title: Решение (ЕС) 2015/547 на Комисията от 1 април 2015 година относно изискванията за безопасност, които трябва да бъдат обхванати от европейските стандарти за камини без димоход, работещи със спирт, съгласно Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата безопасност на продуктите  Текст от значение за ЕИП

text:
               2.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 90/14

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/547 НА КОМИСИЯТА
   от 1 април 2015 година
   относно изискванията за безопасност, които трябва да бъдат обхванати от европейските стандарти за камини без димоход, работещи със спирт, съгласно Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата безопасност на продуктите
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (1), и по-специално член 4, параграф 1, буква а) от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Продуктите, които отговарят на националните стандарти, с които се въвеждат европейските стандарти, разработени съгласно Директива 2001/95/ЕО, и за които има позоваване в Официален вестник на Европейския съюз, се ползват от презумпцията за безопасност.

               (2)

               Европейските стандарти следва да се разработват въз основа на изисквания, чиято цел е да се гарантира, че продуктите, които съответстват на тези стандарти, отговарят на общото изискване за безопасност, установено в член 3 от Директива 2001/95/ЕО.

               (3)

               Не съществуват европейски стандарти за камините без димоход, работещи със спирт, въпреки че според съществуващите проучвания с тях са свързани различни опасности (2)
                   (3). Много модели са проектирани с отделими горивни контейнери, които са поставени в камера в камината, и следователно в камерата може да се получи разлив на гориво. Впоследствие то може да се изпари, да повиши температурата си и да предизвика внезапно горене. Бързото разпространение на пламъка води до риск от изгаряния за ползвателя и може да възпламени намиращи се наоколо материали. Презареждането на камина с етанол, докато е още гореща, е много опасно, тъй като етанолът може да се изпари бързо, да се възпламени и да предизвика експлозия. Възможно е стоящи самостоятелно на пода модели да бъдат поставени твърде близо до горими материали и това може да впоследствие да причини пожари. Неправилното инсталиране на камина, монтирана на стената, може да причини пренагряване, което от своя страна може да доведе до откачане от стената на камината по време на нейното функциониране (4). Също така съществува риск стоящите самостоятелно на пода модели да се преобърнат. Ако се случи това, възпламененото гориво може да се разлее извън камината и да разпространи огъня в заобикалящото помещение.

               (4)

               Изгарянето на горива в камини без димоход, работещи със спирт, може да изложи на риск здравето на човека. При непълно изгаряне се образува въглероден моноксид, който е токсично съединение. При пълно изгаряне се образува въглероден диоксид, който е опасен за здравето и може да доведе до хипервентилация.

               (5)

               Освен това инсталирането на камини без димоход не изисква проверка от страна на съответните органи.

               (6)

               Следователно е целесъобразно да се определят изискванията, необходими за да се гарантира, че камините без димоход, работещи със спирт, отговарят на изискването за обща безопасност, посочено в член 3 от Директива 2001/95/ЕО.

               (7)

               Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета за общата безопасност на продуктите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Определение
   За целите на настоящото решение се прилага следното определение:

               „камина без димоход, работеща със спирт“ означава уред, който:

                           а)

                           е проектиран да създава декоративен пламък чрез изгаряне на спирт, но който не е подходящ за основно отопление; както и

                           б)

                           не е проектиран да бъде свързан с димоотвод.

         Член 2
   Обхват
   Настоящото решение се прилага по отношение на всички битови камини без димоход и техните принадлежности, когато същите са предназначени за употреба в закрити помещения. Камините с обем на горивната камера под 0,2 l, специално проектирани за готвене на храна и за поддържане на храната топла, не попадат в обхвата на настоящото решение.
   Член 3
   Изисквания за безопасност
   Специфичните изисквания за безопасност за посочените в член 1 камини без димоход, работещи със спирт, които трябва да бъдат обхванати от европейските стандарти съгласно член 4 от Директива 2001/95/ЕО, са посочени в приложението към настоящото решение.
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 1 април 2015 година.

            За Комисията

            Председател

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ОВ L 11, 15.1.2002 г., стр. 4.

      (2)  Storesund A. K, Mai T. T. & Sesseng C, 2010, ‘Ethanol-fuelled, flue-less fireplaces. An evaluation’, SINTEF. http://nbl.sintef.no/publication/lists/docs/NBL_A09127.pdf

      (3)  http://www.sik.dk/content/download/5561/77087/version/1/file/Report+-+Bio+fireplaces+-+v5-3+(2).pdf

      (4)  http://www.cpsc.gov/CPSCPUB/PREREL/prhtml11/11164.html

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНОСТ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО КАМИНИТЕ БЕЗ ДИМОХОД, РАБОТЕЩИ СЪС СПИРТ

      1.1.   Конструктивни и проектни изисквания

         Основни изисквания

      Камините без димоход, работещи със спирт, за употреба в домашни условия, трябва да имат максимален разход на гориво, който отговаря на топлинна мощност от 4,5 kW.
      Камините без димоход, работещи със спирт, се произвеждат от материали, които не се поддават на пластична деформация при максимално допустимите температури, изброени в раздел „Температури на повърхността“. Материалите трябва да имат достатъчна устойчивост на преобладаващите термични, механични и химични условия.
      Когато се използват екрани срещу пламък, тяхната конструкция и закрепване към камината трябва да бъдат такива, че да могат да издържат на температурите, на които са изложени.
      В областта на контакт с пламъка не е позволено да се използват декоративни елементи, например керамична имитация на дърво или чакъл.
      Камините без димоход, работещи със спирт, трябва да бъдат проектирани по такъв начин, че да се предотвратят случайното повторно запалване и обратната дъга.
      Изгарянето на горива в камини без димоход, работещи със спирт, не трябва да излага на риск здравето на човека.
      Камините без димоход, работещи със спирт, трябва да бъдат проектирани по такъв начин, че при разлив на гориво да се предотврати натрупването на горивото в затворени камери в уреда, откъдето същото може да се изпари и да предизвика експлозия.
      Уредът трябва да бъде конструиран по такъв начин, че да се избегне всякакво изтичане на гориво.

         Стабилност

      Евентуалното неволно придвижване или накланяне на камината без димоход, работеща със спирт, по време на нейната работа, не трябва да нарушава безопасността.
      Уредите на колела трябва да са снабдени с лесни за управление спирачки, които могат да се блокират.
      Стоящите самостоятелно камини без димоход, работещи със спирт, трябва да са снабдени с подпори, възпрепятстващи преобръщането им, и стабилността им при удар подлежи на изпитване. Ако камината не преминава това изпитване, тя трябва да бъде изградена по такъв начин, че да остава безопасна по всяко време.
      На изпитване на стабилността при удар подлежат и неподвижните уреди. Куките за окачване на стената трябва да бъдат направени по такъв начин, че да не се допуска откачане на устройството от куките при неволно повдигане нагоре.

         Принадлежности (напр. колела или ръкохватки), улесняващи движението на камината

      Камините без димоход, работещи със спирт, които имат колела и/или ръкохватки, предназначени да се даде възможност камините да бъдат придвижвани, трябва да бъдат проектирани по такъв начин, че огънят да трябва да бъде изгасен преди преместването на камината.

         Запалване

      При запалване на камина без димоход, работеща със спирт, потребителят трябва да бъде в състояние да остане на безопасно хоризонтално разстояние от уреда. Като алтернатива камината без димоход, работеща със спирт, трябва да бъде оборудвана с безопасно вградено устройство за запалване.

         Функциониране на запалената камина

      Камината без димоход, работеща със спирт, трябва да гори със стабилен пламък, при който не се отделят сажди. Когато камината е запалена, разходът на гориво следва да остава постоянен, без да има риск от излизане от контрол на горелката.

         Изгасяне на огъня

      Потребителят трябва да бъде в състояние да изгаси по безопасен начин и по всяко време огъня в камината без димоход, работеща със спирт.

         Повторно запалване

      Проектирането на камината без димоход, работеща със спирт, трябва да дава възможност за безопасно повторно запалване на уреда дори ако контейнерът не е пълен.

         Предотвратяване на повторно запалване, когато не е безопасно

      Не трябва да бъде възможно камината без димоход, работеща със спирт, да се запалва повторно, докато всички части на уреда, включително горелката, не достигнат безопасна температура от 60 °C или по-ниска. Инструкциите за употреба трябва да включват информация за времето, необходимо на камината да се охлади достатъчно, за да може да бъде повторно запалена по безопасен начин, така че потребителят да не прави опити за принудително повторно запалване чрез непозволено манипулиране на защитното устройство, предотвратяващо повторно запалване при опасни температури.

         Зареждане и презареждане

      Камината без димоход, работеща със спирт, трябва да бъде така проектирана, че зареждането и презареждането да се извършват по безопасен начин, и да е възпрепятствано презареждането на резервоара ѝ когато камината е запалена.
      Не трябва да бъде възможно презареждане на резервоара, когато камината е запалена. Потребителите следва да бъдат уведомени чрез инструкциите за употреба, доставени с камината без димоход, работеща със спирт, че резервоарът не трябва да се пълни по време на функциониране. Тази информация следва да бъде представена ясно и вниманието на потребителя трябва да бъде насочено към нея. Освен това, същата информация трябва да бъде съобщена с подходящи предупредителни етикети на видно място върху самия уред.

         Достъпни повърхности

      Ако камината е монтирана в съответствие с инструкциите за монтиране, дадени от производителя, не трябва да е възможно потребителят да влезе случайно в контакт с пламъка, горелката или друга активна или гореща повърхност на камината.

         Температури на повърхностите

      Достъпните повърхности, с изключение на активните повърхности, не трябва да достигат температури, които не са безопасни, по време на функциониране на камината без димоход, работеща със спирт.
      Увеличението на температурата (измерено от началната температура при запалване) на повърхностите, които не са предназначени за контакт с потребителя по време на функциониране на камината, следва да не надвишава:

                  —

                  60 K за метали или метални повърхности;

                  —

                  65 K за емайлирани метални повърхности;

                  —

                  80 K за стъклени и керамични повърхности;

                  —

                  100 K за пластмасови повърхности; както и

                  —

                  70 K за повърхности, произведени от какъвто и да е друг материал.

            Увеличението на температурата (измерено от началната температура при запалване) на повърхностите, които са предназначени за контакт с потребителя по време на функциониране на камината, т.е. онези, за които може да се наложи да бъдат в контакт с потребителя с оглед управление на функционирането на камината, следва да не надвишава:

                  —

                  35 K за метали или метални повърхности;

                  —

                  45 K за емайлирани метални и керамични повърхности; както и

                  —

                  60 K за повърхности, произведени от пластмаси или друг подобен материал.

            Тези гранични стойности се прилагат също за повърхностите и въздушното пространство в рамките на 50 mm от областта на пламъка.
      Стъклените повърхности (например екрани) и техните закрепващи елементи, за които би могло основателно да се предположи, че са горещи поради близостта им до открития огън, са освободени от горните изисквания.
      В точката на контакт с пода или с маса, температурата на повърхността на стойката на камината не трябва да надвишава стайната температура с повече от 65 K.
      В допълнение към изискването да не се надвишава стайната температура с повече от 65 K, максималната температура, която не може да бъде надвишавана при никакви обстоятелства, се определя, както следва: в точката на контакт с пода или с маса, температурата на стойката на камината трябва да не бъде по-висока от 85 °C, независимо от стайната температура.
      Температурата на повърхността на съседните стени трябва да не надвишава стайната температура с повече от 65 K и никога да не бъде по-висока от 85 °C.
      Температурните граници за ръкохватките и бутоните, предназначени да се използват от собственика при обичайното функциониране на камината, трябва да бъдат определени в съответствие с подходящи ръководства, като например ръководство 29 на Европейски комитет за електротехническа стандартизация, в зависимост от материалите, от които са направени. Температурните граници за тези части на камината са по-ниски от посочените по-горе температури.

         Контейнер за гориво и горивна система

      Максималният капацитет за гориво на уреда следва да бъде ограничен в зависимост от риска от пожар и експлозия.
      В стандарта трябва да се изисква при извършването на всички изпитвания резервоарът за гориво да е напълнен до равнището, което е потенциално най-опасно в тази конкретна ситуация.
      Контейнерът за гориво трябва да бъде конструиран по такъв начин, че да се предотврати всякакво изтичане. Безопасността на уреда трябва да не се нарушава при евентуален разлив или препълване.
      Горивната система, включително всички пломби, трябва да притежава достатъчна механична якост, за да издържи на напрежение, предизвикано от очакваната обичайна употреба. Тя следва да бъде достатъчно устойчива на корозия, за да издържа в дългосрочен план въздействието на използваното гориво. Проектирането на горелката трябва да предотвратява появата на корозия.

         Безопасност за децата

      Камината без димоход, работеща със спирт, трябва да бъде проектирана по такъв начин, че да предотвратява контакта на деца с горивото и/или пламъка.
      1.2.   Оборудване и приспособления за монтиране на камината

         Системи за монтиране

      Системите за монтиране, предоставени с камината без димоход, работеща със спирт, трябва да притежават достатъчна механична якост и устойчивост на високи температури, за да поддържат по безопасен начин камината по време на нейния очакван експлоатационен живот.
      Ако уредът е проектиран така, че да бъде закрепен към пода, стената или тавана, системата за закрепване/монтиране трябва да бъде проектирана така, че да предотвратява случайното разхлабване на уреда.

         Вложки и приспособления

      Ако с камината без димоход, работеща със спирт, се предоставят вложки и приспособления, те трябва да притежават подходяща механична якост и термични характеристики в дългосрочен план.
      Наръчникът на потребителя трябва да предупреждава потребителя да използва само предоставените вложки и приспособления, или такива, които притежават подходяща механична якост и термични характеристики.
      1.3.   Спомагателно оборудване

      Оборудването за безопасното запалване и безопасното гасене на камината се монтира или се доставя с уреда.
      1.4.   Емисии

      Камините без димоход, работещи със спирт, трябва да бъдат конструирани по такъв начин, че да се избегне всякакъв риск за здравето на човека, който би могъл да възникне в резултат от горене или от други емисии, чрез проектиране и конструкция, които са безопасни по своето естество или, когато това е невъзможно, чрез съответните предпазни мерки, включително и предупредителни сигнали, или чрез информация за ползвателите.
      Стандартът следва да се отнася по-специално до:

                  —

                  въглероден моноксид и въглероден диоксид (CO, CO2);

                  —

                  азотни оксиди, като NO, NO2 и NOX;

                  —

                  алдехиди, като формалдехид;

                  —

                  летливи органични съединения (ЛОС);

                  —

                  ароматни въглеводороди, като бензен, и полициклични ароматни въглеводороди;

                  —

                  сажди и други емисии на частици;

                  —

                  емисии от неизгоряло гориво; както и

                  —

                  всякакви други емисии, които могат да бъдат относими.

            Разпоредбите на стандарта по отношение на въглеродния моноксид и азотните оксиди следва да отразяват най-новата версия на насоките на Световната здравна организация (СЗО) „Насоки на СЗО за качеството на въздуха в затворени помещения: избрани замърсители“ (1) и „Критерии за хигиена на околната среда“ (2).
      Разпоредбите на стандарта по отношение на въглеродния диоксид следва да отразяват Директива 2006/15/ЕО на Комисията (3).
      1.5.   Информация за безопасност, наръчник на потребителя и идентификация на производителя и вносителя

         Общи изисквания

      Информацията за безопасността, заедно с наименованията на производителя и на вносителя, се обозначава върху камината без димоход, работеща със спирт, или върху нейната опаковка, или се включва в инструкциите за употреба.
      В стандарта трябва да бъде посочено точно кои инструкции за безопасност трябва да бъдат поставени върху самия продукт и кои предупреждения и инструкциите могат да бъдат включени в инструкциите за употреба или обозначени на опаковката.
      Информацията следва да бъде предоставена на езика или езиците на държавата, в която камината се предлага за продажба на дребно. Информацията се представя в един непрекъснат раздел, на всеки език, и следва да не бъде прекъсната от друг текст. Допълнителният текст, даден на друг език, следва да не отклонява вниманието от изискваната информация.
      Информацията върху камината трябва да е видима, четлива и незаличима и да е написана върху постоянен етикет или отпечатана директно върху уреда.

         Информация за безопасност

      Информацията за безопасност трябва да бъде видно място и да се съобщава ясно в инструкциите за употреба или върху опаковката и, ако това е посочено в стандарта, върху камината без димоход, работеща със спирт. Тази информация включва най-малко следните елементи:

                  —

                  „Да се използват само видовете и количествата гориво, определени в насоките от наръчника за потребителя.“

                  —

                  „Да се използва само в добре проветрявано помещение.“

                  —

                  „Никога не зареждайте гориво в уреда по време на функционирането му или докато е още горещ.“

                  —

                  „Никога не препълвайте контейнера и внимателно отстранявайте всеки разлив на гориво преди запалване на уреда.“

                  —

                  „Да се използва само в помещение, в което не се образуват въздушни течения.“

                  —

                  „Никога не запалвайте уреда, докато е горещ.“

                  —

                  „Никога не движете уреда по време на функционирането му.“

                  —

                  „Никога не оставяйте без надзор малки деца или домашни любимци в близост до запалената камина.“

                  —

                  „Монтирането, използването и поддръжката се извършват само в съответствие с инструкциите на производителя.“

            Уреди, които са снабдени с колела, трябва да включват също така следната инструкция: „Винаги блокирайте спирачките преди използването на камината.“
      Освен това следва да бъде посочено минималното безопасно разстояние, на което може да се постави камината от запалими материали.
      Потребителите трябва да бъдат уведомени и за установените практики за обозначаване на горива, и по-специално по отношение на информацията за свойствата на различните горива, съобщена чрез етикетирането им.
      Писмената информация за безопасност може да бъде придружена с подходящи пиктограми, когато това се допуска в стандарта.

         Наръчник на потребителя

      Камината без димоход, работеща със спирт, се доставя с наръчник на потребителя, който включва следната информация:

                  —

                  изискваното (минимално) разстояние от горивната камера, на което може да бъде монтирано устройство за запалване на камината без димоход, работеща със спирт;

                  —

                  изисквани характеристики на стената (или друга структура) за монтиране на камината без димоход, работеща със спирт, включително инструкции по отношение на подходяща въздушна междина за вентилация;

                  —

                  изисквания относно приспособленията, използвани за закрепване на камини без димоход, работещи със спирт, на стената (и на стоящите самостоятелно камини, когато е уместно).

                  —

                  изисквания относно разполагането и елементите на строителната конструкция около стоящата самостоятелно камина без димоход, работеща със спирт, по-специално пода и, когато е уместно, тавана; както и

                  —

                  изисквания относно стената, на която следва да бъде монтирана камината без димоход, работеща със спирт, включително конкретно упоменаване на типовете стени, при които следва да бъдат положени особени грижи, като например гипсови стени или дървени стени.

            Освен това наръчникът на потребителя трябва да предоставя информация за:

                  —

                  видът или видовете гориво, които могат да се използват и добавките, разрешени за използване в тези горива, за да се гарантира, че камината без димоход, работеща със спирт, функционира по безопасен начин и че максималните стойности на емисиите не се превишават;

                  —

                  необходимото проветряване на помещението;

                  —

                  минималното безопасно разстояние от запалими материали, на което може да бъде поставена камината; както и

                  —

                  минималните размери на помещението или минималната подова площ.

            Освен това в наръчника на потребителя трябва:

                  —

                  да се обяснява как да се зарежда гориво в камината без димоход, работеща със спирт (и да се предупреждават потребителите да не зареждат гориво в гореща камина);

                  —

                  да се обяснява как да се съхранява гориво по безопасен начин и да се посочват ограниченията при съхранение в затворени помещения, наложени от националното и/или регионалното законодателство в държавата, в която уредът се пуска на пазара.

                  —

                  да се обяснява как да бъде загасена камина без димоход, работеща със спирт;

                  —

                  да се предоставя информация относно подходящото противопожарно оборудване и да се препоръчва разполагането на такова оборудване в близост до камината;

                  —

                  да се предупреждава, че камината без димоход, работеща със спирт, не трябва да се използва в среда, в която се образуват въздушни течения;

                  —

                  да се дават инструкции за безопасно запалване и повторно запалване на камината;

                  —

                  да се предупреждава, че гореща камина без димоход, работеща със спирт, не трябва да бъде запалвана; както и

                  —

                  да се дават инструкции на потребителите никога да не движат камината без димоход, работеща със спирт, по време на нейното функциониране и, ако камината е снабдена с колела, да блокират спирачките по време на функционирането на уреда.

         Идентификация на производителя и на вносителя

      Производителите (4) посочват своето наименование, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху самата камина без димоход, работеща със спирт, или върху нейната опаковка и в документ, който придружава камината.
      Те следва също така да поставят информация, която позволява идентификация на продукта (сериен или партиден номер) върху самия продукт.
      Вносителите (5) посочват своето наименование, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху самата камина без димоход, работеща със спирт, или върху нейната опаковка и в документ, който придружава камината. В случаите, когато вносителят би трябвало да отвори опаковката само за да постави тази изисквана информация върху самия продукт, е достатъчно да се посочат наименованието, регистрираното търговско наименование или регистрираната търговска марка и пощенският адрес, на който може да се осъществи връзка с него, върху опаковката или в документ, който придружава камината.

         (1)  Световна здравна организация (2010 г.): http://www.euro.who.int/en/health-topics/environment-and-health/air-quality/publications/2010/who-guidelines-for-indoor-air-quality-selected-pollutants

         (2)  http://www.who.int/ipcs/publications/ehc/ehc_alphabetical/en/index.html

         (3)  Директива 2006/15/ЕО на Комисията от 7 февруари 2006 г. за установяване на втори списък на индикативни гранични стойности на професионална експозиция при прилагането на Директива 98/24/ЕО на Съвета и за изменение на Директиви 91/322/ЕИО и 2000/39/ЕО (ОВ L 38, 9.2.2006 г., стр. 36).

         (4)  Както е определено в член R1 от глава R1 от приложение I към Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Решение 93/465/ЕИО (ОВ L 218, 13.8.2008 г., стр. 82).

         (5)  Вж. бележка под линия 4.


Важна правна забележка

|

52007BP0124(01)

1. Решение на Европейския парламент от 24 април 2007 г. относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за авиационна безопасност за 2005 финансова година (C6-0398/2006 - 2006/2165(DEC))

Официален вестник n° 074 E , 20/03/2008 стр. 0250 - 0251

		1.Решение на Европейския парламент от 24 април 2007 г. относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за авиационна безопасност за 2005 финансова година (C6-0398/2006 — 2006/2165(DEC))Европейският парламент,- като взе предвид окончателния годишен отчет на Европейската агенция за авиационна безопасност за 2005 финансова година [1],- като взе предвид доклада на Сметната палата за окончателния годишен отчет на Европейската агенция за авиационна безопасност за 2005 финансова година [2] заедно с отговора на Агенцията,- като взе предвид препоръката на Съвета от 27 февруари 2007 г. (5711/2007 — C6-0080/2007),- като взе предвид Договора за ЕО, и п о-специално — член 276 от него,- като взе предвид Регламент на Съвета (EО, Eвратoм) № 1605/2002 от 25 юни 2002 г. относно финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности [3], и п о-специално — член 185 от него,- като взе предвид Регламент (ЕО) № 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност [4], и п о-специално — член 49 от него,- като взе предвид Регламент (EО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности [5], и п о-специално — член 94 от него,- като взе предвид член 71 и приложение V от своя правилник,- като взе предвид доклада на Комисията по бюджетен контрол и становището на Комисията по транспорт и туризъм (A6-0121/2007),1. Освобождава от отговорност изпълнителния директор на Европейската агенция за авиационна безопасност във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за 2005 финансова година;2. Представя своите забележки в следващата по-долу резолюция;3. Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на изпълнителния директор на Европейската агенция за авиационна безопасност, на Съвета, Комисията и Сметната палата, и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).[1] ОВ C 266, 31.10.2006 г., стр. 10.[2] ОВ C 312, 19.12.2006 г., стр. 6.[3] ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (EО, Евратом) № 1995/2006 (ОВ L 390, 30.12.2006 г., стр. 1).[4] ОВ L 240, 7.9.2002 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент на Комисията (ЕО) № 1701/2003 (ОВ L 243, 27.9.2003 г., стр. 5).[5] ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2016/1841 на Съвета от 5 октомври 2016 година за сключване, от името на Европейския съюз, на Парижкото споразумение, прието по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата

text:
               19.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 282/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1841 НА СЪВЕТА
   от 5 октомври 2016 година
   за сключване, от името на Европейския съюз, на Парижкото споразумение, прието по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               На 21-вата конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (РКООНИК), състояла се в Париж от 30 ноември до 12 декември 2015 г., беше приет текстът на споразумение относно засилването на глобалните действия в отговор на изменението на климата.

               (2)

               Парижкото споразумение беше подписано на 22 април 2016 г. в съответствие с Решение (ЕС) 2016/590 на Съвета (2).

               (3)

               Парижкото споразумение ще влезе в сила на 30-ия ден след датата, на която най-малко 55 страни по РКООНИК с изчислен общ дял от най-малко 55 % от общите емисии на парникови газове са депозирали своите инструменти за ратификация, приемане, одобрение или присъединяване. Страните по РКООНИК включват Съюза и неговите държави членки. В заключенията си от 18 март 2016 г. Европейският съвет подчерта необходимостта Съюзът и неговите държави членки да сключат Парижкото споразумение възможно най-скоро и навреме, за да бъдат страни по него към момента на влизането му в сила.

               (4)

               Парижкото споразумение заменя подхода, възприет в Протокола от Киото от 1997 г.

               (5)

               Парижкото споразумение, наред с другото, определя дългосрочна задача в съответствие с целта повишаването на температурата в световен мащаб да се ограничи значително под 2 °C над равнищата от прединдустриалния период, както и да се полагат усилия то да се задържи на 1,5 °С над тези равнища. За да се постигне тази цел, страните ще подготвят, обявят и поддържат последователни национално определени приноси.

               (6)

               Съгласно Парижкото споразумение от 2023 г. нататък страните ще трябва да предприемат на всеки пет години глобален преглед въз основа на най-новите научни постижения и изпълнението до момента, за да проследяват напредъка и да обмислят намаляването на емисиите, адаптирането и предоставената подкрепа, като всеки следващ национално определен принос на дадена страна трябва да представлява напредък спрямо нейния валиден към съответния момент национално определен принос и да отразява най-амбициозните ѝ очаквания.

               (7)

               В заключенията на Европейския съвет от 23 и 24 октомври 2014 г. относно рамката за политиките в областта на климата и енергетиката в периода до 2030 г. беше приета обвързваща цел за намаление с най-малко 40 % на вътрешните емисии на парникови газове във всички сектори на икономиката до 2030 г. в сравнение с 1990 г. На 6 март 2015 г. Съветът прие този принос на Съюза и неговите държави членки като техен планиран национално определен принос, който беше представен на секретариата на РКООНИК.

               (8)

               В съобщението си, придружаващо предложението за подписване на Парижкото споразумение от страна на Съюза, Комисията подчерта, че преходът към чиста енергия в световен мащаб изисква промени в начина на инвестиране и стимули в целия спектър на политиките. Ключов приоритет на Съюза е създаването на устойчив енергиен съюз, който да осигурява на гражданите сигурно, устойчиво развито, конкурентоспособно и достъпно енергоснабдяване. За постигането на тази цел е необходимо да продължи амбициозната дейност в областта на климата и да бъде постигнат напредък по останалите аспекти на енергийния съюз.

               (9)

               В заключенията си от 18 септември 2015 г. Съветът потвърди, че Съюзът и неговите държави членки възнамеряват да действат съвместно при прилагането на Парижкото споразумение, и приветства намерението на Норвегия и Исландия да участват в това съвместно действие.

               (10)

               Съвместното действие на Съюза и неговите държави членки ще бъде договорено своевременно и ще обхваща съответното равнище на емисии, разпределено на Съюза и на неговите държави членки.

               (11)

               В член 4, параграф 16 от Парижкото споразумение се изисква секретариатът да бъде уведомен за съвместното действие, включително за равнището на емисии, разпределено на всяка от страните в рамките на съответния срок.

               (12)

               Парижкото споразумение съответства на целите на Съюза за опазване на околната среда, посочени в член 191 от Договора, а именно опазване, защита и подобряване на качеството на околната среда; защита на здравето на хората; както и насърчаване на мерки на международно равнище за справяне с регионални или световни проблеми на околната среда, и по-специално борбата с изменението на климата.

               (13)

               Поради това Парижкото споразумение и Декларацията за компетентност следва да бъдат одобрени от името на Съюза,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Парижкото споразумение по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата, прието на 12 декември 2015 г., се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на Парижкото споразумение е приложен към настоящото решение.
   Декларацията за компетентност, приложена към настоящото решение, също се одобрява от името на Съюза.
   Член 2
   Председателят на Съвета посочва лицата, упълномощени да депозират от името на Съюза инструмента за ратификация пред генералния секретар на Организацията на обединените нации в съответствие с член 20, параграф 1 от Парижкото споразумение, заедно с Декларацията за компетентност.
   Член 3
   1.   Държавите членки полагат усилия да предприемат необходимите стъпки с цел депозиране на своите инструменти за ратификация едновременно с депозирането на инструментите на Съюза или възможно най-скоро след това.
   2.   Държавите членки уведомяват Комисията за своите решения да ратифицират Парижкото споразумение или, в зависимост от обстоятелствата, за вероятната дата на приключване на необходимите процедури.
   Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му.

      Съставено в Брюксел на 5 октомври 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         M. LAJČÁK

      (1)  Одобрение от 4 октомври 2016 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Решение (ЕС) 2016/590 на Съвета от 11 април 2016 г. за подписване, от името на Европейския съюз, на Парижкото споразумение, прието по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (ОВ L 103, 19.4.2016 г., стр. 1).


title: Решение на Европейския съвет за системен риск от 16 декември 2015 година относно рамката за координиране във връзка с уведомленията за националните мерки на макропруденциалната политика от съответните органи, издаването на становища и препоръки от ЕССР и за отмяна на Решение ЕССР/2014/2 (ECCP/2015/4)

text:
               12.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 97/28

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК
   от 16 декември 2015 година
   относно рамката за координиране във връзка с уведомленията за националните мерки на макропруденциалната политика от съответните органи, издаването на становища и препоръки от ЕССР и за отмяна на Решение ЕССР/2014/2
   (ECCP/2015/4)
   (2016/C 97/12)
   ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (2), и по-специално член 458 от него,
   като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (3), и по-специално членoве 133, 134, 138 и 139 от нея,
   като взе предвид Препоръка ЕССР/2015/1 на Европейския съвет за системен риск от 11 декември 2015 г. относно признаването и определянето на нивата на антицикличния буфер за експозиции към трети държави (4), и по-специално препоръка А, препоръка Б, точка 3 и препоръка В от нея,
   като взе предвид Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск от 15 декември 2015 г. относно оценката на трансграничните ефекти и доброволната реципрочност за мерките на макропруденциалната политика (5), и по-специално препоръки Б, В и Г от нея,
   като взе предвид Решение ЕССР/2011/1 на Европейския съвет за системен риск от 20 януари 2011 г. за приемане на процедурен правилник на Европейския съвет за системен риск (6), и по-специално член 6 от него,
   като взе предвид Решение ЕССР/2015/3 на Европейския съвет за системен риск от 11 декември 2015 г. относно оценката на съществеността на трети държави за банковата система на Съюза във връзка с признаването и определянето на нива на антицикличния буфер (7), и по-специално член 4 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Европейският съвет за системен риск (ЕССР) отговаря за макропруденциалния надзор в рамките на Съюза. Във връзка с това ЕССР цели да допринесе за предотвратяването или намаляването на системните рискове за финансовата стабилност в Съюза, включително рисковете, които произлизат извън Съюза. Като част от тази задача ЕССР извършва дейност, насочена към избягването на регулаторния арбитраж и трансграничните изтичания, като осигурява прилагането на еднакви или еквивалентни макропруденциални изисквания към едни и същи рискове в Съюза. С цел да осигури ефективността на мерките на макропруденциалната политика ЕССР счита за особено важни три задачи. Тези задачи са му възложени в правото на Съюза и/или произтичат от Регламент (ЕС) № 1092/2010.

               (2)

               На първо място, с член 133 от Директива 2013/36/ЕС и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на ЕССР е възложена задачата да оценява целесъобразността на мерките на макропруденциалната политика, преди те да бъдат приети от държавата членка или от Европейската централна банка.

               (3)

               На второ място, ЕССР оценява евентуалните неблагоприятни трансгранични ефекти от преноса на конкретни мерки на макропруденциалната политика и, ако е получено искане за реципрочност от съответния активиращ орган, оценява дали спрямо предприетите от държавите членки конкретни мерки на макропруденциалната политика следва да бъде приложена реципрочност в Съюза в съответствие с Препоръка ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск. Съгласно член 134 от Директива 2013/36/ЕС и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013 държавите членки могат да поискат от ЕССР да издаде препоръки към други държави членки, с които се изисква реципрочност за мерките им на макропруденциалната политика. В съответствие с правомощията си ЕССР може да препоръча и реципрочност за мерките, чиято реципрочност подлежи на преценка на национално равнище.

               (4)

               На трето място, ЕССР допринася за постигането на съгласуваност в Съюза по отношение на нивата на антицикличния капиталов буфер (АКБ), които се прилагат за експозициите към трети държави. С член 138 от Директива 2013/36/ЕС конкретно му се възлага да издава препоръки с цел да осигури, че тези нива на АКБ са достатъчни за защита на институциите на Съюза от риска от прекомерен кредитен растеж в трети държави. Съгласно член 139 от Директива 2013/36/ЕС ЕССР може да издава препоръки, за да постигне съгласуваност в държавите членки, когато те упражняват предоставените с посочения член правомощия в областта на определянето и признаването на нивата на АКБ за експозиции към трети държави.

               (5)

               Във връзка с първата задача, свързана с оценяването на целесъобразността на някои мерки на макропруденциалната политика преди приемането им, през 2014 г. ЕССР създаде оценяващ екип, на когото беше възложено да анализира тези мерки и да изготвя становища и препоръки. Тъй като между втората и третата задача на ЕССР и първата му задача са налице редица общи аспекти, препоръчително е да се разширят правомощията на съществуващия оценяващ екип с цел те да обхванат и трите задачи. Предвид разширените правомощия на оценяващия екип след това ще бъде необходимо да бъде изменен и съставът му, за да бъде включен по-широк кръг от експертен опит. Освен това мандатът на някои членове на оценяващия екип, назначени съгласно Решение ЕССР/2014/2 на Европейския съвет за системен риск (8), трябва да бъде продължен до изтичането на съответните мандати.

               (6)

               За да може ЕССР да изпълнява тези три задачи, на съответните органи се препоръчва да уведомяват ЕССР за мерките на макропруденциалната политика, включително за онези от тях, които надхвърлят предвидените в правото на Съюза изисквания. Тези изисквания за уведомяване са уредени в член 129, параграф 2, член 130, параграф 2, член 131, параграфи 7 и 12, член 133, член 134, параграф 2, член 136, параграф 7 и член 160 от Директива 2013/36/ЕС, както и в член 99, параграф 7 и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Освен това с Препоръка ЕССР/2015/2 се препоръчва на съответните органи да уведомяват ЕССР за всички приети мерки на макропруденциалната политика.

               (7)

               Различните срокове, в които е необходимо ЕССР да изпълнява съответните си задачи, трябва да бъдат отразени в процедурите за работа на оценяващия екип за всяка една от трите му задачи. По-специално ЕССР ще издава становищата или препоръките си относно въпросната мярка в рамките на един месец от получаването на уведомление в съответствие с член 133 от Директива 2013/36/ЕС и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013. ЕССР ще се стреми да изменя Препоръка ЕССР/2015/2 в рамките на три месеца от момента, в който е уведомен за тези мерки. Ако ЕССР счете, че е необходимо предприемането на действие във връзка с нивото на АКБ, което се прилага за експозициите към конкретна трета държава, той ще се стреми да издаде препоръка в рамките на три месеца от узнаването за наличието на евентуален риск от прекомерен кредитен растеж във въпросната трета държава.

               (8)

               Необходимо е Решение ЕССР/2014/2 да бъде отменено и заменено с настоящото решение, за да се включат двете допълнителни задачи за оценяващия екип и съответните промени в състава му,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Обхват
   1.   С настоящото решение се създава обща процедурна рамка във връзка с издаването на становища и препоръки от ЕССР в отговор на приемането на мерки на макропруденциалната политика в Съюза в посочените в параграф 2 области.
   2.   По-специално с настоящото решение се цели да се уредят процедурите за анализ на мерките на макропруденциалната политика и ако е приложимо, за:

               а)

               издаване на препоръки и становища на ЕССР относно националните мерки на макропруденциалната политика в съответствие с член 133, параграфи 14 и 15 от Директива 2013/36/ЕС и член 458, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013;

               б)

               въвеждане на изменения в Препоръка ЕССР/2015/2, за да бъдат включени допълнителни мерки на макропруденциалната политика, за които е получено уведомление и за които е издадена препоръка за реципрочност в съответствие, но не само, с член 134, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС и член 458, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013;

               в)

               издаване на препоръки на ЕССР относно определянето и признаването на конкретно ниво на АКБ за експозициите към конкретна трета държава в съответствие, но не само, с членове 138 и 139 от Директива 2013/36/ЕС (наричани по-долу „препоръки на ЕССР относно нивата на АКБ за конкретна трета държава“).

         Член 2
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               1)

               „приемане“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               2)

               „ниво на антицикличния буфер“ е нивото на антицикличния буфер, определено съгласно член 128, точка 7 от Директива 2013/36/ЕС;

               3)

               „Darwin“ е вътрешната система за управление на документи на ЕССР;

               4)

               „мярка на макропруденциалната политика“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               5)

               „уведомление“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               6)

               „уведомяващ орган“ е съответният орган, който подава уведомление до ЕССР;

               7)

               „становище“ е всяко становище, издадено от ЕССР след получаването на уведомление относно мярка на макропруденциалната политика съгласно член 133 от Директива 2013/36/ЕС и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013;

               8)

               „реципрочност“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               9)

               „препоръка“ е всяка препоръка, издадена от ЕССР в съответствие, но не само, с член 133, параграф 14, член 134, параграф 4, членове 138 и 139 от Директива 2013/36/ЕС и член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013;

               10)

               „съответен активиращ орган“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               11)

               „съответен орган“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/2;

               12)

               „съответен орган на трета държава“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/1;

               13)

               „трета държава“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/1.

         Член 3
   Публикуване на мерки на макропруденциалната политика
   1.   Когато уведомяват ЕССР за приетите мерки на макропруденциалната политика в обхвата на настоящото решение, съответните органи използват образците, публикувани на уебсайта на ЕССР. Секретариатът на ЕССР публикува мерките на макропруденциалната политика, които съответните органи са приели, публикували и за които са уведомили ЕССР. Уведомяващият орган може да поиска, а ръководителят на секретариата на ЕССР може да одобри, тези мерки да не бъдат публикувани от съображения за финансова стабилност.
   2.   Издадените съгласно настоящото решение становища и препоръки, както и измененията им, се публикуват на уебсайта на ЕССР, след като бъдат одобрени от Генералния съвет. Уведомяващият орган може да поиска, а ЕССР може да реши, тези становища, препоръки или измененията им да не бъдат публикувани от съображения за финансова стабилност. Публичните препоръки, включително измененията им, чиито адресати са съответните органи във всички държави членки, се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Становища и препоръки на ЕССР относно националните мерки на макропруденциалната политика
   1.   Настоящият член се прилага за становищата и препоръките по смисъла на член 1, параграф 2, буква а).
   2.   След като е получено уведомление в съответствие с член 133 от Директива 2013/36/ЕС или член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013, секретариатът на ЕССР незабавно го предоставя чрез Darwin на членовете на Генералния съвет и на оценяващия екип.
   3.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след получаването на посоченото в параграф 2 уведомление членовете на Генералния съвет могат да изразят съществени опасения относно негативните външни фактори, като неблагоприятни трансгранични ефекти от преноса на мярката на макропруденциалната политика, за която е получено уведомлението. Тези членове могат и да съобщят, че техният орган би желал да участва в оценяващия екип като наблюдател, ако все още не е представен там. За да се осигури гладкото и ефективно провеждане на процедурата, членовете изразяват, доколкото е възможно, такива съществени опасения на английски език.
   4.   В рамките на 12 работни за ЕЦБ дни след получаването на уведомлението, в съответствие с параграф 2, оценяващият екип изготвя оценка и проект на становище или препоръка относно целесъобразността на мярката на макропруденциалната политика, като взема предвид съответните изисквания съгласно Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013 от макропруденциална гледна точка и от гледна точка на финансовата стабилност.
   5.   Веднага след като бъде завършен от оценяващия екип, проектът на становище или препоръка се предоставя незабавно от секретариата на ЕССР чрез Darwin за разглеждане от всички членове на Генералния съвет чрез писмена процедура. В рамките на четири работни за ЕЦБ дни след деня на предоставянето членовете на Генералния съвет могат да представят коментари по проекта на становище или препоръка, преди Генералният съвет да вземе решение.
   6.   В рамките на два работни за ЕЦБ дни след крайния срок за представяне на коментарите на членовете на Генералния съвет, оценяващият екип преценява дали проектът на становище или препоръка следва да бъде преразгледан предвид тези коментари и предоставя посредством секретариата на ЕССР окончателния проект на становище или препоръка на Генералния съвет.
   7.   Въз основа на оценката и проекта, изготвени от оценяващия екип, Генералният съвет взема решение относно проекта на становище или препоръка. Освен ако е свикано заседание на Генералния съвет в съответствие с Процедурния правилник на ЕССР, решението на Генералния съвет се взема чрез писмена процедура, като в този случай на членовете на Генералния съвет се дават най-малко пет работни за ЕЦБ дни, за да гласуват. Решението на Генералния съвет се взема най-късно поне един работен за ЕЦБ ден преди изтичането на едномесечния срок, посочен в член 133, параграф 14 от Директива 2013/36/ЕС или член 458, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
   8.   Ако след отправено от ЕССР искане до уведомяващите органи за допълнителна информация получената информация все още не съдържа цялата относима информация, необходима за оценяването на целесъобразността на предвижданата мярка, включително съобразността ѝ със съответните изисквания съгласно Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013, ЕССР може да предостави становище, в което посочва, че не е възможно да бъде направена оценка на спазването на изискванията на Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013. ЕССР може да издаде и негативно становище или препоръка, ако е целесъобразно.
   Член 5
   Препоръка на ЕССР относно реципрочността на мерките на макропруденциалната политика
   1.   Настоящият член се прилага за измененията на Препоръка ЕССР/2015/2 по смисъла на член 1, параграф 2, буква б).
   2.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни, след като ЕССР получи искане за реципрочност от държава членка в съответствие, но не само, с член 134, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС или член 458, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, секретариатът на ЕССР го предоставя чрез Darwin на членовете на Консултативния технически комитет (КТК), Генералния съвет и оценяващия екип.
   3.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след предаването на посочената в параграф 2 информация членовете на Генералния съвет могат да докажат на ЕССР, че мярката на макропруденциалната политика, за която е получено уведомление, би имала значими неблагоприятни трансгранични ефекти от преноса в тяхната юрисдикция, и да съобщят, че техният орган би желал да участва в оценяващия екип като наблюдател, ако все още не е представен там. За да се осигури гладкото и ефективно провеждане на процедурата, членовете на Генералния съвет предоставят, доколкото е възможно, относимата информация на ЕССР на английски език.
   4.   В рамките на 25 работни за ЕЦБ дни след предаването на посочената в параграф 3 информация оценяващият екип изготвя оценка на нуждата от приемането на препоръка за реципрочност и ако е необходимо, проект на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2. Оценяващият екип прави предложение на КТК относно реципрочността на мярката, за която е получено уведомление, и относно средствата, чрез които може да бъде постигната реципрочност в съответствие с Препоръка ЕССР/2015/2:

               а)

               aко оценяващият екип реши, че е необходимо да се обсъди реципрочността на разглежданата мярка, секретариатът на ЕССР представя за обсъждане на заседание на КТК оценката на оценяващия екип и проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2. По време на обсъждането се разглеждат и видовете мерки, чрез които може да бъде постигната реципрочност на разглежданата мярка от други държави членки. Ако в националното законодателство на всички държави членки не съществува мярка, еднаква на разглежданата, оценяващият екип предлага други мерки с еквивалентен ефект, които съответните органи по реципрочността могат да използват на базата на полагане на максимални усилия;

               б)

               aко оценяващият екип реши, че не е необходимо обсъждане, защото мярката, за която е получено уведомление, се основава на експозицията и съществува във всички други държави членки, секретариатът на ЕССР може да предостави чрез Darwin проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 на всички членове на КТК за провеждането на писмена процедура. В този случай с проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 се иска реципрочност на мярката от всички други държави членки, което се осъществява чрез изменение на Препоръка ЕССР/2015/2.

         5.   Ако след заседанието на КТК, на което е обсъждана реципрочността на мярката, или в съответствие с параграф 4, буква б), е необходимо провеждането на писмена процедура в КТК, членовете на КТК могат да представят коментари по проекта на препоръка в рамките на пет работни за ЕЦБ дни след деня на предоставянето ѝ чрез Дарвин.
   6.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след крайния срок за представяне на коментарите на КТК или след деня, в който е проведено заседанието на КТК, на което е обсъждана реципрочността на мярката, секретариатът на ЕССР предоставя — ако е приложимо — проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 на Генералния съвет за консултация чрез Darwin. Ако членовете на КТК представят съществени коментари в рамките на посочената в параграф 5 писмена процедура или по време на заседанието на КТК, подготовката на проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 може да бъде удължена до най-много 25 работни за ЕЦБ дни.
   7.   Генералният съвет може да представи коментари — ако е приложимо — по проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 в рамките на пет работни за ЕЦБ дни след предоставянето на проекта на Генералния съвет.
   8.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след крайния срок за представяне на коментарите на членовете на Генералния съвет, секретариатът на ЕССР — ако е приложимо — предоставя окончателния проект на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 на Генералния съвет за одобрение чрез писмена процедура или го предоставя за одобрение на заседание на Генералния съвет. Генералният съвет може да вземе решение по проекта на изменение на Препоръка ЕССР/2015/2 чрез писмена процедура или по време на заседание на Генералния съвет в съответствие с член 6 от Решение ЕССР/2011/1.
   Член 6
   Препоръки на ЕССР относно нивата на АКБ за конкретна трета държава
   1.   Настоящият член се прилага за препоръките по смисъла на член 1, параграф 2, буква в).
   2.   Към оценяващия екип може да бъде отправено искане да анализира динамиката на кредитирането в трета държава, която би могла да доведе до проект на препоръка на ЕССР относно нивото на АКБ за конкретната трета държава, приложимо спрямо въпросната трета държава, в следните случаи:

               а)

               когато съответният орган на третата държава поиска признаване на ниво на буфера над 2,5 %;

               б)

               когато ЕССР бъде уведомен от определения орган в съответствие с препоръка А, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/1 или когато, за държавите, които са членове на Базелския комитет по банков надзор („БКБН“), секретариатът на ЕССР узнае, че съответният орган на третата държава е определил ниво на АКБ за тази трета държава, което надхвърля 2,5 %;

               в)

               когато ЕССР бъде уведомен от определения орган в съответствие с препоръка А, точка 2 и препоръка Б, точка 3 от Препоръка ЕССР/2015/1;

               г)

               когато ЕССР бъде уведомен от определения орган в съответствие с препоръка В, точка 1 от Препоръка ЕССР/2015/1 или когато нивото на АКБ, определено от съответния орган на третата държава, който е от държава, членуваща в БКБН, е признато въз основа на препоръка на ЕССР и секретариатът на ЕССР узнае, че съответният орган на третата държава е определил по-ниско ниво на АКБ;

               д)

               когато ЕССР бъде уведомен от определения орган в съответствие с препоръка В, точка 2 от Препоръка ЕССР/2015/1 или когато нивото на АКБ, определено от съответния орган на третата държава, който е от държава, членуваща в БКБН, е определено въз основа на препоръка на ЕССР и секретариатът на ЕССР узнае, че съответният орган на третата държава е определил по-ниско ниво на АКБ;

               е)

               когато секретариатът на ЕССР констатира признаци на прекомерен кредитен растеж в една от третите държави, определени като съществени за Съюза съгласно предвиденото в член 4 от Решение ЕССР/2015/3.

         3.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след деня, в който настъпи един от предвидените в параграф 2 случаи, секретариатът на ЕССР предоставя чрез Darwin цялата относима информация на членовете на КТК, Генералния съвет и оценяващия екип. Председателят на оценяващия екип решава дали и кога да уведоми съответния орган на третата държава с цел да покани негов представител да се присъедини към оценяващия екип като наблюдател.
   4.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след предаването на посочената в параграф 3 информация членовете на Генералния съвет могат да докажат на ЕССР, че тяхната държава членка е със съществени експозиции към въпросната трета държава, и да съобщят, че желаят да участват в оценяващия екип като наблюдатели, ако техният орган не е представен там. За да се осигури гладкото и ефективно провеждане на процедурата, членовете предоставят, доколкото е възможно, относимата информация на ЕССР на английски език.
   5.   В рамките на 25 работни за ЕЦБ дни след предаването на посочената в параграф 4 информация оценяващият екип изготвя оценка на нуждата от приемането на препоръка относно нивата на АКБ за конкретната трета държава, които да се прилагат спрямо въпросната трета държава. Ако оценяващият екип счете, че е необходима препоръка, оценката се придружава от проект на препоръка. Секретариатът на ЕССР предоставя оценката и ако е приложимо — проекта на препоръка на заседание на КТК за обсъждане или чрез Darwin на КТК за провеждането на писмена процедура.
   6.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след деня на предоставянето чрез писмена процедура членовете на КТК могат да представят коментари по оценката и ако е приложимо — проекта на препоръка.
   7.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след крайния срок за представяне на коментарите на КТК или след деня, в който е проведено заседанието на КТК, секретариатът на ЕССР предоставя оценката и ако е приложимо — проекта на препоръка на Генералния съвет за консултация чрез Darwin.
   8.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след деня на предоставянето членовете на Генералния съвет могат да представят коментари по оценката и ако е приложимо — проекта на препоръка.
   9.   Ако оценяващият екип счете, че е необходима препоръка, и по време на консултацията с Генералния съвет не са изразени съществени коментари, в рамките на пет работни за ЕЦБ дни след крайния срок за представяне на коментарите на членовете на Генералния съвет, секретариатът на ЕССР предоставя окончателния проект на препоръка на Генералния съвет за одобрение чрез писмена процедура или за одобрение на заседание на Генералния съвет.
   10.   Ако по време на консултацията с Генералния съвет са изразени съществени коментари, секретариатът на ЕССР представя въпроса за обсъждане на следващото заседание на Генералния съвет.
   11.   Генералният съвет може да вземе решение по окончателния проект на препоръка чрез писмена процедура или на заседание на Генералния съвет в съответствие с член 6 от Решение ЕССР/2011/1.
   12.   Процедурата, описана в параграфи 3—11, може да бъде съкратена, ако решението на ЕССР относно нивата на АКБ за експозиции към конкретна трета държава е поискано по спешност. Председателят на оценяващия екип може да реши да съкрати горепосочената процедура по искане на уведомяващия орган и/или въз основа на естеството на базисния риск за банковата система на Съюза.
   Член 7
   Оценяващ екип
   1.   Оценяващият екип изготвя оценки и проекти на становища или препоръки относно мерките на макропруденциалната политика, реципрочността на мерките на макропруденциалната политика и нивата на АКБ за трети държави. Членовете на оценяващия екип и наблюдателите, ако има такива, имат достатъчно ниво на старшинство както от техническа, така и от гледна точка на политиката.
   2.   Председателят на оценяващия екип е ръководителят на секретариата на ЕССР или определен от него/нея заместник.
   3.   Оценяващият екип се състои от: а) двама представители от секретариата на ЕССР, един от които е председателят на оценяващия екип; б) един представител от надзорната функция на ЕЦБ; в) един представител от макропруденциалната функция на ЕЦБ; г) един представител от Европейската комисия; д) един представител от Европейския банков орган (ЕБО); и е) девет представители, всеки един от които представлява национална централна банка (НЦБ) на държава членка. Представителите от НЦБ, които са членове на Управителния комитет, включително представителите от НЦБ, измежду които се назначават първият заместник-председател на ЕССР и председателят на КТК, са сред деветте представители от НЦБ.
   4.   Генералният съвет назначава посочените в параграф 3 девет представители от НЦБ въз основа на кандидатурите, предложени от НЦБ, които са членове на Генералния съвет. Те се назначават за същия срок като представителя на техния орган в Управителния комитет, а в останалите случаи, за срок от три години. Ако техният орган не е представен в Управителния комитет, представителите на НЦБ от оценяващия екип могат да бъдат назначени отново.
   5.   Всички други членове на оценяващия екип се назначават за неограничен срок.
   6.   Всички институции, членуващи в ЕССР, които са представени в оценяващия екип, могат да променят членовете си или да определят повече от едно лице въз основа на необходимия експертен опит и вида оценка, която трябва да бъде извършена от оценяващия екип съгласно член 1, параграф 2. Тези промени трябва да бъдат одобрени от председателя на оценяващия екип. В състава на оценяващия екип се осигурява балансирано представителство на държавите членки както от еврозоната, така и извън нея.
   7.   В оценяващия екип могат да участват наблюдатели с цел да допринесат към обсъжданията. Наблюдатели могат да бъдат най-много двама представители от държава членка, един от НЦБ и един от съответния орган или други органи, представени в Генералния съвет на ЕССР, който е изразил съществени опасения в съответствие с член 4, параграф 3, посочил е, че съответната мярка на макропруденциалната политика би имала значими неблагоприятни трансгранични ефекти от преноса на национално равнище в съответствие с член 5, параграф 3 или е от държава членка, чиито експозиции към въпросната трета държава са съществени в съответствие с член 6, параграф 4. Членовете на Генералния съвет координират националната представителност в оценяващия екип със съответните национални органи, ако те не са представени в Генералния съвет и обсъжданата мярка е от тяхната компетентност. Когато се изготвя препоръка или становище в съответствие с член 133, параграфи 14 и 15 от Директива 2013/36/ЕС и член 458, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, наблюдатели са представителите от Комисията и ЕБО. Наблюдатели в оценяващия екип могат да бъдат и най-много двама представители от държава членка, която е подала уведомление за мярка на макропруденциалната политика и/или е поискала реципрочност на мярка на макропруденциалната политика, един от съответната НЦБ и един от националния съответен орган. Като наблюдатели могат да бъдат поканени и представители от третите държави, чиито нива на АКБ се обсъждат, като в този случай те са обвързани от споразумения за поверителност.
   8.   Ако съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (9) вместо националния орган ЕЦБ подаде уведомление за мярка на макропруденциалната политика на национално равнище, ЕЦБ е представена от двама наблюдатели, а съответната държава членка е представена от двама наблюдатели, определени съгласно процедурата, описана в параграф 7.
   9.   За да се избегне конфликт на интереси при оценката на мерките на макропруденциалната политика съгласно член 1, параграф 2, буква а), временно се преустановява статутът им на членове на оценяващия екип, без да се назначава техен заместник, на представителите на държавата членка или на ЕЦБ във всички случаи, когато съответните органи на държавата членка или ЕЦБ са подали уведомление за мярка на макропруденциалната политика, изразили са съществени опасения относно мярката за макропруденциалната политика или са поискали реципрочност за мярка на макропруденциалната политика, която подлежи на оценка от оценяващия екип.
   10.   Членовете на оценяващия екип изготвят проекти на становища или препоръки в съответствие с член 4, параграф 4, член 5, параграф 4 и член 6, параграф 5, които Генералният съвет може да гласува. Членовете на оценяващия екип се стремят да постигнат консенсус. Когато обстоятелствата налагат това, в оценката, която представя на Генералния съвет, той може да изложи мнението на мнозинството и на малцинството.
   Член 8
   Преходни разпоредби
   1.   Деветте представители на НЦБ, назначени в съответствие с член 5, параграфи 2 и 8 от Решение ЕССР/2014/2 остават на поста си до края на първоначалния мандат, посочен в член 5, параграф 8 от Решение ЕССР/2014/2.
   2.   След изтичането на първоначалния двугодишен мандат на 27 януари 2016 г., четиримата съответни представители на НЦБ се заменят от един представител от всяка от четирите НЦБ, представени в Управителния комитет. Ако НЦБ от Управителния комитет е вече представена в оценяващия екип след 27 януари 2016 г., нейният член в оценяващия екип се заменя от представител на НЦБ, от която е назначен председателят на КТК.
   3.   След изтичането на първоначалния тригодишен мандат на 27 януари 2017 г., петимата съответни представители на НЦБ се заменят от четирима представители от четири НЦБ, назначени в съответствие с член 7, параграф 4, и един представител на НЦБ, от която е назначен първият заместник-председател на ЕССР.
   Член 9
   Отмяна
   Настоящото решение отменя и заменя Решение ЕССР/2014/2.
   Член 10
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2016 г.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 16 декември 2015 година.

            Председател на ЕССР

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338.

      (4)  Версията на английски език е достъпна на уебсайта на ЕССР www.esrb.europa.eu.

      (5)  Версията на английски език е достъпна на уебсайта на ЕССР www.esrb.europa.eu.

      (6)  ОВ C 58, 24.2.2011 г., стр. 4.

      (7)  Версията на английски език е достъпна на уебсайта на ЕССР www.esrb.europa.eu.

      (8)  Решение ЕССР/2014/2 на Европейския съвет за системен риск от 27 януари 2014 г. относно рамката за координиране относно уведомленията за националните мерки на макропруденциалната политика от компетентните или определените органи и предоставянето на становища и издаването на препоръки от ЕССР (ОВ C 98, 3.4.2014 г., стр. 3).

      (9)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63).


title: Решение на Съвета от 22 декември 2004 година относно сключването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската икономическа общност и Конфедерация Швейцария от 22 юли 1972 година относно разпоредби, приложими за преработените селскостопански продукти

text:
Важна правна забележка

|

32005D0045

Официален вестник n° L 023 , 26/01/2005 стр. 0017 - 0018

		20041222Решение на Съветаот 22 декември 2004 годинаотносно сключването и временното прилагане на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската икономическа общност и Конфедерация Швейцария от 22 юли 1972 година относно разпоредби, приложими за преработените селскостопански продукти(2005/45/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133, във връзка с член 300, параграф 2 и член 300, параграф 4 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) Съветът упълномощи Комисията да води преговори с Конфедерация Швейцария за сключване на Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската икономическа общност и Конфедерация Швейцария от 22 юли 1972 г. относно разпоредби, приложими за преработени селскостопански продукти.(2) С Решение на Съвета от 20 октомври 2004 г. [1] и под условие за сключването му на по-късна дата, Споразумението бе подписано от страна на Общността на 26 октомври 2004 г.(3) Споразумението предвижда временното му прилагане до влизането му в сила.(4) Споразумението следва да бъде одобрено,РЕШИ:Член 1Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската икономическа общност и Конфедерация Швейцария от 22 юли 1972 г. относно разпоредби, приложими за преработени селскостопански продукти, се одобрява от името на Общността.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Становището, която трябва вземе Общността по отношение на решения или препоръки на Съвместния комитет, основаващи се на член 7 от Протокол № 2 към Споразумението, се постановява от Комисията.Член 3Председателят на Съвета извършва нотифицирането, предвидено в член 5, параграф 1 от Споразумението, от името на Общността [2].Член 4В съответствие с член 5, параграф 2 от Споразумението и до влизането му в сила Споразумението се прилага временно от 1 февруари 2005 г., при условие че мерките по прилагане, определени в член 5, параграф 4 от Протокол № 2, са приети по същото време.Член 5Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 22 декември 2004 година.За СъветаПредседателC. Veermann[1] Все още непубликувано в Официален вестник.[2] Датата на влизане в сила на Споразумението се публикува в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.--------------------------------------------------


title: Решение на Общия съд от 27 януари 2016 година относно съдебната ваканция

text:
               29.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 111/2

         РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД
   от 27 януари 2016 година
   относно съдебната ваканция
   (2016/C 111/02)
   ОБЩИЯТ СЪД
   като взе предвид член 41, параграф 2 от Процедурния правилник,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

      Член 1

   Определя за съдебната година, започваща на 1 септември 2016 г., датите на съдебната ваканция по смисъла на член 41, параграфи 2 и 6 от Процедурния правилник, както следва:

               —

               Коледа 2016 г.: от понеделник 19 декември 2016 г. до неделя 8 януари 2017 г. включително;

               —

               Великден 2017 г.: от понеделник 10 април 2017 г. до неделя 23 април 2017 г. включително;

               —

               лятна ваканция 2017 г.: от петък 21 юли 2017 г. до неделя 3 септември 2017 г. включително.

      Член 2

   Настоящото решение влиза в сила в деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Люксембург на 27 януари 2016 година.

            Секретар

         E. COULON

            Председател

         M. JAEGER


title: Решение (ЕС) 2015/799 на Съвета от 18 май 2015 година за оправомощаване на държавите членки да станат страна, в интерес на Европейския съюз, по Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на персонала на риболовните кораби на Международната морска организация (Текст от значение за ЕИП)

text:
               22.5.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 127/20

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/799 НА СЪВЕТА
   от 18 май 2015 година
   за оправомощаване на държавите членки да станат страна, в интерес на Европейския съюз, по Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на персонала на риболовните кораби на Международната морска организация
   (текст от значение за ЕИП)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46, член 53, параграф 1 и член 62 във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) и параграф 8, първа алинея от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид съгласието на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на персонала на риболовните кораби („Конвенцията“) на Международната морска организация (ММО) беше приета на 7 юли 1995 г. на Международната конференция, свикана от ММО в Лондон.

               (2)

               Конвенцията влезе в сила на 29 септември 2012 г.

               (3)

               Конвенцията има съществено значение за сектора на риболова на международно равнище, тъй като способства за по-голямата безопасност на живота и имуществото по море, като по този начин допринася и за опазването на морската среда. Поради това е желателно нейните разпоредби да бъдат приложени възможно най-скоро.

               (4)

               Тъй като риболовът в открито море е една от най-опасните професии, подходящото обучение и квалификации са фактор от първостепенно значение за ограничаване на злополуките. Качването на борда на риболовните кораби на държавите членки следва при всички случаи да се извършва, без да се засяга морската безопасност.

               (5)

               В рамките на споразуменията за партньорство в областта на устойчивото рибарство („споразуменията“) с трети държави е важно персоналът на борда на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава — членка на ЕС, да притежава подходящите професионални квалификации, доказани със свидетелства, признати от държавата на знамето, което да направи възможно наемането на работа съгласно определените в споразуменията условия. Държавите членки следва да положат всички възможни усилия да избегнат несъответствие между международното право и правото на Съюза, в т.ч. всички възможни отрицателни последици върху сключването и изпълнението на споразуменията, когато прилагат Конвенцията. Освен това съответните трети страни следва да бъдат насърчени да станат страни по Конвенцията.

               (6)

               Европейският парламент, Съветът и Комисията насърчават безопасността по море и безопасността на работното място, както и повишаването на професионалната квалификация на персонала на борда на риболовните кораби. Съюзът оказва финансова подкрепа за обучението в сектора на риболова, по-конкретно по линия на Европейския фонд за рибарство и Европейския фонд за морско дело и рибарство.

               (7)

               Глава I, правило 7 от приложението към Конвенцията попада в изключителната компетентност на Съюза по отношение на правилата на Съюза за признаване на професионалните квалификации, притежавани от определени категории персонал на риболовни кораби, и засяга разпоредбите на Договора и вторичното законодателство на Съюза, по-специално Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), доколкото са засегнати граждани на Съюза, които притежават съответните свидетелства, издадени от държава членка или от трета държава.

               (8)

               Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, тъй като страни по нея могат да бъдат само държави.

               (9)

               Някои държави членки все още не са станали страни по Конвенцията, докато други вече са се присъединили. Държавите членки, които имат риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, пристанища, приемащи морски риболовни кораби, които попадат в обхвата на Конвенцията, или институции за обучение на персонала на риболовните кораби и които все още не са станали страна по Конвенцията, се приканват да го направят.

               (10)

               Докато всички държави членки, които имат риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, пристанища, приемащи морски риболовни кораби, които попадат в обхвата на Конвенцията, или институции за обучение на персонала на риболовните кораби, не станат страна по Конвенцията, всяка държава членка, която е страна по Конвенцията, следва да прилага механизмите за гъвкавост, предвидени в Конвенцията, за да гарантира правна съвместимост с правото на Съюза, по-специално разпоредбите на глава I, правило 10 от приложението към Конвенцията относно еквивалентите, за да се хармонизира прилагането на Конвенцията с Директива 2005/36/ЕО.

               (11)

               Като зачита професионалните квалификации в съответствие с Директива 2005/36/ЕО на работници мигранти от държави членки, които не са страни по Конвенцията, всяка държава членка, която е страна по Конвенцията, следва да гарантира, че професионалните квалификации на засегнатите работници са били оценени и счетени за съответстващи на минималните стандарти, посочени в Конвенцията.

               (12)

               Съгласно член 2, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз Съветът следва да оправомощи държавите членки да станат страни по Конвенцията, в интерес на Съюза,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Държавите членки се оправомощават да станат страни по Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на персонала на риболовните кораби на Международната морска организация, приета на 7 юли 1995 г., за тези части, които попадат в компетентността на Съюза.
   Когато докладват на генералния секретар на ММО съгласно член 4 от Конвенцията, държавите членки, когато е уместно, като се позовават на глава I, правило 10 от приложението към Конвенцията, предоставят информация относно съответните национални разпоредби по отношение на признаването на свидетелствата за правоспособност на персонала на борда на риболовните кораби, обхванати от Конвенцията, като вземат предвид задълженията, установени в съответното право на Съюза относно признаването на квалификациите.
   Член 2
   Държавите членки, които имат риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, пристанища, приемащи морски риболовни кораби, които попадат в обхвата на Конвенцията, или институции за обучение на персонала на риболовните кораби, и които все още не са станали страна по Конвенцията, полагат усилия за предприемането на необходимите стъпки за депозиране на своя инструмент за присъединяване към Конвенцията при генералния секретар на ММО в разумен срок и, при възможност, до 23 май 2017 г. Комисията представя на Съвета доклад за прегледа на напредъка на процеса на присъединяване до 23 май 2018 г.
   Член 3
   Адресати на настоящото решение са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 18 май 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         M. SEILE

      (1)  Все още непубликувано в Официален вестник.

      (2)  Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, 30.9.2005 г., стр. 22).


title: Решение (ЕС) 2016/630 на Съвета от 11 април 2016 година относно позицията, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане, във връзка с препоръка относно молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта

text:
               26.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 110/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/630 НА СЪВЕТА
   от 11 април 2016 година
   относно позицията, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден съгласно Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане, във връзка с препоръка относно молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане от 25 май 2006 г. (1) (наричано по-долу „Споразумението за обратно приемане“) влезе в сила на 1 юни 2007 г.

               (2)

               С член 19 от Споразумението за обратно приемане се създава Съвместен комитет за обратно приемане, който отговаря за задачите, посочени в същия член.

               (3)

               Съгласно член 19, параграф 1, буква б) от Споразумението за обратно приемане Съвместният комитет за обратно приемане взема решения относно правилата, необходими за еднообразното прилагане на Споразумението за обратно приемане.

               (4)

               Интервюто е един от елементите на процедурата за обратно приемане, предвидена в Споразумението за обратно приемане. Съгласно член 9, параграф 4 от Споразумението за обратно приемане интервю се организира, когато нито един от документите, изброени в приложения 2 и 3 към Споразумението за обратно приемане, не може да бъде приложен от молещата страна към молбата за обратно приемане.

               (5)

               На 2 юни 2009 г. Съвместният комитет за обратно приемане прие първа препоръка по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта. Тази препоръка следва да се поясни допълнително чрез втора препоръка, за да се дадат насоки относно пренасрочването на интервюта в случаи, при които сроковете за организиране на интервюта не могат да бъдат спазени.

               (6)

               Поради това е целесъобразно да се определи позицията, която да бъде заета от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане във връзка с препоръката относно молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта.

               (7)

               Обединетото кралство е обвързано от Споразумението за обратно приемане и следователно участва в приемането на настоящото решение.

               (8)

               Ирландия е обвързана от Споразумението за обратно приемане и следователно участва в приемането на настоящото решение.

               (9)

               Дания не е обвързана от Споразумението за обратно приемане, нито от неговото прилагане и следователно не участва в приемането на настоящото решение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член единствен
   1.   Позицията, която трябва да бъде заета от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет за обратно приемане, създаден с член 19 от Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане, във връзка с приемането на препоръка по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта, се основава на проекта на препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане, приложен към настоящото решение.
   2.   Внасянето на незначителни технически поправки в проекта на препоръка на Съвместния комитет за обратно приемане може да бъде одобрено от представителите на Съюза в Съвместния комитет, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.

      Съставено в Люксембург на 11 април 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  ОВ L 129, 17.5.2007 г., стр. 40.

      ПРОЕКТ ЗА
      ПРЕПОРЪКА № 2 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ, СЪЗДАДЕН СЪС СПОРАЗУМЕНИЕТО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ И РУСКАТА ФЕДЕРАЦИЯ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ ОТ 25 МАЙ 2006 г.
      от …
      по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта
      КОМИТЕТЪТ,
      като се позовава на Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за обратно приемане от 25 май 2006 г. (наричано по-долу „Споразумението за обратно приемане“), и по-специално член 19, параграф 1 от него и член 6, параграф 3 от Процедурния правилник на Съвместния комитет за обратно приемане от 25 юли 2007 г.,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Интервюто е един от елементите на процедурата за обратно приемане, предвидена в Споразумението за обратно приемане, и съгласно член 9, параграф 4 следва да се организира, когато нито един от документите, изброени в приложения 2 и 3 към Споразумението за обратно приемане, не може да бъде приложен от молещата страна към молбата за обратно приемане.

                  (2)

                  На 2 юни 2009 г. Комитетът прие Препоръка № 1 на Съвместния комитет за обратно приемане по отношение на молбите за обратно приемане, изискващи организирането на интервюта (наричана по-долу „Препоръка № 1“).

                  (3)

                  В съответствие член 20, параграф 1, буква е) от Споразумението за обратно приемане специалните правила относно сроковете за обработка на молбите за обратно приемане могат да бъдат уредени от двустранни протоколи за прилагане,

            ПРЕПОРЪЧВА СЛЕДНОТО:

                  1.

                  В съответствие с параграф 2 от Препоръка № 1, ако срокът за организиране на интервю не е определен в съответните протоколи за прилагане между Руската федерация и държавите — членки на Европейския съюз, интервюто следва да се проведе в рамките на 10 календарни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, посочена в параграф 1 от Препоръка № 1.

                  2.

                  В случай че интервюто не е организирано в рамките на сроковете, посочени в параграф 1 от настоящата препоръка, или в случай на неявяване на лицето на интервюто, молещата държава и замолената държава следва да осъществят необходимите контакти и мерки с цел организиране на интервюто без забавяне.

                  3.

                  В случай че по време на срока, определен за организирането на интервю, молещата държава уведоми замолената държава относно отлагане на явяването на лицето за интервюто, срокът, посочен в параграф 1 от настоящата препоръка, или — когато е приложимо — срокът, предвиден в съответния протокол за прилагане, следва да бъде удължен до датата, посочена в уведомлението.

                  4.

                  При отчитане на обстоятелствата по параграф 3 от настоящата препоръка, срокът за организиране на интервю следва да не надвишава 60 календарни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, освен ако особените обстоятелства по случая обосновават организиране на интервюто след изтичането на посочения срок.

               За Руската федерация

               За Европейския съюз