title: Решение (ЕС) 2016/1751 на Съвета от 20 септември 2016 година за сключването от името на Европейския съюз на Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Княжество Андора относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания

text:
               1.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 268/38

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1751 НА СЪВЕТА
   от 20 септември 2016 година
   за сключването от името на Европейския съюз на Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Княжество Андора относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 във връзка с член 218, параграф 6, буква б) и член 218, параграф 8, втора алинея от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               На 12 февруари 2016 г. в съответствие с Решение (ЕС) 2016/242 на Съвета (2) беше подписан Протоколът за изменение на Споразумението между Европейската общност и Княжество Андора относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания, при условие на сключването му на по-късна дата.

               (2)

               Текстът на Протокола за изменение, който е резултат от проведените преговори, надлежно отразява дадените от Съвета указания за водене на преговорите, тъй като привежда Споразумението в съответствие с последните инициативи на международно равнище по отношение на автоматичния обмен на информация, а именно световния стандарт за автоматичен обмен на информация за финансови сметки по данъчни въпроси, разработен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Съюзът, неговите държави членки и Княжество Андора участваха активно в работата на Световния форум на ОИСР за подпомагане на разработването и прилагането на световния стандарт. Текстът на Споразумението, изменено с Протокола за изменение, е правното основание за прилагане на световния стандарт в отношенията между Европейския съюз и Княжество Андора.

               (3)

               В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 (3) бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните.

               (4)

               Протоколът за изменение следва да бъде одобрен от името на Съюза,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Протоколът за изменение на Споразумението между Европейската общност и Княжество Андора относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания се одобрява от името на Европейския съюз.
   Текстът на Протокола за изменение е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   1.   Председателят на Съвета извършва от името на Съюза уведомлението, предвидено в член 2, параграф 1 от Протокола за изменение (4).
   2.   Комисията информира Княжество Андора и държавите членки за уведомленията, направени в съответствие с член 1, параграф l, буква г) от Споразумението между Европейския съюз и Княжество Андора за автоматичен обмен на информация за финансови сметки с оглед подобряване на спазването на данъчното законодателство в международен план във вида му след неговото изменение с Протокола за изменение.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 20 септември 2016 година..

            За Съвета

            Председател

         I. KORČOK

      (1)  Становище от 9 март 2016 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Решение (ЕС) 2016/242 на Съвета от 12 февруари 2016 г. за подписването от името на Европейския съюз на Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Княжество Андора относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания (ОВ L 45, 20.2.2016 г., стр. 10).

      (3)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1).

      (4)  Датата на влизане в сила на Протокола за изменение ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.


title: Решение на Съвета от 13 май 2011 година относно сключването на Споразумение между Европейския съюз и Кралство Мароко за създаване на механизъм за уреждане на спорове

text:
               5.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 176/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 май 2011 година
   относно сключването на Споразумение между Европейския съюз и Кралство Мароко за създаване на механизъм за уреждане на спорове
   (2011/392/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид че:

               (1)

               На 24 февруари 2006 г. Съветът разреши на Комисията да започне преговори с партньорите от средиземноморския регион с цел създаването на механизъм за уреждане на спорове, свързани с търговски разпоредби.

               (2)

               Комисията проведе преговори в консултация с комитета, определен съгласно член 207 от Договора, и в рамките на дадените от Съвета указания за водене на преговори.

               (3)

               Преговорите приключиха и на 9 декември 2009 г. беше подписано Споразумение между Европейския съюз и Кралство Мароко за създаване на механизъм за уреждане на спорове (по-нататък наричано „Споразумението“).

               (4)

               Споразумението беше подписано от името на Съюза на 13 декември 2010 г.

               (5)

               Споразумението следва да бъде сключено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   С настоящото се одобрява от името на Съюза Споразумението между Европейския съюз и Кралство Мароко за създаване на механизъм за уреждане на спорове.
   Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателя на Съвета, от името на Съюза, извършва уведомяването, предвидено в член 23 от споразумението (1).
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 май 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         MARTONYI J.

      (1)  Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от генералния секретариат на Съвета.

      СПОРАЗУМЕНИЕ
      между Европейския съюз и Кралство Мароко за създаване на механизъм за уреждане на спорове
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
      от една страна, и
      КРАЛСТВО МАРОКО, наричано по-нататък „Мароко“,
      от друга страна,
      СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
      ГЛАВА I

         ЦЕЛ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

      Член 1
      Цел
      Целта на настоящото споразумение е предотвратяване и уреждане на търговските спорове, които биха могли да възникнат между страните, с оглед постигане, в рамките на възможното, на взаимно приемливо решение.
      Член 2
      Прилагане на споразумението
      1.   Разпоредбите на настоящото споразумение се прилагат по отношение на всеки спор, касаещ твърдяно нарушение на разпоредбите на дял II (с изключение на член 24) от Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга (по-нататък наричано „Споразумението за асоцииране“) (1) или на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и кралство Мароко относно взаимни мерки за либерализация по отношение на селскостопански продукти, преработени селскостопански продукти, риба и продукти на рибарството, относно замяната на протоколи № 1, № 2 и № 3 и техните приложения и относно измененията в Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна. Процедурите по настоящото споразумение се прилагат ако Съветът по асоцииране не е успял да уреди спора в рамките на 60 дни след формалното искане за неговата намеса по спора в съответствие с член 86 от Споразумението за асоцииране.
      2.   Член 86 от Споразумението за асоцииране се прилага към спорове във връзка с прилагането и тълкуването на други разпоредби на Споразумението за асоцииране.
      3.   По силата на параграф 1 даден спор се счита за уреден, когато Съветът по асоцииране е взел решение, както е предвидено в член 86.2 от Споразумението за асоцииране, или когато той е излязъл със становище, че спорът е прекратен.
      ГЛАВА II

         КОНСУЛТАЦИИ И МЕДИАЦИЯ

      Член 3
      Консултации
      1.   Страните полагат усилия да уредят всяко различие относно тълкуването и прилагането на разпоредбите, посочени в член 2, като започват добросъвестни консултации с цел постигане на своевременно, справедливо и взаимно приемливо решение. По време на тези консултации страните също така ще обсъдят въздействието, което твърдяното нарушение би могло да окаже върху търговската им дейност.
      2.   Страна може да поиска провеждане на консултации като изпрати до другата страна писмено искане, с копие до подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, като посочи спорната мярка и разпоредбите от споразуменията, посочени в член 2, които смята, че са нарушени.
      3.   Консултациите се провеждат не по-късно от 40 дни от датата на получаване на искането и се провеждат, освен ако страните не се споразумеят за друго, на територията на страната ответник по жалбата. Консултациите се считат за приключени след изтичане на 60 дни от датата на получаване на искането, освен ако двете страни не се договорят да ги продължат. Консултациите, особено цялата разкрита информация и становищата, изразени от страните по време на процедурата, са с поверителен характер и не нарушават правата на никоя от страните във всякакви по-нататъшни процедури.
      4.   Консултациите по спешни въпроси, включително тези, които са свързани с малотрайни или сезонни стоки, се провеждат в рамките на 15 дни от датата на получаване на искането, и се считат за приключени след изтичане на 30 дни от датата на получаване на искането.
      5.   Ако страната, до която е отправено искането, не отговори на искането за консултации в рамките на 20 работни дни от датата на получаването, или ако консултации не бъдат проведени в сроковете, предвидени съответно в параграф 3 или параграф 4, или ако консултациите са приключили без да се стигне до взаимно приемливо решение, страната жалбоподател може да поиска сформирането на арбитражен комитет в съответствие с член 5.
      Член 4
      Медиация
      1.   Ако след консултациите не се стигне до взаимно приемливо решение, страните могат, по взаимно съгласие, да се обърнат към медиатор. Всяко искане за медиация трябва да бъде подадено в писмен вид до страната ответник и до подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, и да включва мярката, която е била предмет на консултациите, както и съвместно договорения мандат на медиацията. Всяка страна се ангажира да проявява добра воля по отношение на исканията за медиация.
      2.   Ако страните не се споразумеят за избора на медиатор в рамките на 10 работни дни от датата на получаване на искането за медиация, председателите на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ или техен представител избират медиатор чрез жребий измежду посочените в списъка по член 19 лица, които не са граждани на никоя от страните. Изборът се прави в рамките на 15 работни дни от датата на получаване на искането за медиация. Медиаторът свиква заседание със страните не по-късно от 30 дни след избирането му. Медиаторът получава представените от всяка страна изложения не по-късно от 15 дни преди срещата и може да поиска допълнителна информация от страните или от експерти или технически съветници, както тя или той счита за необходимо. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде разкрита на всяка от страните и те могат да изкажат своите коментари по въпроса. Медиаторът обявява становището си не по-късно от 45 дни след избирането си.
      3.   В своето становище медиаторът може да отправи препоръки за начина на разрешаване на спора, които да бъдат в съответствие с разпоредбите на член 2. Неговото становище не е обвързващо.
      4.   Страните могат да се споразумеят за промяна на сроковете, посочени в параграф 2. Медиаторът също може да реши да промени тези срокове по искане на някоя от страните предвид конкретните трудности, с които се е сблъскала страната, или сложността на случая.
      5.   Процедурата по медиация, особено становището на медиатора и цялата разкрита информация и становищата, изразени от страните по време на процедурата, са с поверителен характер и не накърняват правата на никоя от страните във всякакви по-нататъшни процедури.
      6.   Ако страните се споразумеят, процедурата по медиация може да продължи и по време на арбитражната процедура.
      7.   Смяна на медиатор се извършва единствено поради причините и съобразно процедурите, обяснени в правила 18—21 от Процедурния правилник.
      ГЛАВА III

         ПРОЦЕДУРИ ПО УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ

         РАЗДЕЛ I

            Арбитражна процедура

      Член 5
      Започване на арбитражна процедура
      1.   Когато страните не успеят да решат спора чрез прибягване до консултации, както е предвидено в член 3, или чрез прибягване до медиация, както е предвидено в член 4, страната жалбоподател може да поиска сформирането на арбитражен комитет.
      2.   Искането за сформиране на арбитражен комитет се отправя в писмен вид до страната ответник по жалбата и до подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“. Страната жалбоподател посочва в искането конкретните спорни мерки и обяснява как тези мерки нарушават разпоредбите, посочени в член 2. Искането за сформиране на арбитражен комитет се подава не по-късно от 18 месеца от датата на получаване на искането за консултации, без да се накърнява правото на страната жалбоподател да поиска нови консултации в бъдеще по същия въпрос.
      Член 6
      Състав на арбитражния комитет
      1.   Арбитражният комитет се състои от трима арбитри.
      2.   В срок от 10 работни дни от датата на получаване от страната ответник по жалбата на искането за сформиране на арбитражен комитет, страните провеждат консултации, за да постигнат споразумение относно състава на арбитражния комитет.
      3.   В случай че страните не могат да се споразумеят за състава му в срока, посочен в параграф 2, всяка от страните може да поиска председателите на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ или техен представител да изберат чрез жребий тримата членове от списъка, изготвен съгласно член 19, като едно от лицата е измежду предложените от страната жалбоподател, едно от лицата е измежду предложените от страната ответник по жалбата и едно от лицата е измежду избраните от страните да изпълняват функциите на председател. Ако страните се договорят за един или повече от членовете на арбитражния комитет, останалите членове се избират по същата процедура.
      4.   Председателите на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ или техен представител избират арбитрите в рамките на пет работни дни след посоченото в параграф 3 искане.
      5.   Датата на съставяне на арбитражния комитет е датата, на която са избрани тримата арбитри.
      6.   Смяна на арбитри се извършва единствено поради причините и съобразно процедурите, обяснени в правила 18—21 от Процедурния правилник.
      Член 7
      Междинен доклад на комитета
      Арбитражният комитет представя на страните междинен доклад, съдържащ неговите констатации, приложимостта на съответните разпоредби и основните мотиви за всички направени от него констатации и препоръки, не по-късно от 120 дни от датата на сформиране на арбитражния комитет. Всяка страна може, в рамките на 15 дни от представянето на доклада, да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се занимае с конкретни аспекти от междинния доклад. Заключенията в окончателното решение на арбитражния комитет включват и обсъждане на доводите, представени по време на междинния етап на разглеждане.
      Член 8
      Решение на арбитражния комитет
      1.   Арбитражният комитет уведомява за решението си страните и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ в рамките на 150 дни от датата на сформиране на арбитражния комитет. Когато комитетът счете, че този срок не може да бъде спазен, председателят на арбитражния комитет трябва да уведоми писмено страните и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, като посочи причините за закъснението и датата, на която комитетът предвижда да приключи своята работа. При никакви обстоятелства решението не трябва да бъде съобщено по-късно от 180 дни от датата на съставяне на комитета.
      2.   При спешни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет прави всичко необходимо, за да се произнесе в рамките на 75 дни от датата на своето сформиране. При никакви обстоятелства това не трябва да отнеме повече от 90 дни от датата на неговото съставяне. Арбитражният комитет дава предварително заключение в срок от 10 дни от своето сформиране за това дали смята случая за спешен.
      3.   Арбитражният комитет може, по молба и на двете страни, да спре работата си по всяко време за период, за който е налице съгласието и на двете страни и който не надвишава 12 месеца, и може да поднови работата си при изтичането на този така договорен период по молба на страната жалбоподател. Ако страната жалбоподател не поиска подновяването на работата на арбитражния комитет преди изтичането на така договорения период за спиране, процедурата се прекратява. Спирането и прекратяването на работата на арбитражния комитет не накърняват правата на никоя от страните в друга процедура по същия въпрос.

         РАЗДЕЛ II

            Изпълнение

      Член 9
      Изпълнение на решението на арбитражния комитет
      Всяка страна взема необходимите мерки за изпълнение на решението на арбитражния комитет и страните полагат усилия, за да се договорят за срок, в който да изпълнят решението.
      Член 10
      Разумен срок за изпълнение
      1.   Не по-късно от тридесет дни след като страните бъдат уведомени за решението на арбитражния комитет, страната ответник по жалбата уведомява страната жалбоподател, както и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнението (наричан по-нататък „разумен срок“), ако не е възможно незабавно изпълнение.
      2.   В случай на несъгласие между страните относно това кое представлява разумен срок за изпълнение на решението на арбитражния комитет, страната жалбоподател подава, в рамките на 20 дни от получаването на уведомлението, направено по силата на параграф 1 от страната ответник, писмено искане до арбитражния комитет да определи продължителността на разумния срок. За такова искане едновременно се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“. Арбитражният комитет уведомява за своето решение страните и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ в рамките на 30 дни от отправянето на искането.
      3.   Разумният срок може да бъде удължен по взаимно съгласие на страните.
      Член 11
      Преразглеждане на мерките, предприети за изпълнение на решението на арбитражния комитет
      1.   Страната ответник по жалбата уведомява другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ преди изтичане на разумния срок за всяка мярка, която тя е предприела за изпълнението на решението на арбитражния комитет.
      2.   При разногласия между страните относно наличието или съвместимостта на всяка мярка, за която са уведомени съгласно параграф 1, с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. В това искане се посочва конкретната спорна мярка и се обяснява причината, поради която тази мярка е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби. Арбитражният комитет обявява своето решение в рамките на 90 дни от датата на получаване на искането. При спешни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет обявява решението си в рамките на 45 дни от датата на подаване на искането.
      Член 12
      Временни мерки в случай на неизпълнение
      1.   Ако страната ответник по жалбата не уведоми преди изтичането на разумния срок за всяка мярка, която е предприела за изпълнение на решението на арбитражния комитет, или ако арбитражният комитет реши, че мярката, за която е налице уведомление съгласно член 11, параграф 1, е несъвместима със задълженията на посочената страна по смисъла на разпоредбите, предвидени в член 2, страната ответник по жалбата трябва да направи предложение за временна компенсация, ако страната жалбоподател поиска това.
      2.   Ако не бъде постигнато споразумение за компенсация в срок от 30 дни след края на разумния срок или от решението на арбитражния комитет по член 11, че взетата мярка за изпълнение е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател има право, след като уведоми другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, да спре изпълнението на задълженията си, произтичащи от посочените в член 2 разпоредби, в степен, равностойна на причиненото поради нарушението анулиране или намаляване на ползите. Страната жалбоподател може да приложи спирането 10 работни дни след датата на получаване на уведомлението от страната ответник по жалбата, освен ако последната не е поискала арбитраж съгласно параграф 3.
      3.   Ако страната ответник по жалбата счита, че степента на спирането на изпълнението на задълженията не е равностойна на причиненото поради нарушението анулиране или намаляване на ползите, тя може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. За такова искане се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“ в рамките на срока от десет работни дни, посочен в параграф 2. Арбитражният комитет, след като се е допитал до мнението на експерти, ако е счел това за необходимо, уведомява в рамките на тридесет дни от датата на отправянето на искането страните и институцията, отговорна по търговските въпроси, относно решението си за степента на спиране на изпълнението на задължения. Изпълнението на задълженията не се спира докато арбитражният комитет не уведоми за решението си и всяко спиране трябва да е в съответствие с решението на арбитражния комитет.
      4.   Спирането на изпълнението на задълженията е временно и е в действие само докато мярката, за която е установено, че е несъвместима с разпоредбите на член 2, не бъде отменена или изменена така, че да бъде в съответствие с посочените разпоредби, както е предвидено в член 13, или докато страните не постигнат съгласие за уреждане на спора.
      Член 13
      Преразглеждане на мерките за изпълнение, предприети след спирането на изпълнението на задълженията
      1.   Страната ответник по жалбата уведомява другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ за всяка мярка, която е предприела за изпълнение на решението на арбитражния комитет, и за искането си за прекратяване на спирането на изпълнението на задълженията, прилагано от страната жалбоподател.
      2.   Ако страните не постигнат споразумение относно съвместимостта на нотифицираните мерки с посочените в член 2 разпоредби в рамките на 30 дни от датата на получаване на уведомлението, страната жалбоподател се обръща с писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. За такова искане едновременно се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“. Решението на арбитражния комитет се съобщава на страните и на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ в рамките на 45 дни от датата на отправяне на искането. Ако арбитражният комитет реши, че предприетата мярка за изпълнение е в съответствие с разпоредбите, посочени в член 2, спирането на изпълнението на задълженията се прекратява.

         РАЗДЕЛ III

            Общи разпоредби

      Член 14
      Решение по взаимно съгласие
      Страните могат да стигнат до решение по взаимно съгласие на спор по всяко време съгласно настоящото споразумение. Те уведомяват подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ и арбитражния комитет за всяко такова решение. След уведомяването за намирането на решение по взаимно съгласие арбитражният комитет прекратява работата си и процедурата се прекратява
      Член 15
      Процедурен правилник
      1.   Процедурите за разрешаване на спорове по смисъла на глава III от настоящото споразумение се уреждат от процедурния правилник, приложен към настоящото споразумение.
      2.   Всяко заседание на арбитражния комитет е публично в съответствие с процедурния правилник, освен ако страните не се споразумеят за друго.
      Член 16
      Информация и технически насоки
      По искане на една от страните или по собствена инициатива арбитражният комитет може да получи информация, която сметне за необходима за процедурата си. По-специално, арбитражният комитет има също така правото да потърси съответното становище на експерти, когато смята това за целесъобразно. Арбитражният комитет се допитва до страните преди избора на такива експерти. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде разкрита на всяка от страните и те могат да представят своите коментари по въпроса. Освен ако страните не се договорят за друго, заинтересовани физически или юридически лица, установени в страните, имат право да представят на арбитражния комитет писмени изявления в съответствие с процедурния правилник. Тези изявления обхващат само фактическите аспекти на спора и не разглеждат правни аспекти.
      Член 17
      Правила на тълкуване
      Арбитражният комитет тълкува разпоредбите, посочени в член 2, в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително на Виенската конвенция за правото на договорите. Решенията на арбитражния комитет не могат да разширяват или ограничават правата и задълженията, предвидени в посочените в член 2 разпоредби.
      Член 18
      Вземане и произнасяне на решения от арбитражния комитет
      1.   Арбитражният комитет полага всички усилия да стигне до решение с консенсус. Ако не може да се стигне обаче до вземане на решение с консенсус, спорният въпрос се решава с мнозинство на гласовете. Независимо от това разногласията на арбитрите в никакъв случай не се публикуват.
      2.   Всяко решение, произнесено от арбитражния комитет, има задължителна сила за страните и не създава никакви права или задължения за физически или юридически лица. Решението съдържа установените факти, приложимостта на съответните разпоредби от споразуменията, посочени в член 2, и обосновката на всяка констатация или заключение, които се правят в него. Подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“ прави решението на арбитражния комитет обществено достояние в неговата цялост освен ако не реши друго, за да бъде гарантирана поверителността на поверителна търговска информация.
      ГЛАВА IV

         ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

      Член 19
      Списък на арбитрите
      1.   До шест месеца след влизането в сила на настоящото споразумение подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“ съставя списък с поне 15 лица, които желаят и са способни да изпълняват функцията на арбитри. Всяка страна предлага поне пет лица, които ще изпълняват функцията на арбитри. Двете страни избират също поне пет лица, които не са граждани на нито една от тях и които изпълняват функцията на председатели на арбитражния комитет. Подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“ следи за това списъкът да се поддържа винаги на това равнище.
      2.   Арбитрите имат специализирани познания по право и международна търговия или професионален опит в тези области. Те са независими, изпълняват функциите си в качеството си на частни лица, не приемат инструкции от организация или правителство, нито пък са свързани с правителството на някоя от страните, и спазват Кодекса за поведение, приложен към настоящото споразумение.
      3.   Подкомитетът „Промишленост, търговия и услуги“ може да състави допълнителни списъци с поне 15 лица, които притежават отраслови познания по конкретни въпроси, обхванати от споразуменията, посочени в член 2. Всяка страна предлага поне пет лица, които ще изпълняват функцията на арбитри. Двете страни избират също поне пет лица, които не са граждани на нито една от тях и които изпълняват функцията на председатели на арбитражния комитет. В случай, че се наложи да се прибегне до процедурата за избор по член 6, параграф 2, председателите на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ могат да използват, със съгласието на двете страни, списък на лица с отраслови познания.
      Член 20
      Отношение със задълженията в рамките на СТО
      1.   Когато страна цели уреждането на спор във връзка със задължение по споразумението за СТО, тя следва да приложи съответните правила и процедури по споразумението за СТО, които се прилагат независимо от разпоредбите на настоящото споразумение.
      2.   Когато страна поиска уреждането на спор във връзка със задължение, попадащо в обхвата на настоящото споразумение, както е определено в член 2, тя следва да приложи правилата и процедурите по настоящото споразумение.
      3.   Освен ако страните не са се споразумели за друго, когато страна поиска уреждането на спор във връзка със задължение, попадащо в обхвата на настоящото споразумение, както е определено в член 2, което по същество е равностойно на задължение по споразумението за СТО, тя следва да приложи съответните правила и процедури по споразумението за СТО, които се прилагат независимо от разпоредбите на настоящото споразумение.
      4.   След като процедурата по уреждане е започнала, избраният в съответствие с горните параграфи форум, ако същият не се е обявил за некомпетентен по въпроса, се използва вместо другия.
      5.   Нищо в настоящото споразумение не възпрепятства страна да спре изпълнението на задълженията си с разрешение от Органа за уреждане на спорове на СТО. Споразумението за СТО не може да служи като основание за това страна да бъде възпрепятствана да спре изпълнението на задълженията си по силата на настоящото споразумение.
      Член 21
      Срокове
      1.   Всички срокове, посочени в настоящото споразумение, включително сроковете, в които арбитражните комитети трябва да оповестят решенията си, се пресмятат в календарни дни от деня след акта или факта, за които се отнасят, освен ако не е предвидено друго.
      2.   Всеки срок, посочен в настоящото споразумение, може да бъде изменен по взаимно съгласие на страните. Страните поемат задължението да проявяват добра воля по отношение на искания за удължаване на какъвто и да е срок поради трудности на която и да е от страните да изпълни процедурите на настоящото споразумение. По искане на една от страните арбитражният комитет може да промени сроковете, приложими към процедурите, като вземе предвид различното ниво на развитие на страните.
      Член 22
      Преразглеждане и изменение на споразумението
      1.   След влизането в сила на настоящото споразумение и приложенията към него Съветът по асоцииране може по всяко време да преразгледа изпълнението му, за да вземе решение относно продължението, изменението или прекратяването на неговото действие.
      2.   При това преразглеждане Съветът по асоцииране може да разгледа възможността за създаване на апелативен орган, който да е общ за няколко Евро-средиземноморски споразумения.
      3.   Съветът по асоцииране може да реши да измени настоящото споразумение и приложенията към него.
      Член 23
      Влизане в сила
      Настоящото споразумение се одобрява от страните в съответствие с техните собствени процедури. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която страните се уведомят взаимно, че процедурите, посочени в настоящия член, са приключили.

         Съставено в Брюксел, в два екземпляра, на тринадесети декември две хиляди и десета година, на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и арабски език, като всички текстове са еднакво автентични.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu
            A Marokkói Királyság részéről
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko

         (1)  Разпоредбите на настоящото споразумение не засягат член 34 от Протокола относно определението на понятието за „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество.

         ПРИЛОЖЕНИЯ

                        ПРИЛОЖЕНИЕ I:

                     ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК ЗА АРБИТРАЖ

                        ПРИЛОЖЕНИЕ II:

                     КОДЕКС ЗА ПОВЕДЕНИЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ НА АРБИТРАЖНИТЕ КОМИТЕТИ И НА МЕДИАТОРИТЕ

            ПРИЛОЖЕНИЕ I

               ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК ЗА АРБИТРАЖ

               Общи разпоредби

                        1.

                        По силата на настоящото споразумение и настоящия правилник:

                                    „съветник“ означава лице, наето от една от страните да предоставя съвети или да подпомага тази страна в рамките на процедурата пред арбитражния комитет;

                                    „страна жалбоподател“ означава всяка една от страните, която е поискала създаването на арбитражен комитет съгласно член 5 от настоящото споразумение;

                                    „страна ответник по жалба“ означава страната, за която се твърди, че нарушава разпоредбите, посочени в член 2 от настоящото споразумение;

                                    „арбитражен комитет“ означава комитет, сформиран по силата на член 6 от настоящото споразумение;

                                    „представител на една от страните“ означава служител или всяко друго лице, назначено от министерство или държавен орган или от друга публична структура на една от страните;

                                    „ден“ означава един календарен ден, освен ако не е предвидено друго.

                        2.

                        Страната ответник отговаря за административната организация на процедурата за уреждане на спор, по-специално за организирането на изслушвания, освен ако страните не са се споразумели за друго. Същевременно разходите, свързани с всички организационни въпроси около консултациите, медиацията и арбитража, се поемат от Европейския съюз, с изключение на възнаграждението и разходите, които трябва да се заплатят на медиаторите и членовете на арбитражния комитет и които се поемат съвместно от двете страни.

               Уведомяване

                        3.

                        Страните или арбитражният комитет предават всяко искане, становище, писмено изложение или всякакъв друг документ по електронна поща, а екземпляр от него се предава в същия ден по факс, препоръчана поща, куриер, пратка с обратна разписка или чрез всякакъв друг начин за телекомуникация, позволяващ регистриране на пратката. Освен ако не се докаже обратното, електронно съобщение се счита за получено в деня на изпращането му.

                        4.

                        Всяка от страните предоставя на другата страна и на всеки един от арбитрите екземпляр в електронен вид на всяко едно от своите писмени изложения. Екземпляр от документа се предоставя също така и на хартия.

                        5.

                        Всички уведомления се изпращат съответно до Министерство на външните работи на Мароко и до Генерална дирекция „Търговия“ в Европейската комисия.

                        6.

                        Незначителните технически грешки, допуснати в искане, становище, писмено изложение или всякакъв друг документ, свързан с процедурата пред арбитражния комитет, могат да бъдат поправени, като се изпрати нов документ, посочващ ясно измененията.

                        7.

                        Ако последният ден, определен за изпращането на документ, съвпада с официален празник или почивен ден в Мароко или в Съюза, документът може да бъде изпратен на следващия работен ден. В първия понеделник на всеки декември страните разменят списъци с датите на техните официални празници или почивни дни за следващата година. Документи, уведомления или искания от какъвто и да е вид не се считат за получени на дата, която е официален празник или почивен ден. Освен това, при изчисляването в работни дни на сроковете, определени в настоящото споразумение, предвид се вземат само работните дни, които са общи и за двете страни.

                        8.

                        В зависимост от предмета на спорните разпоредби екземпляри от всички искания и уведомления, адресирани до подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ в съответствие с настоящото споразумение, се изпращат и до другите съответни подкомитети, създадени по силата на споразумението за асоцииране.

               Начало на арбитражната процедура

                        9.

                                    а)

                                    Ако членовете на арбитражния комитет са избрани чрез теглене на жребий в съответствие с член 6 от настоящото споразумение или с правила 19, 20 или 49 от настоящия процедурен правилник, при тегленето на жребия присъстват представители и на двете страни.

                                    б)

                                    Освен ако страните не са се договорили за друго, те организират среща с арбитражния комитет в срок от седем работни дни след сформирането му, за да се определят темите за разглеждане, които страните или арбитражният комитет считат за уместни, включително и въпросите, свързани с възнагражденията и разноските на арбитрите, които съответстват на стандартите на СТО. Членовете на арбитражния комитет и представители на страните могат да участват в тази среща по телефон или чрез видеоконферентна връзка.

                        10.

                                    а)

                                    Освен ако страните не са се договорили за друго, за период от пет работни дни от датата на избиране на арбитрите, техническото задание на арбитражния комитет се състои в следното:
                                    „да разгледа, в светлината на съответните разпоредби на споразуменията, посочени в член 2 от Споразумението относно уреждането на спорове, въпроса, повдигнат в искането за сформиране на арбитражен комитет, да се произнесе относно съвместимостта на въпросната мярка с разпоредбите, посочени в член 2 от споразумението, и да излезе с решение в съответствие с член 8 от споразумението относно уреждането на спорове.“

                                    б)

                                    Страните трябва да уведомят арбитражния комитет за договореното техническо задание в рамките на пет работни дни от датата на договаряне.

               Първоначални становища

                        11.

                        Страната жалбоподател изпраща своето първоначално писмено становище най-късно до 20 дни след датата на сформиране на арбитражния комитет. Страната ответник по жалбата представя своята писмена защита най-късно до 20 дни след датата на представяне на първоначалното писмено становище.

               Работа на арбитражните комитети

                        12.

                        Председателят на арбитражния комитет ръководи всичките му заседания. Арбитражният комитет има право да упълномощи своя председател да взема административни и процедурни решения.

                        13.

                        Освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго, арбитражният комитет може да осъществява дейността си по всякакви начини, включително по телефон, факс или с компютърни връзки.

                        14.

                        Единствено арбитрите могат да участват в обсъжданията на арбитражния комитет, но техните помощници могат да присъстват на обсъжданията, ако получат разрешение от арбитражния комитет.

                        15.

                        Изготвянето на всяко решение е от изключителната компетентност на арбитражния комитет и не може да бъде делегирано.

                        16.

                        Когато възникне процедурен въпрос, който не е уреден в разпоредбите на настоящото споразумение и приложенията към него, арбитражният комитет може, след като се консултира със страните, да приеме подходяща процедура, съвместима с посочените разпоредби.

                        17.

                        Когато арбитражният комитет прецени, че е необходимо да се променят приложимите при процедурата срокове или да се внесат корекции от процесуален или административен характер, той информира писмено страните за мотивите, налагащи промяната или корекцията, като посочва съответния срок или необходимата корекция. Арбитражният комитет може да приема такава промяна или изменение след като се консултира със страните. Сроковете по член 8, параграф 2 от настоящото споразумение не се променят.

               Смяна

                        18.

                        Ако даден арбитър не е в състояние да участва в процедурата, прави си отвод или трябва да бъде сменен, заместникът се избира в съответствие с член 6, параграф 3.

                        19.

                        Когато страна счита, че даден арбитър не отговаря на изискванията на Кодекса за поведение, поради което следва да бъде сменен, тази страна следва да уведоми другата страна най-късно до 15 дни от датата, на която са ѝ станали известни обстоятелствата, свидетелстващи за сериозно нарушение на Кодекса за поведение от страна на арбитъра.
                        Когато страна счита, че даден арбитър, който не е председателят, не отговаря на изискванията на Кодекса за поведение, страните се консултират и, ако се споразумеят за това, сменят арбитъра и избират заместник според процедурата, обяснена в член 6, параграф 3 от настоящото споразумение.
                        Ако страните не постигнат споразумение за необходимостта от смяна на арбитъра, която и да е страна може да поиска въпросът да бъде отнесен до председателя на арбитражния комитет, който взема окончателното решение.
                        Ако председателят установи, че арбитърът не отговаря на изискванията на Кодекса за поведение, тя или той избира чрез жребий нов арбитър от посочения в член 19, параграф 1 от настоящото споразумение резерв с имена, към който е принадлежал първоначалният арбитър. Ако първоначалният арбитър е избран от страните в съответствие с член 6, параграф 2 от настоящото споразумение, заместникът се избира чрез жребий от резерва с имена, които са били предложени от страната жалбоподател и страната ответник по силата на член 19, параграф 1 от настоящото споразумение. Изборът на нов арбитър се извършва в рамките на пет работни дни от датата на подаване на искането до председателя на арбитражния комитет.

                        20.

                        Когато страна счита, че председателят на арбитражния комитет не отговаря на изискванията на Кодекса за поведение, страните се консултират и, ако се споразумеят за това, заменят председателя и избират заместник според процедурата, обяснена в член 6, параграф 3 от настоящото споразумение.
                        Ако страните не постигнат споразумение за необходимостта от смяна на председателя, която и да е страна може да поиска въпросът да бъде отнесен до един от останалите членове на резерва с имена, избрани да действат като председатели по силата на член 19, параграф 1 от настоящото споразумение. Нейното или неговото име се изтегля чрез жребий от председателите на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ или от упълномощено от председателите лице. Решението на това лице относно необходимостта от смяна на председателя е окончателно.
                        Ако това лице реши, че първоначалният председател не отговаря на изискванията на Кодекса за поведение, тя или той избира чрез жребий нов председател от посочения в член 19, параграф 1 от настоящото споразумение резерв с имена на лица, които могат да действат като председатели. Изборът на нов председател се извършва в рамките на пет работни дни от датата на получаване на искането, посочено в настоящия параграф.

                        21.

                        Производството пред арбитражния комитет се спира за периода, в който се изпълняват процедурите, посочени в правила 18, 19 и 20.

               Изслушвания

                        22.

                        Председателят определя датата и часа на изслушването, след като се консултира със страните и другите членове на арбитражния комитет, и ги потвърждава в писмена форма на страните. Тази информация трябва също така да бъде обявена публично от страната, която отговаря за административната организация на процедурата, ако изслушването е при открити врата. Освен ако една от страните не се противопостави, арбитражният комитет може да реши да не свиква изслушване.

                        23.

                        Освен ако страните не са се договорили за друго, изслушването се провежда в Брюксел, когато страната жалбоподател е Мароко, и в Рабат, когато страната жалбоподател е Съюзът.

                        24.

                        Арбитражният комитет може да проведе едно допълнително изслушване само при изключителни обстоятелства. Не се свикват допълнителни изслушвания при процедурите по силата на член 10, параграф 2, член 11, параграф 2, член 12, параграф 3 и член 13, параграф 2 от настоящото споразумение.

                        25.

                        Всички арбитри присъстват от начало до край на всички изслушвания.

                        26.

                        Следните лица могат да присъстват на изслушванията, независимо дали те се провеждат при открити или закрити врата:

                                    а)

                                    представителите на страните;

                                    б)

                                    съветниците на страните;

                                    в)

                                    членовете на административния персонал, устните преводачи, писмените преводачи и съдебните стенографи; както и

                                    г)

                                    помощниците на арбитрите.

                              Единствено представителите и съветниците на страните имат право да вземат думата пред арбитражния комитет.

                        27.

                        Най-късно пет работни дни преди датата на изслушването всяка от страните предоставя на арбитражния комитет списък с имената на лицата, които ще пледират или ще представят изложения в нейна полза по време на изслушването, както и на другите представители или съветници, които ще присъстват на изслушването.

                        28.

                        Изслушванията пред арбитражните комитети са при открити врата, освен ако страните не решат друго. Ако страните решат, че изслушването ще бъде при закрити врата, част от него може, въпреки това, да бъде публично, ако арбитражният комитет вземе решение за това по искане на страните. Въпреки това арбитражният комитет заседава при закрити врати когато изложението или аргументите на една от страните съдържат поверителна търговска информация.

                        29.

                        Арбитражният комитет провежда изслушването по посочения по-долу начин:

                                    Доводи:

                                                а)

                                                представяне на доводите на страната жалбоподател;

                                                б)

                                                представяне на аргументите на страната ответник.

                                    Възражения:

                                                а)

                                                представяне на доводите на страната жалбоподател;

                                                б)

                                                реплика на страната ответник по жалбата.

                        30.

                        Арбитражният комитет има право да отправя въпроси към страните във всеки момент на изслушването.

                        31.

                        Арбитражният комитет взема мерки за изготвянето на протокол за всяко изслушване и възможно най-бързото изпращане на копие от него на страните.

                        32.

                        Всяка една от страните може да представи допълнителен документ, касаещ всеки един от въпросите, повдигнати по време на изслушването, в рамките на 10 работни дни от датата на изслушването.

               Писмени въпроси

                        33.

                        Арбитражният комитет има право във всеки момент на процедурата да отправя писмено въпроси към едната или към двете страни. Всяка една от страните получава копие от всеки въпрос, поставен от арбитражния комитет.

                        34.

                        Всяка една от страните представя на другата страна копие от своя писмен отговор на въпросите на арбитражния комитет. Всяка от страните има възможност да представи писмено мнение относно отговора на другата страна в срок от пет работни дни след датата на неговото получаване.

               Поверителност

                        35.

                        Страните са длъжни да пазят поверителния характер на информацията, представена по време на изслушванията пред арбитражния комитет, когато изслушванията се провеждат при закрити врата в съответствие с правило 28. Страните трябва да третират като поверителни сведенията, съобщени от другата страна на арбитражния комитет и които са определени като такива от тази страна. Когато една от страните по спора предостави на комитета поверителен вариант на своите писмени изложения или защита, тя предоставя също така, ако другата страна поиска това, неповерително резюме на сведенията, които се съдържат в изложенията и които могат да бъдат огласени, най-късно 15 дни след датата на получаване на искането или на съобщаването на това писмено изложение, като се взема предвид по-късната от тези дати. Никоя разпоредба от настоящия правилник не възпрепятства която и да е от страните да огласи изявления от своето собствено становище.

               Контакти ex parte

                        36.

                        Арбитражният комитет е длъжен да се въздържа от срещи или контакти с която и да е от страните в отсъствието на другата страна.

                        37.

                        Никой член на арбитражния комитет няма право да обсъжда какъвто и да било аспект на въпроса, с който е сезиран арбитражният комитет, с едната или с двете страни в отсъствие на другите арбитри.

               Изложения amicus curiae

                        38.

                        Ако страните не са се договорили за друго, в срок от пет дни след сформирането на арбитражния комитет той може да приема писмени изложения, които не са изискани, ако те са изготвени до 10 дни след сформирането на арбитражния комитет, кратки са, не надвишават, ведно с приложенията, 15 машинописни страници, и се отнасят пряко към фактическата страна на въпроса, разглеждан от арбитражния комитет.

                        39.

                        Изложението трябва да включва описание на физическото или юридическото лице, което го представя, включително характера на неговата дейност и произхода на неговото финансиране, и да посочва точно интереса, който това лице има от арбитражната процедура. То трябва да бъде изготвено на езиците, избрани от страните съгласно правила 42 и 43 от настоящия процедурен правилник.

                        40.

                        Арбитражният комитет изброява в своето решение всички постъпили при него изложения, които съответстват на разпоредбите на посочените по-горе правила. От него не се изисква да отбелязва в своето решение аргументите, изтъкнати в тези изложения. Всяко изложение, получено от арбитражния комитет при прилагане на това правило, се представя на страните, за да могат те да представят своя коментар.

               Спешни случаи

                        41.

                        При спешни случаи, посочени в настоящото споразумение, арбитражният комитет изменя по целесъобразност, след консултиране със страните, посочените в настоящия процедурен правилник срокове и уведомява страните за тези изменения.

               Писмени и устни преводи

                        42.

                        По време на консултациите, посочени в член 6, параграф 2 от настоящото споразумение, и не по-късно от заседанието, посочено в правило 9, буква б) от настоящия процедурен правилник, страните правят необходимото, за да се споразумеят относно общ работен език на процедурата пред арбитражния комитет.

                        43.

                        Ако страните не съумеят да се споразумеят относно общ работен език, всяка от страните взема необходимите мерки, за да осигури превод на своите писмени изложения на езика, избран от другата страна, като поема свързаните с това разноски.

                        44.

                        Страната ответник взема необходимите мерки, за да осигури устен превод на устните изложения на езиците, избрани от страните.

                        45.

                        Решенията на арбитражния комитет се съобщават на езика или езиците, избран/и от страните.

                        46.

                        Всяка от страните може да представи мнението си по всеки превод на документ, изготвен съгласно настоящите правила.

               Изчисляване на сроковете

                        47.

                        Когато при прилагането на правило 7 от настоящия процедурен правилник една от страните получи документ на дата, различна от датата на която другата страна е получила този документ, всеки срок, който се изчислява в зависимост от датата на получаване на този документ, трябва да започне да тече от по-късната дата на получаване на този документ.

               Други процедури

                        48.

                        Настоящият процедурен правилник е приложим и при процедурите по член 10, параграф 2, член 11, параграф 2, член 12, параграф 3 и член 13, параграф 2 от настоящото споразумение. Същевременно сроковете, посочени в настоящия процедурен правилник, се изменят в съответствие със специалните срокове, посочени за приемането на решение от арбитражния комитет при тези други процедури.

                        49.

                        В случай че първоначалният комитет или някои от неговите членове не могат да бъдат свикани отново за процедурите по член 10, параграф 2, член 11, параграф 2, член 12, параграф 3 и член 13, параграф 2 от настоящото споразумение, се прилагат процедурите, установени в член 6 от настоящото споразумение. Срокът за обявяване на решението се удължава с 15 дни.

            ПРИЛОЖЕНИЕ II

               КОДЕКС ЗА ПОВЕДЕНИЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ НА АРБИТРАЖНИТЕ КОМИТЕТИ И НА МЕДИАТОРИТЕ

               Определения

                        1.

                        В настоящия кодекс за поведение се използват следните определения:

                                    а)

                                    „член“ или „арбитър“ означава член на арбитражен комитет, който е създаден и съществува съгласно член 6 от настоящото споразумение;

                                    б)

                                    „медиатор“ означава лице, което осъществява медиация в съответствие с член 4 от настоящото споразумение;

                                    в)

                                    „кандидат“ означава лице, чието име присъства в списъка с арбитри, посочен в член 19 от настоящото споразумение и чиято кандидатура се разглежда за избиране като член на арбитражен комитет съгласно член 6 от настоящото споразумение;

                                    г)

                                    „помощник“ означава лице, което в рамките на мандата на член на арбитражния комитет му помага в неговите проучвания или му оказва подкрепа при изпълнение на неговите функции;

                                    д)

                                    „процедура“ означава процедура пред арбитражен комитет по силата на настоящото споразумение, освен ако не е предвидено друго;

                                    е)

                                    „персонал“ по отношение на член на арбитражния комитет означава лицата, които са под негово ръководство и негов надзор, с изключение на помощниците.

               Отговорности в рамките на процедурата за уреждане на спорове

                        2.

                        Кандидатите и членовете са длъжни да избягват всяко явно и привидно нарушаване на деонтологичните норми, да бъдат независими и безпристрастни, да избягват всеки пряк или косвен конфликт на интереси и да съблюдават строги норми на поведение, за да се гарантират интегритетът и безпристрастността на механизма за уреждане на спорове. Бившите членове са длъжни да спазват задълженията, определени в параграфи 15, 16, 17 и 18 от настоящия Кодекс за поведение.

               Задължение за деклариране

                        3.

                        Преди потвърждаването на избора му/ѝ като член на арбитражния комитет съгласно настоящото споразумение, кандидатът/кандидатката е длъжен/на да декларира интересите, връзките или въпросите, които биха могли да повлияят на неговата независимост или безпристрастност, или които биха могли логично да създадат впечатление за нарушаване на деонтологичните норми или на пристрастност при разглеждане на спора. За тази цел кандидатът е длъжен да положи всички разумни усилия, за да се информира за съществуването на такива интереси, връзки и въпроси.

                        4.

                        Кандидатите или членовете уведомяват подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“ единствено за действителни или потенциални нарушения на настоящия Кодекс за поведение, за да бъдат разгледани от страните.

                        5.

                        След като бъде избран, всеки член е длъжен да продължи да полага всички разумни усилия да се информира постоянно за посочените в точка 3 от настоящия Кодекс за поведение интереси, връзки или въпроси, като е длъжен да ги декларира. Задължението за деклариране е постоянно и изисква от всеки член да обявява за съществуването на евентуални такива интереси, отношения или въпроси, които могат да се появят на всеки етап от процедурата. Членът е длъжен да декларира тези интереси, връзки или въпроси, като ги съобщи в писмен вид на подкомитета „Промишленост, търговия и услуги“, за да бъдат разгледани от страните.

               Задължения на членовете

                        6.

                        След избирането си всеки член изпълнява съвестно и своевременно функциите си на член по време на цялата процедура, по справедлив и прилежен начин.

                        7.

                        Всеки член разглежда единствено въпросите, които са повдигнати в хода на процедурата и са от значение за вземането на решение, и не трябва да делегира това задължение на друго лице.

                        8.

                        Всеки член взема всички подходящи мерки, за да се увери, че неговият или неин помощник и персонал са информирани и спазват параграфи 2, 3, 4, 5, 16, 17 и 18 от настоящия Кодекс за поведение.

                        9.

                        Никой член няма право да установява контакти ex parte, свързани с процедурата.

               Независимост и безпристрастност на членовете

                        10.

                        Всеки член трябва да бъде независим и безпристрастен и да избягва създаването на впечатление за нарушаване на деонтологичните норми или за пристрастност и няма право да се влияе от личен интерес, от оказван външен натиск, от съображения от политически характер, от обществен протест, от лоялност към една от страните или от страх от критики.

                        11.

                        Никой член няма право пряко или косвено да поеме задължение или да приеме възнаграждение, което по някакъв начин би възпрепятствало или би създало впечатление за възпрепятстване на надлежното изпълнение на неговите функции.

                        12.

                        Никой член няма право да използва положението, което заема в арбитражния комитет, за да обслужва лични или частни интереси, и се въздържа от каквото и да е действие, което може да създаде впечатление, че други лица са в състояние да му/ѝ окажат влияние.

                        13.

                        Никой член не може да позволи поведението или преценката му/ѝ да бъдат повлияни от връзки или отговорности от финансов, търговски, професионален, семеен или обществен характер.

                        14.

                        Всеки член трябва да се въздържа от установяване на връзки или придобиване на всякакви финансови облаги, които биха могли да повлияят на нейната или неговата безпристрастност, или които биха могли логично да създадат впечатление за нарушаване на деонтологичните норми или за пристрастност.

               Задължения на бившите членове

                        15.

                        Всички бивши членове трябва да се въздържат от действия, които могат да създадат впечатление за проявена пристрастност при изпълнение на функциите им или за извлечена изгода от решението на арбитражния комитет.

               Поверителност

                        16.

                        Никой настоящ или бивш член няма право в нито един момент да разкрива или да използва сведения, свързани с процедурата, които не са общоизвестни или са му станали известни по време на процедурата, освен за нейните цели, и в никакъв случай не може да разкрива или да използва тези сведения за своя собствена изгода или за изгода на други лица, или с цел да увреди интересите на други лица.

                        17.

                        Никой член няма право да огласява решението на арбитражния комитет или части от него преди неговото публикуване в съответствие с настоящото споразумение.

                        18.

                        Никой настоящ или бивш член няма право в нито един момент да разкрива съдържанието на обсъжданите от арбитражния комитет въпроси или мнението на който и да е от неговите членове.

               Разходи

                        19.

                        Всеки член води и представя отчет за времето, посветено на процедурата, както и за своите разноски.

               Медиатори

                        20.

                        Правилата, описани в настоящия Кодекс за поведение и приложими към членове или бивши членове, се прилагат mutatis mutandis към медиаторите.


               2.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 324/14

         P8_TA(2015)0083
   Искане за снемане на парламентарния имунитет на Антониу Мариню и Пинту
   Решение на Европейския парламент от 25 март 2015 г. относно искането за снемане на парламентарния имунитет на Антониу Мариню и Пинту (2014/2191(IMM))
   (2016/C 324/02)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид искането за снемане на имунитета на Антониу Мариню и Пинту, предадено от д-р Родригу Перейра да Коща, съдия в Окръжния съд на Коимбра, на 8 октомври 2014 г. (реф. 6076/12.0TDLSB) и обявено на пленарно заседание на 12 ноември 2014 г.,

               —

               като изслуша Антониу Мариню и Пинту в съответствие с член 9, параграф 5 от своя правилник,

               —

               като взе предвид членове 8 и 9 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз и член 6, параграф 2 от Акта от 20 септември 1976 г. за избирането на членове на Европейския парламент чрез всеобщи преки избори,

               —

               като взе предвид решенията на Съда на Европейския съюз от 12 май 1964 г., 10 юли 1986 г., 15 и 21 октомври 2008 г., 19 март 2010 г., 6 септември 2011 г. и 17 януари 2013 г. (1),

               —

               като взе предвид член 157, параграфи 2 и 3 от Конституцията на Република Португалия,

               —

               като взе предвид член 5, параграф 2, член 6, параграф 1 и член 9 от своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по правни въпроси (A8-0062/2015),

               А.

               като има предвид, че съдията от Окръжния съд на Коимбра поиска снемането на парламентарния имунитет на члена на Европейския парламент Антониу Мариню и Пинту във връзка с възможен съдебен процес, отнасящ се до предполагаемо нарушение;

               Б.

               като има предвид, че съгласно член 9 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз на територията на своята държава членовете на ЕП се ползват с имунитетите, предоставени на членовете на техния парламент;

               В.

               като има предвид, че член 157, параграфи 2 и 3 от Конституцията на Република Португалия предвиждат, че по време на парламентарния си мандат членовете на парламента не могат да бъдат преследвани, задържани, лишавани от свобода или по друг начин да търпят ограничения без предварително разрешение за това от страна на парламента;

               Г.

               като има предвид, че Антониу Мариню и Пинту е обвинен в клевета по адрес на бивши служители на Съюза на адвокатите в Португалия;

               Д.

               като има предвид, че обвинението очевидно няма връзка с Антониу Мариню и Пинту в качеството му на член на Европейския парламент, а със заеманата преди длъжност на председател на Съюза на адвокатите в Португалия;

               Е.

               като има предвид, че предполагаемите деяния не представляват изразени мнения или гласуване в изпълнение на задълженията на член на Европейския парламент по смисъла на член 8 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз;

               Ж.

               като има предвид, че няма причина да се смята, че преследването има за цел да възпрепятства политическата дейност на члена на ЕП (fumus persecutionis), и като отчита по-конкретно факта, че случаят води началото си отпреди Антониу Мариню и Пинту да поеме мандата си в Европейския парламент;

               1.

               Решава да снеме имунитета на Антониу Мариню и Пинту;

               2.

               Възлага на своя председател незабавно да предаде настоящото решение и доклада на компетентната комисия на Парламента на съдията от Окръжния съд на Коимбра и на Антониу Мариню и Пинту.

      (1)  Решение на Съда от 12 май 1964 г., Wagner/Fohrmann и Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; решение на Съда от 10 юли 1986 г., Wybot/Faure и други, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; решение на Общия съд от 15 октомври 2008 г., Mote/Парламент, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; решение на Съда от 21 октомври 2008 г., Marra/De Gregorio и Clemente, C 200/07 и C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; решение на Общия съд от 19 март 2010 г., Gollnisch/Парламент, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; решение на Съда от 6 септември 2011 г., Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; решение на Общия съд от 17 януари 2013 г., Gollnisch/Парламент, T-346/11 и T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Решение № 145 от 27 юни 1990 година относно изплащането на неизплатени семейни обезщетения, дължими на самостоятелно заети лица съгласно членове 73 и 74 от Регламент (ЕИО) № 1408/71

text:
Важна правна забележка

|

31991D0423

Официален вестник n° L 235 , 23/08/1991 стр. 0001 - 0008 специално финландско издание: глава 5 том 5 стр. 0074  специално шведско издание: глава 5 том 5 стр. 0074  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 421  - 427 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 421  - 427 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 421  - 427 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 421  - 427 LV.ES глава 05 том 01 стр. 421  - 427 MT.ES глава 05 том 01 стр. 421  - 427 PL.ES глава 05 том 01 стр. 421  - 427 SK.ES глава 05 том 01 стр. 421  - 427 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 421  - 427

		19900627Решение № 145от 27 юни 1990 годинаотносно изплащането на неизплатени семейни обезщетения, дължими на самостоятелно заети лица съгласно членове 73 и 74 от Регламент (ЕИО) № 1408/71(91/423/ЕИО)АДМИНИСТРАТИВНАТА КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ ЗА СОЦИАЛНО ОСИГУРЯВАНЕ НА МИГРИРАЩИ РАБОТНИЦИ,като взе предвид член 81, буква а) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. относно прилагането на схеми за социално осигуряване на заети и самостоятелно заети лица и на членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, съгласно който тя е натоварена да решава всички административни въпроси и въпросите, свързани с тълкуването, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1408/71 и на последващите го регламенти,като взе предвид член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 574/72 на Съвета от 21 март 1972 г., съгласно който тя съставя образци за удостоверения, заверени декларации, декларации, молби заявления и други документи, необходими за прилагането на регламентите,като взе предвид Регламент (ЕИО) № 3427/89 на Съвета от 30 октомври 1989 г., който въвежда, по-специално, единно разрешение за всички държави-членки на проблема за изплащане на семейните обезщетения на членовете на семейството, които не пребивават на територията на компетентната държава, и разпростира разпоредбите си по отношение на самостоятелно заетите лица,като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 3427/89, по силата на член 3 от него, е приложим от 15 януари 1986 г., с изключение на частта от член 1, параграф 1, отнасяща се до изменението на член 76;като има предвид, че е необходимо за отпускането и изплащането на неизплатени семейни обезщетения, дължими на самостоятелно заети лица, съгласно членове 73 и 74 от Регламент (ЕИО) № 1408/71, изменен от датата на прилагане на Регламент (ЕИО) № 3427/89, да се уточнят условията, при които размерите на семейните обезщетения, вече изплатени съгласно законодателството на държавата по пребиваване, на членовете на семейството по силата на такова пребиваване или на упражняването на професия от страна на съпруга/та или от друг член на семейството, са приспаднати от сумите на такива неизплатени обезщетения;като има предвид, освен това, че курсът за конвертирането на валутите, които трябва да бъдат използвани за това приспадане, трябва да бъде определен;като има предвид, освен това, че специален образец за формуляр трябва де бъде съставен за изплащане на неизплатените обезщетения;като има предвид, че Препоръка № 15 на Административната комисия съдържа разпоредби за езика, на който трябва да се издават формулярите;като има предвид, че сроковете на давност, приложими по отношение на исковете за изплащане на неизплатени семейни обезщетения, дължими съгласно членове 73 и 74 от Регламент (ЕИО) № 1408/71, както е изменен, трябва да бъдат определени, също така и с оглед изплащането на тези неизплатени обезщетения,РЕШИ:1. а) По молба на съответното лице компетентната институция отпуска и изплаща неизплатените семейни обезщетения, дължими на самостоятелно заети лица за периода между датата на прилагане на Регламент (ЕИО) № 3427/89 и датата, на която упоменатата институция действително въвежда в сила този регламент.б) Изплащането на неизплатени обезщетения се извършва след приспадане от сумата на семейните обезщетения, получени за същите периоди, било съгласно законодателството на държавата по пребиваване на членовете на семейството, било по силата на пребиваване, или на упражняването на професия от страна на съпруга/та или от страна на лицето, в чието домакинство живеят членовете на семейството на работника, или поради дейността на съпруга/та в друга държава-членка, било по силата на двустранна конвенция.в) С цел да получи изплащането на неизплатени семейни обезщетения, съответното лице прилага към молбата си клетвена декларация, уточняваща общия размер на получените семейни обезщетения по години за членовете на семейството му, съгласно законодателството на държавата по пребиваване на тези членове или по силата на друго основание.Независимо от тази декларация, компетентната институция може да поиска от съответната институция удостоверение за получаването или неполучаването на семейни обезщетения, в съответствие с образеца по-долу.Компетентните власти на държавите-членки предоставят този формуляр на разположение на съответните компетентни институции. Този формуляр следва да бъде на разположение на официалните езици на Общността и следва да бъде представен по такъв начин, че различните езикови версии да се припокриват напълно, за да дадат възможност на съответното лице да получи формуляра, отпечатан на родния му език.г) Сумите на семейните обезщетения, отпуснати съгласно законодателството на компетентната държава, от една страна, и съгласно законодателството на държавата по пребиваване на членовете на семейството или по силата на друго основание, от друга страна, които трябва да бъдат взети предвид за прилагането на буква б), са сумите, отпуснати за всички членове на семейството на работника, отговарящи на изискванията за всяко от тези обезщетения.д) Приспадането, посочено в буква б), се извършва за дадено семейство на работник, като цяло, чрез което общата сума на семейните обезщетения, получени съгласно законодателството на държавата по пребиваване на членовете на семейството или по силата на друго основание за конкретна година, се приспада от общата сума на семейните обезщетения, дължими за същата година съгласно законодателството на компетентната държава.Когато първите обезщетения са по-високи или равни на следващите, компетентната институция не дължи никакви неизплатени обезщетения. Когато първите обезщетения са по-ниски от следващите, неизплатените обезщетения се изплащат на работника след приспадане на вече получената сума, както е посочено в буква б).Във всички случаи, общата сума на вече изплатените обезщетения, съгласно законодателството на държавата по пребиваване на членовете на семейството или по силата на друго основание, остават за работника и институцията, която изплаща тези обезщетения, се смята за отказала се от възстановяването им от страна на компетентната институция.е) С цел да извърши приспадането, посочено в буква б), компетентната институция конвертира във валутата си сумата на семейните обезщетения, получени от съответното лице за членовете на неговото семейство, съгласно законодателството на държавата по пребиваване на упоменатите членове на семейството или по силата на друго основание, като използва конвертируемия курс, предвиден в член 107, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 574/72. Конвертируемият курс, който трябва да бъде взет предвид, следва да бъде онзи, който се прилага на 16 ноември 1989 г.2. С оглед на молбите за изплащане на неизплатени семейни обезщетения, посочени в параграф 1, сроковете на давност, предвидени от националните законодателства, се прилагат; такива молби обаче, могат да бъдат валидно подадени в рамките на две години, следващи 16 ноември 1989 г., дори ако горепосочените срокове на давност са по-кратки.3. С оглед изплащането на неизплатени семейни обезщетения, ако молбата заявление, посочена в параграф 1, е представена в рамките на две години, считано от 16 ноември 1989 г., правата, предвидени съгласно Регламент (ЕИО) № 3427/89, следва да бъдат придобити и разпоредбите от законодателството на всяка държава-членка, отнасящо се до липсата или до изключването на правата, може да не се прилагат за съответното лице.4. Настоящото решение се прилага от първия ден на месеца, следващ публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.Председател на Административната комисияE. Mc Cumiskey--------------------------------------------------19900627+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 23 март 1998 година за сключване на Конвенцията за трансграничните последствия от промишлени аварии

text:
Важна правна забележка

|

31998D0685

Официален вестник n° L 326 , 03/12/1998 стр. 0001 - 0004 специално чешко издание глава 11 том 30 стр. 64  - 67 специално испанско издание глава 11 том 30 стр. 64  - 67 специално унгарско издание глава 11 том 30 стр. 64  - 67 специално литвийско издание глава 11 том 30 стр. 64  - 67 LV.ES глава 11 том 30 стр. 64  - 67 MT.ES глава 11 том 30 стр. 64  - 67 PL.ES глава 11 том 30 стр. 64  - 67 SK.ES глава 11 том 30 стр. 64  - 67 специално словенско издание глава 11 том 30 стр. 64  - 67

		19980323Решение на Съветаот 23 март 1998 годиназа сключване на Конвенцията за трансграничните последствия от промишлени аварии(98/685/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него във връзка с член 228, параграф 2, първо изречение и член 228, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като има предвид, че Комисията взе участие от името на Общността в преговорите за сключване на Конвенцията за трансграничните последствия от промишлените аварии; като има предвид, че конвенцията беше подписана от името на Общността в Хелзинки на 18 март 1992 г.;като има предвид, че конвенцията цели защита на хората и околната среда от трансграничните последствия от промишлените аварии, както и насърчаване на активното международно сътрудничество между договарящите се страни преди, по време на и след такива аварии;като има предвид, че сключването на конвенцията влиза в рамките на участието на Общността в международните мерки по защита на околната среда, препоръчани от Програмата за въздействие върху околната среда, чиито общи принципи са одобрени от Съвета и представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, в Резолюцията им от 1 февруари 1993 г. [3];като има предвид, че в съответствие с принципите, заложени в член 130с от Договора, контролът върху рисковете от големи аварии, свързани с разпространяването на опасни вещества, е от изключителна важност за всички държави-членки с оглед на трансграничния характер на последствията за околната среда и здравето на хората, произтичащи от големи промишлени аварии, водещи до разпространението на такива вещества;като има предвид, че Директива 82/501/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г. относно опасностите от големи аварии, резултат от определени промишлени дейности [4] и Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества [5] имат за цел предотвратяването на големи аварии и ограничаването на последствията за хората и околната среда; като има предвид, че посочените директиви съдържат разпоредби относно трансграничното сътрудничество;като има предвид, че за целта е необходимо Общността да одобри конвенцията;като има предвид, че пределните количества за някои вещества, а именно бром, метанол, кислород и вещества, опасни за околната среда, определени в Директива 96/82/ЕО, се различават от упоменатите в част I от приложение I към конвенцията;като има предвид, че ще бъде невъзможно Общността да прилага горепосочените допустими концентрации за споменатите по-горе вещества; като има предвид следователно, че за да бъде одобрена конвенцията, следва да бъдат направени някои възражения;като има предвид, че за да влезе конвенцията в сила незабавно, е необходимо подписалите държави-членки да изпълнят съответните процедури за ратификация, приемане или одобряване на конвенцията във възможно най-кратък срок, за да могат Общността и държавите-членки да депозират своите инструменти за ратификация, приемане или одобряване,РЕШИ:Член 1Конвенцията за трансграничните последствия от промишлените аварии се одобрява от името на Общността с възраженията, дадени в приложение I към настоящото решение.Текстът на конвенцията е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицата, упълномощени да депозират от името на Общността инструмента за одобряване при Генералния секретар на Организацията на обединените нации съгласно член 28 от конвенцията. При депозиране на инструмента за одобряване и резервите съгласно приложение I, горепосоченото/ите лице/лица депозира/т декларацията за компетентност съгласно приложение II към настоящото решение.Член 3Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 23 март 1998 година.За СъветаПредседателM. Meacher[1] ОВ С 267, 3.9.1997 г., стр. 60.[2] ОВ С 339, 10.11.1997 г., стр. 26.[3] ОВ С 138, 17.5.1993 г., стр. 1.[4] ОВ L 230, 5.8.1982 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[5] ОВ L 10, 14.1.1997 г., стр. 13.--------------------------------------------------19980323ПРИЛОЖЕНИЕ IВЪЗРАЖЕНИЯДържавите-членки на Европейската общност в своите взаимоотношения ще прилагат конвенцията в съответствие с вътрешните правила на Общността.Ето защо Общността си запазва правото:(i) що се отнася до пределните количества съгласно приложение I, част I, номера 3, 4 и 5 от конвенцията, да прилага пределни количества, както следва: 100 тона за бром (високо токсично вещество), 5000 тона за метанол (токсично вещество) и 2000 тона за кислород (окисляващо вещество);(ii) що се отнася до пределните количества съгласно приложение I, част I, номер 8 от конвенцията, да прилага пределни количества, както следва: 500 тона (формулировка на риск R50-53 [*]:"вещества с висока токсичност по отношение на водните организми, които могат да окажат дълготрайно неблагоприятно въздействие върху водната среда") и 2000 тона (формулировка на риск R51-53 [*]:"вещества, токсични по отношение на водните организми, които могат да окажат дълготрайно неблагоприятно въздействие върху водната среда") за вещества, опасни за околната среда.[*] Вещества, класифицирани съгласно Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, пакетирането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1). Директива, последно изменена с Директива 96/56/ЕО (ОВ L 236, 18.9.1996 г., стр. 35).--------------------------------------------------19980323ПРИЛОЖЕНИЕ IIДЕКЛАРАЦИЯ ЗА КОМПЕТЕНТНОСТ ОТ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 29, ПАРАГРАФ 4 ОТ КОНВЕНЦИЯТА ЗА ТРАНСГРАНИЧНИТЕ ПОСЛЕДСТВИЯ ОТ ПРОМИШЛЕНИТЕ АВАРИИВ съответствие с Договора за ЕО целите и принципите на политиката за околната среда на Общността са опазване и защита на качеството на околната среда и човешкото здраве посредством превантивни мерки. За изпълнението на тези цели Съветът прие Директива 82/501/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г. относно опасностите от големи аварии, резултат от определени промишлени дейности и Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола върху рисковете от големи аварии, свързани с разпространяването на опасни вещества. Тези документи са насочени към предотвратяване на рисковете от големи аварии, свързани с разпространяването на опасни вещества, и ограничаване на неблагоприятните последствия от тях за хората и околната среда, и третират проблеми, предмет на Конвенцията за трансграничните последствия от промишлените аварии. Общността ще информира депозитаря за всяко изменение към посочената директива, както и за всички по-нататъшни промени в областта, обхваната от конвенцията.Общността и нейните държави-членки носят отговорност за прилагането на конвенцията в рамките на съответните си области на компетентност.--------------------------------------------------


title: 2009/532/ЕО: Решение на Съвета, заседаващ в състав държавни глави или правителствени ръководители от 9 юли 2009 година за определяне на лицето, което възнамерява да назначи за председател на Комисията за периода 2009—2014 г.

text:
               10.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 179/61

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА, ЗАСЕДАВАЩ В СЪСТАВ ДЪРЖАВНИ ГЛАВИ ИЛИ ПРАВИТЕЛСТВЕНИ РЪКОВОДИТЕЛИ

   от 9 юли 2009 година
   за определяне на лицето, което възнамерява да назначи за председател на Комисията за периода 2009—2014 г.
   (2009/532/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ЗАСЕДАВАЩ В СЪСТАВ ДЪРЖАВНИ ГЛАВИ ИЛИ ПРАВИТЕЛСТВЕНИ РЪКОВОДИТЕЛИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 213, параграф 1, втора и трета алинея, и член 214, параграф 2, първа алинея от него, както и Протокола относно разширяването на Европейския съюз, и по-специално член 4, параграф 3 от него,
   РЕШИ:
   Член 1
   Г-н José Manuel DURÃO BARROSO се определя като лицето, което Съветът възнамерява да назначи за председател на Комисията за периода от 1 ноември 2009 г. до 31 октомври 2014 г.
   Член 2
   Настоящото решение се изпраща на Европейския парламент.
   Член 3
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 9 юли 2009 година.

            За Съвета

            Председател

         F. REINFELDT


title: Решение на Европейския парламент от 5 май 2010 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 252/174

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 5 май 2010 година
   относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година
   (2010/532/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,
   като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година,
   като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година, придружен от отговорите на Агенцията (1),
   като взе предвид препоръката на Съвета от 16 февруари 2010 г. (5827/2010 – C7-0061/2010),
   като взе предвид член 276 от Договора за ЕО и член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 460/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно създаване на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (3), и по-специално член 17 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (4), и по-специално член 94 от него,
   като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,
   като взе предвид доклада на Комисията по бюджетен контрол (A7-0087/2010),

               1.

               Освобождава от отговорност изпълнителния директор на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за финансовата 2008 година.

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията по-долу.

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на изпълнителния директор на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Jerzy BUZEK

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 304, 15.12.2009 г., стр. 16.

      (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 77, 13.3.2004 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 252/175

         РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 5 май 2010 година
   съдържаща забележките, които са неразделна част от решението относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,
   като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година,
   като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност за финансовата 2008 година, придружен от отговорите на Агенцията (1),
   като взе предвид препоръката на Съвета от 16 февруари 2010 г. (5827/2010 – C7-0061/2010),
   като взе предвид член 276 от Договора за ЕО и член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 460/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно създаване на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (3), и по-специално член 17 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (4), и по-специално член 94 от него,
   като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,
   като взе предвид доклада на Комисията по бюджетен контрол (A7-0087/2010),

               A.

               като има предвид декларацията на Сметната палата, че е получила достатъчна увереност, че годишните отчети за финансовата 2008 година са надеждни и точни и че свързаните с тях операции са законосъобразни и редовни;

               Б.

               като има предвид, че на 23 април 2009 г. Парламентът освободи изпълнителния директор на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за финансовата 2007 година (5) и в резолюцията, придружаваща решението за освобождаване от отговорност, Парламентът, наред с другото:

                           —

                           отбеляза критиките на Сметната палата, че изпълнението на оперативните дейности е било концентрирано в последното тримесечие на 2007 г., като около 40 % от поетите задължения и над 50 % от плащанията, свързани с оперативните дейности, са извършени през ноември и декември 2007 г.,

                           —

                           не е удовлетворен от отговора на Агенцията, че в някои случаи пренесените бюджетни кредити са изчислени с известна приблизителност,

                           —

                           изразява загриженост по отношение на откритите от Сметната палата слабости в процедурите по възлагане на поръчки, и по-специално че предварителният подбор на офертите не е бил обоснован, че документите за оценка не са подписани от комисията за оценка на офертите и че документацията не е структурирана и пълна,

      Изпълнение

               1.

               Приветства Агенцията за постигнатите от нея резултати през 2008 г., за подобряването на устойчивостта на европейските мрежи за електронна комуникация и за развитието и непрекъснатото сътрудничество с държавите-членки.

               2.

               Изисква от Агенцията да представи под формата на таблица, приложена към следващия доклад на Сметната палата, съпоставка между резултатите, постигнати през разглежданата година за освобождаване от отговорност, и тези, постигнати в рамките на предходната финансова година, с цел да се даде възможност на органа по освобождаване от отговорност да направи по-добра оценка на резултатите от дейността на Агенцията през две последователни години.

      Бюджетно и финансово управление

               3.

               Отбелязва факта, че Сметната палата е открила слабости в процедурите по възлагане на обществени поръчки, и по-специално подценяване на бюджета за един рамков договор; подчертава по-специално, че подценяването на бюджета за поръчки е пречка за лоялната конкуренция, тъй като фирмите са по-малко склонни да представят оферти за ограничени суми; все пак отбелязва реакцията на Агенцията, която през третото тримесечие на 2009 г. публикува нова покана за представяне на оферти с цел отстраняване на предишните си слабости.

               4.

               Отбелязва, че Агенцията продължава да предприема всички възможни мерки, за да ѝ бъде възстановена от данъчната администрация на приемащата държава-членка сумата от 45 000 EUR, която представлява предплатения от Агенцията ДДС.

               5.

               Отбелязва, че през 2008 г. в Агенцията са осчетоводени приходи от лихви в размер на 143 818 EUR; заключава от годишните отчети и размера на лихвените плащания, че Агенцията разполага трайно с висок размер на паричните средства в наличност; отбелязва, че към 31 декември 2008 г. паричните средства в наличност на Агенцията възлизат на 2 436 694 EUR; изисква от Комисията да провери какви възможности съществуват за осигуряване на пълното прилагане на ориентираното спрямо потребностите управление на паричните средства в наличност съобразно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002, както и какви концептуални промени са необходими с цел трайно поддържане на възможно най-ниско равнище на паричните средства в наличност на Агенцията.

      Вътрешен контрол и човешки ресурси

               6.

               Поздравява Агенцията за това, че е изпълнила всичките 8 препоръки на службата за вътрешен одит, определени като „много важни“; отбелязва, че тези препоръки са свързани с предприемането на последващи действия след одита на стандартите за вътрешен контрол и управлението на човешките ресурси (например: политиката за персонала, подновяването на договори, приключващи през 2008 г., независимостта на комисиите за подбор, услугите във връзка с обучението и прозрачността на процедурата за повишение на служители).

               7.

               По отношение на други забележки с хоризонтален характер, придружаващи решението за освобождаване от отговорност, се позовава на своята резолюция от 5 май 2010 г. (6) относно резултатите от дейността, финансовото управление и контрола на агенциите.

      (1)  ОВ C 304, 15.12.2009 г., стр. 16.

      (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 77, 13.3.2004 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

      (5)  ОВ L 255, 26.9.2009 г., стр. 153.

      (6)  Приети текстове, P7_TA(2010)0139 (вж. стр. 241 от настоящия брой на Официален вестник).