title: 2012/831/ЕС: Решение на Комисията от 20 декември 2012 година за предоставяне на разрешение на Испания да удължи срока на временното спиране на прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно свободното движение на работници в Съюза по отношение на румънските работници

text:
               22.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 356/90

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 20 декември 2012 година
   за предоставяне на разрешение на Испания да удължи срока на временното спиране на прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно свободното движение на работници в Съюза по отношение на румънските работници
   (2012/831/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в учредителните договори на Европейския съюз (1), и по-специално член 23 и параграф 7, втора алинея от приложение VII, част 1 „Свободно движение на хора“ от него,
   като взе предвид искането на Испания от 13 декември 2012 г.,
   като има предвид, че:

               (1)

               Испания прилагаше напълно членове 1 — 6 от Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (2) по отношение на румънските граждани от 1 януари 2009 г., когато тя е уведомила Комисията на 22 юли 2011 г., с оглед на сериозно смущение на испанския пазар на труда, съгласно параграф 7, трета алинея от приложение VII, част 1 от Акта относно условията за присъединяване на Република България и Румъния и промените в учредителните договори на Европейския съюз (наричан по-долу „Акта за присъединяване от 2005 г.“), че е решила в същия ден да въведе отново ограничения върху достъпа до пазара на труда за румънски работници. Регламент (ЕИО) № 1612/68 беше кодифициран и заменен с Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 г. относно свободното движение на работници в Съюза (3), който влезе в сила на 16 юни 2011 г.

               (2)

               С писмо от 28 юли 2011 г. съгласно параграф 7, втора алинея от приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г. Испания поиска от Комисията да обяви, че се спира изцяло прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 по отношение на румънските работници в цяла Испания и във всички сектори на пазара на труда. В отговор с Решение 2011/503/ЕС (4) Комисията разреши на Испания да ограничи свободния достъп на румънски работници до пазара на труда в Испания до 31 декември 2012 г., при спазване на определени условия. Това решение влезе в сила на 12 август 2011 г.

               (3)

               С писмо от 13 декември 2012 г. Испания поиска от Комисията да удължи срока на временното спиране на прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 по отношение на румънски работници до 31 декември 2013 г.

               (4)

               Испания обосновава искането си с факта, че две причини, залегнали в основата на Решение 2011/503/ЕС, остават в сила: сериозното смущение на испанския пазар на труда, което засяга всички региони и сектори; също така положението на пазара на труда на румънските граждани, пребиваващи в Испания, както и съществуващият риск неограничен приток на румънски работници да увеличи натиска върху испанския пазар на труда.

               (5)

               Испания предоставя статистически данни, които показват, че икономическата ситуация и положението на пазара на труда са се влошили допълнително от средата на 2011 г., което е довело до небивали нива на безработица и безработица сред младите хора и че икономическите прогнози сочат намаляване на БВП през 2012 и 2013 г. и допълнително увеличаване на безработицата. Испания заявява също така, че смущенията на испанския пазар на труда, които сериозно застрашават нивото на заетост, са от общ характер и не са ограничени в рамките на определен регион или сектор.

               (6)

               Освен това Испания предоставя статистически данни, които показват, че броят на румънските граждани, пребиваващи в Испания, е продължил да нараства (въпреки ограниченията върху свободния достъп до пазара на труда за румънски работници) и че през септември 2012 г. те са били 913 405; че делът на румънски граждани, които плащат осигурителни вноски в системата за социално осигуряване, намалява; че броят на румънските граждани, регистрирани като търсещи работа, и на тези, които получават обезщетения за безработица, макар и да намалява, е относително висок и че безработицата сред румънските граждани е по-висока от средната. Испания стига до заключението, че настоящото положение на пазара на труда се отразява на капацитета ѝ да поема нови потоци от румънски работници.

               (7)

               В съответствие с параграф 7, втора алинея от приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г. държава членка може да поиска от Комисията да обяви в рамките на две седмици, че се спира изцяло или частично прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 в даден регион или професия.

               (8)

               Анализът през 2011 г. на икономическите данни, залегнали в основата на Решение 2011/503/ЕС, показва, че Испания наистина е била изправена пред сериозни смущения на пазара на труда, характеризиращи се с определено най-високия процент на безработица в ЕС (месечните данни на Евростат за безработицата показват 21,0 % спрямо 9,4 % средно в ЕС и 9,9 % в еврозоната през юни 2011 г.), особено силно изразена безработица сред младежите (45,7 % през юни 2011 г.) и бавно икономическо възстановяване (данните на Евростат сочат, че ръстът на БВП за първото тримесечие на 2011 г. в сравнение с предходното тримесечие е само 0,3 % спрямо 0,8 % за ЕС и еврозоната), допълнително възпрепятствано от международните финансови сътресения, налагащи на Испания да намали допълнително бюджетните разходи с цел фискална консолидация, което би могло да има допълнителни краткосрочни отрицателни последици за нейните възможности за икономически растеж. Въздействието на спада на заетостта е общо и засяга всички региони и всички сектори на производството. Данните от проучването относно работната сила за периода между 2008 и 2010 г. също показват общ спад на нивото на заетост от 9 % (в строителния сектор той достига дори 33 %), който засяга всички региони и варира между 6 % в страната на баските и 13 % в автономната област Валенсия.

               (9)

               Следователно Комисията смята, че Испания е предоставила доказателства, че изпитва общи по своя характер смущения на пазара на труда, което се отразява сериозно на нивото на заетост във всички региони и всички сектори и е вероятно да продължи в близко бъдеще.

               (10)

               Освен това анализът през 2011 г. от страна на Комисията установи, че: румънските граждани, живеещи в Испания, са силно засегнати от безработица в размер на повече от 30 % (източник: данни от проучване на работната сила на Евростат, първо тримесечие на 2011 г.). Притокът на румънски граждани, пристигащи в Испания, въпреки известно намаляване вследствие на икономическата рецесия остава значителен независимо от слабото търсене на работна ръка в Испания. Броят на румънските граждани с обичайно местопребиваване в Испания се е увеличил от 388 000 на 1 януари 2006 г. до 823 000 на 1 януари 2010 г. (източник: статистически данни на Евростат за миграцията).

               (11)

               Анализът на наличните понастоящем икономически данни показва, че пазарът на труда в Испания продължава да изпитва сериозни смущения. Икономическата криза продължава да оказва по-голямо въздействие върху заетостта в Испания, отколкото в другите държави членки и данните сочат, че тенденцията е станала по-силно изразена през цялата 2011 г. и първите тримесечия на 2012 г. През октомври 2012 г. равнището на безработица е било около 26,2 % в сравнение с 21,3 % през юни 2011 г., при равнище от 10,7 % средно за ЕС през октомври 2012 г. (и 9,5 % през юни 2011 г.). Освен това равнището на безработицата сред младите хора е изключително високо — 55,9 % през октомври 2012 г. в сравнение с 23,4 % средно в ЕС (източник: месечни данни на Евростат за безработицата).

               (12)

               Неблагоприятното икономическо положение и произтичащите от това сътресения на пазара на труда е вероятно да продължат. Според икономическите прогнози на Европейската комисия испанският БВП се очаква да намалее през 2012 и 2013 г. (– 1,4 % за двете години), преди да се увеличи слабо през 2014 г. (+ 0,8 %), а процентът на безработицата се очаква да продължи да нараства и да достигне 26,6 % през 2013 г. (и да намалее до 26,1 % през 2014 г.). Спадът в заетостта е продължил да оказва въздействие върху всички сектори на икономиката. Между второто тримесечие на 2011 г. и третото тримесечие на 2012 г. заетостта в Испания е намаляла с около 980 000 (или – 5,4 %) (източник: проучване на Евростат относно работната сила). Докато в строителния сектор се наблюдава най-големият спад (– 293 000 или – 20,5 %), заетостта в селското стопанство, преработвателната промишленост и сектора на услугите също е намаляла. Освен това всички региони са засегнати от високото ниво на безработицата (от 12,0 % в страната на баските до 30,4 % в Андалусия през 2011 г., източник: проучване на Евростат относно работната сила) и съответно смущенията на пазара на труда не са ограничени в рамките на определен регион.

               (13)

               Следователно Комисията смята, че Испания е предоставила доказателства, че все още изпитва общи по своя характер смущения на пазара на труд, което се отразява сериозно на нивото на заетост във всички региони и всички сектори и е вероятно да продължи в близко бъдеще.

               (14)

               Освен това анализът на Комисията показва, че откакто Испания отново въведе ограничения върху достъпа до пазара на труда за румънски работници, броят на румънските граждани в Испания е продължил да нараства, макар и с по-бавно темпо, отколкото преди: съгласно испанската статистика за миграцията той се е увеличил с 11 970 (или + 1,3 %) между 30 септември 2011 г. (901 435) и 30 септември 2012 г. (913 405), като се има предвид, че се е увеличил с 83 975 (или + 10,3 %) между 30 септември 2010 г. (817 460) и 30 септември 2011 г. (901 435). Нивата на безработицата сред румънските граждани в Испания все още са много високи: 36,4 % през третото тримесечие на 2012 г. (източник: проучване на Евростат относно работната сила).

               (15)

               Следователно е напълно възможно пълното прилагане на законодателството на ЕС за свободно движение на работници да продължи да бъде фактор за нарастване на натиска върху испанския пазар на труда, тъй като то позволява неограничен приток на румънски работници.

               (16)

               Следователно за да се възстанови нормалното състояние на испанския пазар на труда, е целесъобразно да се разреши на Испания да продължи да прилага мярката за временно ограничаване на свободния достъп на румънски работници до пазара на труда. Тъй като преходните разпоредби, съдържащи се в Акта за присъединяване от 2005 г., които позволяват ограничения на достъпа до пазара на труда на румънски граждани, част от които е предпазната клауза, са с ограничен срок на действие до 31 декември 2013 г., разрешението не може да се простира отвъд тази дата.

               (17)

               Ограниченията на достъпа до пазара на труда представляват дерогация от основен принцип на Договора за функционирането на Европейския съюз, а именно свободното движение на работници. В съответствие с утвърдената съдебна практика на Съда на Европейския съюз тези мерки следва да се тълкуват и прилагат ограничително.

               (18)

               С оглед на спецификата на сегашното положение на испанския пазар на труда и предвид преместването и други последици, които се разпространяват между отделните региони и сектори, предизвикани от селективно ограничение, е целесъобразно към настоящия момент ограниченията да се прилагат за дейности като заето лице на цялата територия на Испания и за всички сектори. Въпреки това обхватът на дерогацията може да бъде намален, ако Комисията се увери, че съответните обстоятелства, на които се основава такава дерогация, са се променили или че въздействието на дерогацията се окаже по-ограничаващо от необходимото за постигане на нейната цел, по-специално за дейности като заето лице, изискващи университетска диплома или равностойна квалификация.

               (19)

               Също така, макар че с цел ограниченията, разрешени с настоящото решение, да предизвикат предвидения ефект върху испанския пазар на труда, към настоящия момент се смята за целесъобразно тези ограничения да останат в сила до края на преходния период, т.е. до 31 декември 2013 г., този срок може да бъде съкратен, ако Комисията прецени, че съответните обстоятелства, които са довели до приемането на настоящото решение, са се променили или че последиците от решението са се оказали по-ограничаващи, отколкото е необходимо за постигане на неговата цел.

               (20)

               За тази цел Испания трябва да предоставя на Комисията на всяко тримесечие статистическите данни, необходими за преценка на развитието на пазара на труда по сектори на дейност и професии. Първият тримесечен доклад трябва да бъде представен преди 31 март 2013 г.

               (21)

               Решението да се разреши на Испания да продължи да прилага наложените от нея ограничения по отношение на свободния достъп на румънски граждани до испанския пазар на труда е обвързано с изпълнението на определени условия, за да се гарантира, че въпросните ограничения не надхвърлят необходимото за постигане на целта.

               (22)

               Следователно не е целесъобразно да се разреши повторното въвеждане на ограничения по отношение на румънските граждани и членовете на техните семейства, които са били вече наети на испанския пазар на труда или които вече са били регистрирани като търсещи работа от обществените служби по заетостта в Испания на 22 юли 2011 г., т.е. на датата на уведомлението от страна на Испания относно мерките, посочени в съображение 1.

               (23)

               Принципите, уреждащи ограниченията на достъпа до пазара на труда, определени в приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г., като например клаузата за запазване на съществуващото положение и принципа за отдаване на предпочитание на граждани на Съюза, посочени в част 1, параграф 14 от посоченото приложение, също следва да се спазват.

               (24)

               Правото на членове на семействата на румънски работници да постъпват на работа в Испания следва да бъде уредено mutatis mutandis от параграф 8 от приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г.

               (25)

               Ограниченията на правата на румънските граждани и членовете на техните семейства за получаване на достъп до испанския пазар на труда, разрешени по силата на настоящото решение, са строго ограничени в рамките на обхвата на настоящото решение и по никакъв начин не могат да засягат други права, от които румънските граждани и членовете на техните семейства се ползват по силата на правото на Съюза.

               (26)

               За целите на мониторинга трябва да се предвиди задължение на Испания да предоставя на Комисията подробна информация за мерките, които е предприела въз основа на настоящото решение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Разрешава се на Испания при условията, посочени в членове 2 — 4 от настоящото решение, да прекрати прилагането на членове 1 — 6 от Регламент (ЕС) № 492/2011 по отношение на румънските граждани до 31 декември 2013 г.
   Член 2
   Без да се засягат мерките, въведени от Испания на 22 юли 2011 г. съгласно параграф 7, трета алинея от приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г., настоящото решение не засяга румънските граждани и членовете на техните семейства:

               които са били наети на работа в Испания на 12 август 2011 г., или

               които са били регистрирани като търсещи работа от обществените служби по заетостта в Испания на 12 август 2011 г.

         Член 3
   Прилагането на настоящото решение е предмет mutatis mutandis на условията на преходните договорености, определени в приложение VII, част 1 от Акта за присъединяване от 2005 г.
   Член 4
   Испания предприема всички необходими мерки, за да продължи да следи отблизо развитието на пазара на труда. Тя предоставя на Комисията тримесечни статистически данни, показателни за развитието на пазара на труда по сектори на дейност и по професии. Първият тримесечен доклад се представя преди 31 март 2013 г.
   В случай на значителна промяна на пазара на труда Испания незабавно предоставя на Комисията и държавите членки актуализация на съответните сведения, които е предоставила във връзка с искането си за решение на Комисията и въз основа на които се приема настоящото решение.
   Член 5
   Настоящото решение може да бъде изменено или отменено, по-специално ако съответните сведения, посочени в член 4 и довели до приемането на настоящото решение, са се променили или неговите последици се окажат по-ограничаващи, отколкото е необходимо за постигането на неговата цел.
   Член 6
   Испания предоставя на Комисията подробна информация относно мерките, които е предприела въз основа на настоящото решение, в рамките на два месеца от получаването му.
   Член 7
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 157, 21.6.2005 г., стр. 203.

      (2)  ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.

      (3)  ОВ L 141, 27.5.2011 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 207, 12.8.2011 г., стp. 22.


title: 2014/574/ЕС: Решение на Европейския парламент от 3 април 2014 година относно приключването на сметките на Европейския банков орган за финансовата 2012 година

text:
               5.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 266/195

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 3 април 2014 година
   относно приключването на сметките на Европейския банков орган за финансовата 2012 година
   (2014/574/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейския банков орган за финансовата 2012 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейския банков орган за финансовата 2012 година, придружен от отговорите на Органа (1),

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 18 февруари 2014 г. (05849/2014 – C7–0054/2014),

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (3), и по-специално член 208 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) (4), и по-специално член 64 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5),

               —

               като взе предвид Делегиран регламент (ЕС) № 1271/2013 на Комисията от 30 септември 2013 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 208 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6), и по-специално член 108 от него,

               —

               като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по икономически и парични въпроси (A7-0220/2014),

               1.

               Одобрява приключването на сметките на Европейския банков орган за финансовата 2012 година;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на изпълнителния директор на Европейския банков орган, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 365, 13.12.2013 г., стр. 80.

      (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12.

      (5)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

      (6)  ОВ L 328, 7.12.2013 г., стр. 42.


title: 2012/42/ЕС: Решение на Съвета от 24 януари 2012 година за назначаване на председател на Европейския консултативен съвет за статистическо управление

text:
               27.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 24/11

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 24 януари 2012 година
   за назначаване на председател на Европейския консултативен съвет за статистическо управление
   (2012/42/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Решение № 235/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. за създаване на Европейски консултативен съвет за статистическо управление (1), и по-специално член 3 от него,
   като взе предвид становището на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 16 март 2009 г. Съветът прие Решение 2009/249/ЕО (2) за назначаване на г-н Johnny ÅKERHOLM за председател на Европейския консултативен съвет за статистическо управление за срок от три години, считано от 23 март 2009 г.

               (2)

               Следователно е необходимо да бъде назначен нов председател, който да встъпи в длъжност след изтичането на мандата, започнал на 23 март 2009 г.

               (3)

               Съгласно член 3, параграф 3 от Решение № 235/2008/ЕО председателят не може да бъде действащ член на национална статистическа служба или на Комисията,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Г-н Thomas WIESER се назначава за председател на Европейския консултативен съвет за статистическо управление за срок от три години, считано от 23 март 2012 г.
   Член 2
   Настоящото решение поражда действие на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 24 януари 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         M. VESTAGER

      (1)  ОВ L 73, 15.3.2008 г., стр. 17.

      (2)  ОВ L 74, 20.3.2009 г., стр. 30.


               24.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 93/245

         P7_TA(2014)0071
   Неповдигане на възражения срещу делегиран акт: Европейски кодекс за поведение за партньорство в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове
   Решение на Европейския парламент да не се представят възражения срещу делегирания регламент на Комисията от 7 януари 2014 г. относно Европейски кодекс за поведение за партньорство в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове (C(2013)9651 — 2014/2508(DEA)
   (2017/C 093/42)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид делегирания регламент на Комисията (C(2013)9651),

               —

               като взе предвид писмото на Комисията от 21 януари 2014 г., с което последната отправя искане към Европейския парламент да заяви, че не повдига възражения срещу делегирания регламент,

               —

               като взе предвид член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (EC) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (1) и по-специално член 5, параграф 3 от него,

               —

               като взе предвид член 87а, параграф 6 от своя правилник,

               —

               като взе предвид обстоятелството, че не е представено никакво възражение в срока, предвиден в член 87а, параграф 6, трето и четвърто тире от своя правилник, който изтече на 4 февруари 2014 г.

               A.

               като има предвид, че е важно да се гарантира, че делегираният регламент относно Европейски кодекс за поведение за партньорство ще влезе в сила възможно най-скоро предвид неотложната необходимост от прилагането на Кодекса за поведение по отношение на текущата подготовка на споразуменията и програмите за партньорство за периода 2014—2020 г.;

               1.

               Заявява, че не представя възражения срещу делегирания регламент;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на Съвета и на Комисията.

      (1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320.


               23.12.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 482/160

         P7_TA(2014)0018
   Правомощия и отговорности на постоянните комисии
   Решение на Европейския парламент от 15 януари 2014 г. относно правомощията и отговорностите на постоянните комисии (2013/2996(RSO))
   (2016/C 482/27)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид предложението на Председателския съвет,

               —

               като взе предвид член 183 от своя правилник,

               1.

               Решава да замени приложение VII към своя правилник със следното:
               „Приложение VII — Правомощия и отговорности на постоянните комисии

                  I.   Комисия по външни работи

               Комисията отговаря за насърчаването, прилагането и мониторинга на външната политика на Съюза по отношение на:

                           1.

                           Общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС) и общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО). В този контекст комисията се подпомага от подкомисия по сигурност и отбрана;

                           2.

                           Отношенията с други институции и органи на Съюза, с ООН и други международни организации и междупарламентарни асамблеи по въпроси от нейната компетентност;

                           3.

                           Надзора върху Европейската служба за външна дейност;

                           4.

                           Укрепването на политическите отношения с трети страни чрез всеобхватни програми за сътрудничество и помощ или международни споразумения като споразумения за асоцииране и партньорство;

                           5.

                           Откриването, мониторинга и приключването на преговори за присъединяване на европейски държави към Съюза;

                           6.

                           Цялото законодателство, програмирането и контрола на действията, извършвани в рамките на Европейския инструмент за демокрация и права на човека, Европейския инструмент за съседство, Инструмента за предприсъединителна помощ, Инструмент, допринасящ за стабилността и мира и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети страни, както и политиките, с които те са свързани;

                           7.

                           Мониторинга и последващите действия във връзка, наред с другото, с европейската политика за съседство (ЕПС), по-специално по отношение на докладите за напредъка в рамките на европейската политика за съседство;

                           8.

                           Въпросите относно демокрацията, правовата държава, правата на човека, включително правата на малцинствата, в трети страни и принципите на международното право. В този контекст комисията се подпомага от подкомисия по правата на човека, която следва да осигури съгласуваността между всички външни политики на Съюза и неговата политика в областта на правата на човека. Без да се нарушава приложимата правна уредба, членовете на други комисии и органи с отговорности в тази област се канят да присъстват на заседанията на подкомисията;

                           9.

                           Участието на Парламента в мисии за наблюдение на избори, по целесъобразност в сътрудничество с други съответни комисии и делегации.

                     Комисията извършва политически надзор и координира работата на съвместните парламентарни комитети и комисиите за парламентарно сътрудничество, както и работата на междупарламентарните делегации и на ad hoc делегациите и мисиите за наблюдение на избори, които влизат в кръга на нейната компетентност.

                  II.   Комисия по развитие

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Насърчаването, прилагането и мониторинга на политиката на развитие и сътрудничество на Съюза, включително:

                                       а)

                                       политическия диалог с развиващите се страни, на двустранна основа, както и в рамките на съответните международни организации и на междупарламентарни форуми,

                                       б)

                                       помощта за развиващите се страни и споразуменията за сътрудничество с тях, по-специално надзора върху ефективността на финансирането и оценката на резултатите, включително по отношение на изкореняването на бедността,

                                       в)

                                       мониторинга на взаимодействието между политиките на държавите членки и политиките, прилагани на равнището на Съюза,

                                       г)

                                       насърчаването на демократичните ценности, доброто управление и правата на човека в развиващите се страни,

                                       д)

                                       прилагането, мониторинга и подобряването на съгласуваността на политиките по отношение на политиката за развитие;

                           2.

                           Цялото законодателство, планирането и контрола на действията, извършвани в рамките на Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския фонд за развитие (в тясно сътрудничество с националните парламенти) и Инструмента за хуманитарна помощ, както и за всички въпроси, свързани с хуманитарната помощ в развиващите се страни, и политиката, с която те са свързани;

                           3.

                           Въпросите, отнасящи се до споразумението за партньорство между ЕС и страните от АКТБ и отношенията със съответните органи;

                           4.

                           Въпросите, свързани с отвъдморските страни и територии;

                           5.

                           Участието на Парламента в мисии за наблюдение на избори, по целесъобразност в сътрудничество с други съответни комисии и делегации.

                     Комисията координира работата на междупарламентарните делегации и ad hoc делегациите, които влизат в кръга на нейната компетентност.

                  III.   Комисия по международна търговия

               Комисията отговаря за въпросите, свързани с установяването, прилагането и мониторинга на общата търговска политика на Съюза и неговите външноикономически отношения, по-специално:

                           1.

                           Финансовите, икономическите и търговските отношения с трети страни и регионални организации;

                           2.

                           Общата външна тарифа и улесняването на търговията, както и външните аспекти на митническите разпоредби и управление;

                           3.

                           Започването, мониторинга, приключването и проследяването на прилагането на двустранните и многостранните търговски споразумения, уреждащи икономическите, търговските и инвестиционните отношения с трети страни и регионални организации;

                           4.

                           Мерките за техническа хармонизация или стандартизация в областите, уредени с международноправни актове;

                           5.

                           Отношенията със съответните международни организации и международни форуми по свързаните с търговията въпроси, както и с организациите, насърчаващи регионалната икономическа и търговска интеграция извън Съюза;

                           6.

                           Отношенията със Световната търговска организация, включително нейното парламентарно измерение.

                     Комисията поддържа връзки със съответните междупарламентарни и ad hoc делегации, компетентни в областта на икономическите и търговските аспекти на отношенията с трети страни.

                  IV.   Комисия по бюджети

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Многогодишната финансова рамка на приходите и разходите на Съюза и системата за собствени средства на Съюза;

                           2.

                           Бюджетните прерогативи на Парламента, а именно бюджета на Съюза, както и договарянето и прилагането на междуинституционални споразумения в тази област;

                           3.

                           Бюджетните прогнози на Парламента по определения в Правилника за дейността на ЕП ред;

                           4.

                           Бюджета на децентрализираните органи;

                           5.

                           Финансовите дейности на Европейската инвестиционна банка, които не са част от европейското икономическо управление;

                           6.

                           Бюджетирането на Европейския фонд за развитие, без да се накърняват правомощията на комисията, която отговаря за споразумението за партньорство между ЕС и страните от АКТБ;

                           7.

                           Финансовите последици и съвместимостта с многогодишната финансова рамка на всички актове на Съюза, без да се накърняват правомощията на съответните комисии;

                           8.

                           Следенето и оценката на изпълнението на текущия бюджет, независимо от разпоредбите на член 78, параграф 1, трансферите на бюджетни кредити, процедурите във връзка с щатните разписания, бюджетните кредити за административни цели и становищата по проекти за недвижими имоти със значителни финансови последици;

                           9.

                           Финансовия регламент, с изключение на въпросите, отнасящи се до изпълнението, управлението и контрола на бюджета.

                  V.   Комисия по бюджетен контрол

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Контрола върху изпълнението на бюджета на Съюза и на Европейския фонд за развитие и решенията за освобождаване от отговорност, които трябва да бъдат взети от Парламента, включително вътрешната процедура по освобождаване от отговорност и всички други мерки, които съпровождат или привеждат в изпълнение такива решения;

                           2.

                           Приключването, представянето и извършването на одит на сметките и счетоводните баланси на Съюза, неговите институции и всички органи, финансирани от него, включително определянето на бюджетните кредити, които подлежат на пренос, и установяването на салдата по сметките;

                           3.

                           Контрола на финансовите дейности на Европейската инвестиционна банка;

                           4.

                           Оценката на разходната ефективност на различните форми на финансиране на Съюза при осъществяването на неговите политики с участието, по искане на комисията по бюджетен контрол, на специализираните комисии и действайки, по искане на комисията по бюджетен контрол, в сътрудничество със специализираните комисии при разглеждането на специалните доклади на Сметната палата;

                           5.

                           Отношенията с Европейската служба за борба с измамите (OLAF), проверката на измами и нередности при изпълнението на бюджета на Съюза, мерките, целящи предотвратяването и съдебното преследване на такива случаи, стриктната защита на финансовите интереси на Съюза и съответните действия на Европейската прокуратура в тази област;

                           6.

                           Отношенията със Сметната палата, назначаването на нейните членове и разглеждането на нейните доклади;

                           7.

                           Финансовия регламент, що се отнася до изпълнението, управлението и контрола на бюджета.

                  VI.   Комисия по икономически и парични въпроси

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Икономическата и паричната политика на Съюза, функционирането на Икономическия и паричен съюз и на Европейската парична и финансова система (включително отношенията със съответните институции или организации);

                           2.

                           Свободното движение на капитали и плащания (трансгранични плащания, единна платежна зона, платежни баланси, движения на капитал и политика на вземане и отпускане на заеми, контрол върху движенията на капитали с произход от трети страни, мерки за насърчаване на износа на капитал на Съюза);

                           3.

                           Международната парична и финансова система, включително отношенията с финансови и парични институции и организации;

                           4.

                           Правилата за конкуренция и държавните или публични помощи;

                           5.

                           Данъчните разпоредби;

                           6.

                           Регулирането и надзора на финансови услуги, институции и пазари, включително финансовата отчетност, одита, счетоводните норми, корпоративното управление и други въпроси от областта на дружественото право, които се отнасят конкретно до финансовите услуги.

                           7.

                           Съответните финансови дейности на Европейската инвестиционна банка като част от европейското икономическо управление в еврозоната.

                  VII.   Комисия по заетост и социални въпроси

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Политиката на заетост и всички аспекти на социалната политика включително условия на труд, социална сигурност, социално приобщаване и социална защита;

                           2.

                           Правата на работниците и служителите;

                           3.

                           Мерките за здравословни и безопасни условия на труд;

                           4.

                           Европейския социален фонд;

                           5.

                           Политиката на професионално обучение, включително професионалните квалификации;

                           6.

                           Свободното движение на работници и пенсионери;

                           7.

                           Социалния диалог;

                           8.

                           Всички форми на дискриминация на работното място и на пазара на труда, с изключение на дискриминацията по полов признак;

                           9.

                           Отношенията с:

                                       —

                                       Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop),

                                       —

                                       Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд,

                                       —

                                       Европейската фондация за обучение,

                                       —

                                       Европейската агенция за безопасност и здраве при работа,

                                 както и отношенията с други съответни органи на Съюза и международни организации.

                  VIII.   Комисия по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Политиката в областта на околната среда и мерките за опазване на околната среда, особено що се отнася до:

                                       а)

                                       изменението на климата,

                                       б)

                                       замърсяването на въздуха, почвата и водите, управлението и рециклирането на отпадъци, опасните вещества и препарати, нивата на шума и опазването на биологичното разнообразие,

                                       в)

                                       устойчивото развитие,

                                       г)

                                       международните и регионални мерки и споразумения за опазване на околната среда,

                                       д)

                                       възстановяването на щетите, нанесени на околната среда,

                                       е)

                                       гражданската защита,

                                       ж)

                                       Европейската агенция за околната среда;

                                       з)

                                       Европейската агенция по химикалите;

                           2.

                           Общественото здраве, по-специално:

                                       а)

                                       програмите и специфичните действия в областта на общественото здраве,

                                       б)

                                       фармацевтичните и козметичните продукти,

                                       в)

                                       здравните аспекти на биологичния тероризъм,

                                       г)

                                       Европейската агенция по лекарствата и Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията;

                           3.

                           Въпросите, свързани с безопасността на храните, по-специално:

                                       а)

                                       етикетирането и безопасността на храните,

                                       б)

                                       ветеринарното законодателство относно защитата срещу рискове за човешкото здраве; проверките на храни и системите за производство на храни от гледна точка на общественото здраве,

                                       в)

                                       Европейския орган за безопасност на храните и Европейската служба за хранителен и ветеринарен контрол.

                  IX.   Комисия по промишленост, изследвания и енергетика

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Промишлената политика на Съюза и свързаните с нея мерки, както и прилагането на нови технологии, включително мерките във връзка с малките и средни предприятия;

                           2.

                           Политиката на Съюза в областта на научните изследвания и иновациите, включително науката и технологиите, както и разпространяването и използването на резултатите от изследвания;

                           3.

                           Европейската политика в областта на космическото пространство;

                           4.

                           Дейностите на Съвместния център за научни изследвания, Европейски научноизследователски съвет, Европейския институт за иновации и технологии и Института за референтни материали и метрология, както и JET, ITER и други проекти в същата област;

                           5.

                           Мерките на Съюза в областта на енергийната политика като цяло и в контекста на създаването и функционирането на вътрешния енергиен пазар, включително мерките, свързани с:

                                       а)

                                       сигурността на енергийните доставки в Съюза,

                                       б)

                                       насърчаването на енергийната ефективност и енергийното спестяване, както и разработването на нови и възобновяеми източници на енергия,

                                       в)

                                       насърчаването на взаимната свързаност на енергийните мрежи и на енергийната ефективност, включително изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в сектора на енергийната инфраструктура;

                           6.

                           Договора за Евратом и Агенцията за доставки на Евратом; ядрената безопасност, извеждането от експлоатация на производствени мощности и унищожаването на отпадъци в ядрения сектор;

                           7.

                           Информационното общество, информационните технологии и комуникационните мрежи и услуги, включително технологиите и аспектите, свързани със сигурността, и изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в сектора на телекомуникационната инфраструктура, както и дейността на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA).

                  X.   Комисия по вътрешния пазар и защита на потребителите

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Координацията на националното законодателство на ниво Съюз в областта на вътрешния пазар и на митническия съюз, по-специално:

                                       а)

                                       свободното движение на стоки, включително хармонизацията на технически стандарти,

                                       б)

                                       свободата на установяване,

                                       в)

                                       свободното предоставяне на услуги с изключение на финансовия и пощенския сектор;

                           2.

                           Функционирането на единния пазар, включително мерките, насочени към установяване и премахване на потенциалните пречки за прилагането на единния пазар, включително на единния цифров пазар;

                           3.

                           Насърчаването и защитата на икономическите интереси на потребителите с изключение на въпросите, свързани с общественото здраве и безопасността на храните;

                           4.

                           Политиката и законодателството по отношение на спазването на разпоредбите за единния пазар и на правата на потребителите.

                  XI.   Комисия по транспорт и туризъм

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Въпросите, свързани с развитието на обща политика за железопътния, автомобилния, вътрешния речен, морския и въздушния транспорт, по-специално:

                                       а)

                                       приложимите общи правила за транспорт в рамките на Европейския съюз,

                                       б)

                                       изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в областта на транспортната инфраструктура,

                                       в)

                                       предоставянето на транспортни услуги и отношенията с трети страни в областта на транспорта,

                                       г)

                                       сигурността на транспорта,

                                       д)

                                       отношенията с международни транспортни органи и организации,

                                       е)

                                       Европейската агенция по морска безопасност, Европейската железопътна агенция, Европейската агенция за авиационна безопасност и Съвместното предприятие SESAR;

                           2.

                           Пощенските услуги;

                           3.

                           Туризма.

                  XII.   Комисия по регионално развитие

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Функционирането и развитието на политиката на Съюза в областта на регионалното развитие и сближаването;

                           2.

                           Европейския фонд за регионално развитие, Кохезионния фонд и другите инструменти на регионалната политика на Съюза;

                           3.

                           Оценката на въздействието на други политики на Съюза върху икономическото и социалното сближаване;

                           4.

                           Координацията на структурните инструменти на Съюза;

                           5.

                           Градското измерение на политиката на сближаване;

                           6.

                           Най-отдалечените региони и острови, както и трансграничното и междурегионално сътрудничество,

                           7.

                           Отношенията с Комитета на регионите, организациите за междурегионално сътрудничество и органите на местната и регионална власт.

                  XIII.   Комисия по земеделие и развитие на селските райони

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Провеждането и развитието на общата селскостопанска политика;

                           2.

                           Развитието на селските райони, включително дейностите, свързани със съответните финансови инструменти;

                           3.

                           Законодателните актове в областта на:

                                       а)

                                       ветеринарните въпроси и въпросите на растителното здраве, животинските фуражи, при условие че тези мерки не целят защитата срещу рискове за човешкото здраве,

                                       б)

                                       животновъдството и животинското здраве;

                           4.

                           Подобряването на качеството на селскостопанските продукти;

                           5.

                           Снабдяването със селскостопански суровини;

                           6.

                           Службата на Общността за сортовете растения;

                           7.

                           Лесовъдството и горското земеделие.

                  XIV.   Комисия по рибно стопанство

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Провеждането, развитието и управлението на общата политика в областта на рибарството;

                           2.

                           Опазването на рибните ресурси, управлението на рибното стопанство и флотовете, експлоатиращи тези ресурси, и морските изследвания и приложните изследвания в областта на рибното стопанство;

                           3.

                           Общата организация на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури и преработката и пускането на пазара на тези продукти;

                           4.

                           Структурната политика в секторите на рибното стопанство и аквакултурите, включително финансовите инструменти и фондовете за ориентиране на рибното стопанство с цел оказване на подкрепа на тези сектори;

                           5.

                           Интегрираната морска политика по отношение на риболовната дейност;

                           6.

                           Споразуменията за партньорство в областта на устойчивото рибарство, регионалните риболовни организации и изпълнението на международните задължения в областта на рибарството.

                  XV.   Комисия по култура и образование

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Културните аспекти на Европейския съюз, по-специално:

                                       а)

                                       подобряването на познаването и разпространението на културата,

                                       б)

                                       защитата и насърчаването на културното и езиково многообразие,

                                       в)

                                       опазването и съхраняването на културното наследство, културните обмени и художественото творчество;

                           2.

                           Образователната политика на Съюза, включително областта на европейското висше образование, насърчаването на системата на европейски училища и на обучението през целия живот;

                           3.

                           Аудиовизуалната политика и културните и образователни аспекти на информационното общество;

                           4.

                           Политиката за младежта;

                           5.

                           Развитието на политика в областта на спорта и отдиха;

                           6.

                           Информационната и медийната политика;

                           7.

                           Сътрудничеството с трети страни в областта на културата и образованието и отношенията със съответните международни организации и институции.

                  XVI.   Комисия по правни въпроси

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Тълкуването, прилагането и мониторинга на правото на Съюза, съответствието на актовете на Съюза с първичното право, особено избора на правни основания и съблюдаването на принципите на субсидиарност и пропорционалност;

                           2.

                           Тълкуването и прилагането на международното право, доколкото то засяга Европейския съюз;

                           3.

                           По-доброто законотворчество и опростяването на правото на Съюза;

                           4.

                           Правната защита на правата и прерогативите на Парламента, включително участието му в дела пред Съда на Европейския съюз;

                           5.

                           Актове на Съюза, които засягат правния ред на държавите членки, по-специално в областта на:

                                       а)

                                       гражданското и търговското право,

                                       б)

                                       дружественото право,

                                       в)

                                       правото в областта на интелектуалната собственост,

                                       г)

                                       процесуалното право;

                           6.

                           Мерки относно съдебното и административно сътрудничество по гражданскоправни въпроси;

                           7.

                           Отговорността за околната среда и санкциите за екологични престъпления;

                           8.

                           Етичните въпроси, свързани с новите технологии, при прилагане на процедура с асоциирани комисии — със съответните комисии;

                           9.

                           Устава на членовете на Парламента и Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз;

                           10.

                           Привилегиите и имунитетите, както и проверката на пълномощията на членовете на Парламента;

                           11.

                           Организацията и статута на Съда на Европейския съюз;

                           12.

                           Службата за хармонизация във вътрешния пазар.

                  XVII.   Комисия по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Защитата на правата на гражданите, правата на човека и основните права на територията на Съюза, включително закрилата на малцинствата, както е предвидено в Договорите и в Хартата на основните права на Европейския съюз;

                           2.

                           Необходимите мерки за борба с всички други форми на дискриминация, освен дискриминация по полов признак или дискриминация на работното място или на пазара на труда;

                           3.

                           Законодателството в областта на прозрачността и на защитата на физически лица по отношение на обработката на лични данни;

                           4.

                           Установяването и развитието на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, като същевременно се зачитат принципите на субсидиарност и пропорционалност, по-специално:

                                       а)

                                       мерките относно влизането и движението на лица, убежището и миграцията,

                                       б)

                                       мерките относно интегрираното управление на общите граници,

                                       в)

                                       мерките във връзка с полицейското и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси, включително тероризма, и мерките по същество и процедурните мерки, свързани с разработването на по-последователен подход на Съюза към наказателното право;

                           5.

                           Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании и Агенцията на Европейския съюз за основните права, Европол, Евроюст, Европейския полицейски колеж, Европейската прокуратура и други органи и агенции в същата област;

                           6.

                           Установяването на явна опасност от сериозно нарушаване от страна на държава членка на общите за държавите членки принципи.

                  XVIII.   Комисия по конституционни въпроси

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Институционалните аспекти на Европейския интеграционен процес, по-специално подготовката, инициирането и протичането на обикновени и опростени процедури за преразглеждане на Договора;

                           2.

                           Прилагането на Договора за ЕС и оценката за неговото действие;

                           3.

                           Институционалните последици от преговорите за разширяване на Съюза или за оттегляне от Съюза;

                           4.

                           Междуинституционалните отношения, включително разглеждането на междуинституционалните споразумения съгласно член 127, параграф 2 от Правилника за дейността на ЕП с оглед на одобрението им от Парламента;

                           5.

                           Единната избирателна процедура;

                           6.

                           Политическите партии и политическите фондации на европейско равнище, без да се накърняват компетенциите на Бюрото;

                           7.

                           Установяването на сериозно и системно нарушаване от държава членка на общите за държавите членки принципи;

                           8.

                           Тълкуването и прилагането на Правилника за дейността на ЕП и предложения за неговото изменение.

                  XIX.   Комисия по правата на жените и равенството между половете

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Определянето, насърчаването и защитата на правата на жените в Съюза и свързаните с това мерки на Съюза;

                           2.

                           Насърчаването на правата на жените в трети страни;

                           3.

                           Политиката на равни възможности, включително насърчаването на равенството между мъже и жени по отношение на възможностите на пазара на труда и отношението на работното място;

                           4.

                           Премахването на всички форми на насилие и дискриминация по полов признак;

                           5.

                           Прилагането и по-нататъшното развитие на принципа на равенство между половете във всички сектори;

                           6.

                           Предприемането на последващи действия и прилагането на международни споразумения и конвенции, които засягат правата на жените;

                           7.

                           Насърчаването на информираността относно правата на жените.

                  XX.   Комисия по петиции

               Комисията отговаря за:

                           1.

                           Петициите;

                           2.

                           Организацията на публични изслушвания относно граждански инициативи в съответствие с член 197а;

                           3.

                           Отношенията с Европейския омбудсман.“;

               2.

               Решава, че това решение ще влезе в сила на първия ден от първата месечна сесия през осмия парламентарен мандат;

               3.

               Възлага на своя председател да предаде за сведение настоящото решение на Съвета и на Комисията.


title: 2008/583/ЕО: Решение на Съвета от 15 юли 2008 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО

text:
               16.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 188/21

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 15 юли 2008 година
   за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Решение 2007/868/ЕО
   (2008/583/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 20 декември 2007 г. Съветът прие Решение 2007/868/ЕО за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (2) и за създаване на актуализиран списък на лица и образувания, за които се прилага регламентът.

               (2)

               Съветът изложи на всички лица, групи и образувания, за които това беше практически възможно, причините за включването им в списъка на Решение 2007/868/ЕО. В случая с една група и три лица изменените причини им бяха изложени доколкото е възможно през април 2000 г.

               (3)

               С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 22 декември 2007 г. (3), Съветът уведоми съдържащите се в списъка на Решение 2007/868/ЕО лица, групи и образувания, че е решил да запази присъствието им в списъка. Съветът информира също съответните лица, групи и образувания за възможността да поискат да им бъдат изложени причините на Съвета за включването им в списъка (когато причините не са им били вече съобщени).

               (4)

               Съветът извърши основен преглед на списъка на лица, групи и образувания, за които се прилага Регламент (ЕО) № 2580/2001, в съответствие с изискванията на член 2, параграф 3 от него. При извършването на прегледа Съветът взе предвид бележките, представени му от съответните лица, групи и образувания.

               (5)

               В случая с една група Съветът взе предвид факта, че решението на компетентния орган въз основа на което групата е била включена в списъка, не е в сила от 24 юни 2008 г. Нова информация по отношение на групата обаче беше представена на вниманието на Съвета. Съветът счете, че тази нова информация обосновава включването на групата в списъка.

               (6)

               Съветът определи, че едно лице следва да бъде премахнато от списъка на лица, групи и образувания, за които се прилага Регламент (ЕО) № 2580/2001.

               (7)

               Съветът стигна до заключението, че с изключение на лицето, посочено в съображение 6, изброените в приложението към Обща позиция 2007/871/ОВППС (4) лица, групи и образувания, са били замесени в терористични актове по смисъла на член 1, параграфи 2 и 3 от Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 г. за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (5), че е било взето решение във връзка с тях от компетентен орган по смисъла на член 1, параграф 4 от същата обща позиция и че към тях следва да продължат да се прилагат специалните ограничителни мерки, предвидени в Регламент (ЕО) № 2580/2001.

               (8)

               Списъкът на лицата, групите и образуванията, за които се прилага Регламент (ЕО) № 2580/2001, следва съответно да се актуализира,

         РЕШИ:
   Член 1
   Списъкът, предвиден в член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2580/2001, се заменя със списъка, установен в приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Решение 2007/868/ЕО се отменя.
   Член 3
   Настоящото решение поражда действие в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 15 юли 2008 година.

            За Съвета

            Председател

         M. BARNIER

      (1)  ОВ L 344, 28.12.2001 г., стр. 70. Регламент, последно изменен с Решение 2007/868/ЕО (ОВ L 340, 22.12.2007 г., стр. 100).

      (2)  ОВ L 340, 22.12.2007 г., стр. 100. Решение, последно изменено с Решение 2008/343/ЕО (ОВ L 116, 30.4.2008 г., стр. 25).

      (3)  ОВ C 314, 22.12.2007 г., стр. 42.

      (4)  Изменена с Обща позиция 2008/346/ОВППС на Съвета от 29 април 2008 г. (ОВ L 116, 30.4.2008 г., стр. 53).

      (5)  ОВ L 344, 28.12.2001 г., стр. 93.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Списък на лицата, групите и организациите, визирани в член 1
      1.   ЛИЦА

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (известен още като Naami Hamza, известен още като Mihoubi Faycal, известен още като Fellah Ahmed, известен още като Dafri Rèmi Lahdi), роден на 1.2.1966 г. в Algiers (Алжир), член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  2.

                  ABOUD, Maisi (известен още като Abderrahmane Швейцареца), роден на 17.10.1964 г. в Algiers (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  3.

                  AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (известен още като ABU OMRAN, известен още като AL-MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), роден на 26.6.1967 г. в Qatif-Bab al Shamal (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия

                  4.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, роден в Al Ihsa (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия

                  5.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, роден на 16.10.1966 г. в Tarut (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия

                  6.

                  ARIOUA, Azzedine, роден на 20.11.1960 г. в Constantine, (Алжир) член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  7.

                  ARIOUA, Kamel (известен още като Lamine Kamel), роден на 18.8.1969 г. в Constantine (Алжир) член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  8.

                  ASLI, Mohamed (известен още като Dahmane Mohamed), роден на 13.5.1975 г. в Ain Taya (Алжир) член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  9.

                  ASLI, Rabah, роден на 13.5.1975 г. в Ain Taya (Алжир) член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  10.

                  ATWA, Ali (известен още като BOUSLIM, Ammar Mansour, известен още като SALIM, Hassan Rostom), Ливан, роден през 1960 г. в Ливан, гражданин на Ливан

                  11.

                  BOUYERI, Mohammed (известен още като Abu ZUBAIR, известен още като SOBIAR, известен още като Abu ZOUBAIR), роден на 8.3.1978 г. в Амстердам (Нидерландия) — член на „Hofstadgroep“

                  12.

                  DARIB, Noureddine (известен още като Carreto, известен още като Zitoun Mourad), роден на 1.2.1972 г. в Алжир — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  13.

                  DJABALI, Abderrahmane (известен още като Touil), роден на 1.6.1970 г. в Алжир — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  14.

                  EL FATMI, Nouredine (известен още като Nouriddin EL FATMI, известен още като Nouriddine EL FATMI, известен още като Noureddine EL FATMI, известен още като Abu AL KA'E KA'E, известен още като Abu QAE QAE, известен още като FOUAD, известен още като FZAD, известен още като Nabil EL FATMI, известен още като Ben MOHAMMED, известен още като Ben Mohand BEN LARBI, известен още като Ben Driss Muhand IBN LARBI, известен още като Abu TAHAR, известен още като EGGIE), роден на 15.8.1982 г. в Midar (Мароко), марокански паспорт № N829139 — член на „Hofstadgroep“

                  15.

                  EL-HOORIE, Ali Saed Bin Ali (известен още като AL-HOURI, Ali Saed Bin Ali, известен още като EL-HOURI, Ali Saed Bin Ali), роден на 10.7.1965 г. или на 11.7.1965 г. в El Dibabiya (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия

                  16.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, роден на 10.9.1971 г. в Algiers (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  17.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (известен още като GARBAYA, Ahmed, известен още като SA-ID, известен още като SALWWAN, Samir), Ливан, роден през 1963 г. в Ливан, гражданин на Ливан

                  18.

                  LASSASSI, Saber (известен още като Mimiche), роден на 30.11.1970 г. в Constantine (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  19.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (известен още като ALI, Salem, известен още като BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, известен още като HENIN, Ashraf Refaat Nabith, известен още като WADOOD, Khalid Adbul), роден на 14.4.1965 г. или на 1.3.1964 г. в Пакистан, паспорт № 488555

                  20.

                  MOKTARI, Fateh (известен още като Ferdi Omar), роден на 26.12.1974 г. в Hussein Dey (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  21.

                  NOUARA, Farid, роден на 25.11.1973 г. в Algier (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  22.

                  RESSOUS, Hoari (известен още като Hallasa Farid), роден на 11.9.1968 г. в Algiers (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  23.

                  SEDKAOUI, Noureddine (известен още като Nounou), роден на 23.6.1963 г. в Algiers (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  24.

                  SELMANI, Abdelghani (известен още като Gano), роден на 14.6.1974 г. в Algiers (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  25.

                  SENOUCI, Sofiane, роден на 15.4.1971 г. в Hussein Dey (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  26.

                  SISON, Jose Maria (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma), роден на 8.2.1939 г. в Cabugao (Филипини) — лице с водеща роля в „Комунистическата партия на Филипините“, включително „NPA“

                  27.

                  TINGUALI, Mohammed (известен още като Mouh di Kouba), роден на 21.4.1964 г. в Blida (Алжир) — член на „al-Takfir“ и „al-Hijra“

                  28.

                  WALTERS, Jason Theodore James (известен още като Abdullah, известен още като David), роден на 6.3.1985 г. в Amersfoort (Нидерландия), нидерландски паспорт № NE8146378 — член на „Hofstadgroep“

            2.   ГРУПИ И ОБРАЗУВАНИЯ

                  1.

                  „Организация Abu Nidal“ — „ANO“ (известна още като „Революционен съвет Фатах“, известна още като „Арабски революционни бригади“, известна още като „Черен септември“, известна още като „Революционна организация на мюсюлманите социалисти“)

                  2.

                  „Бригади на мъчениците от Al-Aqsa“

                  3.

                  „Al-Aqsa e.V.“

                  4.

                  „Аl-Takfir“ и „Аl-Hijra“

                  5.

                  „Aum Shinrikyo“ (известна още като „AUM“, известна още като „Aum Supreme Truth“, известна още като „Aleph“)

                  6.

                  „Babbar Khalsa“

                  7.

                  „Комунистическа партия на Филипините“, включваща „Нова народна армия“ — „NPA“ (Филипини), свързана със SISON Jose Maria (известен още като Armando Liwanag, известен още като Joma, който има водеща роля в „Комунистическата партия на Филипините“, включително в „NPA“)

                  8.

                  „Gama'a al-Islamiyya“ (известна още като „Al-Gama'a al-Islamiyya“) (Ислямска група — „IG“)

                  9.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi“ — „IBDA-C“ („Фронт на великите ислямски източни воини“)

                  10.

                  „Hamas“, включително „Hamas-Izz al-Din al-Qassem“

                  11.

                  „Муджахидини на Хизбула“ — „HM“

                  12.

                  „Hofstadgroep“

                  13.

                  „Фондация за спасение и развитие на Светата земя“

                  14.

                  „Международна федерация на младите сикхи“ — „ISYF“

                  15.

                  „Kahane Chai“ (известна още като „Kach“)

                  16.

                  „Khalistan Zindabad Force“ — „KZF“

                  17.

                  „Кюрдска работническа партия“ — „PKK“, (известна още като „KADEK“, известна още като „KONGRA-GEL“)

                  18.

                  „Тигри за освобождението на Tamil Eelam“ — „LTTE“

                  19.

                  Организация „Mujahedin-e Khalq“ — „MEK“ или „MKO“, с изключение на „Национален съвет за съпротива в Иран“ — „NCRI“ (известна още като „Армия за национално освобождение на Иран“ — „NLA“ (въоръженото крило на „MEK“), известна още като „Народни муджахидини на Иран“ — „PMOI“, известна още като „Общество на иранските студенти мюсюлмани“)

                  20.

                  „Ejército de Liberación Nacional“ („Национална армия за освобождение“)

                  21.

                  „Фронт за освобождение на Палестина“ — „PLF“

                  22.

                  „Палестински ислямски джихад“ — „PIJ“

                  23.

                  „Народен фронт за освобождение на Палестина“ — „PFLP“

                  24.

                  „Народен фронт за освобождение на Палестина — Общо командване“ (известна още като „PFLP — General Command“)

                  25.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia“ — „FARC“ („Революционни въоръжени сили на Колумбия“)

                  26.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi“ — „DHKP/C“ (известна още като „Devrimci Sol“ („Революционна левица“), известна още като „Dev Sol“) („Революционна армия/фронт/партия за народно освобождение“)

                  27.

                  „Sendero Luminoso“ — „SL“ („Светъл път“)

                  28.

                  „Stichting Al Aqsa“ (известна още като „Stichting Al Aqsa Nederland“, известна още като „Al Aqsa Nederland“)

                  29.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan“ — „TAK“ (известна още като „Соколи за свободата на Кюрдистан“, известна още като „Ястреби за свободата на Кюрдистан“)

                  30.

                  „Autodefensas Unidas de Colombia“ — „AUC“ („Обединени сили/групи за самозащита на Колумбия“)


title: Решение (ЕС) 2017/471 на Съвета от 28 февруари 2017 година за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

text:
               18.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 73/3

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/471 НА СЪВЕТА
   от 28 февруари 2017 година
   за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4 във връзка с член 218, параграф 5 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съответствие с член 41, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията (1) продукти, получени в Норвегия, Швейцария или Турция, с вложени материали, които не са били изцяло получени там, се считат с произход от държава бенефициер, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 45 от посочения делегиран регламент.

               (2)

               В съответствие с член 54 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 системата за кумулация се прилага, при условие че Норвегия предоставя реципрочно същото третиране на продукти с произход от държавите бенефициери, в които са вложени материали с произход от Съюза.

               (3)

               Що се отнася до Норвегия, системата на кумулация първоначално беше въведена чрез споразумение под формата на размяна на писма между Съюза и Норвегия. Размяната на писма се състоя на 29 януари 2001 г. след одобрение на Съвета с Решение 2001/101/ЕО (2).

               (4)

               Норвегия измени своите правила за произход по общата система за преференции (ОСП), за да гарантира, че прилага концепция за произход, съответстваща на тази, определена в правилата за произход по ОСП на Съюза. Следователно е необходимо споразумението под формата на размяна на писма между Съюза и Норвегия да се преразгледа.

               (5)

               Системата за взаимно приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, от Съюза, Норвегия и Швейцария следва да продължи да се прилага в рамките на преработена размяна на писма и да се прилага под условие от Турция с цел да се улесни търговията между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция.

               (6)

               Освен това променените през 2010 г. правила за произход по ОСП на Съюза предвиждат въвеждането на нова система от 1 януари 2017 г. за установяване на доказателствата за произход от страна на регистрираните износители, която да се прилага от 1 януари 2017 г. В тази връзка също трябва да бъдат направени изменения в размяната на писма.

               (7)

               Като подготовка за прилагането на тази нова система и свързаните с нея правила, на 8 март 2012 г. Съветът упълномощи Комисията да договори споразумение с Норвегия, под формата на размяна на писма, относно взаимното приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, или на заместващи изявления за произход, предвиждащо продукти със съдържание с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да се третират при пристигането им на митническата територия на Съюза като продукти със съдържание с произход от Съюза. Преговорите бяха приключени успешно с парафирането на споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз („Споразумението“).

               (8)

               Споразумението следва да бъде подписано,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Кралство Норвегия за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз при условие на сключването на посоченото споразумение (3).
   Член 2
   Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да подпише(ат) споразумението от името на Съюза
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила на 18 март 2017 г.

      Съставено в Брюксел на 28 февруари 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         J. HERRERA

      (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (ОВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 1).

      (2)  Решение 2001/101/ЕО на Съвета от 5 декември 2000 г. относно одобряването на Споразумение под формата на размяна на писма между Общността и всяка от страните от Европейската асоциация за свободна търговия която предоставя тарифни преференции в съответствие с Общата система за преференции (Норвегия и Швейцария), като предвижда стоки с норвежки или швейцарски произход да се разглеждат при тяхното пристигане на митническата територия на Общността като стоки с произход от Общността (реципрочно споразумение) (ОВ L 38, 8.2.2001 г., стр. 24).

      (3)  Текстът на споразумението ще бъде публикуван заедно с решението за сключването му.