title: Решение (EC) 2015/2367 на Съвета от 30 ноември 2015 година относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти, по отношение на Решение № 1/2015 относно изменението на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11 към споразумението

text:
               23.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 337/128

         РЕШЕНИЕ (EC) 2015/2367 НА СЪВЕТА
   от 30 ноември 2015 година
   относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти, по отношение на Решение № 1/2015 относно изменението на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11 към споразумението
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти (1) („Споразумението относно селското стопанство“) влезе в сила на 1 юни 2002 г.

               (2)

               Съгласно член 19, параграф 1 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство Съвместният ветеринарен комитет отговаря за разглеждането на всички въпроси, възникнали във връзка с посоченото приложение и с неговото прилагане, както и за изпълнението на предвидените в него задачи. С член 19, параграф 3 от посоченото приложение Съвместният ветеринарен комитет се оправомощава да изменя допълненията към приложение 11, по-специално с цел тяхното адаптиране и актуализиране.

               (3)

               В член 5, параграф 2, първа алинея от Решение 2002/309/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията (2) се предвижда, че позицията на Общността в рамките на Съвместния ветеринарен комитет трябва да се приеме от Съвета по предложение на Комисията.

               (4)

               Европейският съюз следва да приеме позицията, която трябва да се заеме в рамките на Съвместния ветеринарен комитет относно необходимите промени.

               (5)

               Решение № 1/2015 на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението относно селското стопанство („Решение № 1/2015 на Съвместния ветеринарен комитет“) следва да влезе в сила в деня на приемането му,

               (6)

               За да се избегне прекъсване на съществуващите и добре функциониращи практики и да се осигури правна приемственост, която не би предизвикала никакви предвидими отрицателни последици, Решение № 1/2015 на Съвместния ветеринарен комитет следва да предвижда прилагането със задна дата на посоченото решение, считано от 1 януари 2015 г.,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз, в рамките на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на член 19, параграф 1 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство, относно изменението на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11, се основава на проекта за решение на Съвместния ветеринарен комитет, приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 30 ноември 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         É. SCHNEIDER

      (1)  ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 132.

      (2)  Решение 2002/309/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията относно Споразумение за научно и технологично сътрудничество от 4 април 2002 г. за сключване на седем споразумения с Швейцарската конфедерация (ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 1).

      ПРОЕКТ ЗА
      РЕШЕНИЕ № 1/2015 НА СЪВМЕСТНИЯ ВЕТЕРИНАРЕН КОМИТЕТ, СЪЗДАДЕН ПО СИЛАТА НА СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ ОТНОСНО ТЪРГОВИЯТА СЪС СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
      от
      относно изменението на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11 към споразумението
      СЪВМЕСТНИЯТ ВЕТЕРИНАРЕН КОМИТЕТ,
      като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти (1), и по-специално член 19, параграф 3 от приложение 11 към него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти („Споразумението относно селското стопанство“) влезе в сила на 1 юни 2002 г.

                  (2)

                  Съгласно член 19, параграф 1 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство Съвместният ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението относно селското стопанство („Съвместният ветеринарен комитет“), отговаря за разглеждането на всички въпроси, възникнали във връзка с посоченото приложение и с неговото прилагане, както и за изпълнението на предвидените в него задачи. С член 19, параграф 3 от посоченото приложение Съвместният ветеринарен комитет се оправомощава да изменя допълненията, по-специално с цел тяхното адаптиране и актуализиране.

                  (3)

                  С Решение № 2/2003 на Съвместния ветеринарен комитет (2) допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6 и 11 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство бяха изменени за първи път.

                  (4)

                  С Решение № 1/2013 на Съвместния ветеринарен комитет (3) допълнения 1, 2, 3, 5, 6 и 10 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство бяха изменени за последен път.

                  (5)

                  След последното изменение на допълнения 1, 2, 3, 5, 6 и 10 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство с Решение № 1/2013 на Съвместния ветеринарен комитет, редица законодателни разпоредби на Европейския съюз и на Швейцария бяха изменени. С оглед на мащаба на измененията, препратките към законодателните актове бяха актуализирани.

                  (6)

                  На 1 януари 2013 г. Швейцарската федерална ветеринарна служба беше преместена във Федералния департамент по вътрешните работи, като на 1 януари 2014 г. беше слята с Отдела за безопасност на храните на Федералната служба за обществено здраве, формирайки нова служба. Новата служба носи името Федерална служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси. В резултат на сливането редица законодателни текстове трябваше да бъдат изменени.

                  (7)

                  Швейцария представи на Съвместния ветеринарен комитет своя план, съдържащ мерките, които тя възнамерява да въведе за одобряване на своите предприятия в съответствие с член 3 от Директива 2009/158/ЕО (4). Съгласно разпоредбите на споразумението относно селското стопанство Съвместният ветеринарен комитет е компетентен да одобри този план.

                  (8)

                  До 31 декември 2014 г. Швейцария може да ползва дерогация по отношение на изследването за наличието на Trichinella в кланични трупове и месо от домашни свине, предназначени за угояване и клане в кланици с малък капацитет. Тези кланични трупове и меса, както и получените от тях месни продукти, носят специален здравен печат и не могат да бъдат обект на търговия с държавите — членки на Европейския съюз, в съответствие с разпоредбите на член 9а от Наредбата на Федералния департамент по вътрешните работи (DFI) от 23 ноември 2005 г. относно храните от животински произход (RS 817.022.108). С Регламент (ЕС) № 216/2014 (5) на Комисията се изменят специфичните правила, приложими по отношение на официалния контрол за наличие на Trichinella в месото, и се предвижда да се разреши отложеното прилагане на някои разпоредби. За да се позволи постепенното изменение на действащите швейцарски практики, е желателно възможността за дерогация по отношение на изследването за наличието на Trichinella да бъде удължена до 31 декември 2016 г.

                  (9)

                  За да се избегне прекъсване на съществуващите и добре функциониращи практики и да се осигури правна приемственост, която не би предизвикала никакви предвидими отрицателни последици, е уместно това решение да се прилага със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.

                  (10)

                  Настоящото решение следва да влезе в сила в деня на приемането му.

                  (11)

                  Допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство следва да бъдат съответно изменени,

            ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
      Член 1
      Допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 и 11 от приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се изменят в съответствие с приложения I—IX към настоящото решение.
      Член 2
      Планът, представен от Швейцария относно мерките, които тя възнамерява да предприеме за одобряване на своите предприятия в съответствие с член 3 от Директива 2009/158/ЕО, се счита за съвместимо с изискванията на посочената директива.
      Член 3
      Настоящото решение, съставено в два екземпляра, се подписва от съпредседателите или от други лица, които са упълномощени да действат от името на страните по Споразумението относно селското стопанство.
      Член 4
      Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

         То се прилага със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.
         Съставено в Берн на

               За Конфедерация Швейцария

               За Европейския съюз

         (1)  ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 132.

         (2)  Решение № 2/2003 на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти от 25 ноември 2003 г. за изменение на допълнения 1, 2, 3, 4, 5, 6 и 11 от приложение 11 към споразумението (2004/78/ЕО) (ОВ L 23, 28.1.2004 г., стр. 27).

         (3)  Решение № 1/2013 на Съвместния ветеринарен комитет, създаден по силата на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти от 22 февруари 2013 г. по отношение на изменението на допълнения 1, 2, 3, 5, 6 и 10 от приложение 11 към споразумението (2013/479/ЕС) (ОВ L 264, 5.10.2013 г., стр. 1).

         (4)  Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 74)

         (5)  Регламент (ЕС) № 216/2014 на Комисията от 7 март 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 2075/2005 относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (ОВ L 69, 8.3.2014 г., стр. 85).

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      Допълнение 1 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 1

               Мерки за борба/нотифициране за болести

            I.   Шап
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2003/85/ЕО на Съвета от 29 септември 2003 г. относно мерки на Общността за борба с болестта шап и за отмяна на Директива 85/511/ЕИО и Решения 89/531/ЕИО и 91/665/ЕИО, и за изменение на Директива 92/46/ЕИО (ОВ L 306, 22.11.2003 г., стp. 1).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 99—103 (специфични мерки за борба с болестта шап) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория, вписване, контрол и предлагане на ваксина срещу болестта шап) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Комисията и Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси се уведомяват взаимно за всяко свое намерение да извършват спешни ваксинации. В изключително спешни случаи нотифицирането включва взетото решение и правилата и процедурите за неговото прилагане. Във всички случаи при първа възможност се провеждат консултации в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.

                        2.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        3.

                        Съвместната референтна лаборатория за идентифициране на вируса на шап е: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение XVI към Директива 2003/85/ЕО.

                  II.   Класическа чума по свинете
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2001/89/ЕО на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете (ОВ L 316, 1.12.2001 г., стр. 5).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 40—47 (унищожаване на странични животински продукти), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване и дезинфекция), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 116—121 (констатиране на чумата по свинете по време на клане, специфични мерки за борба с чумата по свинете) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея;

                                    4.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Комисията и Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси се уведомяват взаимно за всяко свое намерение да извършват спешни ваксинации. При първа възможност се провеждат консултации в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.

                        2.

                        При необходимост, съгласно член 117, параграф 5 от Наредбата относно епизоотиите, Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси определя технически разпоредби за прилагане относно маркирането и обработката на месо, идващо от защитни и надзорни зони.

                        3.

                        Съгласно член 121 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за изкореняване на класическата чума по свинете при дивите прасета в съответствие с членове 15 и 16 от Директива 2001/89/ЕО.

                        4.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        5.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 21 от Директива 2001/89/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        6.

                        При необходимост, съгласно член 89, параграф 2 от Наредбата относно епизоотиите Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси определя технически разпоредби за прилагане относно серологичните проверки на свинете в защитните и надзорните зони в съответствие с глава IV от приложението към Решение 2002/106/ЕО на Комисията (3).

                        7.

                        Съвместната референтна лаборатория за класическа чума по свинете е: Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, 30559 Хановер, Германия. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение IV към Директива 2001/89/ЕО.

                  III.   Африканска чума по свинете
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (4)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2002/60/ЕО на Съвета от 27 юни 2002 г. за определяне на специфични разпоредби за борба с африканската чума по свинете и за отмяна на Директива 92/119/ЕИО относно болестта на Тешен и африканската чума по свинете (ОВ L 192, 20.7.2002 г., стр. 27).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 40 и 47 (унищожаване на странични животински продукти), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване и дезинфекция), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 116—121 (констатиране на чумата по свинете по време на клане, специфични мерки за борба с чумата по свинете) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея;

                                    4.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтната лаборатория на Европейския съюз за африканска чума по свинете е: Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Мадрид, Испания. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение V към Директива 2002/60/ЕО.

                        2.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        3.

                        При необходимост, съгласно член 89, параграф 2 от Наредбата относно епизоотиите Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси определя технически разпоредби за прилагане относно правилата за диагностициране на африканската чума по свинете в съответствие с разпоредбите на Решение 2003/422/ЕО на Комисията (5).

                        4.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 20 от Директива 2002/60/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  IV.   Африканска чума по конете
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (6)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 92/35/ЕИО на Съвета от 29 април 1992 г. за определяне на правила за контрол и мерките за борба с болестта Африканска чума по конете (ОВ L 157, 10.6.1992 г., стр. 19).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 112—112е (специфични мерки за борба с африканската чума по конете) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея;

                                    4.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Ако особено тежка епизоотична болест се развие в Швейцария, Съвместният ветеринарен комитет заседава с цел обсъждане на ситуацията. Компетентните швейцарски органи поемат ангажимента да вземат мерките, сметнати за необходими в светлината на това обсъждане.

                        2.

                        Съвместната референтна лаборатория за африканска чума по конете е: Laboratorio de Sanidad у Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca у Alimentación, 28110 Algete, Мадрид, Испания. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение III към Директива 92/35/ЕИО.

                        3.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 16 от Директива 92/35/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        4.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                  V.   Инфлуенца по птиците
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (7)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците и за отмяна на Директива 92/40/ЕИО (ОВ L 10, 14.1.2006 г., стр. 16).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 122—122е (специфични мерки за борба с инфлуенцата по птиците) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтната лаборатория на Европейския съюз за инфлуенца по птиците е: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в точка 2 от приложение VII, към Директива 2005/94/ЕО.

                        2.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        3.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 60 от Директива 2005/94/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  VI.   Нюкасълска болест
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (8)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 92/66/ЕИО на Съвета от 14 юли 1992 г. за въвеждането на мерки на Общността за борба с нюкасълската болест (ОВ L 260, 5.9.1992 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10б (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 40 и 47 (унищожаване на странични животински продукти), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 123—125 (специфични мерки за борба с нюкасълската болест) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея;

                                    4.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтната лаборатория на Европейския съюз за нюкасълска болест е: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение V към Директива 92/66/ЕИО.

                        2.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        3.

                        Информацията, предвидена в членове 17 и 19 от Директива 92/66/ЕИО, е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.

                        4.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 22 от Директива 92/66/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  VII.   Болести по рибите и мекотелите
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (9)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10 (мерки срещу епизоотиите) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 3—5 (упоменаваните епизоотии), 21—23 (регистрация на стопанствата за аквакултури, наблюдение на персонала и други задължения, наблюдение на здравословното състояние), 61 (задължения на титулярите на права на риболов и на органите за наблюдение на риболова), 62—76 (общи мерки за борба срещу болестите), 277—290 (общи и специфични мерки, отнасящи се до болестите по рибите, диагностична лаборатория) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Понастоящем в Швейцария изкуствено отглеждане на стриди не се практикува. Ако се появят случаи на бонамиоза и мартеилиоза, Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси се задължава да предприеме необходимите спешни мерки в съответствие с нормативната уредба на ЕС на основание на член 57 от Закона за епизоотиите.

                        2.

                        С оглед борбата с болестите по рибите и мекотелите Швейцария прилага Наредбата относно епизоотиите, и по-специално член 61 (задължения на титулярите на права на риболов и на органите за наблюдение на риболова), членове 62—76 (общи мерки за борба срещу болестите), членове 277—290 (специфични мерки, отнасящи се до болестите по рибите, диагностична лаборатория), както и член 291 (епизоотии, подлежащи на контрол) от нея.

                        3.

                        Референтната лаборатория на Европейския съюз за болестите по ракообразните е: Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (CEFAS), Weymouth Laboratory, Обединеното кралство. Референтната лаборатория на Европейския съюз за болестите по рибите е: National Veterinary Institute, Technical University of Denmark, Hangövej 2, 8200 Århus, Дания. Референтната лаборатория на Европейския съюз за болестите по мекотелите е: Laboratoire IFREMER, ВР 133, 17390 La Tremblade, Франция. Швейцария покрива дължимите от нея разходи за дейностите, извършвани от тези лаборатории в това им качество. Функциите и задачите на лабораториите са тези, посочени в част I от приложение VI към Директива 2006/88/ЕО.

                        4.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 58 от Директива 2006/88/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  VIII.   Трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
            A.   АКОНОДАТЕЛСТВО (10)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1);

                                    1.

                                    Наредба от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn; RS 455.1), и по-специално член 184 (методи на зашеметяване) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Закон от 9 октомври 1992 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (LDAl; RS 817.0), и по-специално членове 24 (инспекция и вземане на проби) и 40 (контрол на хранителните продукти) от него;

                                    4.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хранителните продукти от животински произход (RS 817.022.108), и по-специално членове 4 и 7 (части от кланичния труп, чието използване е забранено) от нея;

                                    5.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 6 (определения и съкращения), 34 (патент), 61 (задължение за обявяване), 130 (наблюдение на швейцарските стада), 175—181 (трансмисивни спонгиформни енцефалопатии), 297 (вътрешно прилагане), 301 (задачи на кантоналния ветеринарен лекар), 302 (официален ветеринарен лекар) и 312 (диагностични лаборатории) от нея;

                                    6.

                                    Наредба от 26 октомври 2011 г. на Федералния департамент по икономически въпроси, образование и научни изследвания относно каталога за фуражите (OLALA; RS 916.307.1), и по-специално член 21 (отклонения, вземане на проби, методи за анализ и транспорт), приложение 1.2, номер 15 (продукти от сухоземни животни), номер 16 (риби, други морски животни, продукти и странични продукти от тях) и приложение 4.1 (вещества, чието пускане в обращение и използване е ограничено или забранено) от нея;

                                    7.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтната лаборатория на ЕС за трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) е: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в глава Б от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        2.

                        Съгласно член 57 от Закона относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи за прилагане на мерките за борба с ТСЕ.

                        3.

                        Съгласно член 12 от Регламент (ЕО) № 999/2001 в държавите — членки на Европейския съюз, всяко животно, за което има съмнения, че е заразено с ТСЕ, се поставя под официална забрана за придвижване, докато не станат известни резултатите от клиничното и епидемиологично изследване, извършвано от компетентния орган, или се умъртвява за лабораторно изследване под официален контрол.
                        В съответствие с членове 179б и 180a от Наредбата относно епизоотиите, Швейцария забранява клането на животни, за които има съмнения, че са заразени с ТСЕ. Такива животни трябва да бъдат умъртвявани без проливане на кръв и изгаряни, като мозъкът им трябва да се подложи на изпитване в швейцарската референтна лаборатория за ТСЕ.
                        Съгласно член 10 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария е въвела система за единна, цялостна и постоянна идентификация за животните от рода на едрия рогат добитък, която позволява да се открие майката на животните и стадото им на произход и да се установи, че те не произхождат пряко от женски животни, за които има съмнение или е известно, че са засегнати от спонгиформна енцефалопатия по говедата (СЕГ).
                        Съгласно член 179в от Наредбата относно епизоотиите Швейцария умъртвява животните, засегнати от СЕГ, най-късно в края на производствената фаза, всички животни от рода на едрия рогат добитък, родени в периода една година преди и една година след раждането на заразеното животно, и които през този период са били част от стадото, както и цялото пряко потомство на заразените крави, родено в двете години, предшестващи диагностицирането.

                        4.

                        Съгласно член 180б от Наредбата относно епизоотиите Швейцария умъртвява животните, засегнати от скрейпи, техните майки, прякото потомство на заразени майки, както и всички други овце и кози от стадото, с изключение на:

                                    —

                                    овцете, които имат поне един алел ARR и нито един алел VRQ; и

                                    —

                                    животните на възраст под два месеца, предназначени изключително за клане. Главата и органите от коремната кухина на тези животни се унищожават в съответствие с разпоредбите на Наредбата за унищожаване на страничните животински продукти.

                              По изключение, при породи, които наброяват малък брой животни, може да не се пристъпва към умъртвяване на стадото. В този случай стадото се подлага на официално ветеринарно наблюдение в продължение на две години, по време на което два пъти годишно се извършва клиничен преглед на животните в стадото. Ако през този период животни се подлагат на умъртвяване, техните глави, включително сливиците им, се анализират в швейцарската референтна лаборатория за ТСЕ.
                        Тези мерки подлежат на преразглеждане в зависимост от резултатите от наблюдението на здравословното състояние на животните. По-специално, ако бъде открит нов случай на болестта в стадото, периодът на наблюдение се удължава.
                        В случай на потвърждаване на случай на СЕГ по овцете или козите Швейцария се задължава да прилага мерките, предвидени в приложение VII от Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        5.

                        Съгласно член 7 от Регламент (ЕО) № 999/2001 държавите — членки на Европейския съюз, забраняват използването на преработени животински протеини за храненето на селскостопански животни, отглеждани, угоявани или развъждани за производство на хранителни продукти. В държавите — членки на Европейския съюз, се прилага пълна забрана за използването на животински протеини за храненето на преживни животни.
                        Съгласно член 27 от Наредбата за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA) Швейцария въведе пълна забрана за използването на животински протеини за храненето на селскостопански животни.

                        6.

                        Съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и в съответствие с глава А от приложение III към посочения регламент държавите — членки на Европейския съюз, въвеждат годишна програма за мониторинг на СЕГ. Тази програма включва бързи тестове за СЕГ, извършвани върху животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца, заклани в резултат на спешни мерки, умрели в стопанството или признати за болни по време на инспекцията ante mortem, както и върху всички животни на възраст над 30 месеца, заклани за консумация от човека.
                        Бързите тестове за СЕГ, използвани от Швейцария, са изброени в глава В от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001.
                        Съгласно член 176 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария извършва задължителни бързи тестове за СЕГ върху всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 48 месеца, които са умрели или убити поради причини различни от клане, закарани са в кланицата болни или след пътнотранспортни произшествия.

                        7.

                        Съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и в съответствие с глава А от приложение III към посочения регламент държавите — членки на Европейския съюз, въвеждат годишна програма за мониторинг на скрейпи.
                        По силата на разпоредбите на член 177 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария въведе програма за мониторинг на ТСЕ по овцете и козите на възраст над 12 месеца. В периода от юни 2004 г. до юли 2005 г. бяха изследвани животните, заклани в резултат на спешни мерки, умрели в стопанството или признати за болни по време на инспекцията ante mortem, както и животните, заклани за консумация от човека. Тъй като всички проби са дали отрицателни резултати за СЕГ, мониторингът е бил продължен чрез вземане на проби от животните, за които има клинични подозрения, от животните, заклани в резултат на спешни мерки, и от животните, умрели в стопанството.
                        Признаването на сходството на законодателствата по отношение на наблюдението на ТСЕ по овцете и козите ще бъде преразгледано в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.

                        8.

                        Информацията, предвидена в член 6, в глава Б от приложение III и в приложение IV (3.III) към Регламент (ЕО) № 999/2001, е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.

                        9.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет въз основа по-специално на член 21 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  В.   ДОПЪЛНИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ

                        1.

                        След 1 януари 2003 г. и в съответствие с Наредбата от 10 ноември 2004 г. относно отпускането на помощи за заплащане на разходите за унищожаване на страничните животински продукти (RS 916.407), Швейцария въведе финансови стимули в полза на стопанствата, в които са родени животните от рода на едрия рогат добитък, и на кланиците, в които са заклани тези животни, при условие че са спазили процедурите за деклариране на движенията на животни, предвидени в действащото законодателство.

                        2.

                        Съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и в съответствие с точка 1 от приложение XI към посочения регламент, държавите — членки на Европейския съюз, отстраняват и унищожават специфичния рисков материал.
                        Списъкът със специфичния рисков материал, премахван при животните от рода на едрия рогат добитък, включва черепа, с изключение на долната челюст, включително мозъка и очите, както и гръбначния мозък на животните от рода на едрия рогат добитък на възраст над 12 месеца; гръбначния стълб без опашните прешлени, спинозните и напречните израстъци на шийните, гръдните и лумбалните прешлени и сакрума и хълбочните кости, но включително гръбначните нервни ганглии и гръбначния мозък на животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца; сливиците, червата от дванадесетопръстника до правото черво и мезентериума на животни от рода на едрия рогат добитък от всички възрасти.
                        Списъкът със специфичния рисков материал, премахван при овцете и козите, включва черепа, включително мозъка и очите, както и сливиците и гръбначния мозък на овцете и козите на възраст над 12 месеца или такива с постоянен резец, пробил венеца, както и далака и илеума на овцете и козите от всички възрасти.
                        Съгласно член 179г от Наредбата относно епизоотиите и член 4 от Наредбата относно хранителните продукти от животински произход, Швейцария въведе политика на изтегляне на специфичния рисков материал от хранителните вериги за животните и човека. Списъкът със специфичния рисков материал, премахван при животните от рода на едрия рогат добитък, включва по-специално гръбначния стълб на животните на възраст над 30 месеца, сливиците, червата от дванадесетопръстника до правото черво и мезентериума на животните от всички възрасти.
                        Съгласно член 180в от Наредбата относно епизоотиите и член 4 от Наредбата относно хранителните продукти от животински произход, Швейцария въведе политика на изтегляне на специфичния рисков материал от хранителните вериги за животните и човека. Списъкът със специфичния рисков материал, премахван при овцете и козите, включва по-специално мозъка, неизваден от черепната кутия, гръбначния мозък с твърдата мозъчна обвивка (Dura mater) и сливиците на животните на възраст над 12 месеца или такива с постоянен резец, пробил венеца, както и далака и илеума на животните от всички възрасти.

                        3.

                        В Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията (12) се установяват здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека в държавите — членки на Европейския съюз.
                        Съгласно член 22 от Наредбата за унищожаване на страничните животински продукти Швейцария изгаря страничните животински продукти от категория 1, включително специфичния рисков материал и животните, умрели в стопанството.

                  IX.   Син език
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (13)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 74).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10 (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 239a—239з (специфични мерки за борба с болестта син език);

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтната лаборатория на ЕС за болестта син език е: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в в глава Б от приложение II към Директива 2000/75/ЕО.

                        2.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария разполага с план за действие в спешни случаи, публикуван на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        3.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 17 от Директива 2000/75/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  X.   Зоонози
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (14)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Регламент (ЕО) № 2160/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно контрола на салмонела и други специфични агенти, причиняващи зоонози, които присъстват в хранителната верига (ОВ L 325, 12.12.2003 г., стр. 1).

                                    2.

                                    Директива 2003/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно мониторинга на зоонозите и заразните агенти, причиняващи зоонози, за изменение на Решение 90/424/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 92/117/ЕИО на Съвета (ОВ L 325, 12.12.2003 г., стp. 31).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40);

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 291a—291д (специални разпоредби за зоонозите) от нея;

                                    3.

                                    Федерален закон от 9 октомври 1992 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (LDAl; RS 817.0);

                                    4.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (ODAlOUs; RS 817.02);

                                    5.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хигиената (OHyg; RS 817.024.1);

                                    6.

                                    Федерален закон от 18 декември 1970 г. за борба със заразните болести при хората (Закон относно епидемиите; RS 818.101);

                                    7.

                                    Наредба от 13 януари 1999 г. относно докладването на заразните болести при хората (Наредба относно докладването; RS 818.141.1).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Референтните лаборатории на ЕС са, както следва:

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за анализ и изследване на зоонозите (Salmonella):

                                                Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)

                                                3720 ВА Bithoven

                                                Нидерландия

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за наблюдение на морски биотоксини:

                                                Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA):

                                                36200 Vigo

                                                Испания

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за наблюдение на бактериологичното и вирусното заразяване на двучерупчестите мекотели:

                                                Laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS) Weymouth

                                                Dorset DT4 8UB

                                                Обединеното кралство

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за Listeria monocytogenes:

                                                AFSSA – Laboratoire d’études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)

                                                94700 Maisons-Alfort

                                                Франция

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за коагулаза-положителни стафилококи, включително Staphylococcus aureus:

                                                AFSSA – Laboratoire d’études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)

                                                94700 Maisons-Alfort

                                                Франция

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за Escherichia coli, включително веротоксигенни E. coli (VTEC):

                                                Istituto Superiore di Sanità (ISS)

                                                I-00161 Roma

                                                Италия

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за кампилобактериоза:

                                                Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)

                                                751 89 Uppsala

                                                Швеция

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за паразити (по-специално Trichinella, Echinococcus и Anisakis):

                                                Istituto Superiore di Sanità (ISS)

                                                I-00161 Roma

                                                Италия

                                    —

                                    Референтна лаборатория на ЕС за антимикробна резистентност:

                                                Danmarks Fødevareforskning (DFVF)

                                                1790 København V

                                                Дания

                        2.

                        Швейцария покрива дължимите от нея разходи за дейностите, извършвани от тези лаборатории в това им качество. Функциите и задачите на лабораториите са тези, посочени в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15).

                        3.

                        Всяка година до края на месец май Швейцария предава на Комисията доклад за тенденциите и източниците на зоонози, заразни агенти, причиняващи зоонози, и антимикробната резистентност, обхващащ данните, събрани през предходната година в съответствие с членове 4, 7 и 8 от Директива 2003/99/ЕО. Този доклад обхваща също така информацията, посочена в член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 2160/2003. Комисията изпраща този доклад на Европейския орган за безопасност на храните с оглед на публикуването на обобщен доклад за тенденциите и източниците на зоонози, заразни агенти, причиняващи зоонози, и антимикробната резистентност в Европейския съюз.

                  XI.   Други болести
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (16)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 92/119/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за въвеждане на общи мерки на Общността за борба с някои болести по животните и на специфични мерки относно везикулозната болест по свинете (ОВ L 62, 15.3.1993 г., стр. 69).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 1—10 (цели на борбата, мерки срещу силно заразните епизоотии) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2 (силно заразни епизоотии), 49 (работа с микроорганизми, които са патогенни за животните), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 77—98 (общи разпоредби относно силно заразните епизоотии), 104—105 (специфични мерки за борба с везикулозната болест по свинете) от нея;

                                    3.

                                    Наредба от 28 юни 2000 г. относно организацията на Федералния департамент по вътрешните работи (Org DFI; RS 172.212.1), и по-специално член 12 (референтна лаборатория) от нея;

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        В случаите, упоменати в член 6 от Директива 92/119/ЕИО, информацията се представя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        2.

                        Съвместната референтна лаборатория за везикулозна болест по свинете е: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Обединеното кралство. Швейцария покрива дължимите от нея разходите за дейностите, извършвани от лабораторията в това ѝ качество. Функциите и задачите на лабораторията са тези, посочени в приложение III към Директива 92/119/ЕИО.

                        3.

                        Съгласно член 97 от Наредбата относно епизоотиите Швейцария е въвела в действие план за действие в спешни случаи. Процедурите за този план са определени в Техническо правило за прилагане № 95/65, издадено от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.

                        4.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 22 от Директива 92/119/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  XII.   Обявяване на болести
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (17)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността (ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 58).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40), и по-специално членове 11 (задължение за полагане на дължима грижа и задължение за обявяване) и 57 (технически разпоредби за прилагане, международно сътрудничество) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 2—5 (съответни болести), 59—65 и 291 (задължение за съобщаване, обявяване), 292—299 (наблюдение, изпълнение, административна помощ) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            Комисията, в сътрудничество с Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси, интегрира Швейцария в системата за обявяване на болестите, предвидена в Директива 82/894/ЕИО.“.

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (2)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (3)  Решение 2002/106/ЕО на Комисията от 1 февруари 2002 г. за одобряване на диагностично ръководство, с което се определят диагностичните процедури, методите за вземане на проби и критериите за оценка на лабораторните тестове за потвърждаване на класическата чума по свинете (ОВ L 39, 9.2.2002 г., стр. 71).

         (4)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (5)  Решение 2003/422/ЕО на Комисията от 26 май 2003 г. за одобрение на Наръчника за диагностика на африканската чума по свинете (ОВ L 143, 11.6.2003 г., стр. 35).

         (6)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (7)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (8)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (9)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (10)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (11)  Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 1).

         (12)  Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (ОВ L 54, 26.2.2011 г., стр. 1).

         (13)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (14)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (15)  Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).

         (16)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (17)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Допълнение 2 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            "Допълнение 2

               Здраве на животните: търговия и пускане на пазара

            I.   Животни от рода на едрия рогат добитък и свине
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (ОВ L 121, 29.7.1964 г., стр. 1977).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 27—31 (пазари, изложби), 34—37б (търговия), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 116—121 (класическа и африканска чума по свинете), 135—141 (болест на Ауески), 150—157 (бруцелоза по говедата), 158—165 (туберкулоза), 166—169 (ензоотична левкоза по говедата), 170—174 (IBR/IPV), 175—181 (спонгиформни енцефалопатии), 186—189 (генитални инфекции по говедата), 207—211 (бруцелоза по свинете), 301 (одобряване на животновъдните обекти, центровете за осеменяване и съхраняване на сперма, звената за трансфер на ембриони, пазарите и други сходни предприятия или събития) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Съгласно член 301, параграф 1, буква и) от Наредбата относно епизоотиите кантоналният ветеринарен лекар одобрява стопанствата, пазарите и други предприятия или събития, определени в член 2 от Директива 64/432/ЕИО. За целите на прилагането на настоящото приложение, в съответствие с членове 11, 12 и 13 от Директива 64/432/ЕИО Швейцария изготвя списък на своите одобрени събирателни центрове, превозвачи и търговци.

                        2.

                        Информацията по член 11, параграф 3 от Директива 64/432/ЕИО се предоставя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        3.

                        За целите на настоящото приложение Швейцария е призната като съответстваща на условията, установени в част II, точка 7 от приложение А към Директива 64/432/ЕИО по отношение на бруцелозата по говедата. С цел запазване на статута на своите стада животни от рода на едрия рогат добитък като официално свободни от бруцелоза, Швейцария се задължава да изпълнява следните условия:

                                    а)

                                    за всяко животно от рода на едрия рогат добитък, за което има съмнения, че е заразено с бруцелоза, се докладва на компетентните органи и въпросното животно се подлага на официалните тестове за бруцелоза, включващи не по-малко от две серологични изследвания за свързване на комплемента и микробиологично изследване на подходящи проби, взети в случай на аборт;

                                    б)

                                    до момента на отпадане на съмнението за заболяване, т.е. докато изследванията, предвидени в буква а), не дадат отрицателни резултати, официалният статут на стадото, към което принадлежи животното (животните) от рода на едрия рогат добитък, за което (които) се отнася съмнението, като свободно от бруцелоза, се суспендира.

                              Подробна информация относно резултатите от тестването на стадата, дàли положителен резултат, и епидемиологичен доклад се представят на Съвместния ветеринарен комитет. Ако Швейцария престане да изпълнява някое от условията, установени в част II, точка 7 от приложение А към Директива 64/432/ЕИО, Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        4.

                        За целите на настоящото приложение Швейцария е призната като съответстваща на условията, установени в част I, точка 4 от приложение А към Директива 64/432/ЕИО по отношение на туберкулозата по говедата. С цел запазване на статута на своите стада животни от рода на едрия рогат добитък като официално свободни от туберкулоза, Швейцария се задължава да изпълнява следните условия:

                                    а)

                                    въведена е система за идентификация, позволяваща всяко животно от рода на едрия рогат добитък да може да бъде проследено назад до стадото си на произход;

                                    б)

                                    всички заклани животни се подлагат на инспекция след клането, извършвана от официален ветеринарен лекар;

                                    в)

                                    всяко съмнение за туберкулоза при живи, умрели или заклани животни се докладва на компетентните органи;

                                    г)

                                    във всеки от случаите компетентните органи провеждат необходимите разследвания за потвърждаване или отхвърляне на съмнението, включително проучвания назад в стадата на произход и преминаване. Когато при аутопсия или след заколване бъдат открити поражения, за които има съмнение, че са от туберкулоза, компетентните органи подлагат поразените тъкани на лабораторни изследвания;

                                    д)

                                    статутът на стадата на произход и преминаване, към които принадлежи животното от рода на едрия рогат добитък, за което се отнася съмнението, като официално свободни от туберкулоза се суспендира, докато с клиничните или лабораторните изследвания или туберкулиновите тестове не се отхвърли съмнението за наличие на туберкулоза по говедата;

                                    е)

                                    ако с туберкулиновите тестове, клиничните или лабораторните изследвания се потвърди наличието на туберкулоза, статутът на стадата на произход и преминаване като официално свободни от туберкулоза се отнема;

                                    ж)

                                    статут на стада, официално свободни от туберкулоза, не се обявява, докато всички животни, за които има съмнение, че са заразени, не бъдат отстранени от стадото, докато помещенията и оборудването не бъдат дезинфекцирани и докато всички оставащи животни на възраст над шест седмици не реагират отрицателно на поне два официални теста с интрадермално инжектиране на туберкулин, съгласно приложение Б към Директива 64/432/ЕИО, като първият се направи поне шест месеца след като заразеното животно напусне стадото, а вторият — поне шест месеца след първия.

                              Подробна информация относно резултатите от тестването на заразените стада и епидемиологичен доклад се представят на Съвместния ветеринарен комитет. Ако Швейцария престане да изпълнява някое от условията, установени в част II, точка 4, първа алинея от приложение А към Директива 64/432/ЕИО, не бъде изпълнено от Швейцария, Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        5.

                        За целите на настоящото приложение Швейцария е призната като съответстваща на условията, установени в глава I, раздел Е от приложение Г към Директива 64/432/ЕИО по отношение ензоотичната левкоза по говедата. С цел запазване на статута на своите стада животни от рода на едрия рогат добитък като официално свободни от ензоотична левкоза по говедата, Швейцария се задължава да изпълнява следните условия:

                                    а)

                                    швейцарските стада се наблюдават чрез избирателни проверки. Размерът на извадките трябва да бъде такъв, че да може да се заяви с 99 % сигурност, че по-малко от 0,2 % от стадата са заразени с ензоотична левкоза по говедата;

                                    б)

                                    всички заклани животни се подлагат на инспекция след клането, извършвана от официален ветеринарен лекар;

                                    в)

                                    всяко съмнение, възникнало при клинични прегледи, аутопсии или проверки на месото, се докладва на компетентните органи;

                                    г)

                                    ако има съмнение за наличие или бъде установена ензоотична левкоза по говедата, официалният статут на засегнатото стадо като свободно от ензоотична левкоза по говедата се суспендира, докато не изтече периодът на изолация;

                                    д)

                                    периодът на изолация приключва, когато, след като заразените животни и където е целесъобразно, техните телета, бъдат отстранени, две серологични изследвания, направени с интервал от поне 90 дни помежду им, дадат отрицателни резултати.

                              Ако за 0,2 % от стадата се установи ензоотична левкоза по говедата, Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        6.

                        За целите на прилагането на настоящото приложение Швейцария е призната за официално свободна от инфекциозен ринотрахеит по говедата. С цел запазване на този статут Швейцария се задължава да изпълнява следните условия:

                                    а)

                                    швейцарските стада се наблюдават чрез избирателни проверки. Размерът на извадките трябва да бъде такъв, че да може да се заяви с 99 % сигурност, че по-малко от 0,2 % от стадата са заразени с инфекциозен ринотрахеит по говедата;

                                    б)

                                    биковете за разплод на възраст над 24 месеца трябва ежегодно да се подлагат на серологично изследване;

                                    в)

                                    всяко съмнение за инфекциозен ринотрахеит по говедата се докладва на компетентните органи и засегнатите животни се подлагат на официални тестове за откриване на инфекциозен ринотрахеит по говедата, включващи вирусологично или серологично изследване;

                                    г)

                                    ако има съмнение за наличие или бъде установен инфекциозен ринотрахеит по говедата, официалният статут на засегнатото стадо като свободно от инфекциозен ринотрахеит по говедата се суспендира, докато не изтече периодът на изолация;

                                    д)

                                    периодът на изолация приключва, когато серологичното изследване, извършено поне 30 дни след като заразените животни бъдат отстранени, даде отрицателни резултати.

                              Предвид признатия статут на Швейцария Решение 2004/558/ЕО на Комисията (2) се прилага mutatis mutandis.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията за всяка промяна в условията, на които се основава признаването на този статут. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        7.

                        За целите на прилагането на настоящото приложение Швейцария е призната за официално свободна от болестта на Ауески. С цел запазване на този статут Швейцария се задължава да изпълнява следните условия:

                                    а)

                                    швейцарските стада се наблюдават чрез избирателни проверки. Размерът на извадките трябва да бъде такъв, че да може да се заяви с 99 % сигурност, че по-малко от 0,2 % от стадата са заразени с болестта на Ауески;

                                    б)

                                    всяко съмнение за болестта се докладва на компетентните органи и засегнатите животни се подлагат на официални тестове за откриване на болестта на Ауески, включващи вирусологично или серологично изследване;

                                    в)

                                    ако има съмнение за наличие или бъде установена болестта на Ауески, официалният статут на стадото като свободно от болестта на Ауески се суспендира, докато не изтече периодът на изолация;

                                    г)

                                    периодът на изолация приключва, когато, след като заразените животни бъдат отстранени, две серологични изследвания на всички животни за разплод и на представителен брой животни за угояване, извършени с интервал поне 21 дни едно от друго, дадат отрицателни резултати.

                              Предвид признатия статут на Швейцария разпоредбите на Решение 2008/185/ЕО на Комисията (3) се прилагат mutatis mutandis.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията за всяка промяна в условията, на които се основава признаването на този статут. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        8.

                        Въпросът за евентуалните допълнителни гаранции относно преносимия гастроентерит при свинете (TGE) и възпроизводствения и респираторен синдром при свинете (PRRS) ще бъде разгледан от Съвместния ветеринарен комитет възможно най-скоро. Комисията информира Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси за развитието по този въпрос.

                        9.

                        В Швейцария за провеждането на официалното тестване на туберкулини по смисъла на точка 4 от приложение Б към Директива 64/432/ЕИО отговаря Institut de Bactériologie Vétérinaire на Университета в Цюрих.

                        10.

                        В Швейцария за провеждането на официалния контрол на антигените (бруцелоза) в съответствие с точка 4 от приложение В към Директива 64/432/ЕИО отговаря Център за зоонози, бактериални заболявания при животните и резистентност към антибиотици (ZOBA).

                        11.

                        Животните от рода на едрия рогат добитък и свинете, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образците, установени в приложение Е към Директива 64/432/ЕИО. Прилагат се следните уточнения:

                                    —

                                    по отношение на образец 1, в раздел В удостоверяването се адаптира, както следва:

                                                —

                                                в точка 4, отнасяща се до допълнителните гаранции, тиретата се допълват, както следва:

                                                            —

                                                            'заболяване: заразен ринотрахеит по говедата,

                                                            —

                                                            в съответствие с Решение 2004/558/ЕО на Комисията, чиито разпоредби се прилагат mutatis mutandis;',

                                    —

                                    по отношение на образец 2, в раздел В удостоверяването се адаптира, както следва:

                                                —

                                                в точка 4, отнасяща се до допълнителните гаранции, тиретата се допълват, както следва:

                                                            —

                                                            'заболяване: на Ауески,

                                                            —

                                                            в съответствие с Решение 2008/185/ЕО на Комисията, чиито разпоредби се прилагат mutatis mutandis;',

                        12.

                        За целите на прилагането на настоящото приложение, животните от рода на едрия рогат добитък, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от допълнителни здравни сертификати, включващи следните ветеринарни декларации:

                                    —

                                    Животните от рода на едрия рогат добитък:

                                                —

                                                се идентифицират с помощта на система за постоянна идентификация, която позволява да се открият тяхната майка и тяхното стадо на произход и да се констатира, че животните не произхождат директно от женски животни, за които има съмнение, че са засегнати или които са засегнати от спонгиформна енцефалопатия по говедата и които са родени в рамките на двете години, които предшестват диагностицирането;

                                                —

                                                животните не идват от стада, в които се извършва разследване на предполагаем случай на спонгиформна енцефалопатия по говедата;

                                                —

                                                животните са родени след 1 юни 2001 г.

                  II.   Овце и кози
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (4)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 91/68/ЕИО на Съвета от 28 януари 1991 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията с овце и кози в рамките на Общността (ОВ L 46, 19.2.1991 г., стр. 19).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 27—31 (пазари, изложби), 34—37б (търговия), 73 и 74 (почистване, дезинфекция и обеззаразяване), 142—149 (бяс), 158—165 (туберкулоза), 180—180в (скрейпи), 190— 195 (бруцелоза по овцете и козите), 196— 199 (заразна агалактия), 217—221 (артрит/енцефалит при козите), 233—236 (бруцелоза по овните), 301 (одобряване на животновъдните обекти, центровете за осеменяване и съхраняване на сперма, звената за трансфер на ембриони, пазарите и други сходни предприятия или събития) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 11 от Директива 91/68/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.
                        В случай че бруцелозата по овцете и козите се появи или появи отново, Швейцария уведомява Съвместния ветеринарен комитет, така че да могат да бъдат взети необходимите мерки съобразно развитието на ситуацията.

                        2.

                        За целите на прилагането на настоящото приложение Швейцария е призната за официално свободна от бруцелоза по овцете и козите. С цел запазване на този статут Швейцария се задължава да прилага мерките, предвидени в глава I, раздел II, точка 2 от приложение А към Директива 91/68/ЕИО.

                        3.

                        Овцете и козите, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образците, установени в приложение Д към Директива 91/68/ЕИО.

                  III.   Еднокопитни
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (5)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (ОВ L 192, 23.7.2010 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 112—112е (чума по конете), 204—206 (конска болест, енцефаломиелит, инфекциозна анемия, сап) и 240—244 (заразен метрит по конете) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на член 3 от Директива 2009/156/ЕИО информацията се представя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        2.

                        За целите на член 6 от Директива 2009/156/ЕИО информацията се представя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        3.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 10 от Директива 2009/156/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        4.

                        Разпоредбите на приложения II и III към Директива 2009/156/ЕО се прилагат mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                  IV.   Домашни птици и яйца за люпене
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (6)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 74).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 25 (транспорт), 122—125 (инфлуенца по птиците и нюкасълска болест), 255—261 (Salmonella spp.) и 262—265 (инфекциозен ларинготрахеит по птиците) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Съгласно член 3 от Директива 2009/158/ЕИО се признава, че Швейцария разполага с план, съдържащ мерките, които тя възнамерява да предприеме за одобряване на нейните предприятия.

                        2.

                        За целите на член 4 от Директива 2009/158/ЕИО национална референтна лаборатория на Швейцария е Institut de bactériologie vétérinaire на Университета в Берн.

                        3.

                        Изискването относно продължителността на престой, посочено в член 8, параграф 1, буква а), подточка i) от Директива 2009/158/ЕИО, се прилага mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                        4.

                        В случай на пратки яйца за люпене, изпращани за Европейския съюз, швейцарските органи се задължават да спазват правилата за маркиране, предвидени в Регламент (ЕО) № 617/2008 на Комисията (7).

                        5.

                        Изискването относно продължителността на престой, посочено в член 10, буква а) от Директива 2009/158/ЕИО, се прилага mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                        6.

                        Изискването относно продължителността на престой, посочено в член 11, буква а) от Директива 2009/158/ЕИО, се прилага mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                        7.

                        Изискването относно продължителността на престой, посочено в член 14, параграф 2, буква а) от Директива 2009/158/ЕИО, се прилага mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                        8.

                        За целите на настоящото приложение Швейцария е призната като съответстваща на условията по член 15, параграф 2 от Директива 2009/158/ЕО по отношение на нюкасълската болест и следователно има статут 'на освободена от задължанието да' извършва ваксинации против нюкасълска болест. Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси незабавно нотифицира Комисията за всяка промяна в условията, на които се основава признаването на този статут. Положението се разглежда в рамките на Съвместния ветеринарен комитет с цел преразглеждане на настоящия параграф.

                        9.

                        Посочването на наименованието на държавата — членка на Европейския съюз в член 18 от Директива 2009/158/ЕИО се прилага mutatis mutandis по отношение на Швейцария.

                        10.

                        Домашните птици и яйцата за люпене, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образците, установени в приложение IV към Директива 2009/158/ЕИО.

                        11.

                        В случай на пратки от Швейцария за Финландия или Швеция, швейцарските органи се задължават да предоставят гаранции относно салмонелата, изисквани съгласно законодателството на Европейския съюз.

                  V.   Аквакултурни животни и продукти от аквакултури
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (8)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 3—5 (упоменаваните епизоотии), 21—23 (регистрация на стопанствата за аквакултури, наблюдение на персонала и други задължения, наблюдение на здравословното състояние), 61 (задължения на титулярите на права на риболов и на органите за наблюдение на риболова), 62—76 (общи мерки за борба срещу болестите), 277—290 (общи и специфични мерки, отнасящи се до болестите по рибите, диагностична лаборатория) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита по въздух на животни с произход от трети държави (OITA); RS 916.443.12).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на настоящото приложение Швейцария е призната за официално свободна от инфекциозна анемия по сьомгата и от инфекция с Marteilia refringens и с Bonamia ostreae.

                        2.

                        Евентуалното прилагане на членове 29, 40, 41, 43, 44 и 50 от Директива 2006/88/ЕО е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.

                        3.

                        Ветеринарно-санитарните изисквания по отношение на пускането на пазара на декоративни водни животни, на животни от аквакултури, предназначени за отглеждане в стопанства, включително в райони за повторно полагане, любителски риболовни райони, отворени декоративни съоръжения и за възстановяване на рибни запаси, и на животни от аквакултури и продукти от тях, предназначени за консумация от човека, са определени в членове 4—9 от Регламент (ЕО) № 1251/2008 на Комисията (9).

                        4.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 58 от Директива 2006/88/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  VI.   Ембриони от животни от рода на едрия рогат добитък
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (10)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 89/556/ЕИО на Съвета от 25 септември 1989 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 302, 19.10.1989 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 56—58а (ембриотрансфер) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 15 от Директива 89/556/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        2.

                        Ембрионите на животни от рода на едрия рогат добитък, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образеца, установен в приложение В към Директива 89/556/ЕИО.

                  VII.   Сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (11)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 88/407/ЕИО на Съвета от 14 юни 1988 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 194, 22.7.1988 г., стр. 10).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 51—55a (изкуствено осеменяване) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на прилагането на член 4, параграф 2 от Директива 88/407/ЕИО се отбелязва, че в Швейцария във всички центрове има само животни, даващи отрицателен резултат на серум неутрализационен тест или ELISA.

                        2.

                        Информацията съгласно член 5, параграф 2 от Директива 88/407/ЕИО се предоставя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        3.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 16 от Директива 88/407/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        4.

                        Спермата от животни от рода на едрия рогат добитък, търгувана между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружава от здравни сертификати в съответствие с образеца, установен в приложение Г към Директива 88/407/ЕИО.

                  VIII.   Сперма от свине
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (12)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 62).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 51—55a (изкуствено осеменяване) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Информацията съгласно член 5, параграф 2 от Директива 90/429/ЕИО се предоставя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        2.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 16 от Директива 90/429/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        3.

                        Спермата от свине, търгувана между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружава от здравни сертификати в съответствие с образеца, установен в приложение Г към Директива 90/429/ЕИО.

                  IX.   Други видове
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (13)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 268, 14.9.1992 г., стр. 54);

                                    2.

                                    Регламент (ЕС) № 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003
                                    (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално членове 51—55a (изкуствено осеменяване) и 56—58a (ембриотрансфер) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на настоящото приложение настоящата точка обхваща търговията с живи животни, които не попадат в обхвата на части I—V от настоящото допълнение, и със сперма, яйцеклетки и ембриони, които не попадат в обхвата на части VI—VIII от настоящото допълнение.

                        2.

                        Европейският съюз и Швейцария се задължават да не забраняват или ограничават търговията с живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, посочени в точка 1, поради ветеринарно-санитарни съображения, различни от тези, които произтичат от прилагането на настоящото приложение, и по-специално евентуални защитни мерки, предприети по силата на член 20 от него.

                        3.

                        Копитните животни от видовете, различни от посочените в части I, II и III от настоящото допълнение и търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати, които са в съответствие с образеца, установен в част 1, част I от приложение Д към Директива 92/65/ЕИО, и са допълнени с декларацията, посочена в член 6, параграф А, точка 1, буква д) от Директива 92/65/ЕИО.

                        4.

                        Зайцевидните животни, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати, които са в съответствие с образеца, установен в част 1 на приложение Д към Директива 92/65/ЕИО, и при необходимост да съдържат декларацията, посочена в член 9, параграф 2, втора алинея от Директива 92/65/ЕИО.
                        Декларацията може да бъде адаптирана от швейцарските органи, за да включва in extenso изискванията на член 9 от Директива 92/65/ЕИО.

                        5.

                        Информацията, предвидена в член 9, параграф 2, трета алинея от Директива 92/65/ЕИО се представя на Съвместния ветеринарен комитет.

                        6.

                        В случай на изпращане на котки и кучета от Европейския съюз за Швейцария се спазват изискванията по член 10, параграф 2 от Директива 92/65/ЕИО.
                        Идентификационната система е системата, предвидена в Регламент (ЕС) № 576/2013. Паспортът, който следва да се използва, е предвиденият в част 3 от приложение II към Регламент за изпълнение (ЕС) № 577/2013 (14).
                        Валидността на ваксинацията срещу бяс и ако е приложимо, на повторната ваксинация, е определена в приложение III към Регламент (ЕС) № 576/2013.

                        7.

                        Спермата, яйцеклетките и ембрионите от овце и кози, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравните сертификати, установени в Решение 2010/470/ЕС (15).

                        8.

                        Спермата от коне, търгувана между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружава от здравния сертификат, установен в Решение 2010/470/ЕС.

                        9.

                        Яйцеклетките и ембрионите от коне, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравните сертификати, установени в Решение 2010/470/ЕС.

                        10.

                        Яйцеклетките и ембрионите от свине, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с Решение 2010/470/ЕС.

                        11.

                        Пчелните семейства (кошери или пчели майки и техни придружителки), търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образеца, установен в част 2 на приложение Д към Директива 92/65/ЕИО.

                        12.

                        Животните, спермата, ембрионите и яйцеклетките, идващи от организации, институти или центрове, одобрени в съответствие с приложение В към Директива 92/65/ЕИО, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придружават от здравни сертификати в съответствие с образеца, установен в част 3 от приложение Д към Директива 92/65/ЕИО.

                        13.

                        За целите на прилагането на член 24 от Директива 92/65/ЕИО, информацията, предвидена в параграф 2 от посочения член, се представя на Съвместния ветеринарен комитет.

                  X.   Движение с нетърговска цел на домашни любимци
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (16)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Регламент (ЕС) № 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003 (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 1).

                        Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Системата за маркиране е системата, предвидена в Регламент (ЕС) № 576/2013.

                        2.

                        Валидността на ваксинацията срещу бяс и ако е приложимо, на повторната ваксинация, се определя съгласно приложение III към Регламент (ЕС) № 576/2013.

                        3.

                        Образецът на паспорта, който следва да се използва, е предвиденият в част 3 от приложение III към Регламент за изпълнение (ЕС) № 577/2013. Допълнителните изисквания по отношение на паспорта са определени в част 4 от приложение III към Регламент (ЕС) № 577/2013.

                        4.

                        За целите на настоящото допълнение при движения с нетърговска цел на домашни любимци между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария се прилагат mutatis mutandis разпоредбите на глава II от Регламент (ЕС) № 576/2013. Проверките на документите и на идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел на домашни любимци от Швейцария към държава — членка на Европейския съюз, се извършват съгласно член 33 от Регламент (ЕС) № 576/2013.".

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (2)  Решение 2004/558/ЕО на Комисията от 15 юли 2004 г. за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета относно допълнителните гаранции при търговията в Общността с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата и одобрението на представените от някои държави-членки програми за изкореняване на болестта (ОВ L 249, 23.7.2004 г, стр. 20).

         (3)  Решение 2008/185/ЕО на Комисията от 21 февруари 2008 г. относно допълнителни гаранции при търговията със свине в Общността по отношение на болестта на Ауески и относно критериите за предоставяне на информация за тази болест (ОВ L 59, 4.3.2008 г., стр. 19).

         (4)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (5)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (6)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (7)  Регламент (ЕО) № 617/2008 на Комисията от 27 юни 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на стандартите за търговия с яйца за люпене и пилета от домашни птици, отглеждани в птицеферми (ОВ L 168, 28.6.2008 г., стр. 5).

         (8)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (9)  Регламент (ЕО) № 1251/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за прилагане на Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на условията и изискванията за сертифициране при пускането на пазара и вноса в Общността на аквакултури и продукти от тях и за установяване на списък с векторни видове (ОВ L 337, 16.12.2008 г., стр. 41).

         (10)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (11)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (12)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (13)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (14)  Регламент за изпълнение (ЕС) № 577/2013 на Комисията от 28 юни 2013 г. за образците на идентификационни документи за движение с нетърговска цел на кучета, котки и порове, създаването на списък с територии и трети държави и изискванията за формата, оформлението и езика на декларациите за удостоверяване на съответствие с някои условия, предвидени в Регламент (ЕС) № 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 109).

         (15)  Решение 2010/470/ЕС на Комисията от 26 август 2010 г. за установяване на образци на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на конете, овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете (ОВ L 228, 31.08.2010 г., стр. 15).

         (16)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ III
      Допълнение 3 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 3

               Внос на живи животни, на сперма, яйцеклетки и ембриони от тях от трети страни

            I.   ЕВРОПЕЙСКИ СЪЮЗ — ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

            A.   Копитни животни, с изключение на еднокопитни животни
            Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 321).
            Б.   Еднокопитни животни
            Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (ОВ L 192, 23.7.2010 г., стр. 1).
            В.   Домашни птици и яйца за люпене
            Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 74).
            Г.   Животни от аквакултури
            Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр.14).
            Д.   Ембриони от животни от рода на едрия рогат добитък
            Директива 89/556/ЕИО на Съвета от 25 септември 1989 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 302, 19.10.1989 г., стр. 1).
            Е.   Сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
            Директива 88/407/ЕИО на Съвета от 14 юни 1988 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността с дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 194, 22.7.1988 г., стр. 10).
            Ж.   Сперма от свине
            Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 62).
            З.   Други живи животни

                        1.

                        Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 268, 14.9.1992 г., стр. 54).

                        2.

                        Регламент (ЕС) № 576/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003 (ОВ L 178, 28.6.2013 г., стр. 1)

                  И.   Други специфични разпоредби

                        1.

                        Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).

                        2.

                        Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и на решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).

                  II.   ШВЕЙЦАРИЯ — ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)

                        1.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)

                        2.

                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        3.

                        Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10).

                        4.

                        Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита по въздух на животни с произход от трети държави (OITA); RS 916.443.12).

                        5.

                        Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита с произход на животински продукти по въздух от трети страни (OITPA; RS 916.443.13).

                        6.

                        Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                        7.

                        Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                        8.

                        Наредба от 18 август 2004 г. относно ветеринарномедицинските продукти (OMédV; RS 812.212.27).

                        9.

                        Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472).

                  III.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси прилага, едновременно с държавите — членки на Европейския съюз, условията за внос, установени в законодателството, посочено в част I от настоящото допълнение, мерките за прилагане и списъците на предприятията, от които съответният внос е разрешен. Този ангажимент се прилага по отношение на всички приложими актове, независимо от датата на приемането им.
            Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси може да предприема по-ограничителни мерки и да изисква допълнителни гаранции. В рамките на Съвместния ветеринарен комитет се провеждат консултации с цел намиране на подходящо решение.
            Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси и държавите — членки на Европейския съюз, се уведомяват взаимно за специфичните условия за внос, установени на двустранно равнище, които не са обект на хармонизиране на равнището на Съюза.
            За целите на настоящото приложение наименованията на институциите, приети като одобрени центрове в съответствие с приложение В към Директива 92/65/ЕИО, се публикуват на уебсайта на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси.“.

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (2)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ IV
      Допълнение 4 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 4

               Зоотехнически разпоредби, включително тези, уреждащи вноса от трети страни

            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Директива 2009/157/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 323, 10.12.2009 г., стр. 1);

                                    2.

                                    Директива 88/661/ЕИО на Съвета от 19 декември 1988 г. относно приложимите зоотехнически стандарти за разплодните свине (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 36);

                                    3.

                                    Директива 87/328/ЕИО на Съвета от 18 юни 1987 г. относно одобрението за развъждане на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 167, 26.6.1987 г., стр. 54);

                                    4.

                                    Директива 88/407/ЕИО на Съвета от 14 юни 1988 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 194, 22.7.1988 г., стр. 10);

                                    5.

                                    Директива 89/361/ЕИО на Съвета от 30 май 1989 г. относно чистопородните разплодни овце и кози (ОВ L 153, 6.6.1989 г., стр. 30);

                                    6.

                                    Директива 90/118/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на чистопородни разплодни свине за разплод (ОВ L 71, 17.3.1990 г., стр. 34);

                                    7.

                                    Директива 90/119/ЕИО на Съвета от 5 март 1990 г. относно допускането на хибридни разплодни свине за разплод (ОВ L 71, 17.3.1990 г., стр. 36);

                                    8.

                                    Директива 90/427/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно зоотехническите и генеалогичните условия за търговия с еднокопитни животни в Общността (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 55);

                                    9.

                                    Директива 90/428/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно търговията с еднокопитни животни, предназначени за състезания и определянето на условията за участие в тези състезания (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 60);

                                    10.

                                    Директива 91/174/ЕИО на Съвета от 25 март 1991 г. за определяне на зоотехническите и генеалогичните изисквания за търговията с чистопородни животни и за изменение на Директиви 77/504/ЕИО и 90/425/ЕИО (ОВ L 85, 5.4.1991 г., стр. 37);

                                    11.

                                    Директива 94/28/ЕО на Съвета от 23 юни 1994 г. относно определяне на принципите, отнасящи се до зоотехническите и генеалогичните условия, приложими към вноса от трети страни на животни, на техните сперма, яйцеклетки и ембриони, и за изменение на Директива 77/504/ЕИО относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (ОВ L 178, 12.7.1994 г., стр. 66).

                        Наредба от 31 октомври 2012 г. относно животновъдството (OE; RS 916.310).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            За целите на настоящото допълнение живите животни и животинските продукти, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придвижват в съответствие с условията, установени по отношение на търговията между държавите — членки на Европейския съюз.
            Без да се засягат разпоредбите относно зоотехническите проверки, посочени в допълнения 5 и 6, швейцарските органи се ангажират да гарантират, че по отношение на своя внос Швейцария прилага същите разпоредби, като разпоредбите, произтичащи от Директива 94/28/ЕО на Съвета.
            В случай на затруднения въпросът се отнася до Съвместния ветеринарен комитет по искане на една от страните.“.

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ V
      Допълнение 5 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 5

               Живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони: гранични проверки и такси за проверките

            ГЛАВА I
            Общи разпоредби — система TRACES
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                        Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES и за изменение на Решение 92/486/ЕИО (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 63).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40);

                                    2.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                                    3.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    4.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита по въздух на животни с произход от трети страни (OITA); RS 916.443.12);

                                    5.

                                    Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13);

                                    6.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    7.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            Комисията, в сътрудничество с Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси, интегрира Швейцария в компютърната система TRACES, в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията.
            Ако е необходимо, в рамките на Съвместния ветеринарен комитет се определят преходни и допълнителни мерки.
            ГЛАВА II
            Ветеринарни и зоотехнически проверки, приложими при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)

            Ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34).“.

                                    2.

                                    Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40) и по-специално член 57 от него;

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    4.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                                    5.

                                    Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            В случаите, предвидени в параграф 8 от Директива 90/425/ЕИО, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на изпращане. Те предприемат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на мястото на изпращане и Комисията за естеството на извършените проверки, за взетите решения и за основанията за такива решения.
            Прилагането на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО и на членове 9 и 22 от Директива 90/425/ЕИО, е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.
            В.   СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЖИВОТНИ, ИЗВЕЖДАНИ НА ПАША В ГРАНИЧНИТЕ ЗОНИ
            1.   Определения
            „Паша“: действие, при което животните пасат, като се придвижват към гранична зона, ограничена до 10 km, по време на изпращането им към държава — членка на Европейския съюз или към Швейцария. При наличие на специални и надлежно обосновани условия засегнатите компетентни органи могат да разрешат ширината на тази зона да бъде увеличена от двете страни на границата между Швейцария и Европейския съюз.
            „Дневна паша“: паша, при която в края на всеки ден животните се връщат обратно в стопанството си на произход в дадена държава — членка на Европейския съюз или в Швейцария.
            2.   За пашата между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария разпоредбите на Решение 2001/672/ЕО на Комисията (3) се прилагат mutatis mutandis по отношение на Швейцария. В рамките на настоящото приложение обаче член 1 от Решение 2001/672/ЕО се прилага, адаптиран по следния начин:

                        —

                        позоваването на периода от 1 май до 15 октомври се заменя с „през календарната година“;

                        —

                        за Швейцария частите, посочени в член 1 от Решение 2001/672/ЕО и посочени в съответното приложение, са, както следва:

                                    —

                                    ШВЕЙЦАРИЯ

                                    —

                                    Кантон Zurich

                                    —

                                    Кантон Berne

                                    —

                                    Кантон Lucerne

                                    —

                                    Кантон Uri

                                    —

                                    Кантон Schwyz

                                    —

                                    Кантон Obwald

                                    —

                                    Кантон Nidwald

                                    —

                                    Кантон Glarus

                                    —

                                    Кантон Zoug

                                    —

                                    Кантон Fribourg

                                    —

                                    Кантон Soleure

                                    —

                                    Кантон Bâle-Ville

                                    —

                                    Кантон Bâle-Campagne

                                    —

                                    Кантон Schaffhouse

                                    —

                                    Кантон Appenzell Rhodes-Extérieures

                                    —

                                    Кантон Appenzell Rhodes-Intérieures

                                    —

                                    Кантон St. Gall

                                    —

                                    Кантон Grisons

                                    —

                                    Кантон Argovie

                                    —

                                    Кантон Thurgovie

                                    —

                                    Кантон Tessin

                                    —

                                    Кантон Vaud

                                    —

                                    Кантон Valais

                                    —

                                    Кантон Neuchâtel

                                    —

                                    Кантон Genève

                                    —

                                    Кантон Jura

                  В изпълнение на Наредбата от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), и по-специално член 7 (регистрация) от нея и на Наредбата от 26 ноември 2011 г. относно банката от данни за трафика на животните (Наредба относно BDTA; RS 916.404.1), и по-специално раздел 2 (съдържание на банката от данни) от нея, Швейцария определя за всяко пасище специфичен регистрационен код, който трябва да бъде вписан в националната база данни относно животните от рода на едрия рогат добитък.
            3.   За пашата между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария официалният ветеринарен лекар от държавата на изпращане:

                        а)

                        информира компетентния орган по местоназначение (местна ветеринарна служба) за изпращането на животните в деня на издаване на сертификата и най-късно в рамките на двадесет и четири часа преди прогнозната дата на пристигане на животните посредством компютризираната система за връзка между ветеринарните органи, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО;

                        б)

                        осъществява преглед на животните в рамките на 48 часа преди заминаването им; тези животни трябва да бъдат надлежно идентифицирани;

                        в)

                        издава сертификат съгласно образеца, посочен в точка 9.

                  4.   През цялото времетраене на пашата животните остават под митнически контрол.
            5.   Държателят на животните трябва:

                        а)

                        да приеме, чрез писмена декларация, да спазва всички мерки, взети в изпълнение на предвидените в настоящото приложение разпоредби, и всякакви други мерки, въведени на местно равнище, по същия начин, като всеки друг държател с произход от държава — членка на Европейския съюз, или от Швейцария;

                        б)

                        да покрива разходите по проверките, провеждани в изпълнение на настоящото приложение;

                        в)

                        да оказва пълно сътрудничество при осъществяването на митническите или ветеринарните проверки, изисквани от официалните органи на държавата на изпращане или на държавата по местоназначение.

                  6.   При връщането на животните в края на сезонната паша или при предсрочно връщане официалният ветеринарен лекар на страната, в която се намира мястото на паша:

                        а)

                        информира компетентния орган по местоназначение (местна ветеринарна служба) за изпращането на животните в деня на издаване на сертификата и най-късно в рамките на двадесет и четири часа преди прогнозната дата на пристигане на животните посредством компютризираната система за връзка между ветеринарните органи, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО;

                        б)

                        осъществява преглед на животните в рамките на 48 часа преди заминаването им; тези животни трябва да бъдат надлежно идентифицирани;

                        в)

                        издава сертификат съгласно образеца, посочен в точка 9.

                  7.   В случай на болести компетентните ветеринарни органи вземат подходящи целесъобразни мерки с общо съгласие помежду си. Тези органи обсъждат как да бъдат покрити евентуално възникналите разходи. Ако е необходимо, въпросът се отнася до Съвместния ветеринарен комитет.
            8.   Като дерогация от разпоредбите, предвидени по отношение на пашата в точки 1—7, в случай на дневна паша между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария:

                        а)

                        животните не влизат в контакт с животни от друго стопанство;

                        б)

                        държателят на животните се ангажира да информира компетентния ветеринарен орган за всеки контакт на животните с животни от друго стопанство;

                        в)

                        посоченият в точка 9 здравен сертификат трябва да бъде представян на компетентните ветеринарни органи всяка календарна година при първото въвеждане на животните в държава — членка на Европейския съюз или в Швейцария. Този здравен сертификат трябва да може да бъде представен на компетентните ветеринарни органи при поискване от тяхна страна;

                        г)

                        разпоредбите от точки 2 и 3 се прилагат единствено при първото за дадената календарна година изпращане на животни за държава — членка на Европейския съюз или за Швейцария;

                        д)

                        разпоредбите на точка 6 не се прилагат;

                        е)

                        държателят на животните се ангажира да информира компетентния ветеринарен орган за края на периода на паша.

                  9.   Образец на здравен сертификат за паша в гранични зони или за дневна паша и за връщане от паша в гранични зони на животни от рода на едрия рогат добитък:
            Образец на здравен сертификат за паша в гранични зони или за дневна паша и за връщане от паша в гранични зони на животни от рода на едрия рогат добитък

            ГЛАВА III
            Условия за търговия между Европейския съюз и Швейцария
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО
            Здравните сертификати за търговия с живи животни, с техни сперма, яйцеклетки и ембриони, както и за паша на животни от рода на едрия рогат добитък в граничните зони между Европейския съюз и Швейцария, са сертификатите, които са предвидени в настоящото приложение и са на разположение в системата TRACES в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията (4).
            ГЛАВА IV
            Ветеринарни проверки, приложими при внос от трети страни
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (5)

            Ветеринарните проверки на вноса от трети страни се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Регламент (ЕО) № 282/2004 на Комисията от 18 февруари 2004 г. за установяване на документ за декларирането и за ветеринарните проверки на животните, идващи от трети страни и въведени в Общността (ОВ L 49, 19.2.2004 г., стр. 11);

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1);

                                    3.

                                    Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56);

                                    4.

                                    Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3);

                                    5.

                                    Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и на решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10);

                                    6.

                                    Решение 97/794/ЕО на Комисията от 12 ноември 1997 г. за установяване на някои подробни правила по отношение прилагането на Директива 91/496/ЕИО на Съвета относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на живи животни, внасяни в Общността от трети страни (ОВ L 323, 26.11.1997 г., стр. 31);

                                    7.

                                    Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (ОВ L 116, 4.5.2007 г., стр. 9).

                                    1.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса и транзита по въздух на животни с произход от трети страни (OITA); RS 916.443.12);

                                    3.

                                    Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13);

                                    4.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    5.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14);

                                    6.

                                    Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472);

                                    7.

                                    Наредба от 18 август 2004 г. относно ветеринарномедицинските продукти (OMédV; RS 812.212.27).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на прилагането на член 6 от Директива 91/496/ЕИО, граничните инспекционни пунктове на държавите — членки на Европейския съюз, одобрени за осъществяване на ветеринарните проверки на живи животни, са посочени в приложение I към Решение 2009/821/ЕО (6).

                        2.

                        За целите на прилагането на член 6 от Директива 91/496/ЕО граничните инспекционни пунктове за Швейцария са, както следва:

                                    Име

                                    Код по TRACES

                                    Вид

                                    Инспекционен център

                                    Вид на одобрението

                                    Летище Цюрих

                                    CHZRH4

                                    A

                                    Център 3

                                    О — Други животни (включително животни от зоологически градини) (7)

                                    Летище Женева

                                    CHGVA4

                                    A

                                    Център 2

                                    О — Други животни (включително животни от зоологически градини) (7)

                              По-нататъшните изменения на списъка с граничните инспекционни пунктове, на техните инспекционни центрове и на вида на тяхното одобрение са от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.
                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 19 от Директива 91/496/ЕИО и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                        3.

                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси прилага, едновременно с държавите — членки на Европейския съюз, условията за внос, посочени в допълнение 3 на настоящото приложение, както и мерките за прилагане.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси може да предприема по-ограничителни мерки и да изисква допълнителни гаранции. В рамките на Съвместния ветеринарен комитет се провеждат консултации с цел намиране на подходящо решение.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси и държавите — членки на Европейския съюз, се уведомяват взаимно за специфичните условия за внос, установени на двустранно равнище, които не са обект на хармонизиране на равнището на Съюза.

                        4.

                        Граничните инспекционни пунктове на държавите — членки на Европейския съюз, посочени в точка 1 от настоящия раздел, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за Швейцария, в съответствие с раздел А от настоящата глава.

                        5.

                        Граничните инспекционни пунктове на Швейцария, посочени в точка 2, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за държавите — членки на Европейския съюз, в съответствие с раздел А от настоящата глава.

                  ГЛАВА V
            Специфични разпоредби
            1.   ИДЕНТИФИКАЦИЯ НА ЖИВОТНИТЕ
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (8)

            Ветеринарните проверки на вноса от трети страни се осъществяват в съответствие с разпоредбите на следните нормативни актове:

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Директива 2008/71/ЕО на Съвета от 15 юли 2008 г. относно идентификацията и регистрацията на прасета (ОВ L 213, 8.8.2008 г., стр. 31);

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (ОВ L 204, 11.8.2000 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401), по-специално членове 7—15е (регистрация и идентификация) от нея;

                                    2.

                                    Наредба от 26 октомври 2011 г. относно банката от данни за трафика на животни (Наредба относно BDTA; RS 916.404.1).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        a.

                        Прилагането на член 4, параграф 2 от Директива 2008/71/ЕО е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.

                        б.

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет въз основа по-специално на член 22 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 и член 57 от Закона за епизоотиите, както и на член 1 от Наредбата от 23 октомври 2013 г. относно координацията на инспекциите в селскостопанските обекти (OCCEA, RS 910.15).

                  2.   ЗАЩИТА НА ЖИВОТНИТЕ
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (9)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции и за изменение на Директиви 64/432/ЕИО и 93/119/ЕО и Регламент (ЕО) № 1255/97 (ОВ L 3, 5.1.2005 г., стр. 1);

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 1255/97 на Съвета от 25 юни 1997 г. относно критериите на Общността за контролни пунктове и относно изменение на маршрутния план, посочен в приложението към Директива 91/628/ЕИО (ОВ L 174, 2.7.1997 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Федерален закон от 16 декември 2005 г. относно защитата на животните (LPA; RS 455), и по-специално членове 15 и 15a (принципи, международен превоз на животни) от него;

                                    2.

                                    Наредба от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn; RS 455.1), и по-специално членове 169—176 (международен превоз на животни) от нея.

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        а)

                        Швейцарските органи се ангажират да спазват разпоредбите, произтичащи от Регламент (ЕО) № 1/2005, при търговията между Швейцария и Европейския съюз и при внос от трети страни.

                        б)

                        В случаите, предвидени в параграф 26 от Регламент (ЕО) № 1/2005, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на потегляне.

                        в)

                        Прилагането на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО, е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.

                        г)

                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет в съответствие по-специално с член 28 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и на член 208 от Наредбата от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn); RS 455.1).

                        д)

                        По силата на разпоредбите на член 15a, параграф 3 от Федералния закон от 16 декември 2005 г. относно защитата на животните (LPA; RS 455), транзитното преминаване през Швейцария на едър рогат добитък, овце, кози и свине, на коне за клане и на домашни птици за клане може да се осъществява единствено посредством железопътен или въздушен транспорт. Този въпрос ще бъде разгледан от Съвместния ветеринарен комитет.

                  3.   ТАКСИ

                        1.

                        За ветеринарните проверки при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария не се събират никакви такси.

                        2.

                        За ветеринарните проверки на вноса от трети страни швейцарските органи се ангажират да събират таксите, свързани с официалния контрол, предвидени с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета.“.

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (2)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (3)  Решение 2001/672/ЕО на Комисията от 20 август 2001 г. относно специалните правила, приложими при движение на едър рогат добитък, когато е изведен на лятна паша в планински области (ОВ L 235, 4.9.2001 г., стр. 23).

         (4)  Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 44).

         (5)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (6)

                  +

                  Решение 2009/821/ЕО на Комисията от 28 септември 2009 г. относно съставяне на списък на граничните инспекционни пунктове, определяне на някои правила относно инспекциите, извършвани от ветеринарните експерти на Комисията, и определяне на ветеринарните единици в TRACES (ОВ L 296, 12.11.2009 г., стр. 1).

         (7)  Позоваване на категориите на одобрение, определени с Решение 2009/821/ЕО.

         (8)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (9)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ VI
      Допълнение 6 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 6

               Продукти от животински произход

            ГЛАВА I
            Сектори, в които съществува взаимно призната равностойност
            „Животински продукти, предназначени за консумация от човека“
            Определенията в Регламент (ЕО) № 853/2004 се прилагат mutatis mutandis.
            Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

                        Износ от Европейския съюз за Швейцария и износ от Швейцария за Европейския съюз

                        Търговски условия

                        Равностойност

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                           Здраве на животните

                                    1.

                                    Прясно месо, включително мляно месо, месни заготовки, продукти на основата на месо, непреработени мазнини и топени мазнини

                        Домашни копитни животни
                        Домашни еднокопитни животни

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО (1)

                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да (3)

                                    2.

                                    Месо от дивеч, отглеждан в стопанства, месни заготовки, продукти на основата на месо

                        Отглеждани в стопанства сухоземни бозайници, различни от посочените по-горе

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 92/118/ЕИО (2)

                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                        Щраусови птици, отглеждани в стопанства
                        Зайцеподобни

                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Да

                                    3.

                                    Месо от дивеч, месни заготовки, месни продукти

                        Копитен дивеч
                        Зайцеподобни
                        Други сухоземни бозайници
                        Пернат дивеч

                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    4.

                                    Прясно месо от домашни птици, месни заготовки, продукти на основата на месо, мазнини и топени мазнини

                        Домашни птици

                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    5.

                                    Стомаси, пикочни мехури и черва

                        Говеда
                        Овце и кози
                        Свине

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да (3)

                                    6.

                                    Кости и продукти на основата на кости

                        Домашни копитни животни
                        Домашни еднокопитни животни
                        Други отглеждани в стопанства или диви сухоземни бозайници
                        Домашни птици, щраусови птици и пернат дивеч

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401)

                        Да (3)

                                    7.

                                    Преработени животински протеини, кръв и кръвни продукти

                        Домашни копитни животни
                        Домашни еднокопитни животни
                        Други отглеждани в стопанства или диви сухоземни бозайници
                        Домашни птици, щраусови птици и пернат дивеч

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да (3)

                                    8.

                                    Желатин и колаген

                        Директива 2002/99/ЕО
                        Регламент (ЕО) № 999/2001.

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да (3)

                                    9.

                                    Мляко и млечни продукти

                        Директива 64/432/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    10.

                                    Яйца и яйчни продукти

                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    11.

                                    Продукти от риболов, двучерупчести мекотели, иглокожи, ципести и морски коремоноги

                        Директива 2006/88/ЕО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    12.

                                    Мед

                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

                                    13.

                                    Охлюви и жабешки бутчета

                        Директива 92/118/ЕИО
                        Директива 2002/99/ЕО

                        Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40)
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                        Да

            Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

                        Износ от Европейския съюз за Швейцария и износ от Швейцария за Европейския съюз

                        Търговски условия

                        Равностойност

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                           Обществено здравеопазване

                        Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1);
                        Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 1);
                        Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 55).
                        Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 206).
                        Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1);
                        Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 г. относно микробиологични критерии за храните (ОВ L 338, 22.12.2005 г., стр. 1);

                        Федерален закон от 9 октомври 1992 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (LDAl; RS 817.0);
                        Наредба от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn; RS 455.1);
                        Наредба от 16 ноември 2011 г. относно основното обучение, обучението за придобиване на квалификация и продължаващото обучение на лицата, работещи в Публичната ветеринарна служба (RS 916.402);
                        Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. относно първичното производство (OPPr; RS 916.020);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. относно клането на животни и проверките на месото (OAbCV; RS 817.190).
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (ODAlOUs; RS 817.02);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи за прилагане на законодателството в областта на хранителните продукти (RS 817.025.21);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по икономически въпроси, образование и научни изследвания относно хигиената в първичното производство (OHyPPr; RS 916.020.1);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хигиената (OHyG; RS 817.024.1);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хигиената по време на клането на животни (OHyAb; RS 817.190.1);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хранителните продукти от животински произход (RS 817.022.108).

                        Да, със специални условия

                        Регламент (ЕО) № 2074/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. за установяване на мерки за прилагане по отношение на някои продукти съгласно Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета и по отношение на организацията на официалния контрол съгласно Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета, за дерогиране от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на Регламенти (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 854/2004 (ОВ L 338, 22.12.2005 г., стр. 27);
                        Регламент (ЕО) № 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (ОВ L 338, 22.12.2005 г., стр. 60).

                           Защита на животните

                        Регламент (ЕО) № 1099/2009 на Съвета от 24 септември 2009 г. относно защитата на животните по време на умъртвяване (ОВ L 303, 18.11.2009 г., стр. 1).

                        Федерален закон от 16 декември 2005 г. относно защитата на животните (LPA; RS 455);
                        Наредба от 23 април 2008 г. относно защитата на животните (OPAn; RS 455.1);
                        Наредба на Федералната ветеринарна служба от 12 август 2010 г. относно защитата на животните по време на клане (OPAnAb; RS 455.110.2);
                        Наредба от 23 ноември 2005 г. относно клането на животни и проверките на месото (OAbCV; RS 817.190).

                        Да, със специални условия

                  Специални условия

                        (1)

                        Животинските продукти, предназначени за консумация от човека, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придвижват само при същите условия, както животинските продукти, предназначени за консумация от човека, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, като това се отнася и до защитата на животните по време на умъртвяване. Ако е необходимо, тези продукти се придружават от здравните сертификати, предвидени за търговията между държавите — членки на Съюза, или определени с настоящото приложение и налични в системата TRACES.

                        (2)

                        Швейцария изготвя списък на своите одобрени предприятия в съответствие с разпоредбите на член 31 (регистрация/одобряване на предприятия) от Регламент (ЕО) № 882/2004.

                        (3)

                        По отношение на своя внос Швейцария прилага същите разпоредби като тези, приложими на равнището на Съюза.

                        (4)

                        Компетентните органи на Швейцария не са прибягвали до дерогацията по отношение на изследването за откриване наличието на Trichinella, предвидена в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) №° 2075/2005. В случай че ще бъде прилагана тази дерогация, компетентните органи на Швейцария се ангажират да нотифицират Комисията с писмена процедура за списъка от региони, в които рискът от Trichinella по домашните свине е официално признат за незначителен. Държавите — членки на Европейския съюз, разполагат със срок от три месеца, считано от тази нотификация, за да изпратят писмените си коментари до Комисията. Ако Комисията или държава — членка на Европейския съюз не повдигне възражения, регионът се признава за регион, в който рискът от Trichinella е незначителен, и домашните свине, идващи от този регион, се освобождават от изследването за откриване наличието на Trichinella, провеждано по време на клане. Разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) №° 2075/2005 се прилагат mutatis mutandis.

                        (5)

                        Във връзка с изследването за откриване наличието на Trichinella, в Швейцария се използват методите за откриване, изброени в глави I и II от приложение I към Регламент (ЕО) № 2075/2005. Няма да се прибягва обаче до трихинелоскопското изследване, описано в глава III от приложение I към Регламент (ЕО) № 2075/2005.

                        (6)

                        Компетентните органи на Швейцария могат да ползват дерогация по отношение на изследването за откриване наличието на Trichinella в кланични трупове и месо от домашни свине, предназначени за угояване и клане в кланици с малък капацитет.
                        Тази разпоредба се прилага до 31 декември 2016 г.
                        По силата на разпоредбите на член 8, параграф 3 от Наредбата от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешните работи относно хигиенните изисквания при клането на животни (OHyAb; RS 817.190.1) и на член 9, параграф 8 от Наредбата от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешните работи относно храните от животински произход (RS 817.022.108), тези кланични трупове и месо от домашни свине, предназначени за угояване и клане, както и приготвените от тях месни заготовки, продукти на месна основа и преработени продукти на продукти на основата на месо, се маркират със специален здравен печат в съответствие с образеца, установен в последната алинея от приложение 9 към Наредбата от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хигиенните изисквания при клането на животни. Тези продукти не могат да бъдат обект на търговия с държавите — членки на Европейския съюз, в съответствие с разпоредбите на член 9а от Наредбата от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно храните от животински произход.

                        (7)

                        Кланичните трупове и месото от домашни свине, предназначени за угояване и клане, които са търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, с произход от:

                                    —

                                    стопанствата, признати за свободни от Trichinella от компетентните органи на държавите — членки на Европейския съюз;

                                    —

                                    регионите, в които рискът от Trichinella по домашните свине е официално признат за незначителен;

                              при които не е извършено изследването за откриване наличието на Trichinella по силата на разпоредбите на член 3 от Регламент (ЕО) № 2075/2005, се придвижват само при същите условия, както търгуваните между държавите — членки на Европейския съюз.

                        (8)

                        По силата на разпоредбите на член 2 от Наредбата относно хигиената (OHyg; RS 817.024.1), компетентните органи на Швейцария могат да предвидят в определени случаи изключения от членове 8, 10 и 14 от Наредбата относно хигиената:

                                    а)

                                    с цел да отговорят на нуждите на предприятия, разположени в планинските региони, съгласно Федералния закон от 6 октомври 2006 г. за регионалната политика (RS 901.0) и Наредбата от 28 ноември за регионалната политика (RS 901.021).
                                    Компетентните органи на Швейцария се ангажират да нотифицират Комисията за такива адаптации с писмена процедура. Тази нотификация:

                                                —

                                                предоставя подробно описание на разпоредбите, които компетентните органи на Швейцария смятат, че е необходимо да се адаптират, и естеството на предвидената адаптация;

                                                —

                                                описва храните и предприятията, за които това се отнася;

                                                —

                                                описва причините за адаптирането (включвайки, където е уместно, резюме на извършения анализ на риска и посочвайки всякакви мерки, които да се предприемат, за да се гарантира, че адаптацията няма да застраши постигането на целите на Наредбата относно хигиената (OHyg; RS 817.024.1);

                                                —

                                                предоставя всякаква друга свързана информация.

                                          Комисията и държавите — членки на Европейския съюз, разполагат със срок от три месеца от получаването на тази нотификация, за да изпратят писмените си коментари. Ако е необходимо, се провежда заседание на Съвместния ветеринарен комитет.

                                    б)

                                    за производството на храни с традиционни характеристики.
                                    Компетентните органи на Швейцария се ангажират да нотифицират Комисията за такива адаптации с писмена процедура най-късно 12 месеца, след като са били предоставени отделни или общи дерогации. Всяка нотификация:

                                                —

                                                предоставя кратко описание на разпоредбите, които са били адаптирани;

                                                —

                                                описва храните и предприятията, за които това се отнася; и

                                                —

                                                предоставя всякаква друга свързана информация.

                        (9)

                        Комисията информира Швейцария за дерогациите и адаптациите, приложими в държавите — членки на Европейския съюз, съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 852/2004, член 10 от Регламент (ЕО) № 853/2004, член 13 от Регламент (ЕО) № 854/2003 и член 7 от Регламент (ЕО) № 2074/2005.

                        (10)

                        Съгласно член 179г от Наредбата относно епизоотиите и член 4 от Наредбата относно хранителните продукти от животински произход, Швейцария въведе политика на изтегляне на специфичния рисков материал от хранителните вериги за животните и човека. Списъкът със специфичния рисков материал, премахван при животните от рода на едрия рогат добитък, включва по-специално гръбначния стълб на животните на възраст над 30 месеца, сливиците, червата от дванадесетопръстника до правото черво и мезентериума на животните от всички възрасти.

                        (11)

                        Референтните лаборатории на ЕС за остатъчни вещества от ветеринарномедицински препарати и замърсители в храните от животински произход са следните:

                                    а)

                                    За остатъчните вещества, изброени в група А, точки 1, 2, 3 и 4, група Б, точка 2, буква г) и група Б, точка 3, буква г) от приложение I към Директива 96/23/ЕО (4):

                                                RIKILT - Institute of Food Safety, част от Wageningen University & Research Centre

                                                P.О. Box 230

                                                6700 АЕ Wageningen

                                                Нидерландия

                                    б)

                                    За остатъчните вещества, изброени в група Б, точка 1 и група Б, точка 3, буква д) от приложение I към Директива 96/23/ЕО, и за карбадокс и олаквиндокс:

                                                Laboratoire d'étude et de recherches sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants

                                                ANSES — Laboratoire de Fougères

                                                35306 Fougères cedex

                                                Франция

                                    в)

                                    За остатъчните вещества, изброени в група А, точка 5 и група Б, точка 2, букви а), б) и д) от приложение I към Директива 96/23/ЕО:

                                                Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit

                                                Diedersdorfer Weg 1

                                                12277 Berlin

                                                Германия

                                    г)

                                    За остатъчните вещества, изброени в група Б, точка 3, буква в) от приложение I към Директива 96/23/ЕО:

                                                Istituto Superiore di Sanità (ISS)

                                                Viale Regina Elena, 299

                                                I-00161 Roma

                                                Италия

                              Швейцария покрива дължимите от нея разходи за дейностите, извършвани от тези лаборатории в това им качество. Правомощията и задачите на лабораториите са тези, посочени в дял III и приложение VII от Регламент (ЕО) № 882/2004.

                        (12)

                        До признаването на съпоставимостта на законодателството на Съюза и на швейцарското законодателство, при износ за Европейския съюз Швейцария гарантира спазването на посочените по-долу актове и на текстовете за тяхното прилагане:

                                    1.

                                    Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (ОВ L 37, 13.2.1993 г., стр. 1).

                                    2.

                                    Регламент за изпълнение (ЕС) № 872/2012 на Комисията от 1 октомври 2012 г. за приемане на предвидения в Регламент (ЕО) № 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета списък на ароматичните вещества, за въвеждането му в приложение I към Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1565/2000 на Комисията и на Решение 1999/217/ЕО на Комисията (ОВ L 267, 2.10.2012 г., стр. 1).

                                    3.

                                    Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).

                                    4.

                                    Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10);

                                    5.

                                    Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 16).

                                    6.

                                    Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 24).

                                    7.

                                    Решение 2002/840/ЕО на Комисията от 23 октомври 2002 г. относно приемане на списък на одобрени съоръжения в трети страни за облъчване на храните (ОВ L 287, 25.10.2002 г., стр. 40).

                                    8.

                                    Регламент (ЕО) № 2065/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 10 ноември 2003 г. относно пушилни ароматизанти, използвани или предназначени за влагане в или върху храни (ОВ L 309, 26.11.2003 г., стр. 1).

                                    9.

                                    Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).

                                    10.

                                    Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно ензимите в храните и за изменение на Директива 83/417/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета, Директива 2000/13/ЕО, Директива 2001/112/ЕО на Съвета и Регламент (ЕО) № 258/97 (ОВ L 354, 31.12.2008 г., стр. 7).

                                    11.

                                    Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (ОВ L 354, 31.12.2008 г., стр. 16).

                                    12.

                                    Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно ароматизантите и определени хранителни съставки с ароматични свойства за влагане във или върху храни и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета, регламенти (ЕО) № 2232/96 и (ЕО) № 110/2008 и Директива 2000/13/ЕО (ОВ L 354, 31.12.2008 г., стр. 34).

                                    13.

                                    Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 83, 22.3.2012 г., стp. 1).

                                    14.

                                    Директива 2009/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и съставките на храни (ОВ L 141, 6.6.2009 г., стр. 3).

                                    15.

                                    Регламент (ЕО) № 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 11).

                  „Странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека“
            Износ от Европейския съюз за Швейцария и износ от Швейцария за Европейския съюз

                        Търговски условия

                        Равностойност

                        Европейски съюз (5)

                        Швейцария (5)

                        Да, със специални условия

                                    1.

                                    Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1);

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (регламент относно странични животински продукти) (ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 1);

                                    3.

                                    Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (ОВ L 54, 26.2.2011 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. относно клането на животни и проверките на месото (OAbCV; RS 817.190);

                                    2.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. на Федералния департамент по вътрешни работи относно хигиената по време на клането на животни (OHyAb; RS 817.190.1);

                                    3.

                                    Наредба от 27 юни 1995 г. относно епизоотиите (OFE; RS 916.401);

                                    4.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    5.

                                    Наредба от 25 май 2011 г. за унищожаване на страничните животински продукти (OESPA; RS 916.441.22).

                  Специални условия
            По отношение на своя внос Швейцария прилага същите разпоредби, както разпоредбите по членове 25—28, 30—31 и приложения XIV и XV (сертификати) от Регламент (ЕС) № 142/2011, в съответствие с членове 41—42 от Регламент (ЕО) № 1069/2009.
            Търговията с материали от категории 1 и 2 се урежда от член 48 от Регламент (ЕО) № 1069/2009.
            Материалите от категория 3, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, трябва да бъдат придружавани от търговските документи и здравните сертификати, предвидени в глава III от приложение VIII към Регламент (ЕС) № 142/2011, в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 142/2011 и членове 21 и 48 от Регламент (ЕО) № 1069/2009.
            В съответствие с дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 и глава IV и приложение IX към Регламент (ЕС) № 142/2011 Швейцария изготвя списък на своите съответни предприятия.
            ГЛАВА II
            Други сектори, различни от тези, обхванати от глава I
            Износ от Европейския съюз за Швейцария и износ от Швейцария за Европейския съюз
            Износът е обект на същите условия, както и търговията вътре в Съюза. Следователно, ако е приложимо, компетентните органи издават сертификат за потвърждаване на съответствието с тези условия, който да придружава пратките.
            Ако е необходимо, образците за сертификати ще бъдат обсъдени в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.“

         (1)  Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11).

         (2)  Директива 92/118/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени по отношение на посочените изисквания на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и по отношение на патогените на Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 62, 15.3.1993 г., стр. 49)

         (3)  Признаването на сходството на законодателствата по отношение на наблюдението на ТСЕ по овцете и козите ще бъде преразгледано в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.

         (4)

                  +

                  Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и на решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).

         (5)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ VII
      Допълнение 7 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 7

               Компетентни органи

            ЧАСТ А
            Швейцария
            Правомощията в областта на ветеринарно-санитарния контрол са поделени между службите на отделните кантони и тези на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси. Прилагат се следните разпоредби:

                        —

                        при износ за Европейския съюз, кантоните отговарят за наблюдението на съответствието с производствените условия и изисквания, и по-специално за определените със закон проверки и издаването на здравни сертификати, удостоверяващи спазването на определените стандарти и изисквания;

                        —

                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси отговаря за общата координация, за одитите на системите за инспекция и за упражняване на необходимата законодателна инициатива с оглед на единното прилагане на стандартите и изискванията в рамките на швейцарския пазар. Тя отговаря също така за вноса на храните от животински произход и на другите животински продукти с произход от трети страни. Също така службата отговаря за разрешенията за износа на страничните животински продукти от категория 1 и 2 за Европейския съюз.

                  ЧАСТ Б
            Европейски съюз
            Правомощията са поделени между националните служби на отделните държави — членки на Европейския съюз и Европейската комисия. Прилагат се следните разпоредби:

                        —

                        при износ за Швейцария, държавите — членки на Европейския съюз отговарят за наблюдението на съответствието с производствените условия и изисквания, и по-специално за определените със закон проверки и издаването на здравни сертификати, удостоверяващи спазването на определените стандарти и изисквания;

                        —

                        Европейската комисия отговаря за общата координация, за одитите на системите за инспекция и за упражняване на необходимата законодателна инициатива с оглед на единното прилагане на стандартите и изискванията в рамките на Единния европейски пазар.“.

      ПРИЛОЖЕНИЕ VIII
      Допълнение 10 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 10

               Животински продукти: проверки по границите и плащане на такси

            ГЛАВА I
            Общи разпоредби
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (1)

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES и за изменение на Решение 92/486/ЕИО (ОВ L 94, 31.3.2004 г., стр. 63).

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40) и по-специално член 57 от него.

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13);

                                    4.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    5.

                                    Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472);

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        Комисията, в сътрудничество с Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси, интегрира Швейцария в компютърната система TRACES, в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията.

                        2.

                        Комисията, в сътрудничество с Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси, интегрира Швейцария в системата за бързо предупреждение, предвидена в член 50 от Регламент (ЕО) № 178/2002, по отношение на разпоредбите, свързани с отказ на достъп на границата за животински продукти.
                        При отхвърляне на партида, контейнер или товар от страна на компетентен орган на граничен пункт ЕС/Швейцария, Комисията незабавно уведомява Швейцария.
                        Швейцария уведомява незабавно Комисията за всяко свързано с пряк или косвен риск за здравето на човека отхвърляне на партида, контейнер или товар от храни или фуражи от страна на компетентен орган на швейцарски граничен пункт и спазва правилата за поверителност, предвидени в член 52 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
                        Специфичните мерки, свързани с това участие, се определят в рамките на Съвместния ветеринарен комитет.

                  ГЛАВА II
            Ветеринарни проверки, приложими при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (2)

            Ветеринарните проверки, приложими при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се осъществяват в съответствие с разпоредбите, посочени по-долу:

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34);

                                    2.

                                    Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13);

                                    3.

                                    Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40) и по-специално член 57 от него.

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13);

                                    4.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    5.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14);

                                    6.

                                    Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
            В случаите, предвидени в параграф 8 от Директива 89/662/ЕИО, компетентните органи по местоназначение незабавно влизат във връзка с компетентните органи на мястото на изпращане. Те предприемат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на мястото на изпращане и Комисията за естеството на извършените проверки, за взетите решения и за основанията за такива решения.
            Прилагането на разпоредбите, предвидени в членове 10, 11 и 16 от Директива 89/608/ЕИО и на членове 9 и 16 от Директива 89/662/ЕИО, е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.
            ГЛАВА III
            Ветеринарни проверки, приложими при внос от трети страни
            A.   ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (3)

            Проверките, които се отнасят до вноса от трети страни, се осъществяват в съответствие с посочените по-долу разпоредби:

                        Европейски съюз

                        Швейцария

                                    1.

                                    Регламент (ЕО) № 136/2004 на Комисията от 22 януари 2004 г. за определяне на процедурите за ветеринарни проверки на граничните инспекционни пунктове на Общността на продукти, внасяни от трети страни (ОВ L 21, 28.1.2004 г., стр. 11);

                                    2.

                                    Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията от 5 март 2009 г. относно въвеждането в Общността на пратки с продукти от животински произход за лична консумация и за изменение на Регламент (ЕО) № 136/2004 (ОВ L 77, 24.3.2009 г., стр. 1);

                                    3.

                                    Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 206);

                                    4.

                                    Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1);

                                    5.

                                    Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34);

                                    6.

                                    Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3);

                                    7.

                                    Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и на решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10);

                                    8.

                                    Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (ОВ L 24, 30.1.1998 г., стр. 9);

                                    9.

                                    Решение 2002/657/ЕО на Комисията от 12 август 2002 г. за прилагане на Директива 96/23/ЕО на Съвета по отношение изпълнението на аналитични методи и тълкуването на резултати (ОВ L 221, 17.8.2002 г., стр. 8);

                                    10.

                                    Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11);

                                    11.

                                    Решение 2005/34/ЕО на Комисията от 11 януари 2005 г. за определяне на хармонизирани стандарти за изпитването на определени остатъчни вещества в продукти от животински произход, които се внасят от трети страни (ОВ L 16, 20.1.2005 г., стр. 61).

                                    12.

                                    Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (ОВ L 116, 4.5.2007 г., стр. 9).

                                    1.

                                    Закон от 1 юли 1966 г. относно епизоотиите (LFE; RS 916.40) и по-специално член 57 от него.

                                    2.

                                    Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                                    3.

                                    Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13);

                                    4.

                                    Наредба от 16 май 2007 г. Федералния департамент по вътрешни работи относно проверките на вноса и транзита на животни и животински продукти (Наредба относно проверките OITE; RS 916.443.106);

                                    5.

                                    Наредба от 28 ноември 2014 г. относно вноса, транзита и износа на домашни любимци (OITE-AC; RS 916.443.14).

                                    6.

                                    Наредба от 30 октомври 1985 г. относно таксите, събирани от Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси (Наредба относно таксите на Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси; RS 916.472);

                                    7.

                                    Закон от 9 октомври 1992 г. относно хранителните продукти (LDAl; RS 817.0);

                                    8.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. относно хранителните продукти и предметите за ежедневна употреба (ODAlOUs; RS 817.02);

                                    9.

                                    Наредба от 23 ноември 2005 г. за прилагане на законодателството в областта на хранителните продукти (RS 817.025.21);

                                    10.

                                    Наредба на Федералния департамент по вътрешни работи от 26 юни 1995 г. относно чуждите вещества и съставките в хранителните продукти (OSEC; RS 817.021.23).

                  Б.   ПРАВИЛА И ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРИЛАГАНЕ

                        1.

                        За целите на прилагането на член 6 от Директива 97/78/ЕО граничните инспекционни пунктове на държавите — членки на Европейския съюз са, както следва: граничните инспекционни пунктове, които са одобрени за извършване на ветеринарните проверки на животински продукти и са посочени в приложение I към измененото Решение 2009/821/ЕО.

                        2.

                        За целите на прилагането на член 6 от Директива 97/78/ЕО граничните инспекционни пунктове за Швейцария са, както следва:

                                    Име

                                    Код по TRACES

                                    Вид

                                    Инспекционен център

                                    Вид на одобрението

                                    Летище Цюрих

                                    CHZRH4

                                    A

                                    Център 1

                                    NHC (4)

                                    Център 2

                                    HC(2) (4)

                                    Летище Женева

                                    CHGVA4

                                    A

                                    Център 2

                                    HC(2), NHC (4)

                              По-нататъшните изменения на списъка с граничните инспекционни пунктове, на техните инспекционни центрове и на вида на тяхното одобрение са от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет.
                        Осъществяването на проверки на място е от компетентността на Съвместния ветеринарен комитет въз основа по-специално на член 45 от Регламент (ЕО) № 882/2004 и член 57 от Закона относно епизоотиите.

                  ГЛАВА IV
            Санитарни условия и условия за контрол на търговията между Европейския съюз и Швейцария
            За секторите, в които съществува взаимно призната равностойност, животинските продукти, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, се придвижват при същите условия, както продуктите, търгувани между държавите — членки на Европейския съюз. Ако е необходимо, тези продукти се придружават от здравните сертификати, предвидени за търговията между държавите — членки на Европейския съюз, или определени с настоящото приложение и налични в системата TRACES.
            За останалите сектори остават приложими санитарните условия, определени в допълнение 6, глава II.
            ГЛАВА V
            Санитарни условия и условия за контрол на вноса от трети страни
            I.   ЕВРОПЕЙСКИ СЪЮЗ — ЗАКОНОДАТЕЛСТВО (5)

            A.   Правила относно общественото здраве

                        1.

                        Директива 2009/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и съставките на храни (ОВ L 141, 6.6.2009 г., стр. 3).

                        2.

                        Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно ароматизантите и определени хранителни съставки с ароматични свойства за влагане във или върху храни и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета, регламенти (ЕО) № 2232/96 и (ЕО) № 110/2008 и Директива 2000/13/ЕО (ОВ L 354, 31.12.2008 г., стр. 34).

                        3.

                        Регламент (ЕО) № 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 11).

                        4.

                        Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (ОВ L 37, 13.2.1993 г., стр. 1).

                        5.

                        Директива 95/45/ЕО на Комисията от 26 юли 1995 г. за определяне на специфични критерии за чистота на оцветителите, които са предназначени за влагане в храни (ОВ L 226, 22.9.1995 г., стр. 1).

                        6.

                        Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 3).

                        7.

                        Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и на решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10).

                        8.

                        Регламент за изпълнение (ЕС) № 872/2012 на Комисията от 1 октомври 2012 г. за приемане на предвидения в Регламент (ЕО) № 2232/96 на Европейския парламент и на Съвета списък на ароматичните вещества, за въвеждането му в приложение I към Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1565/2000 на Комисията и на Решение 1999/217/ЕО на Комисията (ОВ L 267, 2.10.2012 г., стр. 1).

                        9.

                        Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 16).

                        10.

                        Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 г. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение (ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 24).

                        11.

                        Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1).

                        12.

                        Решение 2002/840/ЕО на Комисията от 23 октомври 2002 г. относно приемане на списък на одобрени съоръжения в трети страни за облъчване на храните (ОВ L 287, 25.10.2002 г., стр. 40).“

                        13.

                        Регламент (ЕО) № 2160/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно контрола на салмонела и други специфични агенти, причиняващи зоонози, които присъстват в хранителната верига (ОВ L 325, 12.12.2003 г., стр. 1).

                        14.

                        Регламент (ЕО) № 2065/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 10 ноември 2003 г. относно пушилни ароматизанти, използвани или предназначени за влагане в или върху храни (ОВ L 309, 26.11.2003 г., стр. 1).

                        15.

                        Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (ОВ L 157, 30.4.2004 г., стр. 33).

                        16.

                        Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 55).

                        17.

                        Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 206).

                        18.

                        Решение 2005/34/ЕО на Комисията от 11 януари 2005 г. за определяне на хармонизирани стандарти за изпитването на определени остатъчни вещества в продукти от животински произход, които се внасят от трети страни (ОВ L 16, 20.1.2005 г., стр. 61).

                        19.

                        Регламент (ЕО) № 401/2006 на Комисията от 23 февруари 2006 г. за установяване на методи за вземане на проби и за анализ за целите на официалния контрол на нивата за микотоксини в храни (ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 12).

                        20.

                        Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).

                        21.

                        Регламент (ЕС) № 252/2012 на Комисията от 21 март 2012 г. за определяне на методи за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на съдържанието на диоксини, диоксиноподобни полихлорирани бифенили (PCB) и недиоксиноподобни PCB в определени храни, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1883/2006 (ОВ L 84, 23.3.2012 г., стр. 1).

                        22.

                        Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак, неорганичен калай, 3-MCPD и полициклични ароматни хидрокарбони в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).

                  Б.   Правила относно здравето на животните

                        1.

                        Директива 92/118/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени по отношение на посочените изисквания на специалните правила на Общността, посочени в точка 1 от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и по отношение на патогените на Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 62, 15.3.1993 г., стр. 49).

                        2.

                        Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, 31.5.2001 г., стр. 1).

                        3.

                        Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (ОВ L 300, 14.11.2009 г., стр. 1).

                        4.

                        Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (ОВ L 54, 26.2.2011 г., стр. 1).

                        5.

                        Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (ОВ L 18, 23.1.2003 г., стр. 11).

                        6.

                        Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14).

                  В.   Други специфични мерки (6)

                        1.

                        Временно споразумение относно търговията и митническия съюз между Европейската икономическа общност и Република Сан Марино — Съвместна декларация — Декларация на Общността (ОВ L 359, 9.12.1992 г., стр. 14).

                        2.

                        Решение 94/1/ЕО, ЕОВС на Съвета и на Комисията от 13 декември 1993 г. за сключване на Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария (ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 1).

                        3.

                        Решение 97/132/ЕО на Съвета от 17 декември 1996 г. относно сключването на Споразумението между Европейската общност и Нова Зеландия относно санитарните мерки, приложими за търговията с живи животни и животински продукти (ОВ L 57, 26.2.1997 г., стр. 4).

                        4.

                        Решение 97/345/ЕО на Съвета от 17 февруари 1997 г. относно подписване на Протокол по ветеринарни въпроси в допълнение към Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската икономическа общност и Княжество Андора (ОВ L 148, 6.6.1997 г., стр. 15).

                        5.

                        Решение 98/258/ЕО на Съвета от 16 март 1998 г. относно сключването на Споразумение между Европейската общност и Съединените американски щати за санитарни мерки за защита на общественото здраве и здравето на животните при търговията с живи животни и животински продукти (ОВ L 118, 21.4.1998 г., стр. 1).

                        6.

                        Решение 98/504/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 г. относно сключването на Временно споразумение за търговия и свързани с търговията въпроси между Европейската общност, от една страна, и Обединените мексикански щати, от друга страна (ОВ L 226, 13.8.1998 г., стр. 24).

                        7.

                        Решение 1999/201/ЕО на Съвета от 14 декември 1998 г. относно сключване на споразумение между Европейската общност и правителството на Канада относно санитарните мерки за защита на общественото здраве и здравето на животните по отношение на търговия с живи животни и животински продукти (ОВ L 71, 18.3.1999 г., стр. 1).

                        8.

                        Решение 1999/778/ЕО на Съвета от 15 ноември 1999 г. относно подписването на протокол относно ветеринарните въпроси, допълващ споразумението между Европейската общност, от една страна, и правителството на Дания и местното правителство на Фарьорските острови, от друга страна (ОВ L 305, 30.11.1999 г., стр. 25).

                        9.

                        Протокол 1999/1130/ЕО относно ветеринарни въпроси в допълнение към споразумението между Европейската общност, от една страна, и правителството на Дания и местното правителство на Фарьорските острови, от друга страна (ОВ L 305, 30.11.1999 г., стр. 26).

                        10.

                        Решение 2002/979/ЕО на Съвета от 18 ноември 2002 г. за подписване и временно прилагане на някои разпоредби на Договора за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна (ОВ L 352, 30.12.2002 г., стр. 1).

                  2.   Швейцария – законодателство (7)

                        A.

                        Наредба от 18 април 2007 г. относно вноса, транзита и износа на животни и животински продукти (OITE; (RS 916.443.10);

                        Б.

                        Наредба от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита с произход на животински продукти по въздух от трети страни (OITPA; RS 916.443.13).

                  3.   Правила и процедури за прилагане

                        A.

                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси прилага, едновременно с държавите — членки на Европейския съюз, условията за внос, установени в законодателството, посочено в глава I от настоящото допълнение, мерките за прилагане и списъците на предприятията, от които съответният внос е разрешен. Този ангажимент се прилага по отношение на всички приложими актове, независимо от датата на приемането им.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси може да предприема по-ограничителни мерки и да изисква допълнителни гаранции. В рамките на Съвместния ветеринарен комитет се провеждат консултации с цел намиране на подходящо решение.
                        Федералната служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси и държавите — членки на Европейския съюз, се уведомяват взаимно за специфичните условия за внос, установени на двустранно равнище, които не са обект на хармонизиране на равнището на Съюза.

                        Б.

                        Граничните инспекционни пунктове на държавите — членки на Европейския съюз, посочени в глава III, част Б, точка 1 от настоящото допълнение, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за Швейцария, в съответствие с глава III, част А от настоящото допълнение.

                        В.

                        Граничните инспекционни пунктове на Швейцария, посочени в глава III, част Б, точка 2 от настоящото допълнение, осъществяват проверките по отношение на вноса от трети страни, предназначен за държавите-членки на Съюза, в съответствие глава III, част А от настоящото допълнение.

                        Г.

                        Съгласно разпоредбите на Наредбата от 27 август 2008 г. относно вноса и транзита по въздух на животински продукти с произход от трети страни (OITPA; RS 916.443.13) Конфедерация Швейцария си запазва възможността да внася говеждо месо от животни, които е възможно да са били третирани с хормонални стимулатори на растежа. Износът на такова месо за Европейския съюз е забранен. Освен това Конфедерация Швейцария:

                                    —

                                    ограничава използването на такова месо единствено за целите на директната доставка до потребителите чрез търговски обекти за търговия на дребно при спазване на съответните условия за етикетиране,

                                    —

                                    ограничава въвеждането му единствено до швейцарските гранични инспекционни пунктове; и

                                    —

                                    поддържа адекватна система на проследимост и насочване, целяща да предотврати всякакви възможности за по-нататъшно навлизане на територия на държавите — членки на Европейския съюз;

                                    —

                                    веднъж годишно представя на Комисията доклад за произхода и местоназначението на вноса, както и списък за осъществените проверки, с цел гарантиране на спазването на условията, изброени в по-горните тирета;

                                    —

                                    в случай на опасения тези разпоредби ще бъдат разгледани от Съвместния ветеринарен комитет.

                  ГЛАВА VI
            Такси

                        1.

                        За ветеринарните проверки, приложими при търговията между държавите — членки на Европейския съюз, и Швейцария, не се събират никакви такси.

                        2.

                        За ветеринарните проверки на вноса от трети страни швейцарските органи се ангажират да събират таксите, свързани с официалния контрол, предвидени с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).“.

         (1)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (2)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (3)  Освен ако не е посочено друго, всяка препратка към определен акт се смята за препратка към посочения акт с последните му изменения.

         (4)  Позоваване на категориите на одобрение, определени с Решение 2009/821/ЕО.

         (5)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (6)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

         (7)  Освен ако не е указано друго, всяко позоваване на даден акт се смята за позоваване на посочения акт, така както той е изменен преди 31 декември 2014 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ IX
      Допълнение 11 към приложение 11 към Споразумението относно селското стопанство се заменя със следното:

            „Допълнение 11

               Звена за контакт

                        I.

                        За Европейския съюз:

                                    Директор

                                    Ветеринарни и международни въпроси

                                    Генерална дирекция „Здравеопазване и безопасност на храните“

                                    Европейска комисия

                                    1049 Брюксел, Белгия

                        II.

                        За Швейцария:

                                    Директор

                                    Федерална служба за безопасност на храните и ветеринарни въпроси

                                    3003 Берн, Швейцария“.