочен в член 9, и Европейския парламент за всички други взети от нея решения за подбор във връзка с изпълнението на настоящото решение в срок два работни дни от приемането на съответните решения. Тази информация включва описание и анализ на получените заявления, описание на процедурата за оценка и подбор и списъци с предложените за финансиране проекти и на отхвърлените проекти.“.

         Член 2
   До 25 юни 2010 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно въздействието на настоящото решение.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Страсбург на 16 декември 2008 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         B. LE MAIRE

      (1)  ОВ C 224, 30.8.2008 г., стр. 113.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 2 септември 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и решение на Съвета от 20 ноември 2008 г.

      (3)  ОВ L 327, 24.11.2006 г., стр. 30.

      (4)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.


title: Решение 2012/700/ОВППС на Съвета от 13 ноември 2012 година в рамките на Европейската стратегия за сигурност в подкрепа на изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010—2014 г., приет от държавите — страни по Конвенцията от 1997 г. за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване

text:
               14.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 314/40

         РЕШЕНИЕ 2012/700/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 13 ноември 2012 година
   в рамките на Европейската стратегия за сигурност в подкрепа на изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010—2014 г., приет от държавите — страни по Конвенцията от 1997 г. за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съюзът следва да се стреми към постигане на тясно сътрудничество във всички области на международните отношения с оглед, наред с другото, опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на международната сигурност, в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации (ООН).

               (2)

               На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се определят глобалните предизвикателства и заплахи и се призовава за основан на правила международен ред с ефективно многостранно сътрудничество и добре функциониращи международни институции.

               (3)

               Европейската стратегия за сигурност приема Устава на ООН за основополагаща рамка на международните отношения и пледира за укрепване на ролята на Организацията на обединените нации („ООН“) и за предоставяне на инструментите, които са ѝ необходими, за да изпълнява своите отговорности и да действа ефективно.

               (4)

               Резолюция 51/45 на Общото събрание на ООН от 10 декември 1996 г. призова всички държави да се стремят активно към ефективно правнообвързващо международно споразумение за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини.

               (5)

               Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) беше открита за подписване на 3 декември 1997 г. влезе в сила на 1 март 1999 г. Тя представлява единственият цялостен международен инструмент за разрешаване на всички въпроси, свързани с противопехотните мини, включително тяхното използване, складиране и производство, търговията с тях, операциите за разминиране и помощта за жертвите.

               (6)

               На 23 юни 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/487/ОВППС (1) в подкрепа на всеобщото приемане и прилагане на Конвенцията. От 1 октомври 2012 г. 160 държави са изразили съгласието си да бъдат обвързани от Конвенцията.

               (7)

               На 3 декември 2009 г. държавите — страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена за 2010—2014 г. („План за действие от Картахена“) за всеобщото приемане и прилагане на всички аспекти на Конвенцията. По този начин те отчетоха и насърчиха по-нататък цялостното участие и приноса към прилагането на Конвенцията от страна на Международната кампания за забрана на противопехотните мини, Международния комитет на Червения кръст („МКЧК“), националните организации на Червения кръст и Червения полумесец, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН, Женевския международен център за хуманитарно разминиране, международните и регионалните организации, оцелелите жертви на мини и техните сдружения и други организации на гражданското общество, съгласно предвиденото в действие № 62 от Плана за действие от Картахена.

               (8)

               На 3 декември 2010 г. държавите — страни по Конвенцията, приеха „Директива на държавите — страни по Конвенцията за звеното за подпомагане на изпълнението“, в която страните по Конвенцията изразяват съгласието си звеното за подпомагане на изпълнението да предоставя консултации и техническа подкрепа на държавите — страни по Конвенцията, по въпросите на прилагането и всеобщото приемане на Конвенцията, да улесняват комуникацията между държавите — страни по Конвенцията и да насърчават комуникацията и информацията относно Конвенцията, насочени както към държавите, които не са страни по нея, така и към обществеността. На звеното за подпомагане на изпълнението беше възложено да поддържа връзка и да осъществява координация, когато е уместно, със съответните международни организации, участващи в работата на Конвенцията, в т.ч. с Международната кампания за забрана на противопехотните мини, МКЧК, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН и Женевския международен център за хуманитарно разминиране.

               (9)

               На 2 декември 2011 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 66/29 относно изпълнението на Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване. Общото събрание припомни, че по време на Втората конференция за преглед на Конвенцията международната общност направи преглед на прилагането на Конвенцията и че държавите — страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена, като подчертаха значението на пълното и ефективно прилагане и спазване на Конвенцията, в т.ч. чрез изпълнението на Плана за действие от Картахена. Държавите — страни по Конвенцията, приканиха всички държави, които още не са направили това, да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията и призоваха всички държави да останат ангажирани с въпроса на най-високо политическо равнище и да насърчават зачитането на Конвенцията чрез контакти на двустранно, подрегионално, регионално и многостранно равнище, както и чрез осведомяване, семинари и други средства.

               (10)

               През 2012 и 2013 г. ще бъдат проведени срещи на държавите — страни по Конвенцията. След това през 2014 г. международната общност ще се събере на Третата конференция за преглед на Конвенцията, за да направи оценка на напредъка в изпълнението на Плана за действие от Картахена. До това време има очаквания, че изпълнението на Плана за действие ще е допринесло значително за постигането на напредък с цел поставяне на край на страданията и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   1.   С цел да подкрепи изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010—2014 г. („План за действие от Картахена“), приет от държавите — страни по Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) от 1997 г., в рамките на Европейската стратегия за сигурност и в съответствие с релевантните решения на международната общност, Съюзът преследва следните цели:

               а)

               подкрепя усилията на държавите — страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с помощта за жертвите;

               б)

               подкрепя усилията на държавите — страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с операциите за разминиране;

               в)

               насърчава всеобщото приемане на Конвенцията;

               г)

               демонстрира постоянната ангажираност на Съюза и неговите държави-членки с Конвенцията и решимостта им за сътрудничество и оказване на помощ на онези държави, които се нуждаят от подкрепа за изпълнение на ангажиментите си по Конвенцията, и да засилва ръководната роля на Съюза за осъществяване на виждането на Конвенцията за окончателно поставяне на край на страданието и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини.

         2.   Всички цели, посочени в параграф 1, се следват по такъв начин, че да засилят исторически създалата се култура на Конвенцията на партньорство и сътрудничество между държавите, неправителствените и други организации и местните партньори, особено чрез работа в тясна връзка със съответните участници за увеличаване на конкретните прояви на това сътрудничество.
   3.   За постигане на посочените в параграф 1 цели Съюзът осъществява следните проекти:

               а)

               Помощ за жертвите: предоставяне на техническа подкрепа (до осем случая), провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой).

               б)

               Операции за разминиране: провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой);

               в)

               Всеобщо приемане на Конвенцията: подкрепа за специална група на високо равнище, която да изготви проучване по въпроса за граничната сигурност без противопехотни мини, и организация на работни срещи по въпросите на всеобщото приемане (до три на брой); и

               г)

               Демонстриране на ангажираността на Съюза: организиране на начални и заключителни прояви, осигуряване на достъпността на уебсайта на Конвенцията, предоставяне на широки възможности за ползване на помощта за жертвите, предоставяна от държавите — страни по Конвенцията, организиране на посещение от пресата и изготвяне на комуникационни материали и публикации.

         В приложението към настоящия документ е изложено подробно описание на проектите.
   Член 2
   1.   Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
   2.   Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 3, се възлага на звеното за подпомагане на изпълнението, представлявано от Женевския международен център за хуманитарно разминиране. Звеното за подпомагане на изпълнението изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености с Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
   Член 3
   1.   Референтната финансова сума за изпълнението на мерките, посочени в член 1, параграф 3, е 1 030 000 EUR.
   2.   Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Европейския съюз.
   3.   Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За целта тя сключва споразумение за финансиране с Женевския международен център за хуманитарно разминиране, в което се предвижда звеното за подпомагане на изпълнението да осигурява публичност на приноса на Съюза, съответстваща на неговия размер.
   4.   Комисията се стреми да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
   Член 4
   Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение на базата на редовни доклади, изготвяни от звеното за подпомагане на изпълнението. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на настоящото решение.
   Член 5
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
   Срокът на действието му изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на влизането му в сила, ако през този период не е сключено споразумение за финансиране.

      Съставено в Брюксел на 13 ноември 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 165, 26.6.2008 г., стр. 41.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      1.   Цел

      Общата цел на настоящото решение е насърчаването на мира и сигурността чрез подкрепа за изпълнението на Плана за действие от Картахена във връзка с всеобщото приемане и прилагане на всички аспекти на Конвенцията.
      2.   Описание на проекта

      За постигане на целите, посочени в член 1, параграф 1 от настоящото решение, Съюзът ще осъществява следните проекти:
      2.1.   Помощ за жертвите

      2.1.1.   Цел на проекта

      Държавите — страни по Конвенцията, се подпомагат в изпълнението на свързаните с помощта за жертвите аспекти от Плана за действие от Картахена по такъв начин, че да са в състояние по-добре да координират и осъществяват дейности, които да имат за резултат значителна промяна в положително отношение в живота на жените, мъжете, момичетата и момчетата, станали жертва на противопехотни мини и други взривни военни остатъци.
      2.1.2.   Описание на проекта

                  —

                  Национална техническа подкрепа ще бъде предоставена от звеното за подпомагане на изпълнението в не повече от три случая, в т.ч. чрез поставяне на начало и/или оказване на подкрепа за процеси, провеждани с участието на различни министерства, на изпълнение на задълженията за подпомагане на жертвите в национален контекст за държави — страни по Конвенцията, които или a) не са се ангажирали в достатъчна степен за осъществяване на елементите от Плана за действие от Картахена, свързани с помощта за жертвите, и следователно биха имали полза от стимул да започнат да правят това, или б) са разработили или вече са напреднали в разработването на национален план и следователно при тях е налице напредък по изпълнението, който може да бъде оценен, като по този начин има по-голяма вероятност те да бъдат подбрани за цялостна национална междинна оценка на действията за изпълнение на Плана за действие от Картахена.

                  —

                  Цялостни национални междинни оценки ще бъдат извършени в не повече от три случая. В тези оценки ще участва звеното за подпомагане на изпълнението, в сътрудничество с възлови участници като Международната кампания за забрана на противопехотните мини, за да се подпомогнат държавите бенефициери да разработят подробен информационен документ за национална работна среща, да организират национална работна среща и да изготвят подробен документ за резултатите, който да представлява „оценка“, в която ще бъдат посочени оставащите предизвикателства, поставените цели и направените препоръки.

                  —

                  Последващи действия ще се предприемат в не повече от три случая в отговор на препоръките, съдържащи се в междинните оценки. Тези последващи действия ще включват предоставяне от звеното за подпомагане на изпълнението на допълнително техническо подпомагане (напр. за преработване на националните планове, за разработване на предложение или предложения за проекти и т.н.).

                  —

                  Звеното за подпомагане на изпълнението, в сътрудничество с възлови участници като Международната кампания за забрана на противопехотните мини, ще организира световна конференция на високо равнище по въпросите на помощта за жертвите на противопехотни мини и други взривни военни остатъци, за да се гради на основата на опита от подпомагането на жертви в контекста на Конвенцията с оглед да се оползотворят потенциалните взаимодействия/ефективни действия по отношение на прилагането между международните инструменти (като напр. Конвенцията за забраната на касетъчните боеприпаси, Протокол V към Конвенцията за забрана или ограничаване на използването на определени конвенционални оръжия и Конвенцията за правата на хората с увреждания), които уреждат същата материя, и засегнатите държави.

            2.1.3.   Резултати от проекта

                  —

                  Държавите — бенефициери на техническо подпомагане, които не са се ангажирали в достатъчна степен за осъществяване на свързаните с помощта за жертвите аспекти от Плана за действие от Картахена, ще определят координационна точка, която ще съдейства за по-нататъшния напредък по осъществяването на задълженията за подпомагане на жертвите и участват в последващите дейности по линия на Конвенцията.

                  —

                  Във всички случаи на държавата — бенефициер на техническо подпомагане, ще се предостави доклад, съдържащ препоръки за следващите логични стъпки, които тя би могла да предприеме за изпълнение на аспектите от Плана за действие от Картагена, свързани с помощта за жертвите.

                  —

                  Държави — бенефициери на техническо подпомагане, в пет случая ще получат разработен документ концепция и предложен списък с участници с оглед организиране на национална работна среща като част от междинната оценка.

                  —

                  Държавите — бенефициери на междинни оценки, ще получат подробен информационен документ за резултатите, в който се описват оставащите предизвикателства, целите и препоръките за по-нататъшни действия.

                  —

                  Държавите — бенефициери на последваща подкрепа, ще могат по по-добър начин да изразят намеренията си да изпълнят ангажиментите по Плана за действие от Картахена и да изразят нуждите си от подкрепа (напр. за преработени национални планове, разработване на предложение или предложения за проекти и т.н.).

                  —

                  Ще бъдат идентифицирани начините за оползотворяване на потенциалните взаимодействия/ефективни действия по отношение на прилагането на международните инструменти (като напр. Конвенцията за забраната на касетъчните боеприпаси, Протокол V към Конвенцията за забрана или ограничаване на използването на определени конвенционални оръжия и Конвенцията за правата на хората с увреждания), които уреждат същата материя, и засегнатите държави.

                  —

                  Повишава се осведомеността за усилията в световен план за посрещане на потребностите и гарантиране на правата на оцелелите чрез широко участие в конференция на високо равнище.

            2.1.4.   Бенефициери

                  —

                  Държавите — страни по Конвенцията, които са посочили отговорността, която поемат за значителен брой оцелели жертви на противопехотни мини.

                  —

                  Жените, мъжете, момичетата и момчетата, станали жертва на противопехотни мини и други взривни военни остатъци, както и техните семейства и общности.

            2.2.   Операции за разминиране

      2.2.1.   Цел на проекта

      Държавите — страни по Конвенцията, се ползват от подкрепа при изпълнението на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с операциите по разминиране, по такъв начин, че да са в състояние по-добре да осъществяват операциите по разминиране в най-краткия необходим срок и отделните лица, общности и нации да могат да се ползват от земи, считани преди това за опасни, които са върнати за целите на обичайните човешки дейности.
      2.2.2.   Описание на проекта

                  —

                  Цялостни национални междинни оценки ще се извършат в не повече от пет случая. В тези оценки ще участва звеното за подпомагане на изпълнението, в сътрудничество с възлови участници като Международната кампания за забрана на мините и с подкрепата на Женевския международен център за хуманитарно разминиране, за да се подпомогнат държавите бенефициери да разработят подробен информационен документ за национална работна среща, да организират национална работна среща и да изготвят подробен документ за резултатите, който да представлява „оценка“, в която ще бъдат посочени оставащите предизвикателства, поставените цели и направените препоръки.

                  —

                  Последващи действия ще се предприемат в не повече от три случая в отговор на препоръките, съдържащи се в междинните оценки. Тези последващи действия ще включват или предоставяне от звеното за подпомагане на изпълнението на допълнително техническо подпомагане (напр. за преработване на националните планове, за разработване на предложение или предложения за проекти и т.н.), или организиране на посещения за оценка юг—юг за държавите бенефициери с цел взаимно да се ползват от извлечени поуки и подобряване на изпълнението в бъдеще.

            2.2.3.   Резултати от проекта

                  —

                  Държавите — бенефициери на междинни оценки, ще получат подробен информационен документ за резултатите, в който се посочват оставащите предизвикателства, с цели и препоръки за по-нататъшни действия.

                  —

                  Държавите — бенефициери на последваща подкрепа, ще могат по по-добър начин да изразят намеренията си да изпълнят ангажиментите по Плана за действие от Картагена и нуждите си от подкрепа (напр. за преработване на национални планове, разработване на предложение или предложения за проекти и т.н.), както и държавите бенефициери ще получат по-добро разбиране за конкретни аспекти на изпълнението на операциите за разминиране.

            2.2.4.   Бенефициери

                  —

                  Държавите — страни по Конвенцията, които не са държави-членки и които са в процес на изпълнение на произтичащите от Конвенцията задължения, свързани с операциите за разминиране.

                  —

                  Жени, мъже, момичета и момчета, чийто живот е засегнат от наличието или предполагаемото наличие на противопехотни мини, както и техните семейства и общности.

            2.3.   Всеобщо приемане на Конвенцията

      2.3.1.   Цел на проекта

      Към пречките пред зачитането на Конвенцията се подхожда така, че да се постигне напредък към всеобщото приемане на Конвенцията от държави, които не са страни по Конвенцията.
      2.3.2.   Описание на проекта

                  —

                  Специална група на високо равнище относно всеобщото приемане на Конвенцията ще получи подкрепа от звеното за подпомагане на изпълнението, в това число подкрепа за високопоставени личности, като могат да участват ръководители от не повече от шест държави, които не са страни по Конвенцията. Членовете на специалната група ще участват в не повече от две други мероприятия с оглед привличане на вниманието към полаганите усилия за всеобщо приемане и прилагане на Конвенцията.

                  —

                  Проучване за гранична сигурност без противопехотни мини ще се изготви от звеното за подпомагане на изпълнението в сътрудничество с експерти в областта и като се надгражда върху работата на Международния комитет на Червения кръст от средата на 90-те години. Достъп до доклада от проучването ще бъде предоставен по различни начини, в т.ч. превод, съставяне на резюмета, изготвяне на материали в достъпни формати и т.н.

                  —

                  Работни срещи по въпросите на всеобщото приемане, до три на брой, ще бъдат организирани от звеното за подпомагане на изпълнението, в сътрудничество с възлови участници като Международната кампания за забрана на противопехотните мини и координатора на неформалната контактна група за всеобщото прилагане на Конвенцията. Тези работни срещи ще се проведат на национално, подрегионално или регионално равнище с цел популяризиране на Конвенцията сред държавите и подпомагане на държавите, които не са страни по Конвенцията, да преодолеят реалните или предполагаемите пречки пред присъединяването към нея, по-специално като се използва докладът от проучването за гранична сигурност без противопехотни мини.

            2.3.3.   Резултати от проекта

                  —

                  Не повече от шест държави, които не са страни по Конвенцията, ще участват, на министерско или по-високо равнище, в проекта относно зачитането на Конвенцията.

                  —

                  Ще се получава актуална информация за политиките на държавите, които не са страни по Конвенцията, относно противопехотните мини. Тази информация ще бъде използвана за изготвянето на съществени документи за Третата конференция за преглед, в т.ч. чрез цялостен доклад относно постигнатия напредък по отношение на постигането на целта за всеобщо приемане на Конвенцията, както и полето на действие за по-нататъшен напредък.

                  —

                  Ще бъде съживена подкрепата от държавите — страни по Конвенцията, и неправителствените организации въз основа на последващите действия, произтичащи от посещенията на специалната група на високо равнище.

                  —

                  Усъвършенстваните знания ще се натрупват и поместват в публикация, в която се разглеждат най-често срещаните предполагаеми пречки пред присъединяването към Конвенцията и която може да се използва в подкрепа на усилията за всеобщо приемане.

                  —

                  Участващите в проекта държави, които не са страни по Конвенцията, ще постигнат напредък в посока на присъединяването към Конвенцията и/или възприемането на нейните норми.

            2.3.4.   Бенефициери

                  —

                  Държави, различни от държавите-членки, които все още не са ратифицирали, одобрили, приели или не са се присъединили към Конвенцията.

                  —

                  Държави — страни по Конвенцията, и неправителствени и международни организации, участващи в усилията за насърчаване на всеобщото приемане на Конвенцията.

            2.4.   Демонстриране на ангажираност на Съюза

      2.4.1.   Цел на проекта

                  —

                  Демонстрира се постоянната ангажираност на Съюза и неговите държави-членки към Конвенцията и решимостта им за сътрудничество и оказване на помощ на онези държави, които се нуждаят от подкрепа за изпълнение на ангажиментите си по Конвенцията, и се засилва ръководната роля на Съюза за осъществяване на виждането на Конвенцията за окончателно поставяне на край на страданието и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини.

            2.4.2.   Описание на проекта

                  —

                  Ще се организира мероприятие за лансиране с цел популяризиране на настоящото решение, както и заключително мероприятие с цел разгласяване на дейностите и резултатите, предвидени в настоящото решението, като по този начин се подчертае приносът на Съюза.

                  —

                  Като се вземе предвид значението на разпространението на осведомеността за ангажиментите, поети по време на Конференцията в Картахена от държавите — страни по Конвенцията, и начините и средствата за тяхното изпълнение, както и необходимостта тези усилия да отчитат различни видове посетители (напр. посетители с различни езици, хора с увреждания), уебсайтът на Конвенцията ще бъде проверен, за да се гарантира, че отговаря на високи стандарти за достъп, а изготвената от звеното за подпомагане на изпълнението публикация, в която са документирани ангажиментите, поети от държавите — страни по Конвенцията, за оказване на помощ на жертвите, ще бъде преведена и публикувана на уебсайта на Конвенцията с цел разширяване на достъп до тези ангажименти на различни езици.

                  —

                  Преди Третата конференция за преглед на Конвенцията, която ще се състои през 2014 г., ще бъде организирано посещение на медиите в държава, засегната от мини.

                  —

                  Комуникационни материали (напр. постери, реклами, видео и рекламни материали и т.н.) ще бъдат придобити с оглед да се използват появяващите се комуникационни възможности.

            2.4.3.   Резултати от проекта

                  —

                  Служителите в Съюза и неговите държави-членки ще бъдат информирани за настоящото решение и за това как то може да има връзка с тяхната работа.

                  —

                  Ще се подобри разбирането на държавите — страни по Конвенцията, за помощта за жертвите, по-специално в засегнатите от мини френскоговорящи държави.

                  —

                  Информацията за Конвенцията ще бъде по-достъпна.

                  —

                  Видимостта на ангажираността на Съюза към Конвенцията ще се подобри, ще се създаде и ще се поддържа осведоменост и висока оценка за настоящото решение, както се посочва в съобщения в медиите, в които се отчита ангажираността на Съюза и се изразява висока оценка за нея от държавите — страни по Конвенцията на техните заседания.

                  —

                  Ще се повиши осведомеността за постоянните усилия за насърчаване на всеобщото приемане на Конвенцията.

            2.4.4.   Бенефициери

      Държавите — страни по Конвенцията, и неправителствени и международни организации, техните представители и други лица, заинтересовани от усилията за прилагане на Конвенцията или участващи в тях.


               15.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 468/213

         P7_TA(2013)0550
   Доклади за констативни посещения за извършването на проверки по петиции (тълкуване на член 202, параграф 5 от Правилника)
   Решение на Европейския парламент от 10 декември 2013 г. относно доклади за констативни посещения за извършването на проверки по петиции (тълкуване на член 202, параграф 5 от Правилника) (2013/2258(REG))
   (2016/C 468/32)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид писмата от 26 ноември 2013 г. на председателя на Комисията по конституционни въпроси,

               —

               като взе предвид член 211 от своя Правилник,

               1.

               Реши да добави следното тълкуване към член 202, параграф 5 на своя правилник:

                           „Констативните посещения и докладите за тези посещения имат за единствена цел да осигурят необходимата информация на комисията, която да ѝ позволи да продължи с разглеждането на петицията. Отговорност за съставянето на тези доклади носят единствено участниците в посещението, които се стремят да постигнат единодушие. При невъзможност за единодушно решение, докладът трябва да съдържа различните фактически констатации или оценки. Докладът се внася в комисията за одобрението му с едно гласуване, освен ако председателят обяви, когато е целесъобразно, че могат да се внесат изменения на части от доклада. Член 52 не се прилага за тези доклади, нито пряко, нито mutatis mutandis. В случай, че комисията не ги одобри, докладите не се изпращат до председателя на Парламента.“

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на Съвета и на Комисията за сведение.