title: Решение (ЕС) 2016/1972 на Съвета от 8 ноември 2016 година за приемане на позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 4 на Европейския съюз за финансовата 2016 година

text:
               11.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 304/5

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1972 НА СЪВЕТА
   от 8 ноември 2016 година
   за приемане на позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 4 на Европейския съюз за финансовата 2016 година
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 314 от него, във връзка с Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106а от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (1), и по-специално член 41 от него,
   като има предвид, че:

               —

               бюджетът на Съюза за финансовата 2016 година беше окончателно приет на 25 ноември 2015 г. (2),

               —

               на 30 септември 2016 г. Комисията представи предложение, съдържащо проект за коригиращ бюджет № 4 към общия бюджет за финансовата 2016 г.,

               —

               за да може да се осигури финансиране за неотложни потребности, свързани с миграцията и сигурността, проект за коригиращ бюджет № 4 към общия бюджет за 2016 г. трябва да бъде приет незабавно. Поради това е оправдано да бъде съкратен, в съответствие с член 3, параграф 3 от Процедурния правилник на Съвета, срокът от осем седмици за информиране на националните парламенти, определен в член 4 от Протокол № 1,

         РЕШИ:
   Член единствен
   Позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 4 на Европейския съюз за финансовата 2016 г. беше приета на 8 ноември 2016 г.
   Пълният текст е публикуван за справки или изтегляне в електронен формат на уебсайта на Съвета: http://www.consilium.europa.eu/.

      Съставено в Брюксел на 8 ноември 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 48, 24.2.2016 г., стр. 1.


title: Решение на Съвета от 22 декември 2004 година за сключване на Споразумение между Европейската общност и Република Сан Марино, което предвижда мерки, еквивалентни на тези, предвидени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания

text:
Важна правна забележка

|

32005D0357

Официален вестник n° L 114 , 04/05/2005 стр. 0011 - 0012

		20041222Решение на Съветаот 22 декември 2004 годиназа сключване на Споразумение между Европейската общност и Република Сан Марино, което предвижда мерки, еквивалентни на тези, предвидени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания(2005/357/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 94, във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, параграф 3, първа алинея и параграфи 3 и 4 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като има предвид, че:(1) На 16 октомври 2001 г. Съветът упълномощи Комисията да договори подходящо споразумение с Република Сан Марино, което гарантира приемането от страна на Република Сан Марино на мерки, еквивалентни на тези, които ще се прилагат в рамките на Общността, за да се гарантира ефективното данъчно облагане на доходите от спестявания под формата на лихвени плащания.(2) Договореният текст на споразумението надлежно отразява директивите за преговаряне, издадени от Съвета. Той се придружава от меморандум за разбирателство между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Сан Марино, от друга, текстът на който е приложен към Решение 2004/903/ЕО на Съвета [2].(3) Прилагането на разпоредбите на Директива 2003/48/ЕО [3] зависи от прилагането от страна на Република Сан Марино на мерки, еквивалентни на тези, които се съдържат в посочената директива, в съответствие със споразумението, сключено между Република Сан Марино и Европейската общност.(4) Съгласно Решение 2004/903/ЕО и при условие, че на по-късна дата е прието решение за сключване на споразумението, споразумението беше подписано от името на Европейската общност на 7 декември 2004 г.(5) Споразумението следва да бъде одобрено от името на Общността.(6) Необходимо е да се предвиди проста и бърза процедура за възможни преработки на приложения I и II към споразумението,РЕШИ:Член 1Европейската общност одобрява споразумението между Европейската общност и Република Сан Марино, което предвижда мерки, еквивалентни на тези, предвидени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение [4].Член 2Комисията е оправомощена да одобри от името на Общността изменения на приложенията към споразумението, които гарантират, че те съответстват на данните, свързани с компетентните власти, получени в резултат от нотификациите по член 5, буква а) от Директива 2003/48/ЕО и приложението към нея.Член 3Председателят на Съвета извършва нотифицирането от името на Общността в съответствие с член 16, параграф 1 от споразумението [5].Член 4Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 22 декември 2004 година.За СъветаПредседателC. Veerman[1] Становище от 2 декември 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ L 381, 28.12.2004 г., стр. 32.[3] ОВ L 157, 26.6.2003 г., стр. 38. Директива, последно изменена с Директива 2004/66/ЕО (ОВ L 168, 1.5.2004 г., стр. 35).[4] ОВ L 381, 28.12.2004 г., стр. 33.[5] Генералният секретариат на Съвета публикува в Официален вестник на Европейския съюз датата на влизането в сила на споразумението.--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2015/1210 на Съвета от 20 юли 2015 година за назначаване на член от Естония в Комитета на регионите

text:
               24.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 196/15

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/1210 НА СЪВЕТА
   от 20 юли 2015 година
   за назначаване на член от Естония в Комитета на регионите
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 305 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Естония,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 януари, 5 февруари и 23 юни 2015 г. Съветът прие решения (ЕС) 2015/116 (1), (ЕС) 2015/190 (2) и (ЕС) 2015/994 (3) за назначаване на членовете и заместник-членовете на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2015 г. до 25 януари 2020 г.

               (2)

               След изтичането на мандата на г-н Toomas VITSUT се освободи едно място за член на Комитета на регионите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначава се за член на Комитета на регионите за остатъка от мандата, а именно до 25 януари 2020 г.:

               г-н Kalev KALLO, Chairman of Tallinn City Council.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 20 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         F. MOGHERINI

      (1)  ОВ L 20, 27.1.2015 г., стр. 42.

      (2)  ОВ L 31, 7.2.2015 г., стр. 25.

      (3)  ОВ L 159, 25.6.2015 г., стр. 70.


title: Решение (ЕС) 2016/1480 на Европейския парламент от 28 април 2016 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година, раздел VIII — Европейски омбудсман

text:
               14.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 246/156

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1480 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 28 април 2016 година
   относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година, раздел VIII — Европейски омбудсман
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година (1),

               —

               като взе предвид консолидираните годишни отчети на Европейския съюз за финансовата 2014 година (COM(2015) 377 – C8-0206/2015) (2),

               —

               като взе предвид годишния доклад на Сметната палата относно изпълнението на бюджета за финансовата 2014 година, придружен от отговора на институциите (3),

               —

               като взе предвид декларацията за достоверност (4) относно надеждността и точността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата за финансовата 2014 година в съответствие с член 287 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид член 314, параграф 10 и членове 317, 318 и 319 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (5), и по-специално членове 55, 99, 164, 165 и 166 от него,

               —

               като взе предвид член 94 и приложение V към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол (A8-0121/2016),

               1.

               Освобождава от отговорност Европейския омбудсман във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския омбудсман за финансовата 2014 година;

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията по-долу;

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на Европейския омбудсман, Европейския съвет, Съвета, Комисията, Съда на Европейския съюз, Сметната палата, Европейския надзорен орган по защита на данните и Европейската служба за външна дейност и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ L 51, 20.2.2014 г.

      (2)  ОВ C 377, 13.11.2015 г., стр. 1.

      (3)  ОВ C 373, 5.11.2015 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 377, 13.11.2015 г., стр. 146.

      (5)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.


title: 2008/99/ЕО, Евратом: Решение на Комисията от 19 декември 2007 година за присъединяване на Европейската общност за атомна енергия към Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения

text:
               8.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 34/3

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 19 декември 2007 година
   за присъединяване на Европейската общност за атомна енергия към Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения
   (2008/99/ЕО, Евратом)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 101, втори параграф от него,
   като взе предвид Решение 2007/513/Евратом на Съвета от 10 юли 2007 г. за одобряване на присъединяването на Европейската общност за атомна енергия към Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 2, буква д) от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия („Договора за Евратом“) гласи, че Европейската общност за атомна енергия („Общността“) чрез съответен контрол трябва да гарантира ядрените материали да не бъдат отклонявани за цели, различни от онези, за които са предназначени.

               (2)

               Конвенцията за физическа защита на ядрения материал („конвенцията“) беше приета през 1979 г. и влезе в сила през 1987 г. 128 държави и Общността са страни по конвенцията (2). Всички държави-членки са страни по конвенцията.

               (3)

               Съдът на Европейските общности („Съдът“) (3) реши, че участието на държавите-членки в конвенцията е съвместимо с разпоредбите на Договора за Евратом само при условие че в рамките на собствените ѝ правомощия и юрисдикция Общността като такава е страна по конвенцията наравно с държавите-членки, както и че когато става въпрос за Общността, определени задължения по конвенцията могат да бъдат изпълнявани само чрез тясно партньорство между Общността и държавите-членки както при водене и приключване на преговори, така и при изпълнение на поетите задължения,

         РЕШИ:
   Член 1
   Одобрява се присъединяването към Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения от името на Европейската общност за атомна енергия.
   Текстът на Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения (приложение 1) и на декларацията на Европейската общност за атомна енергия в съответствие с член 18, параграф 4 и член 17, параграф 3 от посочената конвенция са приложени към настоящото решение (приложение 2).
   Член 2
   Инструментът за присъединяване се депозира при генералния директор на Международната агенция по атомна енергия, който е депозитар на Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения, възможно най-скоро след приемането на настоящото решение под формата на писмо, подписано от ръководителя на Делегацията на Европейската комисия към международните организации във Виена.
   Член 3
   Членът на Европейската комисия, отговарящ за външните отношения, потвърждава чрез нота, съгласно приложението към настоящото решение (приложение 3), че ръководителят на Делегацията на Европейската комисия към международните организации във Виена е натоварен да депозира приложената към решението декларация при генералния директор на Международната агенция по атомна енергия, който е депозитар на конвенцията („пълномощно“), възможно най-скоро след приемането на настоящото решение.

      Съставено в Брюксел на 19 декември 2007 година.

            За Комисията

         Andris PIEBALGS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 190, 21.7.2007 г., стр. 12.

      (2)  Към 31 май 2007 г.

      (3)  Решение 1/78 от 14 ноември 1978 г., СПС 1978 г., стр. 2151, по-специално първата част от диспозитива на решението и точка 34.
   ПРИЛОЖЕНИЕ 1

      Конвенция за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения
      ДЪРЖАВИТЕ — СТРАНИ ПО НАСТОЯЩАТА КОНВЕНЦИЯ,
      КАТО ПРИЗНАВАТ правото на всички държави да развиват и използват ядрената енергия за мирни цели и тяхната законна заинтересованост от възможната полза при използването на ядрената енергия за мирни цели,
      УБЕДЕНИ в необходимостта да се улеснят международното сътрудничество и трансферът на ядрени технологии с оглед използване на ядрената енергия за мирни цели,
      КАТО СЪЗНАВАТ, че физическата защита е жизненоважна за опазване на общественото здраве, безопасността, околната среда и националната и международната сигурност,
      КАТО ИМАТ ПРЕДВИД целите и принципите на Хартата на Организацията на обединените нации, отнасящи се до подържането на международния мир и сигурност и поощряването на добросъседските и дружески отношения и сътрудничеството между държавите,
      КАТО ОТЧИТАТ, че според текста на член 2, параграф 4 от Хартата на Организацията на обединените нации „Всички членове се въздържат в международните си отношения от заплахи или употреба на сила срещу териториалната цялост или политическата независимост на която и да било страна, или от всяко друго поведение, несъвместимо с целите на Организацията на обединените нации“,
      КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на Декларацията относно мерките за ликвидиране на международния тероризъм, приложена към Резолюция 49/60 на Общото събрание от 9 декември 1994 г.,
      В ЖЕЛАНИЕТО СИ да предотвратят потенциалната опасност от незаконния трафик, незаконното придобиване и използване на ядрения материал и саботирането на ядрен материал и ядрени съоръжения и като отбелязват, че физическата защита срещу такива действия е станала предмет на повишена национална и международна загриженост,
      ДЪЛБОКО ЗАГРИЖЕНИ във връзка с ескалацията на терористични актове в целия свят във всички техни форми и проявления и във връзка със заплахите, създавани от международния тероризъм и организираната престъпност,
      УБЕДЕНИ, че физическата защита играе важна роля в подкрепа на целите за ядрено неразпространение и противодействие на тероризма,
      КАТО ЖЕЛАЯТ чрез настоящата конвенция да съдействат за укрепването в целия свят на физическата защита на ядрения материал и ядрените съоръжения, използвани за мирни цели,
      УБЕДЕНИ, че правонарушенията по отношение на ядрения материал и ядрените съоръжения предизвикват сериозна загриженост и че съществува остра необходимост от предприемане на подходящи и ефективни мерки, или от укрепване на съществуващите мерки, за да се осигури предотвратяването, разкриването и наказването на такива правонарушения,
      КАТО ЖЕЛАЯТ да се засили още повече международното сътрудничество за разработване, в съответствие с националното законодателство на всяка държава участничка и с настоящата конвенция, на ефективни мерки за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения,
      УБЕДЕНИ, че настоящата конвенция трябва да съдейства за безопасното използване, съхраняване и превозване на ядрения материал и безопасната работа на ядрените съоръжения,
      КАТО ПРИЗНАВАТ, че съществуват формулирани на международно равнище препоръки по обезпечаване на физическата защита, които периодично се обявяват и могат да служат като ориентация за съвременните способи за постигане на ефективни нива на физическа защита,
      КАТО ПРИЗНАВАТ също, че ефективната физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения, използвани за военни цели, е отговорност на държавата, притежаваща такъв ядрен материал и ядрени съоръжения, и с разбирането, че такъв материал и съоръжения се намират и ще се намират и в бъдеще под строга физическа защита,
      СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
      Член 1
      За целите на настоящата конвенция:

                  а)

                  „ядрен материал“ означава плутоний, с изключение на плутония с концентрация на изотопите над 80 % в плутоний-238; уран-233; уран, обогатен с изотопи уран-235 или уран-233; уран, съдържащ смес от изотопи, които се срещат в природата под форма, отличаваща се от рудата или рудните остатъци, и всякакъв материал, който съдържа един или повече от горепосочените елементи;

                  б)

                  „уран, обогатен с изтопи 235 или 233“ означава уран, съдържащ изотопи уран-235 или уран-233 или и двата изотопа в такова количество, в което превишаването на процентното отношение на сумата на тези изотопи към изотопа уран-238 е по-високо, отколкото отношението на изотопа уран-235 към изотопа уран-238 в природата;

                  в)

                  „международен превоз на ядрен материал“ означава превоз на партиди ядрен материал с всякакъв вид транспортни средства, които се изпращат извън пределите на държавата, от която произхожда товарът, започвайки от съоръжението на изпращача в тази държава и завършвайки до съоръжението на получателя в държавата краен получател;

                  г)

                  „ядрено съоръжение“ означава съоръжение (включително прилежащи сгради и оборудване), в което се произвежда, преработва, използва, манипулира, съхранява или погребва ядрен материал, ако нанесена щета на едно такова съоръжение или действие, смущаващо работата му, би могло да доведе до освобождаването на значителни количества радиация или радиоактивен материал;

                  д)

                  „саботаж“ означава всяко умишлено деяние, насочено срещу ядрено съоръжение или ядрен материал при неговото използване, съхраняване или превозване, което би могло пряко или косвено да застраши здравето и безопасността на персонала, гражданите или околната среда чрез излагане на облъчване или изхвърлянето на радиоактивни вещества.

            Член 1A
      Целите на настоящата конвенция са да се постигне и да се поддържа в целия свят ефективна физическа защита на ядрения материал, използван за мирни цели, и на ядрените съоръжения, използвани за мирни цели; да се предотвратят и да се противодейства на правонарушенията, свързани с такъв материал и съоръжения в целия свят, както и да се улесни сътрудничеството между държавите участнички за тези цели.
      Член 2
      1.   Настоящата конвенция се прилага за ядрен материал, използван за мирни цели, при неговото използване, съхраняване или превозване, и за ядрени съоръжения, използвани за мирни цели, като членове 3 и 4 и член 5, параграф 4 от настоящата конвенция се прилагат за такъв ядрен материал само по време на международен превоз на ядрен материал.
      2.   Отговорността за създаването, въвеждането и поддържането на режим на физическа защита в рамките на държава участничка се носи изцяло от тази държава.
      3.   Освен изрично поетите ангажименти от държавите — страни по настоящата конвенция, нищо в настоящата конвенция не може да бъде изтълкувано като засягащо суверенните права на дадена държава.

                  4.

                              а)

                              Нищо в настоящата конвенция не засяга други права, задължения и отговорности на държавите участнички по силата на международното право, в частност целите и принципите на Хартата на Организацията на обединените нации и международното хуманитарно право;

                              б)

                              Действията на въоръжените сили по време на въоръжен конфликт, както тези термини се разбират в международното хуманитарно право, които са уредени от това право, не се уреждат с настоящата конвенция, също както и действията, предприемани от военните сили на дадена държава в изпълнение на официалните им функции, доколкото са уредени с други разпоредби на международното право, не се уреждат с настоящата конвенция;

                              в)

                              Нищо в настоящата конвенция не следва да се тълкува като правомерно позволение да се употребява сила или да се заплашва с употреба на сила срещу ядрен материал или ядрени съоръжения, използвани за мирни цели;

                              г)

                              Нищо в настоящата конвенция не освобождава от отговорност за неправомерни в други отношения действия, нито ги прави правомерни, нито е пречка за привличане под отговорност на основание други правни актове.

            5.   Настоящата конвенция не се прилага за ядрен материал, използван или съхраняван за военни цели, нито за ядрени съоръжения, съдържащи такъв материал.
      Член 2A
      1.   Всяка държава участничка създава, въвежда и поддържа подходящ режим за физическа защита, приложим за ядрен материал и ядрени съоръжения, намиращи се под нейната юрисдикция, с цел да:

                  а)

                  защити от кражба и друго незаконно придобиване ядрения материал при неговото използване, съхраняване и превозване;

                  б)

                  осигури предприемането на бързи и всеобхватни мерки, за да се установи местонахождението и когато е целесъобразно, да се върне липсващият или откраднат ядрен материал; когато материалът се намира извън територията ѝ, държавата участничка действа в съответствие с член 5;

                  в)

                  защити ядрения материал и ядрените съоръжения срещу саботаж; и

                  г)

                  смекчи или сведе до минимум радиологичните последствия от саботаж.

            2.   При прилагане на параграф 1 всяка държава участничка:

                  а)

                  създава и поддържа законодателна и регулаторна рамка за управлението на физическата защита;

                  б)

                  създава или определя компетентен(ни) орган(и), отговорен(ни) за прилагането на законодателната и регулаторната рамка; и

                  в)

                  предприема други подходящи мерки, необходими за физическата защита на ядрения материал и ядрените съоръжения.

            3.   При изпълнение на задълженията по параграфи 1 и 2 всяка държава участничка, без да се засяга прилагането на която и да било друга разпоредба на настоящата конвенция, прилага, доколкото това е обосновано и практически осъществимо, следните основни принципи за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП A: Отговорност на държавата

                  Отговорността за създаването, въвеждането и поддържането на режим за физическа защита в рамките на една държава е отговорност изцяло на тази държава.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Б: Отговорност по време на международен превоз

                  Отговорността на една държава за осигуряването на достатъчна защита на ядрения материал се разпростира и върху международния му превоз, докато тази отговорност не се прехвърли по надлежния ред на друга държава, когато това е необходимо.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП В: Законодателна и регулаторна рамка

                  Държавата носи отговорност за създаването и поддържането на законодателната и регулаторна рамка за управление на физическата защита. Тази рамка трябва да способства за установяването на приложими изисквания за физическа защита и да включва система за оценяване и лицензиране или други процедури за издаване на разрешения. Тази рамка трябва да включва система за инспектиране на ядрените съоръжения и превоза с цел проверка на съответствието с приложимите изисквания и условия на лиценза или друг разрешителен документ и за установяване на механизъм за обезпечаване спазването на приложимите изисквания и условия, в това число ефективни санкции.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Г: Компетентен орган

                  Държавата трябва да създаде или определи компетентен орган, който да е отговорен за прилагането на законодателната и регулаторна рамка и да разполага с нужните правомощия, компетенции и финансови и човешки ресурси за изпълнение на възложените му отговорности. Държавата трябва да предприеме мерки за осигуряване на ефективна независимост между функциите на компетентния държавен орган и тези на всяка друга структура, на която са възложени функции по насърчаване на прилагането или в сферата на използването на ядрената енергия.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Д: Отговорност на притежателите на лицензи

                  Отговорностите по прилагането на различните елементи на физическата защита в рамките на една държава трябва да бъдат ясно определени. Държавата трябва да гарантира, че основната отговорност за прилагането на физическата защита на ядрения материал или ядрените съоръжения лежи върху притежателите на съответните лицензи или друг вид разрешителни документи (например оператори или товароизпращачи).

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Е: Култура по сигурността

                  Всички организации, участващи във въвеждането на физическата защита, трябват да отделят дължимото приоритетно внимание на културата по сигурността, на нейното развитие и поддържане, необходими, за да се осигури ефективното ѝ въвеждане в цялата организация.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Ж: Заплаха

                  Физическата защита на държавата трябва да се основава на провежданата от държавата текуща оценка на заплахата.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП З: Степенуван подход

                  Изискванията към физическата защита трябва да се основават на степенуван подход, който взема под внимание текущата оценка на заплахата, относителната атрактивност, характера на материала и възможните последствия, свързани с непозволеното изземване на ядрен материал и със саботаж срещу ядрен материал или ядрени съоръжения.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП И: Защита в дълбочина

                  Държавните изисквания за физическа защита трябва да отразяват подход, включващ няколко нива и методи на защита (конструктивни или други инженерно-технически, кадрови и организационни), които противникът трябва да преодолее или да заобиколи, за да постигне целите си.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Й: Осигуряване на качеството

                  Следва да бъдат създадени и да се осъществяват политика и програми за осигуряване на качеството, за да се гарантира, че са удовлетворени специфичните изисквания за всички дейности, важни за физическата защита.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП К: Планове за действие в извънредни ситуации

                  С цел предприемане на ответни мерки в случай на непозволено изземване на ядрен материал или саботаж на ядрени съоръжения или ядрен материал, или опит за такива, всички притежатели на лицензи и съответните компетентни органи трябва да изготвят и съответно отработят планове за действие в извънредни (аварийни) ситуации.

                     ОСНОВЕН ПРИНЦИП Л: Поверителност

                  Държавата следва да въведе изисквания по отношение на опазването на поверителността на информацията, чието непозволено разкриване може да компрометира физическата защита на ядрения материал и ядрените съоръжения.

                  4.

                              а)

                              Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за ядрен материал, за който държавата участничка основателно е решила, че няма нужда да бъде обект на режима за физическа защита, установен съгласно параграф 1, като се вземат предвид характерът на материала, неговото количество и относителна атрактивност, възможните радиологични и други последствия, свързани с всяко непозволено действие, насочено срещу него, и текущата оценка на заплахата срещу него;

                              б)

                              Ядреният материал, който не попада в обхвата на разпоредбите на настоящия член съгласно буква а), следва да бъде защитен в съответствие с практиките за предпазливо боравене.

            Член 3
      Всяка държава участничка, в рамките на своето национално законодателство и в съответствие с международното право, взема съответните мерки, за да гарантира, доколкото е възможно, че по време на международен превоз ядреният материал, който се намира в пределите на страната или на борда на кораб или самолет, пътуващ под нейна юрисдикция, ако такъв кораб или самолет участва в превозването в страната или извън нея, ще бъде защитаван в съответствие с равнищата, описани в приложение 1.
      Член 4
      1.   Никоя държава участничка не изнася или не разрешава да се изнася ядрен материал, ако тази държава участничка не е получила гаранции, че по време на международния превоз на ядрения материал този материал ще бъде защитен в съответствие с равнищата, описани в приложение I.
      2.   Никоя държава участничка не внася или не разрешава да се внася ядрен материал от която и да е държава, която не е страна по настоящата конвенция, ако държавата участничка не е получила гаранции, че по време на международния превоз на ядрения материал този материал ще бъде защитен в съответствие с равнищата, описани в приложение I.
      3.   Никоя държава участничка не разрешава транзитен превоз на своята територия на ядрен материал по суша или по вътрешните водни пътища или чрез своите аерогари или морски пристанища между държави, които не са страни по настоящата конвенция, ако същата държава участничка не е получила гаранции в границите на възможното, че по време на международния превоз на ядрения материал този ядрен материал ще бъде защитен в съответствие с равнищата, описани в приложение I.
      4.   Всяка държава участничка прилага в рамките на своето национално законодателство равнищата на физическа защита, описани в приложение I, по отношение на ядрения материал, който се превозва от едно място в тази държава на друго място в същата държава през международни води или въздушно пространство.
      5.   Държавата участничка, отговорна за получаване на гаранции, че ядреният материал ще бъде защитен в съответствие с равнищата, описани в приложение I, съгласно параграфи 1—3, определя и предварително уведомява държавите, през чиито територии се предвижда да се превозва ядреният материал по суша или по вътрешните водни пътища или в чиито аерогари или морски пристанища се предвижда влизането на ядрения материал.
      6.   Отговорността за получаване на гаранциите по параграф 1 може да бъде прехвърлена по взаимно съгласие върху държавата участничка, ангажирана в превоза като държава вносителка.
      7.   Нищо в настоящия член не следва да бъде тълкувано като каквото и да било засягане на териториалния суверенитет и юрисдикцията на държава, включително суверенитета и юрисдикцията над нейното въздушно пространство и териториалните ѝ води.
      Член 5
      1.   Държавите участнички определят и взаимно се информират, непосредствено или чрез Международната агенция по атомна енергия, за службите за връзка помежду им по въпроси, попадащи в обхвата на настоящата конвенция.
      2.   В случай на кражба, грабеж или всяко друго незаконно присвояване на ядрен материал или реална опасност от такива действия държавите участнички, в съответствие със своето национално законодателство, осигуряват максимално сътрудничество и оказват помощ за връщането и защитата на такъв материал на всяка държава, която се обръща към тях с подобна молба. В частност:

                  а)

                  държавата участничка взема съответни мерки за възможно най-бързото информиране на другите заинтересовани според нея държави във връзка с всяка кражба, грабеж или друга незаконна форма на присвояване на ядрен материал или във връзка с реална опасност от такива действия, а също и за информиране, когато това е необходимо, на Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации;

                  б)

                  при това, при необходимост заинтересованите държави участнички обменят информация помежду си, с Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации за осигуряване защитата на застрашен ядрен материал, проверка на целостта на транспортния контейнер или връщане на незаконно присвоен ядрен материал и следва да:

                              i)

                              координират своите усилия по дипломатически и други съгласувани канали;

                              ii)

                              оказват помощ, ако им е поискана такава;

                              iii)

                              осигуряват връщането на възстановен ядрен материал, присвоен или загубен в резултат на гореспоменатите събития.

            Начините за осъществяване на такова сътрудничество се определят от заинтересованите държави участнички.
      3.   В случай на реална заплаха от саботаж на ядрен материал или ядрено съоръжение или в случай на саботаж на последните държавите участнички си сътрудничат в максимално възможна степен в съответствие с националното си законодателство и при спазване на съответните им международноправни задължения, както следва:

                  а)

                  ако държава участничка има информация за реална заплаха от саботаж на ядрен материал или ядрено съоръжение в друга държава, тя взима решение да се предприемат съответните стъпки, за да информира възможно най-бързо за тази заплаха въпросната държава, а когато е необходимо, и Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации, с цел да се предотврати саботажът;

                  б)

                  в случай на саботаж на ядрен материал или ядрено съоръжение в държава участничка и ако по нейна преценка е възможно други държави да бъдат радиологично засегнати, тази държава, без с това да се засягат другите ѝ задължения по международното право, предприема съответните стъпки, за да информира възможно най-бързо държавата(ите), която(ито) е вероятно да бъде(ат) радиологично засегната(и) и за да информира, когато е необходимо, Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации, с цел да се сведат до минимум или смекчат радиологичните последствия от него;

                  в)

                  ако в контекста на букви а) и б) държава участничка поиска помощ, всяка държава участничка, към която е отправено искане за помощ, незабавно взема решение и уведомява молещата държава пряко или чрез Международната агенция по атомна енергия дали е в състояние да окаже исканата помощ, както и за обхвата и условията на помощта, която може да бъде оказана;

                  г)

                  координацията на сътрудничеството по букви от а) до в) се осъществява по дипломатически и други съгласувани канали. Средствата за осъществяване на това сътрудничество се определят от заинтересованите държави участнички на двустранна или многостранна основа.

            4.   Държавите участнички надлежно си сътрудничат и провеждат консултации помежду си, пряко или чрез Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации, за получаване на препоръки относно организацията, експлоатацията и подобряването на системите за физическа защита на ядрения материал в процеса на международния му превоз.
      5.   Държава участничка може надлежно да провежда консултации и да си сътрудничи с други държави участнички, пряко или чрез Международната агенция по атомна енергия и другите съответни международни организации, за получаване на препоръки относно организацията, експлоатацията и подобряването на националната си система за физическа защита на ядрения материал при неговото използване, съхраняване и превозване вътре в самата държава, както и на ядрените съоръжения.
      Член 6
      1.   Държавите участнички вземат съответните мерки, съвместими с националното им законодателство, за защита на секретността на всяка поверителна информация, която те получават по силата на разпоредбите на настоящата конвенция от друга държава участничка или чрез участие в дейност, проведена за целите на прилагането на настоящата конвенция. Ако държавите участнички предоставят поверителна информация на международни организации или държави, които не са страни по настоящата конвенция, следва да бъдат взети мерки за обезпечаване опазването на тайната на тази информация. Държава участничка, която е получила поверителна информация от друга държава участничка, може да предоставя тази информация на трети страни само със съгласието на другата държава участничка.
      2.   Съгласно условията на настоящата конвенция от държавите участнички не се изисква да предоставят каквато и да било информация, която те нямат право да дават съгласно своето национално законодателство или която може да застраши сигурността на заинтересованата държава или физическата защита на ядрения материал или ядрените съоръжения.
      Член 7
      1.   Преднамереното извършване на:

                  а)

                  действие без разрешение на компетентните органи, като получаване, притежаване, използване, предаване, видоизменяне, унищожаване или разпръсване на ядрен материал, което причинява или може да причини смърт или сериозна телесна повреда на лица или значителна щета на собственост или на околната среда;

                  б)

                  кражба на ядрен материал или присвояването му чрез грабеж;

                  в)

                  присвояване или получаване на ядрен материал чрез измама;

                  г)

                  действие, което представлява пренасяне, изпращане или преместване на ядрен материал във или извън дадена държава без разрешение на компетентните органи;

                  д)

                  действие, насочено срещу ядрено съоръжение, или действие, представляващо намеса в дейността на ядрено съоръжение, при което правонарушителят причинява преднамерено или със съзнанието, че действието вероятно ще причини смърт или сериозна телесна повреда на лица или съществени щети на собственост или на околната среда чрез излагане на радиоактивно лъчение или изхвърляне на радиоактивни вещества, освен ако действието не е предприето в съответствие с националното законодателство на държавата участничка, на чиято територия се намира ядреното съоръжение;

                  е)

                  действие, представляващо искане на ядрен материал чрез заплаха или употреба на сила или друга форма на сплашване;

                  ж)

                  заплашване:

                              i)

                              да се използва ядрен материал за причиняване на смърт или сериозна телесна повреда на лица или значителна щета на собственост или на околната среда, или да се извърши правонарушението, описано в буква д); или

                              ii)

                              да се извърши правонарушението, описано в букви б) и д), за да бъде принудено(а) физическо или юридическо лице, международна организация или държава да извърши или да се въздържи от извършването на някакво действие;

                  з)

                  опит за извършване на някое от правонарушенията, описани в букви от a) до д);

                  и)

                  действие, представляващо участие в някое от правонарушенията, описани в букви от a) до з);

                  й)

                  действие от лице, което организира или ръководи други с цел извършване на някое от правонарушенията, описани в букви от a) до з); и

                  к)

                  действие, което способства за извършването на някое от правонарушенията, описани в букви от a) до з), от група от хора, действащи с обща цел; такова действие е преднамерено и се извършва:

                              i)

                              или с цел поддържане на престъпната дейност или престъпната цел на тази група, когато такава дейност или цел включва извършването на някое от правонарушенията, описани в букви от a) до ж);

                              ii)

                              или със съзнание за намерението на групата да извърши някое от правонарушенията, описани в букви от a) до ж), се обявява от всяка държава участничка за правонарушение, наказуемо според националното ѝ законодателство.

            2.   Всяка държава участничка предвижда за наказване на правонарушенията, описани в настоящия член, подходящи санкции, които отчитат тяхната сериозност.
      Член 8
      1.   Всяка държава участничка взема необходимите мерки за прилагане на своята юрисдикция за правонарушенията, посочени в член 7, в следните случаи:

                  а)

                  когато правонарушението е извършено на територията на тази държава или на борда на кораб или самолет, регистриран в тази държава;

                  б)

                  когато предполагаемият извършител е гражданин на тази държава.

            2.   Освен това всяка държава участничка взема необходимите мерки за прилагане на юрисдикцията си за тези правонарушения в случаите, когато предполагаемият извършител се намира на нейната територия и тя не го предава в съответствие с член 11 на нито една от държавите, посочени в параграф 1.
      3.   Настоящата конвенция не изключва каквато и да било наказателна юрисдикция, осъществявана съгласно националното законодателство.
      4.   Освен държавите участнички, посочени в параграфи 1 и 2, всяка държава участничка може в съответствие с международното право да прилага своята юрисдикция за правонарушенията, посочени в член 7, когато участва в международен превоз на ядрен материал в качеството на изнасяща или внасяща държава.
      Член 9
      След като се убеди в наличието на достатъчно основания за това, държавата участничка, на чиято територия се намира предполагаемият извършител, взема съответните мерки, включително и задържане под стража, съгласно своето национално законодателство, за да осигури явяването му в съда или неговото предаване. Мерките, взети съгласно настоящия член, незабавно се довеждат до знанието на държавите, от които се изисква да приложат своята юрисдикция в съответствие с член 8, а когато това е необходимо, и на всички останали заинтересовани държави.
      Член 10
      Ако държавата участничка, на чиято територия се намира предполагаемият извършител, не го предаде без каквито и да било изключения и без неоправдано забавяне, тя следва да предаде делото на своите компетентни органи за целите на наказателното преследване по процедура в съответствие със законодателството на тази държава.
      Член 11
      1.   Изброените в член 7 правонарушения се разглеждат като правонарушения, свързани с предаване на правонарушителите, включени във всеки договор за предаване, съществуващ между държавите участнички. Държавите участнички се задължават да включат тези правонарушения във всички последващи договори за предаване, които ще бъдат сключени помежду им.
      2.   Ако държава участничка, обвързваща предаването на правонарушителя с наличието на такъв договор, получи искане за предаване от друга държава участничка, с която не е обвързана чрез договор за предаване, тя може при желание да разглежда настоящата конвенция като юридическа основа за предаването във връзка с такива правонарушения. Предаването се подчинява на другите условия, предвидени в законодателството на държавата, която е получила искането.
      3.   Държавите участнички, които не обвързват предаването на правонарушителите с наличие на договор, признават тези правонарушения като правонарушения, свързани с предаване помежду им, при условията, предвидени в законодателството на държавата, получила искането.
      4.   Всяко от правонарушенията се разглежда за целите на предаването, осъществявано между държавите участнички, като правонарушение, извършено не само на мястото, където е станало, но също и на територията на държавите участнички, от които се изисква да приложат своята юрисдикция в съответствие с член 8, параграф 1.
      Член 11A
      Никое от правонарушенията, посочени в член 7, не се разглежда за целите на предаването или взаимната правна помощ като политическо правонарушение или като правонарушение, свързано с политическо правонарушение, или като правонарушение, извършено с политически мотиви. Поради това искането за предаване или за взаимна правна помощ, свързано с такова правонарушение, не може да бъде отхвърлено с единствения мотив, че то засяга политическо правонарушение или правонарушение, свързано с политическо правонарушение, или правонарушение, извършено с политически мотиви.
      Член 11Б
      Нищо в настоящата конвенция не се тълкува като налагащо задължение за предаване на дадено лице или за предоставяне на взаимна правна помощ, ако държавата участничка, получила искането, има съществени основания да вярва, че искането за предаване за правонарушения по член 7 или за взаимна правна помощ по отношение на такива правонарушения е отправено с цел да се преследва по съдебен път или да се накаже това лице заради неговата раса, вероизповедание, националност, етнически произход или политически възгледи, или че удовлетворяването на искането би навредило на положението на този човек по някоя от тези причини.
      Член 12
      На всяко лице, по отношение на което се води съдебно дирене във връзка с което и да било от правонарушенията, посочени в член 7, се гарантира справедливо отношение през всички етапи на съдебното дирене.
      Член 13
      1.   Държавите участнички си оказват една на друга максимално съдействие във връзка с наказателни производства, образувани по отношение на правонарушенията, посочени в член 7, включително и по отношение на предоставяне на намиращите се на тяхно разположение доказателства, необходими за целите на наказателното преследване. Във всички случаи се прилага законодателството на държавата, получила молба за съдействие.
      2.   Разпоредбите на параграф 1 от настоящия член не засягат задълженията по който и да е друг двустранен или многостранен договор, който урежда или ще урежда напълно или частично взаимната помощ по наказателни дела.
      Член 13A
      Нищо в настоящата конвенция не засяга предаването на ядрена технология за мирни цели, което се предприема, за да подсили физическата защита на ядрен материал и ядрени съоръжения.
      Член 14
      1.   Всяка държава участничка информира депозитаря за своите законови и подзаконови актове, които се отнасят до прилагането на настоящата конвенция. Депозитарят периодично изпраща такава информация до всички държави участнички.
      2.   Държавата участничка, в която е започнато наказателно преследване срещу предполагаем извършител на правонарушение, най-напред в рамките на възможното уведомява за окончателния резултат от съдебното следствие непосредствено заинтересованите държави. Държавата участничка също съобщава за окончателното решение на депозитаря, който информира всички държави участнички.
      3.   Ако правонарушението касае ядрен материал по време на неговото използване, съхраняване или превозване, а предполагаемият извършител и ядреният материал остават на територията на държавата участничка, в която е извършено правонарушението, или ако правонарушението касае ядрено съоръжение и предполагаемият извършител остане на територията на държавата участничка, в която е било извършено правонарушението, нищо в настоящата конвенция няма да се тълкува като изискване към тази държава участничка да предоставя информация относно наказателното производство във връзка с това правонарушение.
      Член 15
      Приложенията съставляват неразделна част от настоящата конвенция.
      Член 16
      1.   Пет години след влизането в сила на изменението, прието на 8 юли 2005 г., депозитарят свиква конференция на държавите участнички за разглеждане на въпроса за изпълнението на настоящата конвенция и за съответствието на нейния преамбюл, на цялата ѝ оперативна част и на приложенията ѝ със съществуващата в момента ситуация.
      2.   Впоследствие, не по-често от веднъж на пет години, мнозинството от държавите участнички може да изиска свикването на следващи конференции със същата цел, като се обърне със съответното предложение към депозитаря.
      Член 17
      1.   В случай на спор между две или повече държави участнички относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция тези държави участнички провеждат съвместни консултации с цел уреждане на спора чрез преговори или чрез други мирни способи за разрешаване на спорове, приемливи за всички страни по спора.
      2.   Всеки спор от подобен характер, който не може да бъде разрешен по посочените в параграф 1 начини, по молба на която и да е страна, участваща в спора, се предава на арбитраж или се отнася до Международния съд за вземане на решение. При предаване на спора на арбитраж, ако в продължение на шест месеца след постъпването на молбата страните, участващи в спора, не се споразумеят относно организацията на арбитражното дело, една от страните може да се обърне с молба към председателя на Международния съд или към генералния секретар на ООН да назначи един или повече арбитри. В случай на противоречиви молби на страните, участващи в спора, отнасянето на въпроса до генералния секретар на ООН има приоритет.
      3.   Всяка държава участничка може по време на подписването, ратифицирането, приемането или одобряването на настоящата конвенция или присъединяването към нея да заяви, че не се счита обвързана с едната или и с двете процедури за разрешаване на спорове, предвидени в параграф 2. Другите държави участнички не са обвързани с процедура за разрешаване на спорове, предвидена в параграф 2, по отношение на държавата участничка, направила резерва по тази процедура.
      4.   Всяка държава участничка, която е направила резерва съгласно параграф 3, може по всяко време да я оттегли чрез уведомление до депозитаря.
      Член 18
      1.   Настоящата конвенция ще бъде открита за подписване от всички държави в седалището на Международната агенция по атомна енергия във Виена и в седалището на Организацията на обединените нации в Ню Йорк от 3 март 1980 г. до влизането ѝ в сила.
      2.   Настоящата конвенция подлежи на ратифициране, приемане или одобряване от държавите, които са я подписали.
      3.   След влизането ѝ в сила настоящата конвенция ще бъде открита за присъединяване за всички държави.

                  4.

                              а)

                              Настоящата конвенция ще бъде открита за подписване или присъединяване от международните организации и регионалните организации с интеграционен или друг характер, при условие че всяка такава организация се състои от суверенни държави и е компетентна да води преговори, да сключва и да прилага международни споразумения по въпросите, обхванати от настоящата конвенция;

                              б)

                              По въпросите от тяхната компетентност тези организации от свое име упражняват правата и изпълняват задълженията, които настоящата конвенция приписва на държавите участнички;

                              в)

                              Когато става страна по настоящата конвенция, същата организация изпраща на депозитаря декларация, в която се посочва кои държави са нейни членки и кои членове от настоящата конвенция не се прилагат към нея;

                              г)

                              Такава организация не разполага със собствен глас в допълнение към гласовете, които имат държавите участнички в нея.

            5.   Документите за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване се предават за съхранение на депозитаря.
      Член 19
      1.   Настоящата конвенция влиза в сила на тридесетия ден след датата на предаване за съхранение на депозитаря на двадесет и първия инструмент за ратифициране, приемане или одобряване.
      2.   За всяка държава, която ратифицира, приема, одобрява или се присъединява към настоящата конвенция след датата на депозиране на двадесет и първия инструмент за ратифициране, приемане или одобряване, конвенцията влиза в сила на тридесетия ден след депозирането от страна на тази държава на нейния документ за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване.
      Член 20
      1.   Без да се засягат разпоредбите на член 16, държава участничка може да предложи изменения на настоящата конвенция. Предложеното изменение се изпраща на депозитаря, който незабавно го препраща на всички държави участнички. Ако мнозинството от държавите участнички поиска от депозитаря да се свика конференция за разглеждане на предложените изменения, депозитарят кани всички държави участнички на такава конференция, която се открива не по-рано от 30 дни след изпращането на поканите. Всяко изменение, прието на конференцията с мнозинство от две трети от гласовете на държавите участнички, незабавно се разпраща от депозитаря на всички държави участнички.
      2.   Изменението влиза в сила за всяка държава участничка, която е предала за съхраняване инструмент за ратифициране, приемане или одобряване на изменението, на тридесетия ден след датата, на която две трети от държавите участнички са предали инструментите си за ратифициране, приемане или одобряване за съхраняване от депозитаря. След това изменението влиза в сила за всяка друга държава участничка от деня на предаването от тази държава за съхраняване на нейния инструмент за ратифициране, приемане или одобряване на изменението.
      Член 21
      1.   Всяка държава участничка може да денонсира настоящата конвенция чрез писмено уведомление до депозитаря.
      2.   Денонсирането влиза в сила сто и осемдесет дни след датата на получаване на уведомлението от депозитаря.
      Член 22
      Депозитарят незабавно уведомява всички държави:

                  а)

                  за всяко подписване на настоящата конвенция;

                  б)

                  за всяко предаване за съхраняване на инструмент за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване;

                  в)

                  за всяка резерва или оттегляне на такава резерва съгласно член 17;

                  г)

                  за всяко съобщение, направено от организация в съответствие с член 18, параграф 4, буква в);

                  д)

                  за влизането в сила на настоящата конвенция;

                  е)

                  за влизането в сила на всяко изменение на настоящата конвенция; и

                  ж)

                  за всяко денонсиране, обявено съгласно член 21.

            Член 23
      Оригиналът на настоящата конвенция, чиито текстове на английски, арабски, испански, китайски, руски и френски език са еднакво автентични, се предава за съхранение на генералния директор на Международната агенция по атомна енергия, който изпраща заверени копия от конвенцията на всички държави.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      Равнища на физическа защита, използвани при международен превоз на ядрения материал, класифициран в приложение II

                  1.

                  Равнищата на физическа защита на ядрения материал по време на съхраняване, свързано с международен превоз на ядрен материал, включват:

                              а)

                              за материали от категория III – съхраняване в пределите на зона, достъпът до която се контролира;

                              б)

                              за материали от категория II – съхраняване в пределите на зона, която се намира под постоянно наблюдение от охрана или от електронни прибори, обкръжена от физическа бариера с ограничен брой входни пунктове при съответен контрол, или в пределите на каквато и да е друга зона с аналогично равнище на физическа защита;

                              в)

                              за материали от категория I – съхраняване в пределите на защитена зона, както е определена по-горе за материали от категория II, достъпът до която освен това е разрешен само за лица, чиято благонадеждност е установена, и която се намира под наблюдение на охрана, поддържаща постоянна тясна връзка със съответните сили за реагиране. Целта на конкретните мерки, които се вземат при такива случаи, е откриване и предотвратяване на всякакви нападения, неразрешен достъп или неразрешено изземване на материал.

                  2.

                  Равнищата на физическа защита на ядрения материал по време на международен превоз включват:

                              а)

                              за материали от категории II и III превозът се извършва, като се вземат специални предпазни мерки, включително предварителна договореност между изпращача, получателя и превозвача и предварителна договореност между физическите или юридическите лица, намиращи се под юрисдикцията и ръководещи се от правните норми на изнасящите и внасящите държави, която определя времето, мястото и процедурата за предаване на отговорността при превоза;

                              б)

                              за материали от категория I превозът се извършва, като се вземат специални предпазни мерки, както са определени по-горе за превоз на материали от категория II и III, и освен това под постоянното наблюдение на охраната и при условия, които осигуряват тясна връзка със съответните сили за реагиране;

                              в)

                              за природния уран във форма, различна от формата на руда или рудни остатъци, защитата при превоза на количества, превишаващи 500 кг, включва предварително уведомяване за превоза, в което се посочват видът на транспорта, предполагаемото време на пристигане и потвърждението за получаване на товара.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Таблица: Класификация на ядрения материал

                  Материал

                  Форма

                  Категория

                  I

                  II

                  III (3)

                              1.

                              Плутоний (1)

                  Необлъчен (2)

                  2 kg или повече

                  По-малко от 2 kg, но повече от 500 g

                  500 g или по-малко, но повече от 15 g

                              2.

                              Уран-235

                  Необлъчен (2)

                              —

                              Уран, обогатен с 20 % 235U или повече

                  5 kg или повече

                  По-малко от 5 kg, но повече от 1 kg

                  1 kg или по-малко, но повече от 15 g

                              —

                              Уран, обогатен с 10 % 235U, но по-малко от 20 %

                  10 kg или повече

                  По-малко от 10 kg, но повече от 1 kg

                              —

                              Уран, обогатен до над естествените нива, но по-малко от 10 % 235U

                  10 kg или повече

                              3.

                              Уран-233

                  Необлъчен (2)

                  2 kg или повече

                  По-малко от 2 kg, но повече от 500 g

                  500 g или по-малко, но повече от 15 g

                              4.

                              Облъчено гориво

                  Обеднен или природен уран, торий или нискообогатено гориво (със съдържание на делящи се изотопи, по-малко от 10 %) (4), (5)

      (1)  Всеки плутоний, с изключение на плутония, чиято изотопна концентрация превишава 80 % по плутоний 238.

      (2)  Материал, необлъчен в реактора, или материал, облъчен в реактора, но с равнище на облъчване, равно или по-малко от 1 грей/ч (100 рад/ч) на разстояние един метър без защита.

      (3)  Количествата, непопадащи в категория III, и природният уран следва да бъдат защитени в съответствие с практиките за предпазливо боравене.

      (4)  Въпреки че се препоръчва даденото равнище на защита, държавите могат, изхождайки от конкретните обстоятелства, да определят друга категория на физическа защита.

      (5)  Друго гориво, което преди облъчването, в зависимост от първоначалния състав на делящия се материал, е попаднало в категория I или II, може да бъде понижено по равнище не повече от една категория, ако равнището на излъчване на горивото надвишава 1 грей/ч (100 рад/ч) на разстояние 1 м без защита.
   ПРИЛОЖЕНИЕ 2

      Декларация на Европейската общност за атомна енергия, съгласно член 18, параграф 4 и член 17, параграф 3 от конвенцията
      Понастоящем в Европейската общност за атомна енергия членуват следните държави: Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
      Общността декларира, че членове 8—13 и член 14, параграфи 2 и 3 от Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения не се прилагат за нея.
      Освен това съгласно член 17, параграф 3 от конвенцията Общността декларира също, че тъй като само държави могат да бъдат страни по дела пред Международния съд, Общността е обвързана само с арбитражната процедура, посочена в член 17, параграф 2.

   ПРИЛОЖЕНИЕ 3
   ПЪЛНОМОЩНО
   Аз, долуподписаният, …, член на Комисията на Европейските общности, отговарящ за външните отношения и европейската политика на добросъседство, с настоящото потвърждавам назначаването на:
   Г-н/г-жа …
   ръководител на Делегацията на Европейската комисия
   към международните организации във Виена
   който/която да депозира при генералния директор на Международната агенция по атомна енергия, от името на Европейската общност за атомна енергия, инструмента за присъединяване към Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и ядрените съоръжения.
   Брюксел,


title: 2007/124/ЕО, ЕвратомРешение на Съвета от 12 февруари 2007 година за създаване за периода 2007—2013 г., като част от Общата програма за сигурност и гарантиране на свободите, на специална програма Предотвратяване, готовност и управление на последиците от тероризъм и други рискове, свързани със сигурността

text:
               24.2.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 58/1

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 12 февруари 2007 година
   за създаване за периода 2007—2013 г., като част от Общата програма за сигурност и гарантиране на свободите, на специална програма „Предотвратяване, готовност и управление на последиците от тероризъм и други рискове, свързани със сигурността“
   (2007/124/ЕО, Евратом)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308 от него,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 203 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Предотвратяването, готовността и управлението на последиците от тероризма и другите рискове, свързани със сигурността, са ключови аспекти от защитата на населението и критичната инфраструктура в пространството на свобода, сигурност и правосъдие.

               (2)

               Ревизираният план за действие на Европейския съюз за борба с тероризма, приет от Европейския съвет на 17—18 юни 2004 г., посочва като приоритетни въпроси, inter alia, предотвратяването и управлението на последиците от терористични нападения и защитата на критичните инфраструктури.

               (3)

               На 2 декември 2004 г. Съветът прие ревизираната програма на Европейския съюз за солидарност относно последиците от терористични заплахи и нападения, подчертавайки важността на оценката на риска и заплахите, защитата на критичната инфраструктура, механизмите за откриване и идентифициране на терористични заплахи и политическата и оперативната готовност и способността за управление на последиците.

               (4)

               През декември 2005 г. Съветът реши, че Европейската програма за защита на критичната инфраструктура (ЕПЗКИ) ще се основава на подход, който обхваща всички опасности, като противодействието на заплахите от тероризъм се счита за приоритет. Новата стратегия относно контратероризма, която съдържа четири елемента: предотвратяване, защита, преследване и ответно действие, също бе приета на Европейския съвет през декември 2005 г.

               (5)

               Механизмът на Общността за насърчаване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции, свързани с гражданската защита, създаден с Решение 2001/792/EО, Евратом на Съвета (2) от 23 октомври 2001 г., се отнася до незабавната намеса във всички сериозни извънредни ситуации, но не е специално създаден за предотвратяване, готовност и управление на последиците от терористични нападения.

               (6)

               Хагската програма (3), създадена от Европейския съвет през ноември 2004 г., призова за интегрирано и координирано управление на кризи в рамките на ЕС с трансграничен ефект.

               (7)

               В рамките на своята компетентност Общността допринася за вземането на необходимите мерки, за да се попречи на терористите да атакуват ценностите на демокрацията, правовата държава, отвореното общество и свободата на нашите граждани и общества и за да се ограничат последиците от евентуални нападения, когато е възможно.

               (8)

               В интерес на ефикасността, рентабилността и прозрачността конкретните дейности за предотвратяване, готовност и управление на последиците от тероризма следва да бъдат рационализирани и финансирани само от една програма.

               (9)

               С оглед на правната сигурност и последователност и на допълването с други финансови програми следва да бъдат дефинирани термините „предотвратяване и готовност“, „управление на последици“ и „критична инфраструктура“.

               (10)

               Основната отговорност за защита на критичните инфраструктури лежи върху държавите-членки, собствениците, операторите и потребителите (като потребителите са организации, които експлоатират и използват инфраструктурата за целите на бизнеса и предоставянето на услуги). Властите на държавите-членки ще осигурят ръководство и координация за разработването и внедряването на единен национален подход за защита на критичната инфраструктура в рамките на съответните им юрисдикции, вземайки предвид съществуващите компетенции на Общността. Следователно отговорността за извършване на оценките на риска и заплахите се носи преди всичко от държавите-членки.

               (11)

               Дейностите на Комисията, заедно с транснационалните проекти, когато е целесъобразно, са от ключово значение за постигането на интегриран и координиран подход на ЕО. Освен това е полезно и уместно да се подкрепят проекти в рамките на държавите-членки дотолкова, доколкото чрез тях могат да бъдат придобити полезен опит и знания за по-нататъшни дейности на общностно равнище, и по-специално оценки на риска и заплахите. В тази връзка е уместно да се възприеме подход, обхващащ всички опасности, като заплахата от тероризъм се счита за приоритет.

               (12)

               Уместно е също да се предвиди участието на трети страни и международни организации в транснационални проекти.

               (13)

               Необходимо е да се гарантира взаимно допълване с други програми на Общността и Съюза, като например Фонда за солидарност на Европейския съюз и Финансовия инструмент за гражданска защита, механизма на Общността за насърчаване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции, свързани с гражданската защита, Седмата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности и структурните фондове.

               (14)

               Тъй като целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, с оглед на обхвата и действието на програмата, могат да бъдат осъществени по-успешно на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, посочен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, определен в посочения член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

               (15)

               Разходите за програмата следва да бъдат съвместими с тавана съгласно глава 3 от финансовата рамка. Необходимо е да се предвиди гъвкавост в определението на програмата, за да бъдат възможни евентуалните изменения в предвидените дейности, така че да се отрази еволюцията на потребностите през периода 2007—2013 г. Ето защо решението следва да се ограничи до общо определение на предвидените дейности и съответстващите им административни и финансови договорености.

               (16)

               Освен това би следвало да се вземат подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами и да се предприемат и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправилно платени и използвани не по предназначение средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Общностите (4), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 (5) на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно проверките и инспекциите на място, провеждани от Комисията и с Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (6).

               (17)

               Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (7) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията (8) от 23 декември 2002 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета, които гарантират финансовите интереси на Общността, се прилагат, като се вземат предвид принципите за опростяване и последователност при избора на бюджетни инструменти, за ограничаване на броя на случаите, при които Комисията запазва пряка отговорност за тяхното прилагане и управление, и за необходимата пропорционалност между обема на ресурсите и административната тежест, свързана с използването им.

               (18)

               Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9), като се направи разграничение между мерките, които са предмет на процедурата на управителния комитет, и тези, които са предмет на процедурата на консултативния комитет, като в определени случаи, с оглед повишаване на ефективността, по-подходяща е процедурата на консултативния комитет.

               (19)

               Договорът за създаване на Европейската общност и Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия не предвиждат други правомощия за приемане на настоящото решение, освен тези по членове 308 и 203 съответно.

               (20)

               Европейският икономически и социален комитет е изразил становище (10).

               (21)

               За да се гарантира ефективното и навременно изпълнение на програмата, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2007 г.,

         РЕШИ:
   Член 1
   Предмет
   1.   С настоящото решение се създава специална програма „Предотвратяване, готовност и управление на последиците от тероризъм и други рискове, свързани със сигурността“, наричана по-долу „програмата“, за да се допринесе за подпомагането на усилията на държавите-членки за предотвратяване, подготовка и защита на населението и критичната инфраструктура от рискове, свързани с терористични нападения, и други рискове, свързани със сигурността, като част от Общата програма за сигурност и гарантиране на свободите.
   2.   Програмата обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
   3.   Настоящото решение не се прилага за въпроси, обхванати от Финансовия инструмент за гражданска защита.
   Член 2
   Определения
   За целите на настоящото решение следва да се прилагат следните определения:

               а)

               „предотвратяване и готовност“ означава мерките, насочени към предотвратяване и/или намаляване на рисковете, свързани с тероризма, и другите рискове, свързани със сигурността;

               б)

               „управление на последиците“ се отнася до координирането на мерките, предприети в отговор и за намаляване на въздействието от произшествия, свързани със сигурността, особено такива, произтичащи от терористични нападения, за да се осигури безпроблемната координация на управлението на кризи и действията по сигурността;

               в)

               „критична инфраструктура“ включва по-специално онези материални ресурси, услуги, съоръжения на информационните технологии, мрежи и инфраструктурни активи, чието повреждане или разрушаване би имало сериозно въздействие върху ключовите обществени функции, включително веригата на доставките, здравето, безопасността, сигурността, икономическото или социалното благополучие на населението или функционирането на Общността или на нейните държави-членки.

         Член 3
   Общи цели
   1.   Програмата допринася за подпомагане на усилията на държавите-членки за предотвратяване, подготовка и защита на населението и критичната инфраструктура от терористични нападения и други произшествия, свързани със сигурността.
   2.   Програмата има за цел да допринесе за гарантиране на защитата в области като управление на кризи, околна среда, обществено здраве, транспорт, изследвания и технологично развитие, икономическо и социално сближаване, в областта на тероризма и другите рискове, свързани със сигурността, в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие.
   Член 4
   Конкретни цели
   1.   В рамките на общите цели и освен ако не се покриват от други финансови инструменти, програмата стимулира, насърчава и развива мерки за предотвратяване, готовност и управление на последиците на базата на, inter alia, обстойни оценки на заплахите и рисковете, под наблюдението на държавите-членки и при отчитане на съществуващите компетенции на Общността по тези въпроси, имайки за цел да предотврати или намали рисковете, свързани с тероризма, и другите рискове, свързани със сигурността.
   2.   С оглед предотвратяване и готовност за рискове, свързани с тероризма, и други рискове, свързани със сигурността, програмата цели да защити населението и критичната инфраструктура, по-специално чрез:

               а)

               стимулиране, насърчаване и подпомагане на оценките на риска за критичната инфраструктура, за да се подобри сигурността;

               б)

               стимулиране, насърчаване и подпомагане на разработването на методологии за защита на критичната инфраструктура, по-специално методологии за оценка на риска;

               в)

               насърчаване и подкрепа за съвместни оперативни мерки за подобряване на сигурността на трансграничните вериги за доставки, при условие че не се нарушават правилата за конкуренция в рамките на вътрешния пазар;

               г)

               насърчаване и подкрепа на разработването на стандарти за сигурност и обмен на ноу-хау и опит в защитата на населението и критичната инфраструктура;

               д)

               насърчаване и подпомагане на координацията и сътрудничеството при защитата на критичната инфраструктура в цялата Общност.

         3.   По отношение на управлението на последиците, програмата има за цел:

               а)

               стимулиране, насърчаване и подкрепа на обмена на ноу-хау и опит, за да се установят най-добри практики с оглед координиране на ответните мерки и постигане на сътрудничество между отделните участници в управлението на кризи и действия по сигурността;

               б)

               насърчаване на съвместни учения и практически сценарии, които съдържат елементи, отнасящи се до сигурността и безопасността, за да се подобрят координацията и сътрудничеството между отделните участници на европейско равнище.

         Член 5
   Допустими дейности
   1.   С оглед следване на общите и конкретните цели, определени в членове 3 и 4, програмата предоставя при посочените в годишната работна програма условия финансова подкрепа за следните видове дейности:

               а)

               проекти с европейско измерение, стартирани и управлявани от Комисията;

               б)

               транснационални проекти, които включват партньори от поне две държави-членки или от поне една държава-членка и от една друга страна, която може да бъде или присъединяваща се страна, или страна кандидатка;

               в)

               национални проекти в държавите-членки, които:

                           i)

                           подготвят транснационални проекти и/или дейности на Общността („начални мерки“);

                           ii)

                           допълват транснационални проекти и/или дейности на Общността („допълващи мерки“);

                           iii)

                           допринасят за разработването на новаторски методи и/или технологии с потенциал за преминаване към дейности на общностно равнище или разработват такива методи или технологии с оглед прехвърлянето им към други държави-членки и/или друга страна, която може да бъде или присъединяваща се страна, или страна кандидатка.

         2.   По-специално финансова подкрепа може да се предоставя за

               а)

               дейности по оперативно сътрудничество и координация (укрепване на работата в мрежа, взаимното доверие и разбиране, разработване на аварийни планове, обмен и разпространение на информация, опит и най-добри практики);

               б)

               дейности по анализа, мониторинга, оценката и одита;

               в)

               разработване и трансфер на технологии и методологии, особено по отношение на обмена на информация и оперативната съвместимост;

               г)

               обучение, обмен на служители и експерти; и

               д)

               дейности по осведомяване и разпространение.

         Член 6
   Достъп до програмата
   1.   Достъпът до настоящата програма е открит за органи и организации, които са учредени като юридически лица в държавите-членки. Органите и организациите със стопанска цел ще имат достъп до грантове само при сътрудничество с държавни организации или организации с нестопанска цел. Неправителствени организации могат да кандидатстват за финансиране на проектите по член 5, параграф 2, ако гарантират достатъчно ниво на поверителност.
   2.   По отношение на транснационалните проекти, трети страни и международни организации могат да участват в тях като партньори, но не могат да подават проекти.
   Член 7
   Видове интервенции
   1.   Финансовото подпомагане от Общността може да приеме следните законови форми:

               а)

               грантове;

               б)

               договори за обществени поръчки.

         2.   Грантовете на Общността се предоставят след покани за набиране на предложения, освен в надлежно обосновани сериозни извънредни ситуации или когато характеристиките на бенефициера не оставят друг избор за дадената дейност, под формата на оперативни грантове и грантове за дейности.
   Годишната работна програма посочва минималния процент от годишните разходи, предвидени за грантове. Този минимален процент е не по-малко от 65 %.
   Максималният процент за съфинансиране на разходите по проектите се посочва в годишната работна програма.
   3.   Предвиждат се разходи за придружаващи мерки чрез договори за обществени поръчки, в който случай средствата от Общността следва да покриват закупуването на услуги и стоки. Те следва да покриват, inter alia, разходите за информация и комуникации, за подготовка, реализация, мониторинг, проверка и оценка на проекти, политики, програми и законодателство.
   Член 8
   Мерки за прилагане
   1.   Комисията изпълнява финансовата помощ от Общността в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, наричан по-долу „Финансовия регламент“.
   2.   За изпълнение на програмата до края на септември Комисията приема, в рамките на общите цели, определени в член 3, годишна работна програма, която включва нейните конкретни цели, тематични приоритети, описание на придружаващите мерки, предвидени в член 7, параграф 3, и ако е необходимо, списък с други дейности.
   Годишната работна програма за 2007 г. се приема три месеца след влизането в сила на настоящото решение.
   3.   Годишната работна програма се приема в съответствие с процедурата, посочена в член 9, параграф 3.
   4.   Процедурите по оценяване и предоставяне на грантове за дейности вземат предвид, inter alia, следните критерии:

               а)

               съответствието с годишната работна програма, общите цели, посочени в член 3, и мерките, взети в различните области, посочени в членове 4 и 5;

               б)

               качеството на предложените дейности по отношение на концепция, организация, представяне и очаквани резултати;

               в)

               сумата, искана за финансиране от Общността, и нейната целесъобразност предвид очакваните резултати;

               г)

               влияние на очакваните резултати върху общите цели, определени в член 3, и върху мерките, взети в различните области, посочени в членове 4 и 5.

         5.   Решенията, свързани с дейности, представени съгласно член 5, параграф 1, буква а), се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по управление, посочена в член 9, параграф 3. Решенията, свързани с дейности, представени съгласно член 5, параграф 1, букви б) и в), се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 9, параграф 2.
   Решенията относно искания за грантове, свързани с органи или организации със стопанска цел, се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по управление, посочена в член 9, параграф 3.
   Член 9
   Комитет
   1.   Комисията се подпомага от комитет (наричан по-долу „комитета“).
   2.   Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
   3.   Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
   Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
   4.   Комитетът приема свой процедурен правилник.
   Член 10
   Взаимно допълване
   1.   Ще се търси синергичност, последователност и взаимно допълване с други инструменти на Съюза и Общността, inter alia, със специалните програми „Предотвратяване и борба с престъпността“ и „Наказателно правосъдие“, както и със Седмата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, Фонда за солидарност на Европейския съюз и Финансовия инструмент за гражданска защита.
   2.   Програмата може да споделя ресурси с други инструменти на Общността и Съюза, по-конкретно с програмата „Предотвратяване и борба с престъпността“, за да се прилагат дейности, отговарящи на целите както на програмата, така и на други инструменти на Общността/Съюза.
   3.   Дейностите, финансирани съгласно настоящото решение, не получават финансова подкрепа за същата цел от други финансови инструменти на Съюза/Общността. Комисията осигурява получаването на информация от бенефициерите на програмата за финансирането, отпуснато от общия бюджет на Европейския съюз и от други източници, както и получаването на информация за текущите искания за финансиране.
   Член 11
   Бюджетни ресурси
   Бюджетните ресурси, които са определени за предвидените в програмата дейности, се вписват в годишните бюджетни кредити от общия бюджет на Европейския съюз. Наличните отпуснати бюджетни кредити се разрешават от бюджетния орган в рамките на финансовата рамка.
   Член 12
   Мониторинг
   1.   Комисията следи при всяка финансирана по програмата дейност бенефициерът да представя технически и финансови доклади относно постигнатия напредък, както и окончателен доклад в срок от три месеца след приключването на дейността. Комисията определя формата и структурата на докладите.
   2.   Комисията следи договорите и споразуменията, подписани в резултат от осъществяването на програмата, да предвиждат, по-специално, наблюдение и финансов контрол от Комисията (или от упълномощени от нея представители), ако е необходимо посредством проверки на място, включително и проверки на образци, и финансови одити от Сметната палата.
   3.   Комисията изисква бенефициерите на финансова помощ от Общността да пазят на разположение на Комисията всички оправдателни документи, отнасящи се до разходите по дейността, за период от пет години след последното плащане, свързано с дейността.
   4.   На базата на резултатите от докладите и проверките на място, посочени в параграфи 1 и 2, Комисията коригира, ако е необходимо, размера или условията на отпускане на първоначално одобрената финансовата подкрепа, както и графика на плащанията.
   5.   Комисията предприема всякакви други постъпки, необходими за да се провери дали финансираните дейности са били осъществени правилно и в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и на Финансовия регламент.
   Член 13
   Защита на финансовите интереси на Общността
   1.   Комисията осигурява защитата на финансовите интереси на Общността, когато се осъществяват дейности, финансирани съгласно настоящото решение, чрез прилагането на мерки за предотвратяване на измама, корупция и други незаконни действия, посредством ефективни проверки и чрез възстановяване на неправилно платените суми и ако бъдат открити нередности, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи санкции съгласно регламенти (ЕО, Евратом) № 2988/95, (Евратом, ЕО) № 2185/96 и (ЕО) № 1073/1999.
   2.   За дейности на Общността, финансирани съгласно настоящото решение, се прилагат регламенти (ЕО, Евратом) № 2988/95 и (Евратом, ЕО) № 2185/96 за всяко нарушение на разпоредбите на правото на Общността, включително за нарушения на договорните задължения, уредени на основание на програмата, които са резултат от действие или бездействие на някой икономически субект, което има или би имало за ефект ощетяването на общия бюджет на Европейския съюз или бюджети, управлявани от него, чрез неоправдано перо на разходи.
   3.   Комисията намалява, спира или си възстановява размера на отпуснатата финансова помощ по дадена дейност, ако открие нередности, включително неспазване на разпоредбите на настоящото решение или на отделното решение, договор или споразумение за отпускане на въпросната финансова подкрепа, или ако се окаже, че без да е потърсено одобрението на Комисията, дейността е била подложена на промяна, която противоречи на естеството или на условията за реализация на проекта.
   4.   Ако крайният срок не бъде спазен или само част от определената финансова подкрепа е оправдана от напредъка, постигнат при осъществяване на дейността, Комисията изисква бенефициерът да представи обяснения в рамките на определен срок. Ако бенефициерът не даде задоволителен отговор, Комисията може да откаже да изплати останалата финансова помощ и да поиска възстановяване на вече платените суми.
   5.   Комисията гарантира, че всяко неправомерно плащане се възстановява на Комисията. Върху всички суми, неплатени своевременно според условията, предвидени във Финансовия регламент, се начисляват лихви.
   Член 14
   Оценяване
   1.   На програмата се извършва редовен мониторинг, за да се проследи осъществяването на дейностите, провеждани по нея.
   2.   Комисията осигурява редовна и независима външна оценка на програмата.
   3.   Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:

               а)

               годишно представяне на изпълнението на програмата;

               б)

               междинен доклад за оценка на получените резултати и за качествените и количествените аспекти на изпълнението на програмата не по-късно от 31 март 2010 г.;

               в)

               съобщение за продължаване на програмата не по-късно от 31 декември 2010 г.;

               г)

                  ex-post доклад за оценка не по-късно от 31 март 2015 г.

         Член 15
   Публикуване на проектите
   Всяка година Комисията публикува списък с финансираните по настоящата програма дейности с кратко описание на всеки проект.
   Член 16
   Влизане в сила и прилагане
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
   То се прилага от 1 януари 2007 г.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Становище от 14 декември 2006 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  ОВ L 297, 15.11.2001 г., стр. 7.

      (3)  ОВ C 53, 3.3.2005 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 312, 23.12.1995 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2.

      (6)  ОВ L 136, 31.5.1999 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1995/2006 (ОВ L 390, 30.12.2006 г., стр. 1).

      (8)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1248/2006 на Комисията (ОВ L 227, 19.8.2006 г., стр. 3).

      (9)  OВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23. Решение, изменено с Решение 2006/512/EО (ОВ L 200, 22.7.2006 г., стр. 11).

      (10)  ОВ C 65, 17.3.2006 г., стр. 63.


title: 2014/592/ЕС: Решение на Европейския парламент от 3 април 2014 година относно приключването на сметките на Европейската агенция по лекарствата за финансовата 2012 година

text:
               5.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 266/241

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 3 април 2014 година
   относно приключването на сметките на Европейската агенция по лекарствата за финансовата 2012 година
   (2014/592/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция по лекарствата за финансовата 2012 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция по лекарствата за финансовата 2012 година, придружен от отговорите на Агенцията (1),

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 18 февруари 2014 г. (05849/2014 – C7–0054/2014),

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (3), и по-специално член 208 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. (4) за създаване на Европейска агенция по лекарствата, и по-специално член 68 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5),

               —

               като взе предвид Делегиран регламент (ЕС) № 1271/2013 на Комисията от 30 септември 2013 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 208 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6), и по-специално член 108 от него,

               —

               като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните (A7-0227/2014),

               1.

               Одобрява приключването на сметките на Европейската агенция по лекарствата за финансовата 2012 година.

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на изпълнителния директор на Европейската агенция по лекарствата, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 365, 13.12.2013 г., стр. 150.

      (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 136, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

      (6)  ОВ L 328, 7.12.2013 г., стр. 42.