title: Решение на Комисията от 27 юни 2006 година за спешните временни мерки, чиято цел е да се избегне внасянето и разпространението в Общността на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu (нотифицирано под номер С(2006) 2881)

text:
Важна правна забележка

|

32006D0464

Официален вестник n° L 183 , 05/07/2006 стр. 0029 - 0032 Официален вестник n° L 118 , 08/05/2007 стр. 0956 - 0959

		20060627Решение на Комисиятаот 27 юни 2006 годиназа спешните временни мерки, чиято цел е да се избегне внасянето и разпространението в Общността на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu(нотифицирано под номер С(2006) 2881)(2006/464/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 2000/29/ЕО от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността [1], и по-специално член 16, параграф 3, трето изречение от нея,като има предвид, че:(1) В съответствие с Директива 2000/29/ЕО, когато една държава-членка счита, че е налице опасност от внасяне и разпространение на нейна територия на вреден организъм, който не е включен в приложение I или в приложение II към цитираната директива, тя може временно да предприеме всякакви допълнителни мерки, за да се предпази от тази опасност.(2) Поради наличието на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu в Китай, Корея, Япония, САЩ и в една ограничена зона на Общността Франция, на 14 март 2005 г., уведоми останалите държави-членки и Комисията за мерките, които е предприела на 16 февруари 2005 г., с цел да предпази територията си от опасността от внасяне на този организъм.(3) На 29 юни 2005 г. Словения уведоми държавите-членки и Комисията за допълнителните мерки, които е трябвало да предприеме на 24 юни 2005 г. вследствие появата на нейна територия на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu, с цел да избегне повторно внасяне, както и разпространението на същия организъм.(4) Dryocosmus kuriphilusYasumatsu не фигурира в приложения I и II към Директива 2000/29/ЕО. Въпреки това, според направената оценка на санитарния риск въз основа на ограничената налична научна информация, този организъм би могъл да бъде един от най-опасните вредители за кестена (Castanea Mill.), който е в състояние да наруши до голяма степен добива и качеството на кестените, а дори и да разруши дърветата. Кестените често се засаждат в т.нар. "маргинални" земи в хълмисти или планински зони. Щетите, причинени от разпространението на вредителя в тези зони, биха могли да забавят в значителна степен добива на кестени, предназначени за консумация от хората, и така да доведат до отрицателни последици за икономиката и околната среда.(5) Следователно трябва да се приемат временни мерки срещу внасянето и разпространението в Общността на този вреден организъм.(6) От значение е мерките, предвидени в настоящото решение, да се прилагат при внасяне или разпространение на същия организъм, при добив и движения на растенията Castanea в рамките на Общността, в борбата срещу организма и при изследване на продължителното присъствие или отсъствие на този вреден организъм в държавите-членки.(7) Резултатите от тези мерки следва редовно да бъдат предмет на оценка през 2006, 2007 и 2008 г., по-специално въз основа на информация, предоставяна от държавите-членки. Ще бъдат набелязани и други евентуални мерки в светлината на резултатите от тази оценка.(8) От значение е държавите-членки да адаптират, при необходимост, своето законодателство, за да го приведат в съответствие с настоящото решение.(9) Резултатите от приетите мерки ще бъдат преразгледани до 1 февруари 2008 г.(10) Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1ДефиницияЗа целите на настоящото решение "растения" означава растения или части от растения от вида Castanea Mill., предназначени за засаждане, без плодовете и семената.Член 2Мерки за борба срещу Dryocosmus kuriphilus YasumatsuНалице е основание да бъде забранено внасянето и разпространението в Общността на организма Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu, наричан по-долу "организма".Член 3Внос на растенияВносът на растения в Общността е разрешен само ако:а) са спазени мерките, определени в точка 1 от приложение I, иб) в момента на техния внос в Общността те са предмет на контрол, чиято цел е да установи присъствие на организма, в съответствие с член 13а, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, и ако са обявени за незасегнати от него.Член 4Движение на растения в ОбщносттаБез да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 3, точка а) и на приложение II, част II, растенията с произход от Общността или внесени в Общността, в съответствие с член 3 от настоящото решение, могат да бъдат премествани извън мястото им на добив в Общността, включително и от магазини за градинарски стоки, при необходимост, единствено ако се спазват условията, посочени в приложение I, точка 2.Член 5Разследване и уведомяване1. Държавите-членки предприемат всяка година официални разследвания, чиято цел е да установят присъствието на организма или да намерят доказателства за зараза, причинена от организма на тяхна територия.Без да се засяга член 16, параграф 2 от Директива 2000/29/ЕО, резултатите от разследванията се предоставят на Комисията и на другите държави-членки преди 31 декември всяка година.2. Компетентните официални органи се уведомяват за всяко подозрение за присъствие или за доказано присъствие на организма3. а) Държавите-членки могат да изискат движенията на растения към или на тяхна територия да бъдат проследени, което може да включва задължение за деклариране на движенията от страна на съответното отговорно лице пред компетентните официални органи.б) Държавите-членки могат да наложат на лицата, които са отговорни за дадено насаждение, задължение за деклариране на насаждението пред компетентните официални органи.Член 6Установяване на обособени зониКогато резултатите от разследванията, посочени в член 5, параграф 1, или уведомлението, посочено в член 5, параграф 2, потвърдят присъствието на организма в дадена зона или когато неговото присъствие бъде установено чрез други средства, държавите-членки установяват обособени зони и предприемат официалните мерки, посочени съответно в приложение II, точки I и II.Член 7СъответствиеПри необходимост държавите-членки изменят мерките, които са приели, за да се защитят срещу вноса и разпространението на организма, така че тези мерки да бъдат приведени в съответствие с настоящото решение, за което уведомяват незабавно Комисията.Член 8ПреразглежданеНастоящото решение ще бъде преразгледано най-късно на 1 февруари 2008 г.Член 9АдресатиАдресати на настоящото решение са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 юни 2006 година.За КомисиятаMarkos KyprianouЧлен на Комисията[1] ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2006/35/ЕО на Комисията (ОВ L 88, 25.3.2006 г., стр. 9).--------------------------------------------------20060627ПРИЛОЖЕНИЕ IМЕРКИ, ПРЕДВИДЕНИ В ЧЛЕНОВЕ 3 И 4 ОТ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ1. Мерки (Сертификати)Без да се засяга член 5, параграф 3, точка а) от настоящото решение и без да се накърняват част А, точка 2 от приложение III и част А, глава I, точки 11.1, 11.2, 33, 36.1, 39 и 40 от приложение IV към Директива 2000/29/ЕО, растенията с произход от трети страни трябва да бъдат със сертификат, посочен в член 13, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, който удостоверява в рубриката "Допълнителна декларация":а) че растенията са били отглеждани постоянно в места на добив, разположени в страни, незасегнати от организма; илиб) че растенията са били отглеждани постоянно в места на добив, разположени в зона без фитосанитарен риск, зона, установена от компетентната национална фитосанитарна служба на страната по произход, в съответствие с международните норми за фитосанитарни мерки, и която, в рубриката "Място на произход", носи името на зона без фитосанитарен риск.2. Условия, отнасящи се до движениятаБез да се засягат член 5, параграф 3, точка а) и част II от приложение II към настоящото решение и без да се накърняват част А, глава II, точка 7 от приложение IV и част А, глава I, точка 2.1 от приложение V към Директива 2000/29/ЕО, всички растения, независимо дали са с произход от Общността, или са били внесени в Общността, в съответствие с член 3 от настоящото решение, могат да бъдат премествани извън мястото им на добив в държава-членка, включително и от магазини за градинарски стоки, при необходимост, единствено ако имат паспорт, който е изготвен и издаден в съответствие с разпоредбите от Директива 92/105/ЕИО на Комисията [1] и ако:а) растенията с произход от същото място на добив са били отглеждани постоянно или от техния внос в Общността в място на добив, разположено в държава-членка, в която организмът не съществува; илиб) растенията с произход от същото място на добив са били отглеждани постоянно или от техния внос в Общността в място на добив, разположено в зона без фитосанитарен риск, зона, установена от компетентната национална служба в дадена държава-членка, в съответствие с международните норми за фитосанитарни мерки.[1] ОВ L 4, 8.1.1993 г., стр. 22. Директива, изменена с Директива 2005/17/ЕО (ОВ L 57, 3.3.2005 г., стр. 23).--------------------------------------------------20060627ПРИЛОЖЕНИЕ IIМЕРКИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 6 ОТ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕI. Установяване на обособени зони1. Обособените зони, посочени в член 6, се състоят от следните части:а) заразена зона, в която присъствието на организма е било потвърдено и която обхваща всички растения със симптоми, причинени от организма, а при необходимост и всички растения, които принадлежат към една и съща партида в момента на засаждането;б) фокусна зона на разстояние най-малко 5 km от заразената зона, ив) буферна зона на разстояние най-малко 10 km от фокусната зона.Когато няколко буферни зони се преплитат или са географски близо една до друга, следва да се обособи една по-широка зона, която включва съответните обособени зони и зоните, които ги разделят.2. Точното обособяване на зоните, посочени в параграф 1, се основава на солидна научна основа, на биологията на организма, на нивото на заразяване, на годишния сезон и на начина на разпределение, специфичен за растенията в съответната държава-членка.3. Ако присъствието на организма се потвърди извън заразената зона, обособяването на зоните съответно се изменя.4. Ако, въз основа на годишните изследвания, посочени в член 5, параграф 1, не е установено присъствие на организма в никоя от обособените зони в продължение на три години, тези зони престават да съществуват и мерките, посочени в част II от настоящoто приложение, вече не са необходими.5. Държавите-членки уведомяват незабавно другите държави-членки и Комисията за географското положение на зоните, посочени в параграф 1, и предоставят карти в съответния мащаб. Те уточняват също така вида на взетите мерки, с цел да изкоренят организма или да попречат на неговото разпространение.II. Мерки, предприети в обособените зониОфициалните мерки, посочени в член 6, които трябва да се вземат в обособените зони, включват най-малко:- забрана за всякакво движение на растения извън или в обособените зони,- в случаите на потвърдено присъствие на организма върху растенията от дадено място на добив, адекватни мерки с цел изкореняване на вредния организъм, което най-малко включва унищожаване на заразените растения, на всички растения със симптоми, причинени от организма, а при необходимост на всички растения, които са част от една и съща партида в момента на засаждането, както и контрол на присъствието на организма чрез съответни контролни действия по време на периода, когато е възможно присъствие на шикалка, обитавана от организма.--------------------------------------------------


title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 57/11/COL от 2 март 2011 година за осемдесет и второ изменение на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2011 г. на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза

text:
               15.12.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 332/20

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 57/11/COL
   от 2 март 2011 година
   за осемдесет и второ изменение на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2011 г. на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ („Органът“),
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 61 от него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд („Споразумението за надзор и съд“), и по-специално член 24 и член 5, параграф 2, буква б) от него,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно член 24 от Споразумението за надзор и съд Надзорният орган прилага разпоредбите на Споразумението за ЕИП по отношение на държавните помощи,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд Надзорният орган публикува уведомления или насоки по въпроси, които се разглеждат в Споразумението за ЕИП, ако е предвидено изрично в Споразумението за ЕИП или в Споразумението за надзор и съд или ако Надзорният орган сметне това за необходимо,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че на 1 декември 2010 г. Европейската комисия прие Съобщение относно прилагането от 1 януари 2011 г. на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза (1),
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че горепосоченото съобщение е от значение за Европейското икономическо пространство,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че следва да се осигури еднакво прилагане на правилата за държавни помощи на ЕИП в цялото Европейско икономическо пространство в съответствие с целта за еднородност, посочена в член 1 от Споразумението за ЕИП,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно точка II от глава „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ на стр. 11 от приложение XV към Споразумението за ЕИП Надзорният орган приема след консултация с Комисията актове, съответстващи на тези, приети от Европейската комисия,
   СЛЕД консултиране с Европейската комисия,
   СЛЕД консултиране с държавите от ЕАСТ с писма по този въпрос от 10 февруари 2011 г.,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Насоките за държавните помощи следва да бъдат изменени чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2011 г. на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза.
   Новата глава се съдържа в приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Само текстът на английски език на това решение е автентичен.

      Съставено в Брюксел на 2 март 2011 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Per SANDERUD

            Председател

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Член на колегията

      (1)  ОВ C 329, 7.12.2010 г., стр. 7.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         ОТНОСНО ПРИЛАГАНЕТО ОТ 1 ЯНУАРИ 2011 Г. НА ПРАВИЛАТА ЗА ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ ЗА ПОДКРЕПАТА НА МЕРКИ В ПОЛЗА НА БАНКИ В КОНТЕКСТА НА ФИНАНСОВАТА КРИЗА

      1.   Въведение

                  1.

                  От началото на световната финансова криза през есента на 2008 г. Надзорният орган на ЕАСТ (наричан по-нататък „Органът“) прие четири набора от насоки (1), в които се предоставени подробни насоки относно критериите за съвместимост на държавната подкрепа за финансовите институции (2) с изискванията на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“). Въпросните глави от насоките са тези, посветени на прилагането на правилата за държавни помощи по отношение на мерки, взети във връзка с финансовите институции (3) (наричани по-нататък „насоки за банковия сектор“); посветени на рекапитализацията на финансовите институции в условията на настоящата финансова криза (4) (наричани по-нататък „насоки за рекапитализация“); посветени на обработването на обезценените активи в банковия сектор на ЕИП (5) (наричани по-нататък „насоки за обезценените активи“) и относно връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ в настоящата криза (6) (наричани по-нататък „насоки за преструктуриране“). В три от тези четири насоки — насоките за банковия сектор, за рекапитализацията и за обезценените активи, се определят предварителните условия за съвместимост на основните видове помощ, отпускани от държавите от ЕАСТ — гаранции за задължения, рекапитализации и мерки за освобождаване от активи, а в насоките за преструктуриране подробно се представят конкретните характеристики, които трябва да бъдат включени в даден план за преструктуриране (план за жизнеспособност) в специфичния контекст на държавни помощи, свързани с кризата, отпускани на финансови институции въз основа на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП.

                  2.

                  И в четирите глави на насоките се подчертава, че допустимостта на тези мерки за помощ е от временно естество; във всяка една от тях се заявява, че такава мярка за помощ може да се оправдае само като спешна реакция в отговор на безпрецедентното напрежение на финансовите пазари и само докато преобладават тези изключителни обстоятелства. Насоките за преструктуриране се прилагат за помощи за преструктуриране, за които е изпратено уведомление до 31 декември 2010 г., докато другите насоки са с безсрочно действие.

                  3.

                  В настоящите насоки се определят параметрите за временна допустимост на свързаните с кризата помощи за банките от 1 януари 2011 г.

            2.   Запазването на приложимостта на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП и удължаването на срока на действие на насоките за преструктуриране

                  4.

                  Насоките на Органа относно свързаните с кризата помощи за банки, както и всички индивидуални решения относно мерки и схеми за помощ, попадащи в приложното поле на тези насоки, са приети въз основа на правното основание на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, в което по изключение се разрешават помощи за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава от ЕАСТ. В най-острата фаза на кризата условието за сериозни затруднения безспорно бе изпълнено навсякъде в ЕИП с оглед на изключителното напрежение на финансовите пазари, съчетано на по-късен етап с изключително силно свиване на реалната икономика.

                  5.

                  Възстановяването на икономиката, което започна бавно от началото на 2010 г., отбеляза по-бързи темпове, отколкото се очакваше по-рано през същата година. Макар и възстановяването да е все още неустойчиво и неравномерно в ЕИП, някои държави бележат умерени или дори по-силни темпове на растеж. Освен това, въпреки наличието на някои по-уязвими области, като цяло положението в банковия сектор се е подобрило в сравнение с това отпреди една година. В резултат на това наличието на сериозни затруднения в икономиката на държавите от ЕАСТ вече не е така очевидно, както в по-ранните етапи на кризата. Макар и да осъзнава тези процеси, Органът продължава да счита, че изискванията държавните помощи да бъдат одобрявани съгласно член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП са изпълнени с оглед на скорошната нова поява на напрежение на финансовите пазари и риска от по-всеобхватни отрицателни странични ефекти поради причините, изложени в настоящите насоки.

                  6.

                  Новата поява на напрежение на пазарите на държавния дълг доказва убедително продължителната променливост на финансовите пазари. Високата степен на взаимосвързаност и взаимозависимост във финансовия сектор в ЕИП доведе до притеснения на пазара за възможност от верижен ефект. Високата степен на променливост на финансовите пазари и несигурността на икономическите перспективи оправдава запазването, като „спасителна мрежа“, на възможността държавите от ЕАСТ да обосновават нуждата от прибягване до мерки за помощ, свързани с кризата, въз основа на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП.

                  7.

                  Поради това насоките за банковия сектор, рекапитализацията и обезценените активи, в които са предоставени насоки относно критериите за съвместимост на помощите, свързани с кризата, отпуснати на банки въз основа на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, главно под формата на държавни гаранции, рекапитализации и мерки за освобождаване от активи, трябва да бъдат запазени след 31 декември 2010 г. По същата логика насоките за преструктуриране, които се отнасят до последващите действия след такива мерки за помощ, също трябва да продължат да се прилагат след тази дата. Времевият обхват на насоките за преструктуриране — единствените от четирите насоки с точно определен срок на действие, който е до 31 декември 2010 г., следователно следва да бъде удължен за помощи за преструктуриране, за които е изпратено уведомление до 31 декември 2011 г.

                  8.

                  Насоките обаче трябва да бъдат актуализирани с оглед подготовката за преход към следкризисен режим. Успоредно с това ще трябва да бъдат изготвени нови постоянни правила за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на банки в нормални пазарни условия, и ако пазарните условия го позволяват, правилата следва да се прилагат от 1 януари 2012 г. Вероятното запазване на нуждата от извънредна държавна помощ за финансовия сектор, породена от кризата, трябва да бъде оценено спрямо тази цел. Към нея трябва да се подходи чрез определяне на изискванията за съвместимостта на такава помощ по начин, който подготвя най-добре за новия правен режим на оздравяване и преструктуриране на банки въз основа на член 61, параграф 3, буква в) от Споразумението за ЕИП.

            3.   Напредъкът на процеса на оттегляне

                  9.

                  Запазването на възможността държавни помощи да бъдат отпускани по член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП при изключителни пазарни условия не трябва да препятства процеса на оттегляне на временните извънредни мерки за помощ в полза на банките. На заседанието си на 2 декември 2009 г. Съветът по икономически и финансови въпроси стигна до заключението, че е необходимо да бъде създадена стратегия за постепенното оттегляне на мерките за подкрепа, която трябва да е прозрачна и надлежно координирана от държавите-членки на ЕС, за да се избегнат отрицателни странични ефекти, но и да бъдат взети под внимание различните специфични обстоятелства в отделните държави-членки на ЕС (7). В заключенията се заявява още, че по принцип процесът на постепенно оттегляне на различните форми на подкрепа за банките следва да започне с прекратяването на схемите за държавни гаранции, като стабилните банки се насърчат да излязат от схемите, а другите банки бъдат накарани да се справят със своите слабости.

                  10.

                  В следващите параграфи Органът ще очертае стъпките за постепенно оттегляне по отношение на мерките за рекапитализация и обезценени активи.

            3.1.   По-строги условия за съвместимост на държавните гаранции по силата на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП

                  11.

                  От 1 януари 2011 г. Органът ще прилага по-строги условия за съвместимост на държавните гаранции по член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, като ще въведе по-висока такса за гаранциите и ново изискване за план за жизнеспособност на получателите, които са прибегнали до нови гаранции и са надхвърлили определен праг на общите гарантирани непогасени задължения както в абсолютно изражение, така и спрямо целия пасив (8). Като се има предвид сегашната ситуация на пазара, понастоящем тези условия са необходими. Затова схемите за държавни гаранции могат да бъдат разрешени до 30 юни 2011 г. въз основа на следните условия, въведени от 1 януари 2011 г. През първата половина на 2011 г. Органът отново ще оцени условията за съвместимост на държавните гаранции след 30 юни 2011 г.

            3.1.1.   Ценови условия

                  12.

                  За достъпа до държавни гаранции е въведена такса, която се определя съгласно препоръките на ЕЦБ. За облигация с матуритет от над една година таксата се състои от фиксирана ставка от 50 базисни пункта, увеличена със средния спред на петгодишния суап за кредитно неизпълнение върху първостепенния дълг на банката, наблюдаван в периода между 1 януари 2007 г. и 31 август 2008 г. (9).

                  13.

                  Елементът, свързан с кредитния риск, в настоящия ценови модел е основан на данните, изготвени преди най-острата фаза на кризата през 2008 г. Понастоящем разликите между спредовете по суаповете за кредитно неизпълнение между банките са значително по-високи, отколкото преди кризата, и вероятно ще останат такива. Досега това беше считано за необходимо за улесняване на достъпа на банките до външно финансиране и по този начин за запазване на финансовата стабилност. Развитието на финансовите пазари обаче през двете години след 31 август 2008 г., включително промените в кредитния статус на банките, не са взети предвид. По този начин, макар че като цяло достъпът до финансиране от пазара се подобри, банки, чийто кредитен рейтинг беше занижен, все още се възползват от кредитния си рейтинг отпреди кризата и се считат за кредитоспособни. Това увеличава вероятността от нарушаване на конкуренцията. Налице са доказателства, че банките с нисък кредитен рейтинг се ползват в непропорционална степен от гаранциите в сравнение с банките с по-висок рейтинг, защото в нормални условия те биха плащали по-висока пазарна цена поради ниския си рейтинг.

                  14.

                  С цел преодоляването на тези нарушения цените на държавното подпомагане следва да се доближат до настоящите пазарни условия, като така настоящата кредитоспособност на отделните банки ще бъде по-добре отразена. Фактически това изисква таксата за гаранцията, която плащат институциите получатели, да бъде увеличена.

                  15.

                  Координираният подход между държавите от ЕАСТ следва да насърчава постепенното оттегляне на гаранционните схеми, като същевременно се запази определено ниво на гъвкавост, за да се вземе предвид различното положение на държавите от ЕАСТ и на техните банки. За тази цел Органът счита, че е подходящо да се въведе минимално увеличение на таксата за гаранциите, която да бъде диференцирана съгласно кредитоспособността на банката получател. Основаната на кредитоспособността диференциация подсилва ценовия сигнал за по-слабите банки, позволява по-добро съответствие между цената на гаранцията и рисковия профил на институцията получател, като по този начин намалява нарушаването на конкуренцията между институциите и допринася за запазване на равнопоставени условия на конкуренция между банките в единния пазар.

                  16.

                  Затова одобрението на удължаването на гаранционната схема (10) след 1 януари 2011 г. изисква таксата за държавна гаранция (11) да бъде по-висока, отколкото при ценообразуващата формула, препоръчана от ЕЦБ през октомври 2008 г., най-малко

                              —

                              с 20 базисни пункта за банки с кредитен рейтинг А + или А (12),

                              —

                              с 30 базисни пункта за банка с кредитен рейтинг А- (13), и

                              —

                              с 40 базисни пункта за банки с кредитен рейтинг под А-. За банките без кредитен рейтинг се счита, че спадат към категорията на банки с рейтинг BBB (14).

                  17.

                  Държавите от ЕАСТ ще имат възможност да надхвърлят тези минимални задължения при определянето на горните граници на таксата за гаранции. Като допълнителен елемент за гъвкавост, който да позволява на държавите от ЕАСТ да приспособят условията към конкретните обстоятелства, преобладаващи в техните финансови сектори, Органът може да приеме различен модел за изчисляване на увеличението на таксата, при условие че може категорично да се докаже, че тази формула води поне до минималното увеличение, посочено по-горе за съответните банки (15).

            3.1.2.   реглед на жизнеспособността на банки, които все още зависят от държавни кредитни гаранции

                  18.

                  В настоящия момент на развитие на пазарните условия достъпът до ликвидност на пазара вече не представлява значителна пречка за банките като цяло, както бе през най-тежкия кризисен период. Съответно изглежда оправдано въвеждането на диференциация в условията, приложими за използването на държавни гаранции в зависимост от това до каква степен банките разчитат на тях.. Докато ограниченото използване може да бъде разрешено, без да е необходима по-задълбочена проверка, по-широкото им използване, както в абсолютно изражение, така и във връзка с общата сума на пасивите на банката, ще доведе до изискването за преглед на жизнеспособността като предварително условие за съответствие на допълнителното удължаване на гаранционните схеми с член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП. Трайната неспособност да получи значителна част от необходимото финансиране без държавни гаранции може да означава липса на доверие в жизнеспособността на бизнес модела на банката. Голямата зависимост на банката от гаранционни схеми, които са изготвени за справяне с безпрецедентните трудности при получаването на достъп до финансиране, следва да се избегне, след като тези изключителни обстоятелства са отминали, като по този начин да не се позволява на банката да отлага необходимите структурни промени.

                  19.

                  Затова Органът счита за подходящо гаранционните схеми, които ще бъдат продължени след 1 януари 2011 г., да включват праг за съотношението на общия размер на гарантираните непогасени задължения към общия пасив на банката, както и за абсолютния размер на гарантираните задължения, като при надвишаване на този праг да се задейства изискването за преглед на жизнеспособността. За всяка банка, която поиска държавни гаранции в рамките на схема, обхващаща нови или подновени дългове, които ще се емитират от 1 януари 2011 г., и която поема или запазва общия размер на непогасените гарантирани задължения над този праг и спрямо двата му компонента (в абсолютно и в относително изражение) (16), засегнатата държава от ЕАСТ трябва в рамките на три месеца след предоставяне на гаранциите да представи преглед, с който да докаже на Органа дългосрочната жизнеспособност на банката.

                  20.

                  Този механизъм не се прилага за банки, които са вече в процес на преструктуриране или са задължени да представят план за преструктуриране или към съответния момент са вече обект на започнал преглед на жизнеспособността. При тези сценарии предоставянето на допълнителна държавна помощ ще трябва да се вземе предвид в рамките на текущия процес на преструктуриране/преглед на жизнеспособността (17).

                  21.

                  Прагът е определен като съотношение от 5 % за непогасените гарантирани задължения спрямо общия пасив и като общ размер на гарантирания дълг 500 млн.евро. Определянето на този праг за задействане на прегледа се основава на сравнителен анализ, който показва, че огромната част от банките, които използват гаранции и които понастоящем не са подложени на задължения за преструктуриране (а дори и значителна част от банките, които са подложени на такива задължения), са далеч под този праг. За малката, но не незначителна част от банките, надхвърлящи този праг, е обосновано да се провери дали зависимостта в голяма степен от гаранциите за финансиране показва, че в техните бизнес модели са налице структурни слабости. Функцията за задействане е стимул за стабилните банки бързо да се върнат към финансиране, което предимно или изцяло се извършва без нарушаване на пазарните правила. За всички банки, подложени на подробен преглед на жизнеспособността, дългосрочната им жизнеспособност или ще се потвърди, или ще възникнат съмнения в това отношение, които ще покажат, че е необходимо по-сериозно преструктуриране.

                  22.

                  По отношение на съдържанието на прегледа на жизнеспособността може да се направи позоваване на насоките за преструктуриране, в които сe посочва, че принципите относно анализа на положението на банката с оглед на възстановяването на дългосрочната жизнеспособност в плана за преструктуриране се прилагат по аналогия за случаи, при които получателят на помощта не е официално задължен да представи план за преструктуриране, но все пак от него се изисква да докаже дългосрочната си жизнеспособност. По-специално банката ще трябва да докаже солидността на своя капацитет за финансиране и, когато е необходимо, да премине тест за устойчивост по отношение на ликвидността (18). В прегледа на жизнеспособността следва да се вземат предвид и всички фактори, специфични за съответната финансова институция получател (19) или държавата от ЕАСТ (20) и положението на нейните финансови пазари, които фактори имат отражение върху оценката на жизнеспособността и върху индикативната стойност на съотношението на гарантираните задължения към общия пасив. Като общо правило колкото по-значителна е зависимостта от държавни гаранции и колкото повече тя е комбинирана с използването на други форми на държавна помощ и/или ниска кредитоспособност (21), толкова по-голяма е индикацията за необходимост от промени в бизнес модела с цел осигуряване на дългосрочна жизнеспособност.

                  23.

                  Чрез механизма, който задейства изискването за преглед на жизнеспособността, се изпраща сигнал, че банките трябва да се подготвят за връщане към нормални пазарни механизми без държавна подкрепа, тъй като финансовият сектор постепенно излиза от условията на криза, и представлява стимул за отделните институции да намалят зависимостта от държавни гаранции или изобщо да спрат да прибягват до тях. Същевременно механизмът позволява достатъчна степен на гъвкавост за надлежно вземане под внимание на потенциално разнообразни обстоятелства, влияещи на положението на различните банки или национални финансови пазари, и отчита също така възможността от общо влошаване на финансовата стабилност, което на този етап не може да се изключи предвид остатъчната уязвимост на процеса на възстановяване на финансовите пазари.

            4.   Премахване на разграничаването между стабилни банки и банки в затруднение за целите на представянето на план за преструктуриране

                  24.

                  В началото на кризата Органът направи разграничение между нестабилни финансови институции/финансови институции в затруднение и принципно стабилни финансови институции, т.е. финансови институции, изправени пред вътрешни структурни проблеми, свързани например с техния конкретен бизнес модел или инвестиционна стратегия, и финансови институции, чиито проблеми са единствено и до голяма степен свързани с изключителната ситуация на финансовата криза, а не със стабилността на техния бизнес модел, неефективността или прекаленото поемане на риск. Разграничението се прави по-конкретно въз основа на определен брой показатели, определени в насоките за рекапитализация: капиталова адекватност, настоящи спредове по суапове за кредитно неизпълнение, текущ рейтинг на банката и нейните перспективи, както и, inter alia, относителния размер на рекапитализацията. По отношение на последната Органът приема помощта, получена под формата на рекапитализация, и мерките за освобождаване на активи от над 2 % от претеглените спрямо риска активи на банката като показател за разграничаване на принципно стабилните банки от банките в затруднение. При рекапитализация на банка в затруднение се изисква да се представи на Органа план за преструктуриране, докато при рекапитализацията на стабилна банка се изисква представянето на план за жизнеспособност.

                  25.

                  Първоначалната обосновка за установяване на това разграничение и за определяне на набор от показатели, сред които прага от 2 % от претеглените спрямо риска активи на банката, бе опасението, че в противен случай нуждите от капитал в резултат на обезценяванията (на активи), на по-високите очаквания на пазарите по отношение на равнището на капитала на банките, както и в резултат на временните трудности при набирането на капитал от пазарите, ще накарат стабилните банки да намалят отпускането на заеми на реалната икономика, за да избегнат задължението да представят план за преструктуриране, когато прибягват до държавни средства. Понастоящем обаче банковият сектор като цяло е изправен пред по-малко трудности при набирането на капитал от пазарите или чрез, inter alia, неразпределени печалби (22), поради което може да посрещне нуждите си от капитал, без да прибягва до държавна помощ (23). Размерът на капитала, набран от финансовите институции от пазарите, значително се увеличи през 2009 г. и 2010 г., което е доказателство за подновения достъп на финансовите институции до капиталовите пазари, както и за очакванията за нови регулаторни изисквания (24).

                  26.

                  Поради това разграничението между стабилни банки и банки в затруднение вече не изглежда уместно, за да се определи коя банка трябва да се обърне към Органа относно своето преструктуриране. В резултат на това от банките, които през 2011 г. все още прибягват до държавата за набиране на капитал или за мерки за обезценени активи, следва да се изисква да представят на Органа план за преструктуриране, който показва решимостта на банката да положи необходимите усилия за преструктуриране и да възстанови своята жизнеспособност без неоснователно забавяне. Така от 1 януари 2011 г. ще се изисква план за преструктуриране от всеки получател на нова рекапитализация или на мерки за обезценени активи (25).

                  27.

                  При оценяването на нуждите от преструктуриране на банките Органът ще вземе под внимание конкретното положение на всяка институция, степента, в която такова преструктуриране е необходимо за възстановяването на жизнеспособността без допълнителна държавна подкрепа, както и предишното прибягване до държавна помощ. По принцип колкото по-значителна е зависимостта от държавна помощ, толкова по-ясна е нуждата от предприемане на задълбочено преструктуриране с оглед да се гарантира дългосрочна жизнеспособност. Освен това при индивидуалното оценяване ще се вземат предвид всички специфични ситуации на пазарите, а рамката за преструктуриране ще се прилага със съответната гъвкавост в случай на сериозно сътресение, което заплашва финансовата стабилност в една или повече държави от ЕАСТ.

                  28.

                  Изискването за план за преструктуриране на банки, ползващи се от структурна помощ (т.е. рекапитализация и/или мерки за обезценени активи), като същевременно се приема, че самото ползване на гаранции за рефинансиране все още няма да задейства изискването за представяне на план за преструктуриране, изпраща сигнал за това, че банките трябва да се подготвят за връщане към нормални пазарни механизми без държавна подкрепа, тъй като финансовият сектор постепенно излиза от кризата. Така се създават стимули за отделни институции, които все още имат нужда от помощ, за да ускорят необходимото преструктуриране. Същевременно с това изискване се дава достатъчна гъвкавост за надлежно вземане под внимание на потенциално разнообразни обстоятелства, влияещи на положението на различните банки или национални финансови пазари. В него се отчита и възможността от цялостно влошаване или конкретно за дадена държава влошаване на финансовата стабилност, което още не може да се изключи, като се има предвид остатъчната уязвимост на положението на финансовите пазари.

            5.   Времеви обхват, общи перспективи

                  29.

                  Запазването на приложимостта на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП и продължаването на действието на насоките за преструктуриране ще бъдат за срок от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. (26) Това удължаване при променени условия следва също да се разглежда в контекста на постепенно преминаване към по-постоянни насоки за държавни помощи за оздравяване и преструктуриране на банки въз основа на член 61, параграф 3, буква в) от Споразумението за ЕИП, които, ако пазарните условия позволяват, ще се прилагат от 1 януари 2012 г.

         (1)  Насоки за прилагане и тълкуване на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и член 1 от Протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, приети и издадени от Органа на 19 януари 1994 г., публикувани в ОВ L 231, 3.9.1994 г., стр. 1 и в Притурка за ЕИП № 32 от 3.9.1994 г., стр. 1. Насоките бяха последно изменени на 17 декември 2008 г. („Насоките за държавна помощ“). Актуализирана версия на насоките за държавни помощи е публикувана на уебсайта на Органа:
      http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

         (2)  За улеснение финансовите институции в настоящия документ са наречени „банки“.

         (3)  Решение 28/09/COL от 29.1.2009 г.

         (4)  Решение 28/09/COL от 29.1.2009 г.

         (5)  Решение 191/09/COL от 22.4.2009 г.

         (6)  Решение 472/09/COL от 25.11.2009 г.

         (7)  Заключенията бяха одобрени от Европейския съвет на неговото заседание от 11 декември 2009 г. В същия дух Европейският парламент настоява в своята резолюция от 9 март 2010 г. относно Доклада за политиката за конкуренция от 2008 г.
      (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P7-TA-2010-0050), че държавната подкрепа за финансовите институции не трябва да се удължава без основание и че възможно най-бързо трябва да бъдат изготвени стратегии за оттегляне.

         (8)  С клауза за гъвкавост, с която се разрешава преоценка на ситуацията и подходящи средства за защита при възникване на ново силно сътресение на финансовите пазари в цялото ЕИП или в една или повече държави от ЕАСТ.

         (9)  Вж. http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

         (10)  Отделните уведомления за държавни гаранции извън схемата ще изискват по принцип такса за гаранцията на базата на същите принципи. Когато на получателя са наложени задължения за преструктуриране и наличието на по-ниска такса може да бъде оправдано поради особените обстоятелства, това отклонение ще трябва да бъде взето предвид в общата оценка на преструктурирането и мерките, необходими за свеждане до минимум на нарушаването на конкуренцията.

         (11)  Това включва гаранции за пасив за период от една година или по-малко.

         (12)  Или А1 и А2 в зависимост от използваната рейтингова система.

         (13)  Или А3 в зависимост от използваната рейтингова система.

         (14)  В случай на разминаване в оценките на различните агенции за кредитен рейтинг за изчисляване на увеличението на таксата се взема предвид по-високият рейтинг. Конкретната дата за рейтинга при определянето на таксата за гаранцията е денят, в който е отпусната гаранцията във връзка с конкретно емитиране на облигации от страна на получателя.

         (15)  Напр. актуализиране на референтния период за суап за кредитно неизпълнение, посочен в препоръките на ЕЦБ от октомври 2008 г., което категорично води до увеличение с най-малко 20 базисни пункта за банки с рейтинг А + и А, с 30 базисни пункта за банки с рейтинг А- и с 40 базисни пункта за банки с рейтинг под А-.

         (16)  Оценката ще се извършва, когато държава от ЕАСТ получи искане за одобрение на гаранции за емитирането на нов или подновен дълг от 1 януари 2011 г. нататък, и ще включва сумата на дълга, който ще бъде обхванат от поисканата гаранция, както и всички съществуващи непогасени гарантирани задължения спрямо общия пасив/счетоводен баланс в съответния момент. Непогасените задължения, които надхвърлят прага поради емитиране преди 1 януари 2011 г., не водят до преглед на жизнеспособността, освен ако банката не прибегне до емитиране на нов дълг, като запазва гарантираните задължения над този праг.

         (17)  Например, когато банката вече е в процес на преглед на жизнеспособността поради рекапитализация и прагът за гаранциите е надвишен, прегледът трябва да бъде разширен с цел разглеждане на причините за това банката да продължава да разчита на държавни гаранции, с цел включване на тест за ликвидност и с цел да се анализира дали и в каква степен се предвижда допълнително използване на държавна гаранция.

         (18)  В точка 8 и раздел 2 от насоките за преструктуриране, както и в свързаните раздели в точка 40 от насоките за рекапитализация и приложение V към насоките за обезценените активи.

         (19)  Включително, например, по-висок дял на гарантирания дълг, което се обяснява като особено усилие за поддържане или увеличаване на отпускането на заеми за реалната икономика в интерес на обществото и с подкрепата на засегнатата държава от ЕАСТ, при условие че тези действия са съвместими с общия пазар.

         (20)  Като се вземе надлежно предвид макроикономическата ситуация в държавата от ЕАСТ като цяло и по-специално суверенния риск, който има пряко отношение към условията за достъп на банките, намиращи се в държавата от ЕАСТ, до финансиране.

         (21)  Изразена чрез рейтинга на получателя или суапа за кредитно неизпълнение.

         (22)  За да увеличат капиталовите буфери, банките решиха да продадат нестратегически активи като капиталови участия в предприятия или да съсредоточат своята дейност върху определени географски сектори. По този въпрос вж. Европейска централна банка, Стабилността на банковия сектор вЕС, септември 2010 г.

         (23)  Според Европейската централна банка цялостното съотношение на платежоспособност на банките съществено нарасна през 2009 г. във всички държави-членки на ЕС. Освен това от информация за извадка от големи банки в Европейския съюз става ясно, че подобрението на капиталовите съотношения е продължило през първата половина на 2010 г., подпомагано от увеличение на неразпределените печалби, както и от допълнително набиране на частен капитал и вливания на публичен капитал за някои банки. Вж. Европейска централна банка: Стабилността на банковия сектор в ЕС, септември 2010 г.

         (24)  В бъдещата регулаторна среда, изготвена от Базелския комитет за банков надзор (БКБН), така наречения „Базел III“, се определят начините за прилагане на новите капиталови изисквания, които ще позволят на банките да посрещнат новите нужди от капитал с течение на времето. В този контекст е интересно да се отбележи, че, първо, повечето от големите банки в Европейския съюз са подсилили своите капиталови буфери през последните две години, така че да увеличат своя капацитет за поемане на загуби, и, второ, другите банки в Европейския съюз би трябвало да имат достатъчно време (до 2019 г.) да изградят своите капиталови буфери, като използват, inter alia, неразпределените печалби. Следва също да се отбележи, че с „преходните разпоредби“, предвидени в новата регулаторна рамка, се създава „период за заварено положение“ до 1 януари 2018 г. за съществуващите вливания на капитал от публичния сектор. Освен това количествената оценка на въздействието, извършена от Базелския комитет и потвърдена от изчисленията на Комисията, сочи доста умерено въздействие върху банковите заеми. Следователно не се очаква новите капиталови изисквания да се отразят на предложението, изложено в настоящите насоки.

         (25)  Това ще важи за всички рекапитализации или мерки за обезценени активи, независимо от това дали са замислени като индивидуални мерки или са предоставени в контекста на схема.

         (26)  Съществуващи или нови схеми за подпомагане на банки (независимо от техния инструмент за подпомагане: гаранция, рекапитализация, ликвидност, освобождаване от активи, други) ще се удължават/одобряват само за срок от шест месеца с цел допълнителни корекции, ако такива са необходими, в средата на 2011 г.


title: 2012/549/ЕС, Евратом: Решение на Европейския парламент от 10 май 2012 година относно освобождаването от отговорност за изпълнението на бюджета на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, за финансовата 2010 година

text:
               17.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 286/90

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 10 май 2012 година
   относно освобождаването от отговорност за изпълнението на бюджета на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, за финансовата 2010 година
   (2012/549/ЕС, Евратом)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2010 година (1),

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейския съюз за финансовата 2010 година (COM(2011) 473 – C7-0256/2011) (2),

               —

               като взе предвид годишните отчети на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, за финансовата 2010 година,

               —

               като взе предвид доклада на Комисията относно последващите мерки към освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за финансовата 2009 година (COM(2011) 736) и работните документи на службите на Комисията, придружаващи същия доклад (SEC(2011) 1350 и SEC(2011) 1351),

               —

               като взе предвид годишния доклад на Комисията до органа по освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, относно вътрешните одити, проведени през 2010 година (COM(2011) 643) и работния документ на службите на Комисията, придружаващ този доклад (SEC(2011) 1189),

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, за финансовата 2010 година, придружен от отговорите на Агенцията (3),

               —

               като взе предвид декларацията за достоверност относно надеждността и точността на отчетите (4), както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз за финансовата 2010 година,

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2012 г. относно освобождаването на изпълнителните агенции от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за финансовата 2010 година (06084/2012 – C7-0052/2012), и като отбелязва, че Обединеното кралство, Нидерландия и Швеция за първи път отказаха да препоръчат освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета,

               —

               като взе предвид членове 317, 318 и 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и член 106а от Договора за Евратом,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5), и по-специално членове 55, 145, 146 и 147 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 г. относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (6), и по-специално член 14, параграф 3 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1653/2004 на Комисията от 21 септември 2004 г. относно стандартен Финансов регламент за изпълнителните агенции съгласно Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (7), и по-специално член 66, първа и втора алинея от него,

               —

               като взе предвид Решение 2004/858/ЕО на Комисията от 15 декември 2004 г. за създаване на изпълнителна агенция, наречена „Изпълнителна агенция по програмата за обществено здравеопазване“, за управление на дейността на Общността в областта на общественото здравеопазване, в приложение на Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета (8),

               —

               като взе предвид Решение 2008/544/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г. за изменение на Решение 2004/858/ЕО с цел преобразуване на Изпълнителната агенция по програмата за обществено здравеопазване в Изпълнителна агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите (9),

               —

               като взе предвид член 76 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становищата на другите заинтересовани комисии (A7-0098/2012),

               A.

               като има предвид, че съгласно член 17, параграф 1 от Договора за Европейския съюз Комисията изпълнява бюджета и управлява програми и съгласно член 317 от Договора за функционирането на Европейския съюз тя извършва това на своя собствена отговорност, в сътрудничество с държавите-членки, в съответствие с принципа на стабилното финансово управление,

               1.

               Освобождава от отговорност директора на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за финансовата 2010 година.

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията, която е неразделна част от решенията относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2010 година, раздел III — Комисия и изпълнителни агенции;

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, заедно с решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2010 година, раздел III — Комисия, както и резолюцията, която е неразделна част от тези решения, на директора на Изпълнителната агенция за здравеопазване и въпроси, свързани с потребителите, на Съвета, Комисията, Съда на Европейския съюз и Сметната палата, и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ L 64, 12.3.2010 г.

      (2)  ОВ C 332, 14.11.2011 г., стр. 1.

      (3)  ОВ C 366, 15.12.2011 г., стр. 93.

      (4)  ОВ C 332, 14.11.2011 г., стр. 134.

      (5)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 11, 16.1.2003 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 297, 22.9.2004 г., стр. 6.

      (8)  ОВ L 369, 16.12.2004 г., стр. 73.

      (9)  ОВ L 173, 3.7.2008 г., стр. 27.


				|

		52014PC0223

			Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за определяне на позицията, която да заеме Европейският съюз в рамките на Общия съвет на Световната търговска организация по отношение на присъединяването на Ислямска република Афганистан към СТО /* COM/2014/0223 final - 2014/0125 (NLE) */

			   	ОБЯСНИТЕЛЕН
МЕМОРАНДУМ
I.
ВЪВЕДЕНИЕ
Членовете
на
Световната
търговска
организация
(СТО) и
Афганистан
са на път да
постигнат
съгласие
относно
условията за
присъединяване
на
Афганистан
към
организацията.
Това e
резултат от
продължилите
10 години преговори,
започнали с
подаването
на заявление
от страна на
Афганистан
за
присъединяване
към СТО през
2004 г. Искането
за
присъединяване
на
Афганистан
бе
разгледано в
съответствие
с насоките на
Общия съвет
на СТО
относно присъединяването
на
най-слаборазвитите
държави и по
силата на
ДФЕС сега е
необходимо
да бъде
прието
решение на
Съвета, с
което да се
одобрят
условията за
присъединяване
на Афганистан,
преди ЕС да
може
официално да
подкрепи
одобряването
им в СТО.
Условията
за
присъединяване
са обобщени по-долу.
II. КРАТКО
ИЗЛОЖЕНИЕ НА
УСЛОВИЯТА ЗА
ПРИСЪЕДИНЯВАНЕ
НА
АФГАНИСТАН
КЪМ СТО ПО
ОТРАСЛИ
Списъци
на поетите
задължения
Стоки
(общи
условия)
Средната
окончателна
пределна
ставка (ОПС)
за
присъединяването
на
Афганистан е
15,1 %.
При
селскостопанските
продукти
средната ОПС
е 29,6 %, т.е.
по-висока от
средната ОПС
при промишлените
стоки, която
е 8,8 %.
Тарифните пикове
също са
по-високи в
селското
стопанство
(максимум 60—70 %
при някои
селскостопански
продукти
спрямо
максимум 50 %
при
промишлените
стоки).
Афганистан
ще прилага
тези ОПС от
датата на
присъединяване,
с изключение
на вноса на
малко на брой
продукти на
информационните
технологии, като
например
електронни
платки и
видеокамери
(чийто внос
така или
иначе ще бъде
либерализиран
не по-късно
от 2019 г.).
Тези
средни
равнища на
митническите
ставки са
целесъобразни
предвид
обстоятелството,
че Афганистан
е сред
най-слаборазвитите
държави, а
също така
предвид
малкия мащаб
и уязвимостта
на местната
икономика. В
миналото, що
се отнася до
най-слаборазвитите
държави, ЕС считаше
за
целесъобразно
приемането
на по-високи
от тези
митнически
ставки за
съпоставими
по мащаб
икономики. В
този
контекст в списъка
остават
необвързани
с пределни
ставки:
–
41
тарифни
позиции на
селскостопански
продукти,
търговията с
които се
счита за
забранена в
Афганистан
(свинско месо
и продукти от
свинско месо,
бира, вино и
спиртни
напитки),
както и
–
183
тарифни
позиции на
промишлени
стоки, което
съставлява
4,4 % от общия
брой на
промишлените
тарифни
позиции в
списъка (в
съответствие
с наскоро
одобрените „Указания
за водене на
преговори за
присъединяване
към СТО на
най-слаборазвитите
държави“,
които
позволяват
до 5 % от
промишлените
тарифни
позиции да
останат
необвързани
с пределни
ставки).
Промишлени
стоки
–
Средната
ОПС за
неселскостопански
продукти е 8,8 %.
–
Най-високи
(в размер на 30 %) са
средните
ставки в
сектора на
керамичните
изделия,
следвани от
тези (15—20 %) в
секторите на
мебелната,
стъкларската
и
текстилната промишленост.
–
Най-ниски
(0 %) се
предлагат за
продуктите
на информационните
технологии,
които ще
бъдат
въведени не
по-късно от 2019 г.
–
Най-високите
промишлени
тарифни
пикове са в
размер на 50 %
(пътнически
превозни
средства),
следвани от
тези в размер
на 30 % за керамичните
и различни
текстилни
изделия.
–
183-те
тарифни
позиции за
промишлени
стоки, които
са
необвързани
с пределни
ставки, съответстват
на суровини,
килими,
обувки и мебелно
обзавеждане.
Селскостопански
стоки
–
Средната
ОПС за
селскостопански
продукти е 29,6 %.
–
В
селскостопанския
сектор
най-високи (в
размер на 70 %)
тарифни
пикове има за
определени
плодови
сокове, и в
размер на 60 % —
за широк
спектър от
селскостопански
продукти,
като
например
агнешко и
говеждо месо,
зеленчуци,
плодове,
ядки, домати,
картофи,
тютюн и
минерални
води.
–
41
необвързани
с пределни
ставки
тарифни позиции
на селскостопански
продукти
касаят
продукти,
чиято
търговия се
счита за
забранена в
Афганистан
(свинско месо
и продукти от
свинско месо,
бира, вино и
спиртни
напитки),
Износни
мита
Афганистан
пое
задължения
за
замразяване
и намаляване
на износните
мита. Той няма
да въвежда
износни мита
за продукти,
за които
понастоящем
не са
предвидени
такива мита.
Що се отнася
до
съществуващите
мита, максималните
пределни
ставки за
суровините
от
стратегическо
значение ще
бъдат намалени
в срок от пет
години от
датата на
присъединяване.
Услуги

Списъкът
с
конкретните
задължения,
поети от
Афганистан в
областта на
услугите, е
приемлив,
като се има
предвид, че
страната е сред
най-слаборазвитите
държави.
Афганистан
ще поеме
задължения
във връзка с
достъпа до
пазара и
националното
третиране по
отношение на
редица
сектори на услугите,
в това число
професионалните,
компютърните
и други
бизнес
услуги,
съобщителните
услуги
(куриерските
и
далекосъобщителните
услуги),
строителните
услуги, дистрибуторските
услуги,
частните
образователни
услуги,
услугите в
областта на
околната
среда, финансовите
(застрахователни
и банкови)
услуги,
болничните
услуги,
хотелските и
ресторантьорските
услуги и
транспортните
услуги (в
областта на
морските и
въздушните
превози и
спомагателните
услуги).
Задължения,
включени в
протокола
През
последния,
многостранен
етап от процеса
на
присъединяване
членовете на
СТО съвместно
се стремяха
да осигурят
принципната
съвместимост
на
търговските
закони и институции
на
Афганистан с
разпоредбите
и
споразуменията
на СТО, като
за целта ги
установиха в
протокола за
присъединяване
и в доклада на
работната
група.
Бяха
поискани
преходни
периоди в
редица области,
като
следните
аспекти са от
особен интерес
за ЕС:
Приложение
на
вътрешните
налози към
вноса:
прилаганите
понастоящем
фиксиран
налог и данък
върху
приходите на
дружествата
ще бъдат
приведени в
пълно
съответствие
със
задълженията
в рамките на
СТО едва през
2020 г.; по
отношение на
останалите
вътрешни налози
и такси,
начислявани
върху вноса,
привеждането
в
съответствие
със
задълженията
в рамките на
СТО ще стане
факт от
датата на
присъединяване.
Технически
пречки пред
търговията
(ТПТ): Афганистан
ще приложи
изцяло
Споразумението
относно
техническите
пречки пред
търговията
не по-късно
от 1 януари 2016 г.
Разработеният
за тази цел
план за
действие е
включен в
доклада на
работната
група.
Санитарни
и
фитосанитарни
мерки (СФМ): Афганистан
ще ползва
преходен
период до 1 януари 2018 г.,
докато
приложи
изцяло
Споразумението
относно СФМ в
съответствие
с
предвиденото
във
включения в
доклада на
работната
група план за
действие.
Инвестиционни
мерки,
свързани с
търговията
(ИМТ):
пълното
прилагане на
Споразумението
относно ИМТ
ще стане факт
не по-късно
от 31 декември 2020 г. —
датата, към
която ще
трябва да
бъдат премахнати
изискванията
за местно
съдържание
за стоките,
фигуриращи в
Закона за
въглеводородите
и Закона за
минното дело.
Свързани
с търговията
аспекти на
правата върху
интелектуалната
собственост
(ТРИПС):
пълното
прилагане на
Споразумението
относно
ТРИПС ще
стане факт не
по-късно от 1
януари 2016 г. в
съответствие
с
предвиденото
във
включения в
доклада на
работната
група план за
действие.
ІІІ.
ПРЕПОРЪКА
Като
представя за
одобрение от
Съвета условията
за
присъединяването
на Афганистан
към СТО,
Комисията
счита, че те
представляват
балансиран и
амбициозен
пакет от
задължения
за отваряне
на пазара,
който ще
донесе
съществени
ползи както
на Афганистан,
така и на
търговските
му партньори
от СТО.
2014/0125 (NLE)
Предложение
за
РЕШЕНИЕ
НА СЪВЕТА
за
определяне
на позицията,
която да
заеме Европейският
съюз в
рамките на
Общия съвет
на
Световната
търговска
организация
по отношение
на
присъединяването
на Ислямска
република
Афганистан
към СТО
СЪВЕТЪТ
НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ
СЪЮЗ,
като
взе предвид
Договора за
функционирането
на
Европейския
съюз, и
по-специално
член 91, член 100,
параграф 2 и
член 207,
параграф 4,
първа алинея
във връзка с
член 218,
параграф 9 от
него,
като
взе предвид
предложението
на Европейската
комисия,
като
има предвид,
че:
(1)       На 21 ноември 2004 г.
правителството
на Ислямска
република Афганистан
подаде
заявление за
присъединяване
към
Споразумението
от Маракеш за
създаване на
Световната
търговска
организация
(СТО)
съгласно
член XII от посоченото
споразумение.
(2)       На 13 декември 2004 г. беше
създадена
работна
група по
присъединяването
на Ислямска
република
Афганистан с
цел
постигането
на съгласие
относно условията
за
присъединяване,
които да са
приемливи за
Ислямска
република
Афганистан и
за всички
членове на
СТО.
(3)       От
името на
Съюза
Комисията
договори
изчерпателен
набор от
задължения
за отваряне на
пазара от
страна на
Ислямска
република
Афганистан,
които удовлетворяват
изискванията
на Съюза.
(4)       Понастоящем
тези
задължения
са отразени в
протокола за
присъединяване
на Ислямска
република
Афганистан
към СТО.
(5)       Очаква
се
присъединяването
към СТО да
има положителен
и траен
принос към
процеса на
икономическа
реформа и
устойчиво
развитие на
Ислямска република
Афганистан.
(6)       Поради
това
протоколът
за
присъединяване
следва да
бъде одобрен.
(7)       Член XII от
Споразумението
за създаване
на СТО предвижда,
че условията
за присъединяване
следва да
бъдат
договорени
между
присъединяващия
се член и СТО
и че Министерската
конференция
на СТО
одобрява условията
за
присъединяване
от страна на
СТО. Член IV,
параграф 2 от
Споразумението
за създаване
на СТО
предвижда, че
в периодите
между заседанията
на
Министерската
конференция
нейните
функции се
изпълняват
от Общия съвет.
(8)       В
съответствие
с това е
необходимо
да бъде определена
позицията,
която да
заеме Съюзът
в рамките на
Общия съвет
на СТО
относно присъединяването
на Ислямска
република
Афганистан
към СТО,
ПРИЕ
НАСТОЯЩОТО
РЕШЕНИЕ:
Член 1
Позицията,
която
Европейският
съюз следва
да заеме в
рамките на
Общия съвет
на Световната
търговска
организация
относно присъединяването
на Ислямска
република
Афганистан
към СТО, е да
одобри
присъединяването.
Член 2
Настоящото
решение
влиза в сила
в деня на приемането
му.
Съставено
в Брюксел на […] година.
                                                                       За
Съвета
                                                                       Председател


Важна правна забележка

|

52007DP0209

Решение на Европейския парламент от 24 май 2007 г. относно проверка на пълномощията на Beniamino Donnici (2007/2121(REG))

Официален вестник n° 102 E , 24/04/2008 стр. 0446 - 0448

		P6_TA(2007)0209Проверка на пълномощията на Beniamino DonniciРешение на Европейския парламент от 24 май 2007 г. относно проверка на пълномощията на Beniamino Donnici (2007/2121(REG))Европейският парламент,- като взе предвид Акта относно избора на членове на Европейския парламент чрез всеобщи преки избори от 20 септември 1976 г. [1],- като взе предвид членове 3, 4 и 9 и приложение I от своя правилник,- като взе предвид официално обявените от компетентните италиански национални власти резултати от изборите за Европейски парламент във връзка с избора на Beniamino Donnici,- като взе предвид възражението, получено от Achille Occhetto на 25 март 2007 г., относно действителността на избора на Beniamino Donnici за член на Европейския парламент,- като взе предвид доклада на Комисията по правни въпроси (A6-0198/2007),A. като има предвид, че член 7, параграфи 1 и 2 от Акта от 20 септември 1976 г. уточнява длъжностите, несъвместими с функциите на член на Европейския парламент;Б. като има предвид, че съгласно член 9 и приложение I от правилника, членовете на Европейския парламент са длъжни да обявят с точност професионалните си дейности, както и всяка друга длъжност и платена дейност;В. като има предвид, че член 3, параграф 5 от Правилника за дейността на ЕП гласи: "Когато изборът на член на ЕП произтича от оттеглянето на кандидати от същата листа, комисията, отговаряща за проверката на пълномощията, следи при оттеглянето да бъдат спазени духът и буквата на Акта от 20 септември 1976 г., както и на член 4, параграф 3 от настоящия правилник";Г. като има предвид, че националните разпоредби относно процедурата за избори за Европейски парламент следва да бъдат в съответствие с основните принципи на правото на Общността, с първичното право на ЕС, както и с духа и буквата на Акта от 1976 г.; като има предвид, че въз основа на тези съображения компетентните национални власти — законодателни, административни и съдебни, когато прилагат и/или тълкуват техни национални разпоредби относно процедурата за избори за Европейски парламент, следва да вземат предвид принципите на правото на Общността, касаещи изборите;Д. като има предвид, че съответствието на оттеглянето на Achille Occhetto с духа и буквата на Акта от 1976 г. следва да се разглежда, като се вземат предвид разпоредбите на член 6 от този акт, който гласи, че членовете на Европейския парламент "не могат да бъдат обвързвани с каквито и да било инструкции и не могат да поемат задължителен мандат", като по този начин свободата и независимостта на членовете на ЕП се определя като истински основополагащ принцип;Е. като има предвид, че член 2, параграф 1 от Правилника за статуса на членовете на Европейския парламент (в сила от 2009 г.) предвижда, че "Членовете на ЕП са свободни и независими", а параграф 2 от същия член, който ясно произтича от параграф 1, добавя, че "Споразуменията за оттегляне от длъжност на член на ЕП преди или при изтичането на парламентарния мандат се считат за недействителни";Ж. като има предвид, че тези разпоредби на Правилника за статуса на членовете на Европейския парламент само поясняват принципите за свобода и независимост, които вече са залегнали в Акта от 1976 г., и че Правилникът за статуса на членовете на Европейския парламент ясно утвърждава тези принципи;З. като има предвид, че Правилникът за дейността на Европейския парламент, въпреки че ще влезне в сила едва от следващия парламентарен мандат, който ще започне да тече от 2009 г., при настоящото състояние на правото на Общността, представлява законодателен акт от първичното законодателство, приет от Европейския парламент с безусловна подкрепа от страна на Съвета, и публикуван в Официален вестник на Съюза по съответния ред;И. като има предвид, че Европейският парламент, както и националните власти, отговарящи за прилагането и/или тълкуването на националните разпоредби относно процедурата за избори за Европейски парламент, следва да вземат предвид принципите и правилата на Правилника за дейността на ЕП, и за тази цел, по силата на принципа за лоялно сътрудничество по член 10 от Договора за ЕО, трябва да се въздържат от приемане на мерки или разпоредби, които са в явно противоречие с тези на правилника;Й. като има предвид, че принципите и нормите на Правилника за дейността на ЕП безспорно се вписват сред принципите по член 6 от Договора за ЕС, които са основополагащи за Европейския съюз (по-специално принципа за демокрация и принципа за правовата държава) и че Съюзът съблюдава тези общи принципи на правото на Общността;К. като има предвид, че приложното поле на член 4 от Акта от 1976 г. се разпростира и за кандидати, които фигурират официално в списъците на избраните кандидати, като това е в интерес на Европейския парламент, защото тези кандидати са потенциални членове на ЕП;Л. като има предвид, че настоящото оттегляне на Achille Occhetto е израз на воля, произтичаща от споразумение, което предхожда по време обявяването на резултатите от изборите за Европейски парламент на 12 и 13 юни 2004 г., с другия кандидат от листата "Гражданско сдружение DI PIETRO-OCCHETTO", и следователно това оттегляне следва да се счита за несъвместимо с духа и буквата на Акта от 1976 г., и вследствие на това — за недействително;М. като има предвид, че оттеглянето на Achille Occhetto се счита за недействително, и затова мандатът на неговия приемник Beniamino Donnici не може да бъде мотивиран нито юридически, нито фактически;Н. като има предвид, че регионалният административен съд на Лацио (като първоинстанционен съд по делото) в своето решение от 21 юли 2006 г. посочи, че оттеглянето на Achille Occhetto, направено преди обявяването на избраните кандидати, не би могло да се разглежда като оттегляне от мястото му в класацията на кандидатите, като се има предвид, че зачитането на волята на народа налага резултатите от изборите да се считат за окончателни и неподлежащи на промяна, и че оттеглянето се счита за недействително при приемането на евентуални заместващи актове, в случай на несъвместимост, загубване на гражданските права, неизбираемост или отказ от назначение или оставка от длъжност от страна на лица, които първоначално са имали право на това; като има предвид, че вследствие на това кандидатът, отказал встъпването в длъжност, на която е бил избран, има право, когато са налице условията за заместване, да оттегли решението си за отказване, за да заеме свободната длъжност, която е трябвало да се заеме от заместник;О. като има предвид, че италианският държавен съвет чрез решение, имащо силата на присъдено нещо, отмени обявяването на Achille Occhetto за член на Европейския парламент;П. като има предвид, че въз основа на член 12 от Акта от 1976 г. Европейският парламент, и само Европейският парламент може да извършва проверка на пълномощията на своите членове, избрани чрез всеобщо гласуване; като има предвид, че този основен прерогатив на Европейския парламент не може да бъде нарушаван, а още по-малко — обезсилван посредством разпоредби на националните власти, приети в явно противоречие със съответните норми и принципи на правото на Общността, дори и в случаи, когато тези разпоредби са окончателно приети от висш съдебен орган на държавата-членка, както в случая с въпросното решение на Държавния съвет на Италия; като има предвид, че Съдът на ЕС призна вината на италианската държава, в потвърждение на тези прерогативи, дори и при окончателни национални решения, приети в нарушение на правото на Общността;Р. като има предвид, че Европейският парламент може с основание да откаже да приеме действителността на мандата на Beniamino Donnici, и същевременно, да не вземе предвид решението на италианския държавен съвет, на основание на това, че то противоречи на духа и буквата на Акта от 1976 г., и по този начин да запази мандата на Achille Occhetto;1. Обявява за недействителен мандата на Beniamino Donnici за член на Европейския парламент, чийто избор бе обявен от компетентните национални власти;2. Потвърждава действителността на мандата на Achille Occhetto;3. Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на компетентните италиански национални власти, както и на Beniamino Donnici и Achille Occhetto.[1] ОВ L 278 от 8.10.1976 г., стр. 5. Акт, последно изменен с Решение 2002/772/ЕО, Евратом (ОВ L 283 от 21.10.2002 г., стр. 1).--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2015/1870 на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 2015 година за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление от Италия — EGF/2015/004 IT/Alitalia)

text:
               20.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 275/26

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/1870 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 6 октомври 2015 година
   за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление от Италия — EGF/2015/004 IT/Alitalia)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взеха предвид Регламент (ЕС) № 1309/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (2014—2020 г.) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1927/2006 (1), и по-специално член 15, параграф 4 от него,
   като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (2), и по-специално точка 13 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) цели да оказва подкрепа на съкратени работници и самостоятелно заети лица, чиято дейност е прекратена в резултат на големи структурни промени в моделите на световната търговия вследствие на глобализацията, в резултат на продължаване на световната финансова и икономическа криза или в резултат на нова световна финансова и икономическа криза, както и с цел подпомагане на тяхната реинтеграция на пазара на труда.

               (2)

               В съответствие с предвиденото в член 12 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (3) ЕФПГ не може да надхвърля максимален годишен размер от 150 млн. евро (по цени от 2011 г.).

               (3)

               На 24 март 2015 г. Италия подаде заявление EGF/2015/004 IT/Alitalia за предоставяне на финансово участие от ЕФПГ във връзка с извършени съкращения в Gruppo Alitalia (4) в Италия. Към него беше предоставена допълнителна информация в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1309/2013. Заявлението отговаря на изискванията за определяне на финансово участие от ЕФПГ, определени в член 13 от Регламент (ЕС) № 1309/2013.

               (4)

               Поради това, за да бъде удовлетворено подаденото от Италия заявление, следва да бъдат мобилизирани средства за предоставяне на финансово участие от ЕФПГ в размер на 1 414 848 EUR.

               (5)

               С цел да се сведе до минимум времето, необходимо за мобилизиране на средства от ЕФПГ, настоящото решение следва да се прилага от датата на приемането му,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2015 година от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията се мобилизират средства за предоставяне на сумата от 1 414 848 EUR под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
   То се прилага от 6 октомври 2015 г.

      Съставено в Страсбург на 6 октомври 2015 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         N. SCHMIT

      (1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 855.

      (2)  ОВ C 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014 — 2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).

      (4)  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. и Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. и Alitalia Loyalty).


title: 2013/17/ЕС: Решение на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година за мобилизиране на Европейския фонд за приспособяване към глобализацията в съответствие с точка 28 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (заявление EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles, подадено от Италия)

text:
               12.1.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 8/16

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 12 декември 2012 година
   за мобилизиране на Европейския фонд за приспособяване към глобализацията в съответствие с точка 28 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (заявление EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles, подадено от Италия)
   (2013/17/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (1), и по-специално точка 28 от него,
   като взеха предвид Регламент (ЕО) № 1927/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаване на Европейски фонд за приспособяване към глобализацията (2), и по-специално член 12, параграф 3 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) е създаден с цел да се предоставя допълнителна подкрепа на работниците и служителите, съкратени в резултат на големи структурни промени в моделите на световната търговия вследствие на глобализацията, и да се подпомага тяхната реинтеграция на пазара на труда.

               (2)

               По отношение на заявления, подадени в периода 1 май 2009 г. — 30 декември 2011 г., обхватът на ЕФПГ бе разширен, за да се включи подпомагането на работници, съкратени като пряка последица от глобалната финансова и икономическа криза.

               (3)

               Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. дава възможност за мобилизиране на средства от ЕФПГ в рамките на годишен таван от 500 милиона евро.

               (4)

               На 30 декември 2011 г. Италия подаде заявление за мобилизиране на средства от ЕФПГ заради съкращенията в десет предприятия, чийто предмет на дейност попада в обхвата на разделение 30 по NACE Rev. 2 (Производство на превозни средства, без автомобили) в регион NUTS II Емилия-Романя (ITH5) в Италия, като към него е представяна допълнителна информация до 10 септември 2012 г. Заявлението отговаря на изискванията за определяне на финансовото участие, установени в член 10 от Регламент (ЕО) № 1927/2006. Поради това Комисията предлага да бъдат мобилизирани средства в размер на 2 658 495 EUR.

               (5)

               С оглед на гореизложеното следва да бъдат мобилизирани средства от ЕФПГ за предоставяне на финансово участие по заявлението, подадено от Италия,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2012 година се мобилизират средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията за осигуряването на сумата от 2 658 495 EUR под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
   Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  ОВ C 139, 14.6.2006 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 406, 30.12.2006 г., стр. 1.


title: Решение на Съвета от 26 май 1997 година относно обмена на информация във връзка с помощта за доброволното репатриране на граждани на трети страни

text:
Важна правна забележка

|

31997D0340

Официален вестник n° L 147 , 05/06/1997 стр. 0003 - 0004 специално чешко издание глава 05 том 03 стр. 238  - 239 специално испанско издание глава 05 том 03 стр. 238  - 239 специално унгарско издание глава 05 том 03 стр. 238  - 239 специално литвийско издание глава 05 том 03 стр. 238  - 239 LV.ES глава 05 том 03 стр. 238  - 239 MT.ES глава 05 том 03 стр. 238  - 239 PL.ES глава 05 том 03 стр. 238  - 239 SK.ES глава 05 том 03 стр. 238  - 239 специално словенско издание глава 05 том 03 стр. 238  - 239

		19970526Решение на Съветаот 26 май 1997 годинаотносно обмена на информация във връзка с помощта за доброволното репатриране на граждани на трети страни(97/340/ПВР)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член К.3, параграф 2, буква а) от него,като има предвид, че член К.1, параграф 3 от Договора за Европейския съюз гласи, че държавите-членки разглеждат емиграционната политика и политиката по отношение на гражданите на трети страни като въпроси от общ интерес;като има предвид, че точка 111 от Съобщението на Комисията от 23 февруари 1994 г. относно емиграционната политика и политиката за даване на убежище, предполага сближаване на политиката на държавите-членки по отношение доброволното връщане на граждани на трети страни;като има предвид, че редица държави-членки са приели програми за подпомагане доброволното връщане на законно и незаконно пребиваващи граждани на трети страни;като има предвид, че по отношение на законно пребиваващите граждани на трети страни, политиката на държавите-членки следва да цели интегрирането им в обществото и като има предвид, че помощта за доброволното връщане не бива да се тълкува като израз на политика за активно насърчаване на връщането, а единствено като средство за улесняване на връщането на лица, които са взели решение свободно по собствена воля;като има предвид, че помощта за доброволно връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни съответства на европейската хуманна традиция и може да допринесе за намирането на достойно решение за намаляване на броя на незаконно пребиваващите граждани на трети страни в държавите-членки; като има предвид, че следва да се избягва използването на тази помощ за постигане на нежелан стимулиращ ефект;като има предвид, че настоящото решение не нарушава разпоредбите на Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г. и Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците с измененията съгласно Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г.;РЕШИ:Член 1Обмен на информация1. Държавите-членки, които сa предприели мерки за разработване на програми за подпомагане на доброволното връщане на граждани на трети страни в страните на произход, докладват ежегодно за тези мерки пред Генералния секретариат на Съвета. Генералният секретариат разпространява информацията сред всички държави-членки и Комисията.2. Информацията за националните програми за връщане включва по-конкретно информация относно:- органите, които отговарят за изпълнението на програмите, като неправителствени и/или международни организации,- обхвата на програмите от гледна точка на включените лица,- всички допълнителни изисквания, които лицата, които са се върнали, трябва да изпълнят, за да получат помощ по програмата,- всички изисквания спрямо страната на произход в рамките на програмата,- вида и равнището на предоставената помощ (например пътни разноски за връщаното лице и неговото/нейното семейство, разноските за преместване, помощта за репатрирането),- разчетите за ефекта от програмата, включително броя на бенефициентите и получените стимулиращи ефекти.Член 2Анализ1. Генералният секретариат на Съвета всяка година предоставя на държавите-членки и на Комисията проект за доклад за получената съгласно член 1 информация. Докладът е изчерпателен по своя характер и съдържа конкретни данни по всяка от точките, изброени в член 1, параграф 2.2. Посоченият в параграф 1 проект за доклад се разглежда от съответните държави-членки и от Комисията, и по необходимост се коригира.Член 3Съгласуване1. На основата на проекта за доклад съгласно член 2, параграф 1, държавите-членки и Комисията разменят в рамките на Съвета становища по посочените в член 1 програми. В хода на размяната те, по-конкретно сравняват обхвата, условията и ефекта от програмите с оглед на евентуалното им сближаване.2. Съответните държави-членки, които не са приели такива програми, проучват резултатите и полезността им.Член 41. Настоящото решение се публикува в Официален вестник.2. Съответните държави-членки изготвят доклада съгласно член 1 за първи път в шестмесечен срок след публикуването на настоящото решение в Официален вестник.Съставено в Брюксел на 26 май 1997 година.За СъветаПредседателW. Sorgdrager--------------------------------------------------


title: Решение (Евратом) 2015/1990 на Съвета от 26 октомври 2015 година за одобряване на сключването от Европейската комисия, от името на Европейската общност за атомна енергия, на Споразумението за продължаване на дейността на Международния център за наука и технология

text:
               6.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 290/8

         РЕШЕНИЕ (ЕВРАТОМ) 2015/1990 НА СЪВЕТА
   от 26 октомври 2015 година
   за одобряване на сключването от Европейската комисия, от името на Европейската общност за атомна енергия, на Споразумението за продължаване на дейността на Международния център за наука и технология
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 4 и член 101, втора алинея от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 21 октомври 2013 г. Съветът даде разрешение на Комисията да започне преговори за изготвянето на Споразумение за продължаване на дейността на Международния център за наука и технология между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия („Евратом“), действащи в качеството си на една страна, Грузия, Киргизката република, Кралство Норвегия, Република Армения, Република Казахстан, Република Корея, Република Таджикистан, Съединените американски щати и Япония.

               (2)

               Тези преговори приключиха успешно и споразумението беше парафирано на 22 юни 2015 г.

               (3)

               Споразумението включва също и въпроси, попадащи в областите на компетентност на Евратом.

               (4)

               Подписването на споразумението е предмет на отделна процедура, що се отнася до въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз.

               (5)

               Сключването на споразумението от Комисията, действаща от името на Евратом, следва да бъде одобрено по отношение на въпросите, попадащи в областите на компетентност на Евратом,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Одобрява се сключването от Европейската комисия, от името на Европейската общност за атомна енергия, на Споразумението за продължаване на дейността на Международния център за наука и технология (1).
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 26 октомври 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         F. MOGHERINI

      (1)  Текстът на Споразумението ще бъде приложен към решението на Съвета за сключването от името на Съюза на Споразумението за продължаване на дейността на Международния център за наука и технология.


title: 2014/352/ЕС: Решение на Съвета от 21 май 2014 година за определяне на „Европейска столица на културата“ за 2018 г. в Нидерландия

text:
               14.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 175/26

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 21 май 2014 година
   за определяне на „Европейска столица на културата“ за 2018 г. в Нидерландия

      (2014/352/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Решение № 1622/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за установяване на действията на Общността „Европейска столица на културата“ за годините 2007—2019 (1), и по-специално член 9, параграф 3 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като взе предвид доклада на комисията за подбор от септември 2013 г. във връзка с процедурата по подбор на „Европейска столица на културата“ в Нидерландия,
   като има предвид, че:
   критериите по член 4 от Решение № 1622/2006/ЕО са изцяло изпълнени,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   За „Европейска столица на културата“ за 2018 г. в Нидерландия се определя град Леуварден.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 21 май 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         A. KYRIAZIS

      (1)  ОВ L 304, 3.11.2006 г., стр. 1.