title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 534/09/COL от 16 декември 2009 година за седемдесет и осмо изменение на процесуалните и материалноправните норми в сферата на държавната помощ, въвеждащо нова глава за най-добрите практики на извършване на процедурите за държавна помощ

text:
               22.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 82/7

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 534/09/COL
   от 16 декември 2009 година
   за седемдесет и осмо изменение на процесуалните и материалноправните норми в сферата на държавната помощ, въвеждащо нова глава за най-добрите практики на извършване на процедурите за държавна помощ
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ (1),
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство (2), и по-специално членове 61—63 и Протокол 26 към него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд (3), и по-специално член 24 и член 5, параграф 2, буква б) от него,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ съгласно член 24 от Споразумението за надзор и съд Органът привежда в изпълнение разпоредбите на Споразумението за ЕИП относно държавната помощ,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд Надзорният орган публикува известия или насоки по въпроси, които се разглеждат в Споразумението за ЕИП, ако се предвижда изрично в това споразумение или в Споразумението за надзор и съд или ако Надзорният орган сметне това за необходимо,
   КАТО ПРИПОМНЯ процесуалните и материалноправните норми за държавните помощи, приети от Надзорния орган на 19 януари 1994 г. (4),
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ на 16 юни 2009 г. Европейската комисия прие Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи (5),
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ това съобщение е от значение за Европейското икономическо пространство,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ следва да се осигури еднакво прилагане на правилата за държавни помощи на ЕИП в цялото Европейско икономическо пространство,
   КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ съгласно точка II от глава „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ в края на приложение XV към Споразумението за ЕИП Надзорният орган ще приеме, след консултиране с Европейската комисия, актове, съответстващи на приетите от последната,
   след консултиране с Европейската комисия и държавите от ЕАСТ чрез писма по този въпрос от 20 ноември 2009 г. (док. № 537430, № 537439 и № 537441),
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Насоките за държавните помощи се изменят чрез въвеждане на нова глава за най-добрите практики при провеждане на процедури за държавните помощи. Новата глава се съдържа в приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Само текстът на английски език е автентичен.

      Съставено в Брюксел на 16 декември 2009 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Per SANDERUD

            Председател

         Kristján A. STEFÁNSSON

            Член на колегията

      (1)  Наричан по-долу „Органът“.

      (2)  Наричано по-долу „Споразумението за ЕИП“.

      (3)  Наричано по-долу „Споразумението за надзор и съд“.

      (4)  Насоки за прилагане и тълкуване на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и член 1 от Протокол 3 към Споразумението за надзорен орган и съд, приети и издадени от Надзорния орган на 19 януари 1994 г., публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (наричан по-нататък
                     „ОВ“) L 231, 3.9.1994 г., стр. 1 и в Притурка за ЕИП № 32, 3.9.1994 г., стр. 1, изменени. Наричани по-долу „Насоките за държавна помощ“. Актуализираната версия на Насоките за държавна помощ е публикувана на уебсайта на Органа: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  ОВ C 136, 16.6.2009 г., стр. 13.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         НАСОКИ ЗА НАЙ-ДОБРИ ПРАКТИКИ ПРИ ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ НА КОНТРОЛ НА ДЪРЖАВНИТЕ ПОМОЩИ
          (1)

      1.   Обхват и цел

                  (1)

                  Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) публикува настоящите Насоки за най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи, за да направи процедурите за държавни помощи възможно най-продуктивни и ефикасни за всички засегнати страни.

                  (2)

                  Настоящата глава от насоките на Органа е създадена въз основа на опита, придобит при прилагането на част II от Протокол 3 към Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд („част II от Протокол 3“) (2). Основната цел на настоящата глава е да предостави насоки за ежедневното прилагане на процедурите за държавни помощи, като същевременно изгражда дух на по-добро сътрудничество и взаимно разбирателство между Органа, държавите от ЕАСТ и правната и предприемаческата общност.

                  (3)

                  Успешното подобряване на процедурите за държавни помощи изисква дисциплина за всички и съвместен ангажимент от страна както на Органа, така и на държавите от ЕАСТ. Органът редовно ще се стреми да засили сътрудничеството си с държавите от ЕАСТ и със заинтересованите страни, като ще работи още за подобряване на провеждането на своите разследвания и своя вътрешен процес на взимане на решения, за да осигури по-голяма прозрачност, предвидимост и ефективност на процедурите за държавни помощи.

                  (4)

                  В съответствие със съвременната архитектура на държавните помощи настоящата глава е последната част от пакет за опростяване, състоящ се от Насоките на Надзорния орган относно опростена процедура за разглеждане на някои видове държавна помощ (3) и Насоките на Надзорния орган относно прилагането на законодателството в областта на държавните помощи от националните съдилища (4), който допринася за по-предвидими и прозрачни процедури.

                  (5)

                  Поради специфичността на отделен случай може обаче да е необходимо изменение на тази глава или отклонение от нея в зависимост от конкретните обстоятелства (5).

                  (6)

                  Освен това, доколкото Споразумението за ЕИП се прилага за тези сектори, специфичните характеристики на секторите на рибарството и аквакултурите и на дейностите в първичното производство, продажбата и преработването на селскостопански продукти също могат да оправдаят отклонение от настоящата глава от насоките.

            2.   Отношение към правото на Общността

                  (7)

                  Настоящата глава не е предназначена да представи пълен и изчерпателен обзор на съответните правни, тълкувателни и административни мерки, на които е подчинен контролът на държавните помощи. Тя следва да се чете във връзка с основните правила за процедурите за държавни помощи и като допълнение към тях.

                  (8)

                  Затова настоящата глава не създава и не променя права и задължения, както е посочено в Протокол 3 към Споразумението за ЕИП и в измененото Решение № 195/04/COL от 14 юли 2004 г. (6), тълкувани от съдебната практика на Съда на ЕАСТ и съдилищата на Европейския съюз.

                  (9)

                  Настоящата глава описва ежедневните най-добри практики, допринасящи за по-бързи, по-прозрачни и по-предвидими процедури за държавни помощи на всеки етап от разследването по случай, за който е постъпило или не е постъпило уведомление или жалба.

            3.   Контакти, предхождащи уведомлението

                  (10)

                  Опитът на Органа показва стойността на контактите, предхождащи уведомлението, дори в случаи, които изглеждат стандартни. Тези контакти дават възможност на Органа и на държавата от ЕАСТ, която ще подаде уведомлението, да обсъдят неформално и поверително правните и икономическите аспекти на предложения проект преди подаване на уведомлението и по този начин да увеличат качеството и пълнотата на уведомлението. При това държавата от ЕАСТ и Органът могат заедно да разработят конструктивни предложения за изменение на проблематични аспекти на планираната мярка. Този етап проправя път за по-бързо обработване на уведомленията, когато бъдат формално представени на Органа. Успешните етапи, предхождащи уведомленията, ще позволят на Органа да приеме решения съгласно член 4, параграфи 2, 3 и 4 от част II от Протокол 3 в рамките на два месеца от датата на уведомлението (7).

                  (11)

                  Контактите, предхождащи уведомлението, се препоръчват в случаите, когато особени новости или специфични характеристики оправдават неофициални предварителни обсъждания с Органа. Неофициални насоки ще бъдат давани винаги, когато държава от ЕАСТ поиска това.

            3.1.   Съдържание

                  (12)

                  Етапът, предхождащ уведомлението, дава възможност за обсъждане и даване на насоки на държавата от ЕАСТ, която се интересува от обхвата на предоставената в уведомлението информация, за да се осигури неговата пълнота още от датата на подаване. Ползотворният етап, предхождащ уведомлението, също така позволява обсъждане в открита и съзидателна атмосфера на основни теми, които планираната мярка повдига. Това е особено важно при проекти, които не могат да бъдат приети в този вид и следва да бъдат оттеглени или значително променени. Той може да съдържа и анализ на наличието на други правни основания или намиране на прецеденти от значение. В допълнение успешният етап, предхождащ уведомлението, ще позволи на Органа и на държавата от ЕАСТ да разгледат ключови въпроси на конкуренцията, да изготвят икономически анализ и когато е необходимо, да потърсят външна експертиза за установяване на съвместимостта на планирания проект с функционирането на Споразумението за ЕИП. През този етап държавата от ЕАСТ, подаваща уведомлението, може да поиска от Органа да отмени задължението за предоставяне на определена информация, предвидена във формуляра за уведомление, която при конкретните обстоятелства не е необходима за разглеждане на случая. Накрая, етапът, предхождащ уведомлението, е решаващ за определяне дали случаят може prima facie да се обработва съгласно опростената процедура (8).

            3.2.   Обхват и времетраене

                  (13)

                  За да бъде този етап конструктивен и ефективен, в интерес на въпросната държава от ЕАСТ е да предостави на Органа необходимата информация за оценка на планирания проект за държавна помощ въз основа на формуляр за проект на уведомление. С цел разглеждането на случая да протече по-гладко, контактите чрез електронни писма или конферентни разговори се предпочитат пред срещите. В рамките на две седмици след получаване на формуляра за проект на уведомление Органът по принцип ще предприеме първи предварителен контакт.

                  (14)

                  По принцип контактите, предхождащи уведомлението, би трябвало да продължават до 2 месеца и да бъдат последвани от пълно уведомление. В случай че тези контакти не доведат до желаните резултати, Органът може да обяви етапа, предхождащ уведомлението, за закрит. Обаче поради факта, че времетраенето и формата на тези контакти зависят от сложността на конкретния случай, те могат да продължат няколко месеца. Затова Органът препоръчва в случаи, които са особено сложни (например помощ за оздравяване, големи помощи за изследователски и развойни дейности, големи индивидуални помощи или особено големи или сложни схеми за помощи), държавите от ЕАСТ да започват предварителни контакти колкото е възможно по-рано, за да бъдат възможни ползотворни дискусии.

                  (15)

                  Според опита на Органа включването на получателя на помощта в контактите, предхождащи уведомлението, е много полезно, особено в случаите със значителни технически, финансови подробности и детайли, свързани с проекта. Затова Органът препоръчва получателите на индивидуални помощи да се включват в предварителните контакти.

                  (16)

                  Освен в случаите, които са напълно нови или сложни, в края на етапа, предхождащ уведомлението, Органът ще се опитва да предостави на въпросната държава от ЕАСТ неофициална предварителна оценка на проекта. Тази необвързваща оценка няма да представлява официална позиция на Органа, а ще бъде неофициално упътване относно пълнотата на проекта за уведомление и съвместимостта prima facie на планирания проект с функционирането на Споразумението за ЕИП. При особено сложни случаи Органът може да предостави по искане на държавата от ЕАСТ и писмени упътвания относно информацията, която следва да се предостави допълнително.

                  (17)

                  Контактите, предхождащи уведомлението, се провеждат строго поверително. Обсъжданията се провеждат по желание и не засягат обработването и разследването на случая след официалното уведомление.

                  (18)

                  За да се повиши качеството на уведомленията, Органът ще се опита да отговори на исканията на държавите от ЕАСТ за обучения. Органът също ще поддържа редовни контакти с държавите от ЕАСТ за обсъждане на по-нататъшни подобрения на процедурата за държавни помощи, особено по отношение на обхвата и съдържанието на използваните формуляри за уведомление.

            4.   Взаимно съгласувано планиране

                  (19)

                  В случаи, които са напълно нови, технически сложни или по-друг начин са чувствителни или трябва да се разгледат с изключителна спешност, Органът ще предложи взаимно съгласувано планиране на държавата от ЕАСТ, подаваща уведомлението, за да повиши прозрачността и предвидимостта на времетраенето на разследването на държавната помощ.

            4.1.   Съдържание

                  (20)

                  Взаимно съгласуваното планиране е форма на организирано сътрудничество между държавата от ЕАСТ и Органа, което се основава на съвместно планиране и разбиране по отношение на възможното протичане на разследването и на очакваната времева рамка.

                  (21)

                  В тази връзка Органът и държавата от ЕАСТ, подаваща уведомлението, могат да се споразумеят за следното:

                              —

                              приоритетно обработване на случая срещу официално приемане от страна на държавата от ЕАСТ на прекъсване на разследването (9) по други оповестени случаи, произлизащи от същата държава от ЕАСТ, ако това е необходимо от гледна точка на планирането и ресурсите,

                              —

                              информацията, която засегнатата държава от ЕАСТ и/или получателят трябва да предоставят, включително изследвания или външна експертиза или едностранно събиране на информация от Органа, и

                              —

                              вероятната форма и продължителност на оценката на случая от Органа след уведомлението.

                  (22)

                  В отговор на усилията на държавата от ЕАСТ за своевременно предоставяне на цялата необходима информация и както е определено в рамките на взаимно съгласуваното планиране, Органът ще се стреми да спази взаимно съгласуваната времева рамка за по-нататъшно разследване на случая, освен ако информацията, предоставена от държавата от ЕАСТ или заинтересовани страни, не повдигне неочаквани въпроси.

            4.2.   Обхват и времетраене

                  (23)

                  Взаимно съгласуваното планиране по принцип ще се прилага само в случаи, които са напълно нови, технически сложни или по друг начин са чувствителни, така че в края на етапа, предхождащ уведомлението, Органът не може да даде ясна предварителна оценка на случая. В тези случаи взаимно съгласуваното планиране ще се осъществи в края на етапа, предхождащ уведомлението, и ще бъде последвано от официалното уведомление.

                  (24)

                  Органът и въпросната държава от ЕАСТ, по искане на последната, могат да се споразумеят за взаимно съгласувано планиране на по-нататъшната обработка на случая в началото на официалната процедура по разследване.

            5.   Предварителното разглеждане на мерките, за които е подадено уведомление

      5.1.   Искане за информация

                  (25)

                  За да рационализира протичането на разследването, Органът ще се стреми да разделя по групи исканията за информация по време на етапа на предварително разглеждане. Затова по принцип ще има само едно изчерпателно искане за информация, което обикновено се изпраща в рамките на 4—6 седмици след датата на уведомлението. Освен ако не е договорено друго във взаимно съгласуваното планиране, етапът, предхождащ уведомлението, ще позволи на държавите от ЕАСТ да представят пълно уведомление и това ще намали необходимостта от допълнителна информация. Органът обаче може впоследствие да повдигне въпроси най-вече във връзка с отговорите на държавите от ЕАСТ, въпреки че това не означава непременно, че Органът е изправен пред сериозни трудности при оценката на случая.

                  (26)

                  Ако държавата от ЕАСТ не предостави исканата информация в определения краен срок, след едно напомняне обикновено ще се прилага член 5, параграф 3 от част II от Протокол 3 и на държавата от ЕАСТ ще бъде съобщено, че уведомлението се счита за оттеглено. Официалните процедури по разследване ще се откриват по правило, когато са спазени необходимите условия, обикновено най-много след два тура от въпроси.

            5.2.   Съгласувано прекъсване на предварителното разглеждане

                  (27)

                  В някои случаи ходът на предварителното разглеждане може да бъде прекъснат, ако държавата от ЕАСТ поиска да промени своя проект и да го приведе в съответствие с правилата за държавна помощ или по други причини по общо съгласие. Прекъсването се предоставя само за предварително договорен период. Ако държавата от ЕАСТ не представи пълен prima facie съвместим проект в края на периода на прекъсване, Органът ще поднови процедурата от състоянието, в което тя е била прекъсната. Въпросната държава от ЕАСТ ще бъде информирана, че уведомлението се счита за оттеглено или че официалната процедура по разследване е открита незабавно в случай на сериозни съмнения.

            5.3.   Контакти във връзка със ситуацията към момента

                  (28)

                  По тяхна молба държавите от ЕАСТ ще бъдат информирани за ситуацията към момента по протичащо предварително разследване. Държавите от ЕАСТ се приканват да включат в тези контакти получателя на индивидуалната помощ.

            6.   Официална процедура по разследване

                  (29)

                  Поради общата сложност на случаите, подлежащи на официално разследване, Органът се ангажира да повиши прозрачността, предвидимостта и ефективността на този етап като въпрос с изключителен приоритет, за да подпомогне правилното вземане на решения с оглед на нуждите на съвременния бизнес. Затова Органът ще подобри провеждането на официални разследвания чрез ефективно използване на всички процедурни средства, налични съгласно глава II от Протокол 3.

            6.1.   Публикуване на решението и пояснително резюме

                  (30)

                  Когато въпросната държава от ЕАСТ не поиска поверителната информация да бъде заличена, Органът ще се стреми да публикува решението си за откриване на официална процедура по разследване, включително пояснително резюме, в срок от два месеца от датата на приемане на решението.

                  (31)

                  Когато има несъгласие относно въпроси, свързани с поверителността, Органът ще прилага принципите на своите Насоки относно професионалната тайна при решенията за държавна помощ (10) и ще се стреми да пристъпи към публикуване на решението в рамките на най-краткия възможен срок след приемането му. Същото ще се прилага при публикуването на окончателните решения.

                  (32)

                  За да се подобри прозрачността на процедурата, държавата от ЕАСТ, получателят и другите заинтересовани страни (особено потенциални жалбоподатели) ще бъдат информирани за всички закъснения, предизвикани от несъгласия във връзка с поверителността.

            6.2.   Становища на заинтересованите страни

                  (33)

                  Съгласно член 6 от част II от Протокол 3 заинтересованите страни трябва да представят своето мнение в срок, който не трябва да надвишава един месец след публикуването на решението за откриване на официална процедура по разследване. Този срок по принцип не се удължава и Органът няма да приема закъсняло подаване на информация от заинтересовани страни, включително получателя на помощта (11). Удължаване се допуска само в изключителни и оправдани случаи, като предоставяне на изключително обемна фактическа информация или след контакт между Органа и въпросната заинтересована страна.

                  (34)

                  За да се подобри фактическата основа на разследването на особено сложни случаи, Органът може да изпрати копие от решението за откриване на официална процедура по разследване на определени заинтересовани страни, включително търговски или бизнес асоциации, и да ги покани да представят мнение по конкретни аспекти от случая (12). Сътрудничеството на заинтересованите страни в тази връзка е напълно доброволно, но ако заинтересована страна избере да предостави мнения, в неин интерес е да подаде тези мнения своевременно, така че Органът да може да ги вземе под внимание. Затова Органът ще покани заинтересованите страни да представят мненията си в срок от един месец от датата, на която до тях е изпратено копие на решението. След този срок Органът няма да чака представяне на мнения. За да се спази еднакво отношение към всички заинтересовани страни, Органът ще изпрати същата покана за мнение на получателя на помощта. За да спази правото на държавата от ЕАСТ на защита, Органът ще препрати на държавата от ЕАСТ неповерителна версия на всички мнения, получени от заинтересовани страни, и ще покани държавата от ЕАСТ да отговори в срок от един месец.

                  (35)

                  За да се осигури предаване на всички мнения на заинтересовани страни на въпросната държава от ЕАСТ по най-бързия начин, държавите от ЕАСТ ще бъдат поканени да приемат, доколкото е възможно, предаването на мненията на заинтересовани страни на оригиналния език, на който са написани. Ако държавата от ЕАСТ поиска, Органът ще осигури превод, което може да се отрази на бързината на процедурите.

                  (36)

                  Държавите от ЕАСТ ще бъдат информирани и за липсата на мнения на заинтересовани страни.

            6.3.   Мнения на държавите от ЕАСТ

                  (37)

                  За да се осигури навременно приключване на официалната процедура по разследване, Органът ще следи отблизо за изпълнението на всички крайни срокове, приложими към тази фаза съгласно част II от Протокол 3. Ако държава от ЕАСТ не представи своето мнение при решението на Органа за откриване на официална процедура по разследване и в отговор на мнения на заинтересовани страни в срок от един месец, както е посочено в член 6, параграф 1 от част II от Протокол 3, Органът незабавно ще изпрати напомняне, като даде на държавата от ЕАСТ допълнителен срок от един месец и я информира, че друго удължаване на срока няма да бъде разрешено, освен при изключителни обстоятелства. При отсъствие на отговор от въпросната държава от ЕАСТ Органът ще вземе решение въз основа на информацията, която е на негово разположение, в съответствие с член 7, параграф 7 и член 13, параграф 1 от част II от Протокол 3.

                  (38)

                  В случай на неправомерна помощ и при отсъствие на мнение на държавата от ЕАСТ относно решението за откриване на официалната процедура по разследване, Органът, в съответствие с член 10 от част II от Протокол 3, ще пристъпи към издаване на разпореждане за информация. Ако държавата от ЕАСТ не отговори на това разпореждане в определения в него срок, Органът ще вземе решение на базата на информацията, която е на негово разположение.

            6.4.   Искане за допълнителна информация

                  (39)

                  Не може да се изключи, че при особено сложни случаи информацията, предоставена от държавата от ЕАСТ в отговор на решението за откриване на официалната процедура по разследване, може да изисква от Органа да изпрати искане за допълнителни сведения. На държавата от ЕАСТ ще се даде срок от един месец за отговор.

                  (40)

                  Ако държавата от ЕАСТ не отговори в определения срок, Органът незабавно ще изпрати напомняне, в което се определя краен срок от 15 работни дни и се съобщава на въпросната държава от ЕАСТ, че след това Органът ще вземе решение на базата на информацията, която е на негово разположение, или ще издаде разпореждане за информация в случай на неправомерна помощ.

            6.5.   Обосновано прекъсване на официалното разследване

                  (41)

                  Само при изключителни обстоятелства и по взаимно съгласие между Органа и съответната държава от ЕАСТ официалното разследване може да бъде прекъснато. Прекъсване може да има, например ако държавата от ЕАСТ официално го поиска, за да приведе проекта си в съответствие с правилата за държавна помощ, или в случай, когато е налице висящ съдебен спор пред Съда на ЕАСТ или пред съдилища на ЕС по подобни въпроси, чийто изход би могъл да има влияние върху оценката на случая.

                  (42)

                  Прекъсването обикновено се разрешава само веднъж и за период, предварително съгласуван между Органа и държавата от ЕАСТ.

            6.6.   Приемане на окончателно решение и оправдано удължаване на официалното разследване

                  (43)

                  В съответствие с член 7, параграф 6 от част II от Протокол 3 Органът, доколкото е възможно, се стреми да приеме решение в срок от 18 месеца от датата на откриване на процедурата. Този срок може да бъде удължен чрез общо споразумение между Органа и съответната държава от ЕАСТ. Официално удължаване на продължителността на разследването може да бъде подходящо и в случаи, които се отнасят до нови проекти или които повдигат нови правни въпроси.

                  (44)

                  За да се осигури ефективно изпълнение на член 7, параграф 6 от част II от Протокол 3, Органът ще се стреми да приеме окончателно решение не по-късно от 4 месеца след предаване на последните сведения от държавата от ЕАСТ или след изтичане на последния краен срок, без да са получени сведения.

            7.   Жалби

                  (45)

                  Ефективното и прозрачно обработване от Органа на подадените жалби е от съществено значение за всички заинтересовани страни в процедурите за държавни помощи. Затова Органът предлага следните най-добри практики, целящи да допринесат за тази обща цел.

            7.1.   Формуляр за жалба

                  (46)

                  Органът систематично ще приканва жалбоподателите да използват формуляра за жалба, намиращ се на неговия уебсайт (http://www.eftasurv.int/media/documents/Complaint-form—State-aid.doc), както и да подават неповерителна версия на жалбата. Подаването на изцяло попълнени формуляри ще позволи на жалбоподателите да повишат качеството на своите жалби.

            7.2.   Приблизителни срокове и изход на разследването по жалба

                  (47)

                  Органът ще положи всички усилия да разследва подадена жалба в рамките на приблизителен срок от 12 месеца от нейното получаване. Този срок не представлява обвързващо задължение. В зависимост от обстоятелствата при отделния случай евентуалната необходимост да се изиска допълнителна информация от жалбоподателя, държавата от ЕАСТ или заинтересовани страни може да удължи разследването на жалбата.

                  (48)

                  Органът може да присъжда различни степени на приоритет на подадените жалби (13) в зависимост, например, от мащаба на предполагаемото нарушение, размера на получателя, засегнатия икономически сектор или наличието на други подобни жалби. С оглед на работното си натоварване и на правото си да определя приоритети за разследванията (14), той може да отложи обработването на мярка, която не е приоритет. По принцип в срок от 12 месеца Органът ще се стреми:

                              а)

                              да приеме решение относно приоритетни случаи съгласно член 4 от част II от Протокол 3 и копие от него ще бъде адресирано до жалбоподателя;

                              б)

                              да изпрати първоначално административно писмо до жалбоподателя, в което излага предварителната си гледна точка по случаи, които не представляват приоритет. Административното писмо не е официална позиция на Органа, а само предварително мнение, основаващо се на наличната информация и в изчакване на допълнителни коментари, които жалбоподателят би могъл да представи в срок от един месец от датата на писмото. Ако в определения срок не бъдат представени допълнителни коментари, жалбата ще се счита за оттеглена.

                  (49)

                  С оглед на прозрачността Органът ще положи всички усилия да информира жалбоподателя за приоритета на неговата молба в срок от два месеца от датата на получаване на жалбата. В случай на необоснована жалба Органът ще информира жалбоподателя в срок от два месеца от получаването на жалбата, че не съществуват достатъчно основания за разглеждане на случая и че жалбата ще се счита за оттеглена, ако в срок от един месец не бъдат представени допълнителни съществени сведения. Когато жалбата се отнася за одобрена помощ, Органът ще се стреми да отговори на жалбоподателя в срок от 2 месеца от получаването на жалбата.

                  (50)

                  В случай на неправомерна помощ на жалбоподателите ще се напомни за възможността да заведат иск в националните съдилища, които могат да наредят прекратяването или възстановяването на такава помощ (15).

                  (51)

                  Когато е необходимо, неповерителна версия на жалбата ще се предава на въпросната държава от ЕАСТ за мнение. Държавите от ЕАСТ и жалбоподателите ще бъдат редовно информирани за закриването или друг етап от обработката на жалба. В замяна на това държавите от ЕАСТ ще бъдат приканени да спазват сроковете за подаване на мнения и представяне на информация по жалбите, които са им предадени. Те ще бъдат също приканени да приемат, доколкото е възможно, предаването на жалби на техния оригинален език. Ако държавата от ЕАСТ поиска, Органът ще осигури превод, което може да се отрази на бързината на процедурите.

            8.   Вътрешни процедури за вземане на решения

                  (52)

                  Органът поема ангажимента да организира и подобри още повече своя вътрешен процес на вземане на решения, за да допринесе за цялостно съкращаване на процедурите, свързани с държавните помощи.

                  (53)

                  За тази цел вътрешните процедури за вземане на решения ще се прилагат колкото е възможно по-ефективно. Органът също ще разгледа вътрешната правна рамка, която се прилага в момента, за да оптимизира процедурите си за вземане на решения.

                  (54)

                  Органът редовно ще преразглежда своята вътрешна практика за вземане на решения и ако е необходимо, ще я променя.

            9.   Бъдещо преразглеждане

                  (55)

                  Процедурните най-добри практики могат да бъдат ефективни само ако се основават на съвместен ангажимент на Органа и държавите от ЕАСТ надлежно да провеждат разследванията по държавните помощи, да спазват определените срокове и така да осигурят необходимата прозрачност и предвидимост на процедурите. Настоящата глава и най-добрите практики, които тя съдържа, са първият принос към този съвместен ангажимент.

                  (56)

                  От 1 януари 2010 г. Органът ще прилага настоящата глава за мерки, за които е постъпило уведомление, или за случаи, които по друг начин са представени на вниманието на Органа.

                  (57)

                  Настоящата глава може да бъде изменяна, за да се отразят промените в правните, тълкувателните и административните мерки или вследствие на съдебната практика на Съда на ЕАСТ или на съдилищата на Европейския съюз, които уреждат процедурите по държавните помощи, или в резултат на опита, натрупан при нейното прилагане. Органът възнамерява да продължи да участва редовно в диалог с държавите от ЕАСТ и другите заинтересовани страни относно натрупания опит в прилагането на част II от Протокол 3 като цяло и на настоящата глава за най-добрите практики в частност.

         (1)  Тази глава съответства на Кодекса на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи на Комисията (ОВ C 136, 16.6.2009 г., стр. 13).

         (2)  Част II от Протокол 3 отразява Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 27.3.1999 г., стр. 1).

         (3)  ОВ L 75, 15.3.2012 г., стр. 26 и Притурка за ЕИП № 14, 15.3.2012 г., стр. 1, достъпни на: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/. Тези насоки съответстват на Известието на Комисията относно опростена процедура за разглеждане на някои видове държавна помощ (ОВ C 136, 16.6.2009 г., стр. 3).

         (4)  Все още не са публикувани в ОВ или в Притурката за ЕИП. Тези насоки съответстват на Известието на Европейската комисия относно прилагането на законодателството в областта на държавните помощи от националните съдилища (ОВ C 85, 9.4.2009 г., стр. 1).

         (5)  В контекста на банковата криза от 2008 г. Органът предприе съответните стъпки за осигуряване на бързо приемане на решения при пълно уведомление и когато е необходимо, в рамките на по-малко от 2 седмици. Вж. Насоките на Органа относно прилагане на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза (все още не са публикувани в ОВ или в Притурката за ЕИП), които съответстват на Съобщението на Комисията „Прилагане на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза“ (ОВ C 270, 25.10.2008 г., стр. 8). Относно реалната икономика вж. Временната рамка на Органа за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза (все още не са публикувани в ОВ или в Притурката за ЕИП), която съответства на Съобщението на Комисията „Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза“ (ОВ C 83, 7.4.2009 г., стр. 1).

         (6)  Решение № 195/04/COL (ОВ L 139, 25.5.2006 г., стр. 37, Притурка за ЕИП № 26, 25.5.2006 г., стр. 1) съответства на Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. (ОВ L 140, 30.4.2004 г., стр. 1), с който се прилага Регламент (ЕО) № 659/1999.

         (7)  Този срок не може да бъде спазен, когато Органът е длъжен да издаде няколко искания за информация поради непълни уведомления.

         (8)  Вж. Насоките относно опростената процедура за разглеждане на определени видове държавна помощ.

         (9)  Вж. член 4, параграф 5 от част II от Протокол 3.

         (10)  Приети с Решение № 15/04/COL на Колегията от 18 февруари 2004 г. (ОВ L 154, 8.6.2006 г., стр. 27 и Притурка за ЕИП № 29, 8.6.2006 г., стр. 1). Тези насоки съответстват на Съобщението на Европейската комисия от 1 декември 2003 г. относно професионалната тайна при решенията за държавна помощ (ОВ C 297, 9.12.2003 г., стр. 6).

         (11)  Без да се засяга член 10, параграф 1 от част II от Протокол 3.

         (12)  В съответствие със съдебната практика на съдилищата на Общността Органът има право да изпрати решението за откриване на формална процедура по разследване на определени трети страни; вж. например дело T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия, (2004 г.), Recueil, стр. II-2717, точка 195; дело T-198/01R, Technische Glaswerke Ilmenau/Комисия, (2002 г.), Recueil, стр. II-2153; съединени дела C-74/00 P и C-75/00 P, Falck Spa and others/Комисия, (2002 г.), Recueil, стр. I-7869, точка 83.

         (13)  Дело C-119/97, Ufex и други/Комисия, (1999 г.), Recueil, стр. I-1341, точка 88.

         (14)  Дело T-475/04, Bouygues SA/Комисия, (2007 г.), Сборник, стр. II-2097, точки 158 и 159.

         (15)  Вж. Насоките на Органа относно прилагането на законодателството в областта на държавните помощи от националните съдилища.


title: Решение на Съвета от 21 февруари 2006 година за сключване на Протокол към Споразумението между Европейската общност и Република Исландия и Кралство Норвегия относно критериите и механизмите за определяне на държавата, компетентна за разглеждане на молба за убежище, която е подадена в държава-членка или в Исландия или НорвегияТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32006D0167(01)

Официален вестник n° L 057 , 28/02/2006 стр. 0015 - 0015 Официален вестник n° L 270 , 29/09/2006 стр. 0284 - 0284

		20060221Решение на Съветаот 21 февруари 2006 годиназа сключване на Протокол към Споразумението между Европейската общност и Република Исландия и Кралство Норвегия относно критериите и механизмите за определяне на държавата, компетентна за разглеждане на молба за убежище, която е подадена в държава-членка или в Исландия или Норвегия(текст от значение за ЕИП)(2006/167/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 1, буква а) във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като има предвид, че:(1) Комисията, от името на Европейската общност, е договорила с Република Исландия и Кралство Норвегия Протокол към Споразумението между Европейската общност и Република Исландия и Кралство Норвегия относно критериите и механизмите за определяне на държавата, компетентна за разглеждане на молба за убежище, която е подадена в държава-членка или в Исландия или Норвегия.(2) Протоколът беше подписан от името на Европейската общност на 29 юни 2005 г., като подлежи на сключване на по-късна дата в съответствие с Решение от 13 юни 2005 г.(3) Настоящият протокол следва да бъде одобрен.(4) Обединеното кралство и Ирландия, в съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, ще участват при приемането и прилагането на настоящото решение.(5) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания няма да участва при приемането на настоящото решение, не е обвързана от него и няма да го прилага,РЕШИ:Член 1Протоколът към Споразумението между Европейската общност и Република Исландия и Кралство Норвегия относно критериите и механизмите за определяне на държавата, компетентна за разглеждане на молба за убежище, която е подадена в държава-членка или в Исландия или Норвегия се одобрява от името на Общността.Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета извършва нотификацията, предвидена в член 5, втори параграф от протокола [2].Член 3Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 21 февруари 2006 година.За СъветаПредседателK. Gastinger[1] Становище от 13 декември 2005 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Датата на влизане в сила на протокола е първият ден от втория месец след нотификацията на договарящите страни.--------------------------------------------------


title: 2013/695/ЕС: Решение на Съвета от 25 ноември 2013 година за подписване, от името на Европейския съюз, на Споразумението между Европейския съюз и Азербайджанската република за улесняване на издаването на визи

text:
               30.11.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 320/7

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 25 ноември 2013 година
   за подписване, от името на Европейския съюз, на Споразумението между Европейския съюз и Азербайджанската република за улесняване на издаването на визи
   (2013/695/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 5 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съвместната декларация от срещата на високо равнище на Източното партньорство, проведена на 30 септември 2011 г. във Варшава, се потвърждават политическата подкрепа за подобряване на мобилността на гражданите чрез либерализиране на визовия режим и намерението своевременно да бъдат предприети поетапни мерки за въвеждане на безвизов режим на пътуване за гражданите.

               (2)

               На 19 декември 2011 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Азербайджанската република по Споразумение между Европейския съюз и Азербайджанската република за улесняване на издаването на визи (наричано по-долу „споразумението“). Преговорите приключиха успешно с парафирането на споразумението на 29 юли 2013 г.

               (3)

               Споразумението следва да бъде подписано от Съюза при условие за сключването му.

               (4)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (1); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (5)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (2); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (6)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Подписването на Споразумението между Европейския съюз и Азербайджанската република за улесняване на издаването на визи се разрешава от името на Съюза при условие за сключване на посоченото споразумение (3).
   Член 2
   Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) споразумението от името на Съюза.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 25 ноември 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         D. PAVALKIS

      (1)  Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43).

      (2)  Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20).

      (3)  Текстът на споразумението ще бъде публикуван заедно с решението за сключването му.


title: 2012/805/ЕС: Решение на Европейския парламент от 23 октомври 2012 година относно приключването на сметките на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година

text:
               20.12.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 350/95

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 23 октомври 2012 година
   относно приключването на сметките на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година
   (2012/805/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година, придружен от отговорите на Агенцията (1),

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2012 г. (06083/2012 – C7–0051/2012),

               —

               като взе предвид своето решение от 10 май 2012 г. (2) за отлагане на решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година, придружаващата го резолюция, както и отговорите на изпълнителния директор на Агенцията,

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (3), и по-специално член 185 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1210/90 на Съвета от 7 май 1990 г. за създаване на Европейска агенция за околната среда и Европейска мрежа за информация и наблюдение на околната среда (4), и по-специално член 13 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно Европейската агенция за околната среда и Европейската мрежа за информация и наблюдение на околната среда (5), и по-специално член 13 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6), и по-специално член 94 от него,

               —

               като взе предвид съвместното изявление относно децентрализираните агенции и Общия подход, приложен към него, приети през юни 2012 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията, в резултат на работата на междуинституционалната работна група по децентрализираните агенции, създадена през март 2009 г., и по-специално разделите относно управлението, операциите, програмирането, отчетността и прозрачността на Общия подход,

               —

               като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид втория доклад на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните (A7-0300/2012),

               1.

               Одобрява приключването на сметките на Европейската агенция за околната среда за финансовата 2010 година.

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на изпълнителния директор на Европейската агенция за околната среда, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 366, 15.12.2011 г., стр. 57.

      (2)  ОВ L 286, 17.10.2012 г., стр. 356.

      (3)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 120, 11.5.1990 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 126, 21.5.2009 г., стр. 13.

      (6)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.


title: 2013/230/ЕС: Решение на Съвета от 14 май 2013 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства в България

text:
               24.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 138/12

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 14 май 2013 година
   относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на данни за регистрацията на превозните средства в България
   (2013/230/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (1), и по-специално член 25 от него,
   като взе предвид Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР (2), и по-специално член 20 от него и глава 4 от приложението към него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно Протокола относно преходните разпоредби, приложен към Договора за Европейския съюз, към Договора за функционирането на Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, правните последици от актовете на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, се запазват дотогава, докато тези актове не бъдат отменени, обявени за нищожни или изменени в приложение на Договорите.

               (2)

               Съответно член 25 от Решение 2008/615/ПВР е приложим и Съветът трябва да вземе решение с единодушие дали държавите-членки са въвели разпоредбите на глава 6 от посоченото решение.

               (3)

               Член 20 от Решение 2008/616/ПВР предвижда, че решенията, посочени в член 25, параграф 2 от Решение 2008/615/ПВР, се вземат въз основа на доклад за оценка, който се изготвя въз основа на въпросник. По отношение на автоматизирания обмен на данни в съответствие с глава 2 от Решение 2008/615/ПВР, докладът за оценка се основава на посещение за оценка и на пилотно изпитване.

               (4)

               Съгласно глава 4, точка 1.1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР въпросникът, съставен от съответната работна група на Съвета, се отнася за всички случаи на автоматизиран обмен на данни и трябва да бъде попълнен от държавата-членка веднага щом тя счете, че е изпълнила необходимите условия за обмен на данни за съответната категория данни.

               (5)

               България е попълнила въпросника относно защитата на данните, както и въпросника относно данните за регистрацията на превозните средства.

               (6)

               България е осъществила успешно пилотно изпитване с Нидерландия.

               (7)

               Беше проведено посещение за оценка в България и белгийско-нидерландският екип за оценка изготви доклад относно това посещение, който беше предаден на съответната работна група на Съвета.

               (8)

               На Съвета беше представен доклад за цялостна оценка, в който са обобщени резултатите от въпросника, посещението за оценка и пилотното изпитване относно данните за регистрацията на превозните средства,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   За целите на автоматизирано търсене на данни за регистрацията на превозните средства, България е въвела изцяло общите разпоредби за защита на данните, съдържащи се в глава 6 от Решение 2008/615/ПВР, и има право да получава и предоставя лични данни съгласно член 12 от посоченото решение, считано от деня на влизане в сила на настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 14 май 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         M. NOONAN

      (1)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12.


title: 2010/260/ЕС: Решение на Комисията от 4 май 2010 година относно плана за сигурност за работата на Визовата информационна система

text:
               5.5.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 112/25

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 4 май 2010 година
   относно плана за сигурност за работата на Визовата информационна система
   (2010/260/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави-членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 32 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда, че управителният орган взема необходимите мерки с цел да постигне целите в сферата на сигурността, предписани в член 32, параграф 2 по отношение на работата на ВИС, включително приемането на плана за сигурност.

               (2)

               Член 26, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда, че по време на преходния период, преди управителният орган да поеме своите задължения, за оперативното управление на ВИС отговаря Комисията.

               (3)

               Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (2) се прилага към обработването на лични данни от Комисията, когато тя изпълнява задълженията си по оперативното управление на ВИС.

               (4)

               Член 26, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда, че когато Комисията делегира своите задължения по време на преходния период преди управителният орган да поеме своите задължения, тя гарантира, че това делегиране не влияе неблагоприятно върху ефективните контролни механизми съгласно правото на Съюза, независимо дали са на Съда, на Сметната палата или на Европейския надзорен орган по защита на данните.

               (5)

               Управителният орган следва да създаде свой собствен план за сигурност по отношение на ВИС, веднъж щом поеме своите задължения.

               (6)

               Решение 2008/602/ЕО на Комисията от 17 юни 2008 г. относно определяне на физическата архитектура и изискванията на националните интерфейси и на съобщителната инфраструктура между Централната ВИС и националните интерфейси за етапа на разработване (3) описва необходимите услуги за сигурност, приложими за мрежата за ВИС.

               (7)

               Член 27 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда, че основната централна ВИС, която изпълнява технически надзор и административни функции, е разположена в Страсбург (Франция), а резервната централна ВИС, която в случай на повреда на основната ВИС е способна да осигури всички нейни функционалности, е разположена в Санкт Йохан им Понгау (Австрия).

               (8)

               Ролите на служителите по сигурността следва така да са определени, че да осигуряват ефективна и навременна реакция на инциденти по сигурността, както и тяхното докладване.

               (9)

               Следва да бъде определена политика за сигурност, която да описва всички технически и организационни детайли в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.

               (10)

               Следва да се дефинират мерки за осигуряване на подходящото ниво на сигурност на работата на ВИС,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   ГЛАВА I

      ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

   Член 1
   Предмет
   Решението определя организацията и мерките за сигурност (план за сигурност) по смисъла на член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
   ГЛАВА II

      ОРГАНИЗАЦИЯ, ЗАДЪЛЖЕНИЯ И УПРАВЛЕНИЕ НА ИНЦИДЕНТИ

   Член 2
   Задачи на Комисията
   1.   Комисията прилага и наблюдава ефективността на мерките за сигурност за централната ВИС и комуникационната инфраструктура, посочени в настоящото решение.
   2.   Комисията определя служител по сигурност на системата от длъжностните си лица. Служителят по сигурността на системата се назначава от генералния директор на Генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“ на Комисията. Задачите на служителя по сигурността на системата по-специално включват:

               а)

               изготвянето, актуализирането и прегледа на политиката за сигурност, както е описано в член 7 от настоящото решение;

               б)

               наблюдаване на ефективността при изпълнението на процедурите за сигурност на централната ВИС и комуникационната инфраструктура;

               в)

               принос към подготовката за докладване във връзка със сигурността, както е посочено в член 50, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008;

               г)

               изпълнение на задачи по координиране и подпомагане при проверките и одитите, извършвани от Европейския надзорен орган по защита на данните, посочени в член 42 от Регламент (ЕО) № 767/2008;

               д)

               наблюдение дали настоящото решение и политиката за сигурност се прилагат правилно и изцяло от всички изпълнители или подизпълнители на договори, които участват по някакъв начин в управлението и експлоатацията на ВИС;

               е)

               поддържане на списък от единични национални контактни точки за сигурността на ВИС и предоставянето му на местния служител по сигурността за централната ВИС и комуникационната инфраструктура.

         Член 3
   Местен служител по сигурността за централната ВИС
   1.   Без да се засяга член 8, Комисията определя местен служител по сигурността за централната ВИС от длъжностните си лица. Конфликтите на интереси между задълженията на местния служител по сигурността и всяко друго официално задължение се предотвратяват. Местният служител по сигурността за централната ВИС се назначава от генералния директор на Генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“ на Комисията.
   2.   Местният служител по сигурността за централната ВИС осигурява мерките по сигурността, посочени в настоящото решение, да бъдат изпълнявани и процедурите по сигурността да бъдат следвани в основната централна ВИС. По отношение на резервната централна ВИС местният служител по сигурността за централната ВИС осигурява мерките по сигурността, посочени в настоящото решение, с изключение на тези, посочени в член 10, да бъдат изпълнявани и процедурите по сигурността, свързани с нея, да бъдат следвани.
   3.   Местният служител по сигурността за централната ВИС може да прехвърли всяка от своите задачи на подчинени служители. Конфликтите на интереси между задължението за изпълнение на тези задачи и всяко друго официално задължение се предотвратяват. Единичен телефонен номер и адрес за връзка позволяват свързването с местния служител по сигурността или неговия или нейния подчинен на служба по всяко време.
   4.   Местният служител по сигурността за централната ВИС изпълнява задачите, произтичащи от мерките за сигурност, които трябва да бъдат взети на площадките на основната и резервната ВИС в рамките на параграф 1, като по-специално включват:

               а)

               задачи по местната оперативна сигурност, включващи одит на „защитната стена“, редовни изпитвания на сигурността, одитиране и докладване;

               б)

               наблюдение на ефективността на плана за непрекъснатост на работата и осигуряване на редовното провеждане на учения;

               в)

               събиране на доказателства и докладване на служителя по сигурността на системата за всеки инцидент, който може да повлияе на сигурността на централната ВИС или на комуникационната инфраструктура;

               г)

               информиране на служителя по сигурността на системата, ако политиката за сигурност се нуждае от изменение;

               д)

               наблюдение дали настоящото решение и политиката за сигурност се прилагат от всички изпълнители или подизпълнители на договори, които участват по някакъв начин в управлението и експлоатацията на централната ВИС;

               е)

               осигуряване на това, че персоналът осъзнава своите задължения както и наблюдаване на прилагането на политиката за сигурност;

               ж)

               наблюдаване на развитието в сферата на сигурността на ИТ и осигуряване на това, че персоналът е съответно обучен;

               з)

               подготвяне на необходимата информация и варианти за създаването, актуализирането и прегледа на политиката за сигурност в съответствие с член 7.

         Член 4
   Местен служител по сигурността за комуникационната инфраструктура
   1.   Без да се засяга член 8, Комисията определя местен служител по сигурността за комуникационната инфраструктура от своите длъжностни лица. Конфликтите на интереси между задълженията на местния служител по сигурността и всяко друго официално задължение се предотвратяват. Местният служител по сигурността за комуникационната инфраструктура се назначава от генералния директор на Генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“ на Комисията.
   2.   Местният служител по сигурността за комуникационната инфраструктура наблюдава функционирането на комуникационната инфраструктура и осигурява това, че мерките по сигурността се прилагат, както и това, че процедурите по сигурността се изпълняват.
   3.   Местният служител по сигурността за комуникационната инфраструктура може да прехвърли всяка от своите задачи на подчинени служители. Конфликтите на интереси между задължението за изпълнение на тези задачи и всяко друго официално задължение се предотвратяват. Единичен телефонен номер и адрес за връзка, позволяват свързването с местния служител по сигурността или неговия или нейния подчинен на служба по всяко време.
   4.   Местният служител по сигурността за комуникационната инфраструктура изпълнява задачите, произтичащи от мерките за сигурност, свързани с комуникационната инфраструктура и които по-специално включват:

               а)

               всички задачи по оперативната сигурност, свързани с комуникационната инфраструктура такива като одит на „защитната стена“, редовни изпитвания на сигурността, одитиране, докладване;

               б)

               наблюдение на ефективността на плана за непрекъснатост на работата и осигуряване на редовното провеждане на учения;

               в)

               събиране на доказателства и докладване на служителя по сигурността на системата за всеки инцидент, който може да повлияе на сигурността на комуникационната инфраструктура или централната ВИС или на националните системи;

               г)

               информиране на служителя по сигурността на системата, ако политиката за сигурност се нуждае от изменение;

               д)

               наблюдение дали настоящото решение и политиката за сигурност се прилагат от всички изпълнители или подизпълнители на договори, които участват по някакъв начин в управлението на комуникационната инфраструктура;

               е)

               осигуряване на това, че персоналът осъзнава своите задължения и наблюдаване на прилагането на политиката за сигурност;

               ж)

               наблюдаване на развитието в сферата на сигурността на ИТ и осигуряване на това, че персоналът е съответно обучен;

               з)

               подготвяне на необходимата информация и варианти за създаването, актуализирането и прегледа на политиката за сигурност в съответствие с член 7.

         Член 5
   Инциденти по сигурността
   1.   Всяко събитие, което е имало или може да има въздействие върху сигурността на работата на ВИС и може да предизвика щети или загуба на ВИС, се разглежда като инцидент по сигурността, особено когато може да е бил осъществен достъп до данни или когато наличността, целостта и поверителността на данните са били или е могло да бъдат компрометирани.
   2.   Политиката за сигурност установява процедури за възстановяване след инцидент. Инциденти по сигурността се управляват така, че да се осигури бърза, ефективна и правилна реакция в съответствие с политиката за сигурност.
   3.   На засегнатата държава-членка се предоставя информация по отношение на инцидент по сигурността, който може да има въздействие върху работата на ВИС в държавата-членка или върху наличността, целостта и поверителността на данните за ВИС, въведени от държавата-членка. Служителят по защита на данните на Комисията се уведомява за инцидентите по сигурността.
   Член 6
   Управление на инциденти
   1.   От всички служители и изпълнители на договори в разработването, управлението или експлоатацията на ВИС се изисква да отбелязват и докладват всички наблюдавани или подозирани слабости в сигурността в работата на ВИС съответно на служителя по сигурността на системата или на местния служител по сигурността за централната ВИС или на местния служител по сигурността на комуникационната инфраструктура.
   2.   В случай на установяване на инцидент, който има или може да има въздействие върху сигурността на работата на ВИС, местният служител по сигурността за централната ВИС или местният служител по сигурността за комуникационната инфраструктура информира възможно най-бързо служителя по сигурността на системата и когато е необходимо единичната национална контактна точка за сигурността на ВИС, ако във въпросната държава-членка съществува такава контактна точка, писмено, или в случай на изключителна спешност, посредством други комуникационни канали. Докладът съдържа описанието на инцидента по сигурността, степента на риск, възможните последици и мерките, които са били, или следва да бъдат предприети, за да се смекчи рискът.
   3.   Всички доказателства във връзка с инцидент по сигурността се запазват незабавно съответно от местния служител по сигурността за централната ВИС или местния служител по сигурността за комуникационната инфраструктура. В степента, в която позволяват приложимите разпоредби за защита на данните, такива доказателства се предоставят на служителя по сигурността на системата при поискване от негова страна.
   4.   Въвеждат се процеси за обратна връзка, за да се осигури, че информацията за резултатите се съобщава, след като инцидентът е отработен и приключен.
   ГЛАВА III

      МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ

   Член 7
   Политика за сигурност
   1.   Генералният директор на Генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“ установява, актуализира и редовно преглежда обвързваща политика за сигурност в съответствие с настоящото решение. Политиката за сигурност предоставя подробните процедури и мерки за защита срещу заплахи за наличността, целостта и поверителността на ВИС, включително планиране за извънредни ситуации с цел да се осигури необходимото ниво на сигурност, както е предписано от настоящото решение. Политиката за сигурност е в съответствие с настоящото решение.
   2.   Политиката за сигурност се базира на оценка на риска. Мерките, описани от политиката за сигурност, са пропорционални на идентифицираните рискове.
   3.   Оценката на риска и политиката за сигурност се актуализират, ако технологичните промени, идентифицирането на нови заплахи или някакви други обстоятелства правят това необходимо. Във всички случаи на политиката за сигурност се прави преглед ежегодно, за да се гарантира, че все още осигурява подходящ отговор на последната оценка на риска или на всяка друга новоидентифицирана технологична промяна, заплаха или друго подобно обстоятелство.
   4.   Политиката за сигурност се изготвя от служителя по сигурността на системата при координиране с местния служител по сигурността за ВИС и местния служител по сигурността за комуникационната инфраструктура.
   Член 8
   Изпълнение на мерките за сигурност
   1.   Изпълнението на задачи и изисквания, установени в настоящото решение и в политиката за сигурност, включително задачата за определяне на местен служител по сигурността, могат да бъдат възложени или поверени на частни или публични образувания.
   2.   В този случай Комисията осигурява посредством правнообвързващо споразумение, че изискванията, установени в настоящото решение и в политиката за сигурност, са спазени напълно. В случай на делегиране или възлагане с договор на задачата за определяне на местен служител по сигурността Комисията осигурява посредством правнообвързващо споразумение, че ще бъде потърсено становището ѝ относно лицето, което ще бъде определено за местен служител по сигурността.
   Член 9
   Контрол на достъпа до съоръженията
   1.   За защита на районите, на които са разположени съоръжения за обработка на данни, се използват периметри за сигурност с подходящите бариери и контрол на входовете.
   2.   В периметрите за сигурност се дефинират обезопасени зони за защита на физически компоненти (активи), включващи хардуер, носители и конзоли за данни, планове и други документи за ВИС, както и офиси и други работни места за персонала, участващ в експлоатацията на ВИС. Тези обезопасени зони се защитават с подходящ контрол на входовете, за да се гарантира, че достъп се позволява само на персонал, който е упълномощен. Работата в обезопасените зони е предмет на подробни правила за сигурност, определени в политиката за сигурност.
   3.   Предвижда се и се монтира физическата сигурност за офиси, стаи и съоръжения. Точките за достъп като зоните за доставка и товаро-разтоварни дейности и други точки, през които неупълномощени лица могат да влязат в помещенията, се контролират и, ако е възможно, се изолират от съоръженията за обработка на данни, за да се избегне достъпът без разрешение.
   4.   Проектира се и се прилага пропорционално на риска физическа защита на периметрите за сигурност срещу повреда от природни или предизвикани от човека бедствия.
   5.   Оборудването се защитава от физически и екологични заплахи и от възможности за неразрешен достъп.
   6.   Ако Комисията притежава такава информация, тя добавя към списъка, посочен в член 2, параграф 2, буква e), единична контактна точка за наблюдението и изпълнението на разпоредбите на настоящия член в помещенията, в които е разположена резервната централна ВИС.
   Член 10
   Контрол на носителите на данни и на активите
   1.   Сменяем носител, който съдържа данни, се защитава срещу неразрешен достъп, неправилна употреба или повреда, а разчитането му се осигурява за целия живот на данните.
   2.   Освобождаването от носителите, когато повече не са необходими, се извършва по сигурен и безопасен начин в съответствие с подробните процедури, които ще бъдат определени в политиката за сигурност.
   3.   Инвентарни списъци осигуряват наличието на информация за мястото на съхранение, приложимия срок на запазване и разрешенията за достъп.
   4.   Определят се всички важни активи на централната ВИС и на комуникационната инфраструктура, така че да могат да бъдат защитени в съответствие с важността им. Води се актуален регистър на съответното ИТ оборудване.
   5.   Осигурява се актуална документация на централната ВИС и на комуникационната инфраструктура. Такава документация трябва да е защитена срещу неразрешен достъп.
   Член 11
   Контрол на съхранението
   1.   Вземат се подходящи мерки за осигуряване на правилно съхранение на информацията и предотвратяване на неразрешения достъп до нея.
   2.   Всички елементи на оборудването, съдържащи носители за съхранение на данни се проверяват, за да се гарантира, че чувствителните данни са били премахнати или напълно заличени преди освобождаването от тях, или се унищожават по сигурен начин.
   Член 12
   Контрол на пароли
   1.   Всички пароли се съхраняват безопасно и се третират с поверителност. В случай на подозрение, че дадена парола е била разкрита, паролата се сменя незабавно или съответният потребителски достъп се прекратява. Използват се уникални и индивидуални идентификации за потребителите.
   2.   В политиката за сигурност се дефинират процедури за вход и изход, за да се предотврати неразрешен достъп.
   Член 13
   Контрол на достъпа
   1.   За целите на оперативното управление политиката за сигурност установява официална процедура за регистриране и прекратяване на регистрацията на персонала за даване и отнемане на достъп до хардуера и софтуера на ВИС в централната ВИС. Определянето и използването на подходящи атрибути за достъп (пароли или други подходящи средства) се контролира посредством официален управленски процес, както е определен в политиката за сигурност.
   2.   Достъпът до хардуера и софтуера на ВИС в централната ВИС:

               i)

               ограничава се до упълномощените лица;

               ii)

               ограничава се до случаите, за които има легитимна цел в съответствие с член 42 и член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 767/2008;

               iii)

               ограничава се до продължителността и обхвата, необходими за целта на достъпа; и

               iv)

               осъществява се само в съответствие с политика за контрол на достъпа, която се определя в политиката за сигурност.

         3.   В централната ВИС се използват само конзолите и софтуера, разрешени от местния служител по сигурността за централната ВИС. Използването на системни възможности, които може да са способни да заобиколят контролите на системата и на приложенията, се ограничава и контролира. Въвеждат се процедури за контрол на инсталирането на софтуер.
   Член 14
   Контрол на комуникациите
   Комуникационната инфраструктура се наблюдава с цел осигуряване на наличност, цялост и поверителност на обмена на информация. Използват се средства за криптиране, за да се защитят данните, предавани по комуникационната инфраструктура.
   Член 15
   Контрол на записа на данни
   Правата на достъп на лица, упълномощени за достъп до софтуера на ВИС от централната ВИС, се наблюдават от местния служител по сигурността за централната ВИС. Регистрира се използването на тези права на достъп, което включва времето и самоличността на потребителя.
   Член 16
   Контрол на транспорта
   1.   В политиката за сигурност се определят подходящи мерки за предотвратяване на неразрешено четене, копиране, промяна или заличаване на лични данни по време на предаване към или от ВИС или по време на транспортирането на носители на данни. В политиката за сигурност се установяват разпоредби по отношение на допустимите типове изпращане или транспорт, както и по отношение на процедурите за отчетност за транспортирането на предмети и пристигането им в тяхното местоназначение. Носителят на данни не съдържа никакви други данни, освен данните, които трябва да бъдат изпратени.
   2.   Услугите, предоставени от трети страни, които включват оценка, обработване, комуникации или управление на съоръжения за обработка на данни или добавянето на продукти или услуги към съоръженията за обработка на данни, имат подходящи интегрирани контроли за сигурност.
   Член 17
   Сигурност на комуникационната инфраструктура
   1.   Комуникационната инфраструктура се управлява и контролира по подходящ начин с цел да бъде защитена от заплахи и да се осигури сигурността както на самата комуникационна инфраструктура, така и на централната ВИС, включително на данните, обменяни през нея.
   2.   Характеристиките на сигурността, нивата на обслужване и управленските изисквания на всички мрежови услуги се идентифицират в мрежово споразумение за обслужване с доставчика на услуги.
   3.   Освен защитата на точките на достъп на ВИС се защитават и всички допълнителни услуги, използвани от комуникационната инфраструктура. В политиката за сигурност се дефинират подходящите мерки.
   Член 18
   Наблюдение
   1.   Регистри, записващи информацията, посочена в член 34, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008, свързана с всеки достъп до и всички операции по обработка на данни в рамките на централната ВИС, се съхраняват по сигурен начин във, и достъпни от помещенията, в които са разположени площадките на основната и резервната централна ВИС, за срока, посочен в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
   2.   В политиката за сигурност се създават процедури за наблюдение на използването или на грешки в съоръженията за обработка на информация, и резултатите от дейностите по наблюдение се преглеждат редовно. Ако е необходимо, се предприемат подходящи действия.
   3.   Устройствата за водене на регистри и регистрите се защитават срещу злонамерена намеса и неразрешен достъп с цел да се изпълнят изискванията за събиране и запазване за срока на запазване на доказателства.
   Член 19
   Мерки за криптиране
   За защитата на информацията, когато е необходимо, се прилагат мерки за криптиране. Тяхното използване, заедно с целите и условията, трябва да бъдат одобрени предварително от служителя по сигурността на системата.
   ГЛАВА IV

      СИГУРНОСТ НА ЧОВЕШКИТЕ РЕСУРСИ

   Член 20
   Профили на персонала
   1.   Политиката за сигурност дефинира функциите и отговорностите на лицата, които имат разрешен достъп до ВИС, включително комуникационната инфраструктура.
   2.   Свързаните със сигурността роли и отговорности на персонала на Комисията, изпълнителите по договори и персонала, участващ в оперативното управление, се дефинират, документират и съобщават на засегнатите лица. В описанието на длъжността и в целите се посочват ролите и отговорностите на персонала на Комисията; в договорите или в споразуменията за нивото на обслужване се посочват тези за изпълнителните на договори.
   3.   Споразуменията за поверителност и служебна тайна се сключват с всички лица, към които не се прилага служебен правилник на Европейския съюз или на публична служба на държава-членка. Персоналът, който трябва да работи с ВИС, преминава през необходимата проверка за сигурност или процедура на сертифициране в съответствие с подробните процедури, определени в политиката за сигурност.
   Член 21
   Информиране на персонала
   1.   Целият персонал и когато е необходимо, всички изпълнители на договори получават подходящо обучение за рисковете за сигурността, правните изисквания, политиките и процедурите, в степента, изисквана от техните задължения.
   2.   При приключване на трудовите взаимоотношения или договора, отговорностите за персонала и изпълнителите на договори, свързани с промяна на работата или приключване на трудовите взаимоотношения, се определят в политиката за сигурност, както и се създават процедури в политиката за сигурност за връщане на активите и за прекратяване на правата за достъп.
   ГЛАВА V

      ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

   Член 22
   Приложимост
   1.   Настоящото решение се прилага от датата, определена от Комисията в съответствие с член 48, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
   2.   Срокът на действие на настоящото решение изтича, когато управителният орган поеме своите задължения.

      Съставено в Брюксел на 4 май 2010 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 218, 13.8.2008 г., стр. 60.

      (2)  ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 194, 23.7.2008 г., стр. 3.


title: 2008/326/ЕО: Решение на Комисията от 11 април 2008 година относно адаптиране на коефициентите за коригиране, които се прилагат от 1 февруари 2007 г. , 1 март 2007 г. , 1 април 2007 г. , 1 май 2007 г. и 1 юни 2007 г. към възнагражденията на служители, временно наети лица и договорно наети лица на Европейските общности, на служба в трети страни

text:
               24.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 112/26

      РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

   от 11 април 2008 година
   относно адаптиране на коефициентите за коригиране, които се прилагат от 1 февруари 2007 г., 1 март 2007 г., 1 април 2007 г., 1 май 2007 г. и 1 юни 2007 г. към възнагражденията на служители, временно наети лица и договорно наети лица на Европейските общности, на служба в трети страни
   (2008/326/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Правилника за длъжностните лица и условията за работа на другите служители на Европейските общности, установени с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (1), и по-специално член 13, втора алинея от приложение X към него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Регламент (ЕО) № 453/2007 на Съвета (2) определя, в изпълнение на член 13, първа алинея от приложение X към Правилника, корекционните коефициенти, приложими от 1 юли 2006 г. спрямо възнагражденията, изплащани във валутата на държавата по месторабота, на длъжностните лица, временно наетите служители и договорно наетите служители на Европейските общности на служба в трети страни.

               (2)

               Съгласно член 13, втора алинея от приложение X към Правилника следва да бъдат адаптирани, считано от 1 февруари 2007 г., 1 март 2007 г., 1 април 2007 г., 1 май 2007 г. и 1 юни 2007 г., някои от тези коригиращи коефициенти, тъй като по статистически данни на Комисията промяната в цената на живота, измервана според коригиращия коефициент и съответния валутен курс, е нараснала, за някои трети страни, с 5 % от нейното последното определяне или адаптиране,

         РЕШИ:
   Член единствен
   Считано от 1 февруари 2007 г., 1 март 2007 г., 1 април 2007 г., 1 май 2007 г. и 1 юни 2007 г. корекционните коефициенти, приложими спрямо възнагражденията на длъжностните лица, срочно наетите служители и договорно наетите служители на Европейските общности на служба в трети страни, които се изплащат във валутата на държавата по месторабота, са посочени в приложението към настоящото решение.
   Валутните курсове, използвани за изчисляването на тези възнаграждения, се определят в съответствие с Правилата за прилагане на Финансовия регламент и съответстват на датата, посочена в първа алинея.

      Съставено в Брюксел на 11 април 2008 година.

            За Комисията

         Benita FERRERO-WALDNER

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 56, 4.3.1968 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 337/2007 (ОВ L 90, 30.3.2007 г., стр. 1).

      (2)  ОВ L 109, 26.4.2007 г., стр. 22.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

                  Място на работа

                  Корекционни коефициенти за февруари 2007 г.

                  Ангола

                  117,3

                  Барбадос

                  127,5

                  България

                  80,4

                  Кабо Верде

                  82,3

                  Южна Корея

                  117,3

                  Коста Рика

                  70,8

                  Гвинея (Конакри)

                  57,7

                  Хаити

                  114,8

                  Ливан

                  92,3

                  Непал

                  78,8

                  Уганда

                  65,1

                  Парагвай

                  78,8

                  Демократична република Конго (Киншаса)

                  137,6

                  Сиера Леоне

                  76,6

                  Судан

                  61,6

                  Сирия

                  70,6

                  Място на работа

                  Корекционни коефициенти за март 2007 г.

                  Аржентина

                  53,5

                  Камерун

                  103,5

                  Кот д’Ивоар

                  98,7

                  Гвиана

                  61,3

                  Индия

                  47,6

                  Йордания

                  75,9

                  Казахстан (Алмати)

                  121,6

                  Киргизстан

                  84,3

                  Мадагаскар

                  84,7

                  Уганда

                  69,4

                  Шри Ланка

                  53,2

                  Венецуела

                  64,1

                  Място на работа

                  Корекционни коефициенти за април 2007 г,

                  Ангола

                  121,8

                  Ботсуана

                  58,1

                  Гвинея (Конакри)

                  49,2

                  Мали

                  86,3

                  Судан

                  55,1

                  Таджикистан

                  66,5

                  Замбия

                  56,3

                  Място на работа

                  Корекционни коефициенти за май 2007 г.

                  Аржентина

                  54,9

                  Коста Рика

                  70,8

                  Етиопия

                  87,1

                  Гана

                  69,2

                  Индонезия (Джакарта)

                  79,5

                  Демократична република Конго (Киншаса)

                  131,6

                  Тринидад и Тобаго

                  68,6

                  Турция

                  85,9

                  Йемен

                  76,0

                  Място на работа

                  Корекционни коефициенти за юни 2007 г.

                  Канада

                  92,7

                  Салвадор

                  76,6

                  Съединени щати (Ню Йорк)

                  103,1

                  Гватемала

                  79,0

                  Малави

                  73,1

                  Република Молдова

                  58,5

                  Никарагуа

                  57,3

                  Руанда

                  90,9

                  Танзания

                  61,7


title: Решение на Съвета от 17 октомври 2000 година за създаване на секретариат на съвместните надзорни органи за защита на личните данни, учредени с Конвенцията за създаване на Европейско полицейско бюро (Конвенцията за Европол), Конвенцията за използване на информационните технологии за нуждите на митниците и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген за постепенно премахване на контрола по общите граници (Шенгенска конвенция)

text:
Важна правна забележка

|

32000D0641

Официален вестник n° L 271 , 24/10/2000 стр. 0001 - 0003 специално чешко издание глава 19 том 04 стр. 12  - 14 специално испанско издание глава 19 том 04 стр. 12  - 14 специално унгарско издание глава 19 том 04 стр. 12  - 14 специално литвийско издание глава 19 том 04 стр. 12  - 14 LV.ES глава 19 том 04 стр. 12  - 14 MT.ES глава 19 том 04 стр. 12  - 14 PL.ES глава 19 том 04 стр. 12  - 14 SK.ES глава 19 том 04 стр. 12  - 14 специално словенско издание глава 19 том 04 стр. 12  - 14

		20001017Решение на Съветаот 17 октомври 2000 годиназа създаване на секретариат на съвместните надзорни органи за защита на личните данни, учредени с Конвенцията за създаване на Европейско полицейско бюро (Конвенцията за Европол), Конвенцията за използване на информационните технологии за нуждите на митниците и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген за постепенно премахване на контрола по общите граници (Шенгенска конвенция)(2000/641/ПВР)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид член 30 и член 34, параграф 2, буква в) от Договора за Европейския съюз,като взе предвид член 2 от Протокола, интегриращ достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз,като взе предвид инициативата на Португалската република [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като има предвид, че:(1) Конвенцията за създаване на Европейско полицейско бюро (Конвенцията за Европол) [3], Конвенцията за използване на информационните технологии за нуждите на митниците [4] и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген за постепенно премахване на контрола по общите граници (Шенгенска конвенция) [5] бяха създадени съвместни надзорни органи за наблюдение за правилното прилагане на разпоредбите за защита на личните данни, съдържащи се в тези международни актове.(2) За да работят ефективно тези съвместни надзорни органи и с оглед намаляване на разходите, те трябва да бъдат подпомагани от един-единствен, независим секретариат, натоварен със защитата на личните данни, който следва да бъде обвързан по време на изпълнение на своите задачи само от указанията на тези органи.(3) От съображения от практически характер целесъобразно е администрацията на секретариата, натоварен със защитата на личните данни, да бъде тясно свързан с Генералния секретариат на Съвета, като същевременно запази своята независимост при изпълнението на своите задачи,(4) С оглед да се осигури тази независимост, целесъобразно е решенията за назначаване и отстраняване от длъжност на ръководителя на секретариата, натоварен със защитата на личните данни, да се взимат от заместник-генералния секретар на Съвета, действащ по предложение на съвместните надзорни органи, а останалите длъжностни лица, назначени в секретариата, натоварен със защитата на личните данни, да бъдат поставени изключително на подчинение на указанията на ръководителя на секретариата, натоварен със защитата на личните данни.(5) Административните разходи на секретариата, натоварен със защитата на личните данни, следва да се отнесат към общия бюджет на Европейския съюз. Европол следва да вземе участие във финансирането на определени разходи, свързани с провеждането на заседания по въпросите на прилагането на Конвенцията за Европол.(6) Тъй като настоящото решение заменя Решение 1999/438/ЕО на Съвета от 20 май 1999 г. относно съвместния надзорен орган, създаден по силата на член 115 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. за постепенно премахване на контрола по общите граници, подписано на 19 юни 1990 г. [6], то последното следва да бъде отменено от деня, в който настоящото решение стане изпълнимо.(7) Съществуващите надзорни органи заявиха, че одобряват принципите, залегнали в това решение,РЕШИ:Член 1Създаване и задачи на секретариата, натоварен със защитата на личните данни1. С настоящото се създава секретариат (наричан по-долу за краткост "секретариат, натоварен със защитата на личните данни") на съвместните надзорни органи, създадени по силата на Конвенцията за създаване на Европейско полицейско бюро (Конвенцията за Европол), Конвенцията за използване на информационните технологии за нуждите на митниците и Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген за постепенно премахване на контрола по общите граници (Шенгенска конвенция).2. Секретариатът, натоварен със защитата на личните данни, изпълнява задачите, възложени на секретариатите на съвместните надзорни органи, така както са изложени в съответните правилници за дейността на тези органи.Член 2Секретар, отговарящ за защитата на личните данни1. Секретариатът, натоварен със защитата на личните данни, се ръководи от секретар, отговарящ за защитата на личните данни, чиято независимост при изпълнение на неговите задачи е гарантирана и който се подчинява единствено на указанията на съвместните надзорни органи и техните председатели. Заместник-генералният секретар на Съвета, действащ по предложение на съвместните надзорни органи, назначава секретаря, отговарящ за защитата на личните данни, за срок от три години. Неговият мандат може да бъде подновяван.2. Секретарят, отговарящ за защитата на личните данни, се избира измежду лица, които са граждани на Европейския съюз, пълноправно ползващи се с граждански и политически права, способни да мобилизират подходящ опит и компетенции при изпълнение на съответните функции и предоставящи всички възможни гаранции за независимост. Той се въздържа от всякакво действие, което е несъвместимо с неговите функции, и по време на своя мандат не упражнява никаква друга платена или неплатена професионална дейност. След изтичане на своя мандат той е длъжен да действа с дължимата честност и дискретност при поемане на определени функции и ползване с предимства.3. Секретарят, отговарящ за защитата на личните данни, се отстранява от длъжност от заместник-генералния секретар на Съвета, действащ по предложение на съвместните надзорни органи, ако повече не отговаря на изискванията за изпълнение на своите задължения или ако е извършил тежко нарушение.4. Освен след обичайната смяна, извършвана след изтичане на неговия мандат или в случай на смърт и отстраняване от длъжност в съответствие с параграф 3, мандатът на секретаря, отговарящ за защитата на личните данни, се прекратява от деня, в който подадената от него оставка влезе в сила. В случай на изтичане на неговия мандат и в случай на подадена от него оставка, той остава на същата длъжност до своята замяна, по молба на съвместните надзорни органи.5. Секретарят, отговарящ за защитата на личните данни, е длъжен както по време, така и след изтичане на своя мандат да пази професионална тайна по отношение на поверителна информация, доведена до знанието му в хода на изпълнение на неговите задължения.6. По време на своя мандат секретарят, отговарящ за защитата на личните данни, се подчинява, освен ако настоящото решение не предвижда нещо друго, на разпоредбите, отнасящи се до лица, ползващи се със статут на срочно наети служители по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейските общности [7], включително членове 12-15 и член 18 от Протокола относно привилегиите и имунитетите на Европейските общности. Секретарят, отговарящ за защитата на личните данни, се причислява към категория А, като степента и стъпката при неговото назначаване се определят по критериите, прилагани за длъжностните лица и другите служители на Общностите. Ако назначеното лице вече е служител на Общността, то се командирова за срока на своя мандат, в интерес на службата, по силата на член 37, буква а), първо тире от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилника за длъжностните лица) [7]. Изречение първо от последния параграф на член 37 от Правилника за длъжностните лица се прилага, без да се засяга параграф 1 от настоящия член.Член 3Персонал1. Секретариатът, натоварен със защитата на личните данни, е осигурен с необходимия персонал за изпълнението на своите задачи. Членовете на персонала, назначени в секретариата, натоварен със защитата на личните данни, заемат длъжности, включени в списъка на длъжностите, попадащи в графата от общия бюджет на Европейския съюз, касаеща Съвета.2. При изпълнение на своите задължения членовете на персонала, посочени в параграф 1, се подчиняват изключително на указанията на секретаря, отговарящ за защитата на личните данни и на съвместните надзорни органи и техните председатели. В този контекст те не могат нито да искат, нито да приемат указания от което и да било правителство, орган, организация или лице, освен от секретаря, отговарящ за защитата на личните данни и съвместните надзорни органи и техните председатели.3. Независимо от параграф 2, персоналът, назначен в секретариата, натоварен със защитата на личните данни, се подчинява на правилата и нормите, прилагани спрямо длъжностните лица и другите служители на Европейските общности. Що се отнася до упражняването на правомощията, дадени с Правилника за персонала на назначаващия орган и на правомощията съгласно Условията за работа на другите служители на Европейските общности, персоналът се подчинява на същите правила, както и длъжностните лица и другите служители на Европейските общности.Член 4Административна поддръжка1. Генералният секретариат на Съвета предоставя необходимите офиси и оборудване за изпълнение на задълженията на секретариата, натоварен със защитата на личните данни. Той предоставя необходимите технически средства за провеждане на заседанията на съвместните надзорни органи в помещенията на Съвета, включително техническо оборудване за устен превод.2. Що се отнася до свикването на заседания в помещенията на Съвета, управителното тяло на съвместните надзорни органи насрочва датите, които подлежат на предварително одобрение от страна на председателството на Съвета.Член 5Финансиране1. Общите административни разходи на секретариата, натоварен със защитата на личните данни (а именно разходите за техническо оборудване, заплати, обезщетения и други разходи за персонала) са включени в графата от общия бюджет на Европейския съюз, отнасяща се до Съвета.2. Разходите, които са непосредствено свързани с провеждането на заседанията, се поемат:- от Съвета — за заседания, провеждани в помещенията на Съвета, по въпроси на прилагането на разпоредбите на Шенгенската конвенция, а също и пътните разходи за извършване на проверки на Ц.ШИС и за заседания по въпросите на прилагането на Конвенцията за използване на информационните технологии за нуждите на митниците,- от Европол — за заседания по въпросите на прилагането на Конвенцията за Европол.Член 6Заключителни разпоредби1. Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му от Съвета.То се прилага от 1 септември 2001 г.2. Считано от деня на влизане в сила на настоящото решение, могат да се приемат решенията и актовете, необходими за неговото прилагане. Те не влизат в сила преди настоящото решение да стане изпълнимо.3. От деня, в който настоящото решение стане изпълнимо, се отменя Решение 1999/438/ЕО. Независимо от това, то продължава да се прилага по отношение на разходи, причинени от събития, предшестващи тази дата.Съставено в Люксембург на 17 октомври 2000 година.За СъветаПредседателÉ. Guigou[1] ОВ С 141, 19.5.2000 г., стр. 20.[2] Становище от 21 септември 2000 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ С 316, 27.11.1995 г., стр. 2.[4] ОВ С 316, 27.11.1995 г., стр. 33.[5] ОВ L 239, 22.9.2000 г., стр. 19.[6] ОВ L 176, 10.7.1999 г., стр. 34.[7] ОВ L 56, 4.3.1968 г., стр. 1. Регламент, последно изменен със Съобщение на Комисията (ОВ С 60, 2.3.1999 г., стр. 11).--------------------------------------------------