title: 2014/415/ЕС: Решение на Съвета от 24 юни 2014 година относно договореностите за прилагане от страна на Съюза на клаузата за солидарност

text:
               1.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 192/53

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 24 юни 2014 година
   относно договореностите за прилагане от страна на Съюза на клаузата за солидарност

      (2014/415/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 222, параграф 3, първо изречение от него,
   като взе предвид съвместното предложение на Европейската комисия и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               С настоящото решение се урежда прилагането от Съюза на член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) („клауза за солидарност“). То не се отнася до прилагането от страна на държавите членки на клаузата за солидарност съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС. В съответствие с Декларация (№ 37) по член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз държава членка може да избере най-подходящите средства, за да изпълни задължението си за солидарност към друга държава членка.

               (2)

               В съответствие с член 222, параграф 1 от ДФЕС Съюзът и неговите държави членки трябва да действат съвместно в дух на солидарност, ако държава членка е обект на терористично нападение или жертва на природно или предизвикано от човека бедствие. Действията на Съюза и на държавите членки следва да бъдат съгласувани и да се допълват взаимно в полза на всяка държава членка, която се позовава на клаузата, както и за да се избегне дублиране на усилията. Тъй като съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС държавите членки координират действията си в рамките на Съвета, за да изпълнят задълженията си за солидарност, е подходящо да се предвидят договорености за координиране в рамките на Съвета по отношение на прилагането от Съюза на клаузата за солидарност.

               (3)

               Договореностите за координация в рамките на Съвета следва да се основават на договореностите за интегрирана реакция на ЕС при политическа криза (ИРПК), одобрени от Съвета на 25 юни 2013 г., в които се заявява, че ИРПК ще подкрепя и договореностите за прилагане на клаузата за солидарност. Подходящо е Съветът да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално в случай на преразглеждане.

               (4)

               Прилагането на клаузата за солидарност от Съюза следва да почива на съществуващите инструменти, доколкото е възможно, да повишава ефективността чрез засилване на координацията и избягване на дублирането, да функционира при отсъствие на допълнителни ресурси, да осигурява на държавите членки проста и ясна среда за взаимодействие на равнището на Съюза и да зачита компетенциите на всяка институция и служба на Съюза.

               (5)

               Клаузата за солидарност призовава Съюза да мобилизира всички правни инструменти на негово разположение. Сред инструментите, които имат отношение, са стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз, механизмът за гражданска защита на Европейския съюз, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1) („механизмът на Съюза“), Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2) и структурите, изградени в рамките на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО).

               (6)

               Обхватът на договореностите за прилагане от Съюза на клаузата за солидарност следва да бъде ясно определен.

               (7)

               По отношение на борбата с тероризма стратегическата рамка за действие на Съюза е зададена в Стратегията на ЕС за борба срещу тероризма. Създадени са различни правни инструменти, като инструменти за засилване на защитата на критични инфраструктури в областта на енергетиката и транспорта (3). Действия бяха предприети вследствие на съобщението на Комисията, озаглавено „Политиката на ЕС за борба с тероризма: главни постижения и бъдещи предизвикателства“, например действия за укрепване на сътрудничеството между правоприлагащите органи, за по-добро предотвратяване на радикализацията, по-специално чрез създаването на Мрежа за осведоменост по въпросите на радикализацията и ограничаването на достъпа на терористи до парични средства, както и до експлозиви (4) и химически, биологични, радиологични и ядрени (ХБРЯ) материали, както и действия за подобряване на сигурността на експлозивите.

               (8)

               На равнището на Съюза следва да бъде определен механизъм за задействане и механизъм за постепенно отпадане на действието на договореностите по силата на настоящото решение въз основа на политическо искане на високо равнище от засегнатата(ите) държава(и) членка(и) и с подкрепата на единно звено за контакт на равнището на Съюза.

               (9)

               Чрез договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да се подобри ефективността посредством засилена координация въз основа на съществуващите инструменти.

               (10)

               Механизмът на Съюза има за цел укрепване на сътрудничеството между държавите членки и Съюза и улесняване на координацията в областта на гражданската защита. С Решение № 1313/2013/ЕС се създава Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (КЦРИС), който трябва да осигурява непрекъснат денонощен оперативен капацитет и подпомага държавите членки и Комисията при преследването на целите на механизма на Съюза.

               (11)

               Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) разполага със структури за експертна помощ по разузнавателни и военни въпроси, както и с мрежата на делегациите, които също могат да допринасят за реагирането при заплахи или бедствия на територията на държавите членки или при кризи, които имат външно измерение. В зависимост от естеството на кризата други структури и агенции на Съюза в областта на общата външна политика и политика за сигурност (ОВППС), включително ОПСО, следва да предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.

               (12)

               Когато е необходимо и осъществимо с оглед на спешността на въпроса, договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да бъдат допълнени от приемането на правни актове или от изменение на съществуващите актове съгласно съответните разпоредби на Договорите.

               (13)

               Настоящото решение не се отнася до отбраната. Ако в случай на криза е необходимо да се предприеме действие от областта на ОВППС или на ОПСО, следва да се вземе решение от Съвета съгласно съответните разпоредби на Договорите.

               (14)

               Настоящото решение не засяга член 42, параграф 7 от Договора за Европейския съюз.

               (15)

               В съобщението на Комисията, озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“ е поставена целта да се увеличи устойчивостта на Съюза срещу кризи и бедствия чрез редица действия, включително чрез пълно прилагане на клаузата за солидарност. Както се припомня от Съвета в заключенията му от 24 и 25 февруари 2011 г., повишаването на устойчивостта на Европа срещу кризи и бедствия е от решаващо значение за по-нататъшното укрепване на свободата, сигурността и правосъдието в Съюза.

               (16)

               С цел да осигури на Съюза и на неговите държави членки възможност за ефективно действие, Европейският съвет редовно трябва да прави оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът. При поискване от Европейския съвет следва да бъдат представени доклади относно специфични заплахи.

               (17)

               В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.

               (18)

               На 22 ноември 2012 г. Европейският парламент прие Резолюция 2012/2223, озаглавена „Клаузите за обща отбрана и солидарност на ЕС: политическо и оперативно измерение“.

               (19)

               Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.

               (20)

               Тъй като целта на настоящото решение, а именно прилагането на клаузата за солидарност от страна на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Обща цел и предмет
   1.   С настоящото решение се създават правила и процедури за прилагане от Съюза на разпоредбата на член 222 от ДФЕС („клауза за солидарност“).
   2.   С цел да се гарантират съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза и на държавите членки координацията на политическо равнище на реакцията при позоваване на клаузата се извършва от Съвета посредством Договореностите за ИРПК. Подкрепата за прилагането на ИРПК се осигурява от Генералния секретариат на Съвета, Комисията и ЕСВД.
   3.   Договореностите на равнището на Съюза се основават на съществуващите механизми в Съвета, Комисията, ЕСВД и агенциите на Съюза за предоставяне на информация и подкрепа. Когато е подходящо, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) и ЕСВД участват чрез инициативи и предоставяне на съответна информация и подкрепа в границите на сферата на компетентност на ВП.
   4.   Съответните инструменти на Съюза и договореностите за ИРПК следват предвидените за всеки от тях процедури и могат да бъдат задействани преди задействането и след постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение.
   5.   Чрез договореностите съгласно настоящото решение се подобрява ефективността благодарение на по-добрата координация на реакцията на Съюза и държавите членки.
   Член 2
   Обхват
   1.   В случай на терористично нападение или природно или предизвикано от човека бедствие, независимо от това дали е породено на територията на държавите членки или извън нея, настоящото решение се прилага:

               а)

               на територията на държавите членки, за които се прилагат Договорите, което означава земната площ, вътрешните води и въздушното пространство;

               б)

               когато засягат инфраструктура (като намиращи се в морето съоръжения за добив на нефт и газ), разположена в териториалните морски води, изключителната икономическа зона или континенталния шелф на държава членка.

         Когато използва тези договорености съгласно настоящото решение, и най-вече при мобилизиране на инструментите на негово разположение, Съюзът е обвързан от международното право и не засяга правата на държавите, които не са членки на ЕС.
   2.   Настоящото решение не се отнася до отбраната.
   Член 3
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               а)

               „бедствие“ означава всяка ситуация, която има или може да има тежки последици за населението, околната среда или имуществото, включително културното наследство;

               б)

               „терористично нападение“ означава терористично престъпление, както е определено в Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (5);

               в)

               „криза“ означава бедствие или терористично нападение, чието въздействие или политическа значимост са толкова съществени, че се налага своевременно координиране на политиката и реакция на политическо равнище от Съюза;

               г)

               „реакция“ означава всяко действие, предприето в случай на бедствие или терористично нападение, за преодоляване на непосредствените неблагоприятни последици от него.

         Член 4
   Позоваване на клаузата за солидарност
   1.   В случай на бедствие или терористично нападение засегнатата държава членка може да се позове на клаузата за солидарност, ако след като е използвала възможностите, предлагани от съществуващите средства и механизми на национално равнище и на равнището на Съюза, прецени, че кризата очевидно надвишава способностите за реагиране, с които разполага.
   2.   Политическите органи на засегнатата държава членка отнасят своето позоваване до председателството на Съвета. Позоваването се отнася и до председателя на Европейската комисия чрез КЦРИС.
   Член 5
   Договорености за реакция на равнището на Съюза
   1.   След като е налице позоваване на клаузата за солидарност, Съветът осигурява политическата и стратегическата насока на реакцията на Съюза на позоваването на клаузата за солидарност, като отчита в пълна степен правомощията на Комисията и на ВП. За тази цел председателството на Съвета незабавно задейства договореностите за ИРПК, в случай че това вече не е направено, и по този начин информира всички държави членки, че има позоваване на клаузата за солидарност.
   2.   Едновременно с това, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП:

               а)

               определят всички инструменти на Съюза, които имат отношение и които най-добре могат да допринесат за реакцията при кризата, включително специфични за сектора, оперативни, политически или финансови инструменти и структури, и предприемат всички необходими мерки, предвидени в тези инструменти;

               б)

               набелязват военните способности, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата с подкрепата на Военния секретариат на ЕС;

               в)

               определят и предлагат използването на правни инструменти и ресурси, попадащи в сферата на компетентност на агенциите на Съюза, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата;

               г)

               консултират Съвета дали съществуващите инструменти са достатъчно средство за подпомагане на засегната държава членка след позоваването на клаузата за солидарност;

               д)

               изготвят редовно интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ, за да предоставят информация и да оказват подкрепа за координацията и вземането на решения на политическо равнище в Съвета, в съответствие с член 6 от настоящото решение.

         3.   Когато е подходящо, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП представят на Съвета предложение, по-специално по отношение на:

               а)

               решение относно извънредни мерки, които не са предвидени в действащите инструменти;

               б)

               искания за военни способности, които надхвърлят съществуващите договорености в областта на гражданската защита; или

               в)

               мерки в подкрепа на бързата реакция от страна на държавите членки.

         4.   Посредством договореностите за ИРПК председателството на Съвета осигурява съгласуваност при работата в Съвета и цялостна реакция на политическо равнище на Съюза, включително относно разработването и актуализирането на предложения за действие, при зачитане на правото на инициатива на Комисията и на ВП в техните сфери на компетентност. В тази си дейност председателството се подпомага и получава експертни съвети от Генералния секретариат на Съвета, Комисията, ЕСВД и в случай на терористични нападения от координатора на ЕС за борбата с тероризма. В зависимост от естеството на кризата структурите и агенциите на Съюза в областта на ОВППС/ОПСО предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
   5.   Председателството на Съвета информира председателя на Европейския съвет и председателя на Европейския парламент относно позоваването на клаузата за солидарност, както и за други важни събития.
   6.   При позоваване на клаузата за солидарност КЦПИС действа като централна, денонощно действаща точка за контакт на равнището на Съюза с компетентните органи на държавите членки и други заинтересовани страни, без да се засягат поетите отговорности в рамките на Комисията и от ВП, нито съществуващите информационни мрежи. КЦПИС ще подпомогне изготвянето на интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ в сътрудничество със Ситуационната зала на ЕС и други кризисни центрове на Съюза в съответствие с член 6 от настоящото решение.
   Член 6
   Интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ
   Интегрираните доклади за наблюдение на ситуацията и анализ се изготвят в съответствие с конкретните нужди на политическо равнище на Съюза, набелязани от председателството на Съвета, и дават възможност за стратегически преглед на ситуацията в рамките на Съвета съобразно договореностите за ИРПК. В такива доклади се включва валидиран принос, направен на доброволен принцип от държавите членки, Комисията, ЕСВД и от съответните агенции на Съюза, както и от съответните международни организации. В случай на позоваване, което е свързано с терористични нападения, оценката на разузнавателните данни и информацията на разузнавателните служби се разглеждат отделно посредством съществуващите канали за това.
   Член 7
   Постепенно отпадане
   Постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение следва процедурата, предвидена в член 4, параграф 2. Веднага щом прецени, че е отпаднала необходимостта от активиране на клаузата за солидарност, държавата членка, която се е позовала на клаузата, съобщава за това.
   Член 8
   Оценка на заплахите на равнището на Съюза
   1.   За да прави редовна оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът, Европейският съвет може да поиска от Комисията, ВП и агенциите на Съюза да представят доклади относно специфични заплахи, когато е подходящо.
   2.   Освен ако Европейският съвет е предвидил друго, тези доклади се основават единствено на съществуващите оценки на заплахите, обобщени от съответните институции, органи и агенции на Съюза в рамките на действащите договорености, както и на информацията, предоставена на доброволен принцип от държавите членки, като се избягва дублиране на усилията. Когато е подходящо, в изготвянето на такива доклади участва и координаторът на ЕС за борбата с тероризма. В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
   Член 9
   Преглед
   1.   Договореностите в настоящото решение подлежат на периодичен преглед съобразно идентифицираните потребности и във всички случаи в рамките на 12 месеца след прекратяването на позоваването, за да се гарантира, че са формулирани съответните изводи и се предприемат подходящи мерки. Прегледът се извършва от Съвета въз основа на съвместен доклад, изготвен от Комисията и от ВП.
   2.   Настоящото решение може да бъде преразгледано, когато е подходящо. В този случай и в съответствие с член 222, параграф 3 от ДФЕС Съветът се подпомага от Комитета по политика и сигурност и от постоянния комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност.
   3.   Когато е подходящо, Съветът може да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално за да отговори на потребностите, набелязани от Съвета в контекста на прегледа или след преразглеждане на настоящото решение.
   Член 10
   Финансови последици
   Финансовите ресурси, необходими за прилагането на настоящото решение, се мобилизират в рамките на договорените ограничения за годишни разходи и в съответствие с обхвата на действащите правни инструменти на Съюза, при зачитане на годишните тавани, установени в многогодишната финансова рамка.
   Член 11
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Люксембург на 24 юни 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         E. VENIZELOS

      (1)  Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 924).

      (2)  Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за сериозните трансгранични заплахи за здравето и за отмяна на Решение № 2119/98/ЕО (ОВ L 293, 5.11.2013, стр. 1).

      (3)  Както е посочено в Директива 2008/114/ЕО на Съвета от 8 декември 2008 г. относно установяването и означаването на европейски критични инфраструктури и оценката на необходимостта от подобряване на тяхната защита (ОВ L 345, 23.12.2008 г., стр. 75).

      (4)  Регламент (ЕС) № 98/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества (ОВ L 39, 9.2.2013 г., стр. 1).

      (5)  Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно борбата срещу тероризма (ОВ L 164, 22.6.2002 г., стр. 3).


title: Решение на Съвета от 10 юни 1985 година за създаване на Съвещателен комитет по образование и обучение по архитектура

text:
Важна правна забележка

|

31985D0385

Официален вестник n° L 223 , 21/08/1985 стр. 0026 - 0027 специално финландско издание: глава 6 том 2 стр. 0109  специално испанско издание: глава 06 том 3 стр. 0020  специално шведско издание: глава 6 том 2 стр. 0109  специално португалско издание глава 06 том 3 стр. 0020  специално чешко издание глава 01 том 01 стр. 143  - 144 специално испанско издание глава 01 том 01 стр. 143  - 144 специално унгарско издание глава 01 том 01 стр. 143  - 144 специално литвийско издание глава 01 том 01 стр. 143  - 144 LV.ES глава 01 том 01 стр. 143  - 144 MT.ES глава 01 том 01 стр. 143  - 144 PL.ES глава 01 том 01 стр. 143  - 144 SK.ES глава 01 том 01 стр. 143  - 144 специално словенско издание глава 01 том 01 стр. 143  - 144

		19850610Решение на Съветаот 10 юни 1985 годиназа създаване на Съвещателен комитет по образование и обучение по архитектура(85/385/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид проекторешението, представено от Комисията,като има предвид, че в своя резолюция от 6 юни 1974 г. относно взаимното признаване на дипломи, сертификати и други доказателства за формална квалификация [1], Съветът се обяви в подкрепа на създаването на съвещателни комитети;като има предвид, че в контекста на взаимното признаване на дипломи, сертификати и други доказателства за формална квалификация по архитектура е важно да се гарантират сравнително високи стандарти на образование и обучение;като има предвид, че, за да се допринесе за постигането на тази цел, е желателно да се създаде съвещателен комитет, който да съветва Комисията,РЕШИ:Член 1Към Комисията се създава Съвещателен комитет по образование и обучение по архитектура, наричан по-надолу "комитета".Член 21. Задачата на комитета е да подпомогне осигуряването на сравнително високи стандарти на образование и обучение на архитекти в Общността.2. Комитетът осъществява задачата си по-специално чрез следните средства:- обмен на изчерпателна информация за методите на образование и обучение, както и за съдържанието, нивото и структурата на теоретичните и практически курсове, провеждани в държавите-членки;- обсъждане и консултации с цел разработване на общ подход към стандартите, които да бъдат постигнати при образованието и обучението на архитекти и, когато е подходящо, към структурата и съдържанието на това образование и обучение, включително критерии за практически опит;- наблюдение на приспособяването на образованието и обучението на архитекти към развитието на педагогическите методи и към нови проблеми, възникващи за архитекти като резултат от социално, научно и техническо развитие и към опазване на околната среда.3. Комитетът изпълнява съвещателните задачи, възложени му по силата на Директива 85/384/ЕИО от 10 юни 1985 г. за взаимното признаване на дипломи, сертификати и други доказателства за формална квалификация по архитектура, включително и относно мерките, имащи за цел улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свобода на предоставяне на услуги [2].4. Комитетът съобщава на Комисията и на страните-членки своите мнения и препоръки, включително, когато намери за подходящо, предложения за изменения на текстовете, отнасящи се до образованието и обучението на архитекти, в Директива 85/384/ЕИО.5. Комитетът също така съветва Комисията по всички въпроси, които тя отнесе до него във връзка с образованието и обучението на архитекти.Член 31. Комитетът се състои от трима експерта от всяка държава-членка, както следва:- един експерт професионалната практика;- един експерт от университетите или еквивалентни институции, извършващи обучение по архитектура;- един експерт от компетентните власти на държавите-членки.2. Всеки член има заместник. Заместниците могат да присъстват на заседанията на комитета.3. Членовете и заместниците, посочени в параграфи 1 и 2, се определят от държавите-членки. Членовете, посочени в първо и второ тире на параграф 1, и техните заместници се определят по предложение на или след надлежна консултация с представители на практикуващите професията или на университетите или еквивалентни институции, извършващи обучение по архитектура. Така определените членове и заместници се назначават от Съвета.Член 41. Мандатът на член на комитета е три години. След изтичане на мандата членовете на комитета запазват постовете си докато не бъдат сменени или преназначени.2. Мандатът на член на комитета може да се прекрати преди изтичане на тригодишния период при негова оставка или смърт, или заместване от друг в съответствие с процедурата, упомената в член 3. Така назначеният заместник изпълнява длъжността за остатъка от мандата на заместения.Член 5Комитетът избира председател и двама заместник-председатели от своите членове. Комитетът приема свой процедурен правилник. Дневният ред за заседанията се изработва от председателя на комитета след консултации с Комисията.Член 6Комитетът може да създава работни групи, да призовава и да допуска наблюдатели или експерти, които да го подпомагат при специфични аспекти на работата му.Член 7Секретариатът на комитета се осигурява от Комисията.Съставено в Люксембург на 10 юни 1985 година.За СъветаПредседателM. Fioret[1] ОВ C 98, 28.8.1974 г., стр. 1.[2] ОВ L 223, 21.8.1985 г., стр. 14.--------------------------------------------------


title: Решение на Комисията от 26 март 2003 година за изменение на нейния процедурен правилник (нотифицирано под номер C(2003) 972)

text:
Важна правна забележка

|

32003D0246

Официален вестник n° L 092 , 09/04/2003 стр. 0014 - 0016 специално чешко издание глава 01 том 04 стр. 297  - 299 специално испанско издание глава 01 том 04 стр. 297  - 299 специално унгарско издание глава 01 том 04 стр. 297  - 299 специално литвийско издание глава 01 том 04 стр. 297  - 299 LV.ES глава 01 том 04 стр. 297  - 299 MT.ES глава 01 том 04 стр. 297  - 299 PL.ES глава 01 том 04 стр. 297  - 299 SK.ES глава 01 том 04 стр. 297  - 299 специално словенско издание глава 01 том 04 стр. 297  - 299

		20030326Решение на Комисиятаот 26 март 2003 годиназа изменение на нейния процедурен правилник(нотифицирано под номер C(2003) 972)(2003/246/ЕО, Евратом)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 218, параграф 2 от него,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 131 от него,като взе предвид Договора за създаване на Европейския съюз, и по-специално член 28, параграф 1 и член 41, параграф 1 от него,РЕШИ:Член 1Разпоредбите на Комисията относно оперативните процедури за управление на кризисни ситуации, чийто текст е приложен към настоящото решение, се добавят като приложение към процедурния правилник на Комисията.Член 2Настоящото решение заменя решението, носещо същото заглавие, прието на 5 март 2003 г.Член 3Настоящото решение влиза в сила и се прилага от 26 март 2003 г.Съставено в Брюксел на 26 март 2003 година.За КомисиятаNeil KinnockЗаместник-председател--------------------------------------------------20030326ПРИЛОЖЕНИЕ20030326РАЗПОРЕДБИ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОПЕРАТИВНИТЕ ПРОЦЕДУРИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА КРИЗИКато има предвид, че:(1) За Комисията е уместно да определи процедури, които да позволяват да бъдат управлявани кризисни ситуации, и по-специално, които да гарантират, че всички необходими решения могат да бъдат вземани колкото е възможно по-ефективно и по-бързо, като същевременно не се засяга изискването те да останат предмет на политически контрол.(2) Нужно е Комисията да изгради оперативна структура за управление на кризите.(3) Разпоредбите на Комисията по сигурността [1], установени като приложение към процедурния правилник на Комисията, определят член на Комисията да носи отговорността по въпросите на сигурността и по изпълнението на политиката на Комисията по сигурността.(4) Общите принципи, определени в раздел 2 от приложението към разпоредбите по сигурността, определят общите принципи на законосъобразност, прозрачност, отчетност и субсидиарност (пропорционалност), които се прилагат еднакво към управлението на кризите.Член 1Службата по сигурността се интегрира в Генералната дирекция "Персонал и администрация" и действа под контрола на директора на Службата по сигурността на Комисията, който носи отговорност пред члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.Член 21. Системата за управление на кризи се състои от група за управление, оперативен екип и екип за мониторинг.2. Групата за управление се събира под председателството на заместник-генералния секретар. Тя се състои от член на кабинета на председателя и от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, от директора на Службата по сигурността към Комисията, генералните директори на Правната служба, на генералната дирекция "Персонал и администрация", на генералния директор на генерална дирекция "Преса и известия" и други лица, които заместник-генералният секретар счита за подходящи да участват при създалите се обстоятелства.Тази група е отговорна да консултира Комисията, и по-специално члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, във връзка с подходящите мерки, които трябва да бъдат взети, за да бъдат защитени персоналът и активите на Комисията. Тя гарантира оперативната ефективност на Комисията в случай на криза.3. Председателят на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността и всеки неин член, ангажиран с кризата, трябва да бъдат информирани за развитието на кризата от председателя на групата за управление.4. Служба за готовност при кризисни ситуации, действаща при непрекъснат двадесет и четири часов режим и 7 дни в седмицата, работи в състав най-малко двама служители, така че Службата по сигурността да може да се освободи от своите отговорности.Член 31. Членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, може по всяко време да инструктира директора на Службата по сигурността към Комисията да задейства системата за управление на кризи.2. Директорът на Службата по сигурността към Комисията може да вземе решение по негова/нейна инициатива, на базата на информацията, с която той/тя разполага, че е подходящо да задейства системата за управление на кризи.Член 4За да се даде възможност да се вземат решенията достатъчно бързо, с цел да бъде гарантирана защитата на персонала, работещ в Комисията, и защитата на информацията, сградите и другите активи от заплахи, и за да се гарантира оперативният капацитет в ситуации, в които спешността препятства използването на обичайните процедури за вземане на решения:1. членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, може да вземе всяко решение, което той/тя счита за необходимо, за да бъдат защитени персоналът и активите на Комисията от такава заплаха;2. в ситуации на крайна неотложност директорът на Службата по сигурност към Комисията може да вземе подобни решения като тези, определени в параграф 1, като действа където е възможно след консултация с Групата за управление. Ако бъдат използвани някои от тези правомощия, това трябва незабавно да бъде докладвано на члена на Комисията, който отговаря за сигурността, за да бъде направено преразглеждане, и когато е уместно да последва потвърждение, изменение или отмяна;3. в ситуации на крайна неотложност ръководителят на мисията, на делегацията, на представителството или на регионалното представителство на Комисията в държавите-членки може да вземе сходни на решенията, предвидени в параграф 1. Всяко използване на тези правомощия трябва незабавно да бъде докладвано на члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, за да бъде направено преразглеждане, и когато е уместно да последва потвърждение, изменение или отмяна.4. Всяко решение, което е взето съгласно параграфи от 1 до 3, се внася на следващата среща на Колегията за преразглеждане и когато е уместно, получава потвърждение, изменение или отмяна.Член 5Член 5 от Решение C(94) 2129 на Комисията се отменя.[1] ОВ L 317, 3.12.2001 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 9 юни 1980 година за одобряване сключването от Комисията на Международната конвенция за физическата защита на ядрените материали

text:
Важна правна забележка

|

31980D0565

Официален вестник n° L 149 , 17/06/1980 стр. 0041 - 0041 специално гръцко издание: глава 12 том 2 стр. 0053  специално испанско издание: глава 12 том 3 стр. 0213  специално португалско издание глава 12 том 3 стр. 0213  специално чешко издание глава 11 том 14 стр. 107  - 107 специално испанско издание глава 11 том 14 стр. 107  - 107 специално унгарско издание глава 11 том 14 стр. 107  - 107 специално литвийско издание глава 11 том 14 стр. 107  - 107 LV.ES глава 11 том 14 стр. 107  - 107 MT.ES глава 11 том 14 стр. 107  - 107 PL.ES глава 11 том 14 стр. 107  - 107 SK.ES глава 11 том 14 стр. 107  - 107 специално словенско издание глава 11 том 14 стр. 107  - 107

		19800609Решение на Съветаот 9 юни 1980 годиназа одобряване сключването от Комисията на Международната конвенция за физическата защита на ядрените материали(80/565/Евратом)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 101, втори параграф от него,като взе предвид проекта на Комисията,като има предвид, че в съответствие с директивите на Съвета, Комисията е преговаряла по Международната конвенция за физическата защита на ядрените материали;като има предвид, че следователно сключването на упоменатата конвенция от Комисията следва да се одобри,РЕШИ:Член единственОдобрява се сключването от Комисията на Международната конвенция за физическата защита на ядрените материали.Съставено в Люксембург на 9 юни 1980 година.За СъветаПредседателF. Pandolfi--------------------------------------------------


title: Решение на Европейския съвет за системен риск от 27 януари 2014 година относно рамката за координиране относно уведомленията за националните мерки на макропруденциалната политика от компетентните или определените органи и предоставянето на становища и издаването на препоръки от ЕССР (ЕССР/2014/2)

text:
               3.4.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 98/3

      РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК

   от 27 януари 2014 година
   относно рамката за координиране относно уведомленията за националните мерки на макропруденциалната политика от компетентните или определените органи и предоставянето на становища и издаването на препоръки от ЕССР
   (ЕССР/2014/2)
   2014/C 98/03
   ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 458 от него,
   като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (2), и по-специално член 133 от нея,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (3), и по-специално член 3, параграф 2, буква й) от него,
   като взе предвид Препоръка ЕССР/2011/3 на Европейския съвет за системен риск от 22 декември 2011 г. относно макропруденциалния мандат на националните органи (4),
   като взе предвид Препоръка ЕССР/2013/1 на Европейския съвет за системен риск от 4 април 2013 г. относно междинните цели и инструментите на макропруденциалната политика (5),
   като има предвид, че:

               (1)

               Европейският съвет за системен риск (ЕССР) отговаря за упражняването на макропруденциалния надзор в Съюза с цел да допринесе за предотвратяването или намаляването на системните рискове за финансовата стабилност в Съюза. ЕССР установява съществуването на системни рискове, включително на такива, към които според него следва да бъдат насочени мерките на макропруденциалната политика. ЕССР може да насърчава съответни действия и по този начин да допринася а) за осигуряването, че крайната цел на макропруденциалната политика е изпълнена и б) за противодействие срещу евентуални стимули за бездействие, което включва както активиране, така и деактивиране на макропруденциални мерки, които могат да присъстват в макропруденциалната политика при определени обстоятелства.

               (2)

               Водещата цел на ЕССР е да гарантира, че макропруденциалните политики, провеждани от компетентните или определените органи, своевременно и ефективно предотвратяват или намаляват системните рискове и че същевременно са съвместими с гладкото функциониране на вътрешния пазар на Съюза и са благоприятни за него.

               (3)

               ЕССР следва да допринася за постигането на целите на вътрешния пазар, и по-специално да допринася за интегрирана надзорна структура в Съюза, която е необходима за насърчаването на навременни и последователни, свързани с провежданата политика действия в държавите членки. С това следва да се предотвратят различните подходи и следва да се подобри функционирането на вътрешния пазар. За тази цел ЕССР може да насърчава взаимното признаване на макропруденциални мерки от компетентните или определените органи, особено в случаите, когато е предвидено взаимно признаване съгласно законодателството на Съюза. Със засилено разбиране на макропруденциалните политики ЕССР може да препоръча взаимно признаване и в други случаи в бъдеще.

               (4)

               В съответствие с правомощията си ЕССР ще си сътрудничи с международни финансови организации и макропруденциални органи в трети страни и ще оценява необходимостта от действия на макропруденциалната политика за целия Съюз по отношение на системните рискове и макропруденциалните политики в трети страни.

               (5)

               Новата банкова регулаторна рамка на Съюза съдържа два отделни законодателни инструмента: Директива 2013/36/ЕС (наричана по-долу „Директива за капиталовите изисквания“ (ДКИ) и Регламент (ЕС) № 575/2013 (наричан по-долу „Регламент за капиталовите изисквания“ (РКИ). Разпоредбите на ДКИ не са толкова изрични, колкото тези на РКИ. Поради това държавите членки имат по-висока степен на гъвкавост да прилагат макропруденциални инструменти, основани на ДКИ, например различните капиталови буфери. За разлика от това макропруденциалните инструменти, предвидени в член 458 от РКИ, не предлагат същата степен на гъвкавост. Използването им от националните органи е предмет на определена процедура, която същевременно определя обхвата на приложение.

               (6)

               ДКИ и РКИ установяват няколко изисквания за уведомяване, които компетентните или определените органи е необходимо да спазват по отношение на ЕССР в контекста на макропруденциалния надзор, по-специално в следните разпоредби: член 129, параграф 2, член 130, параграф 2, член 131, параграфи 7 и 12, член 133, член 134, параграф 2, член 136, параграф 7 и член 160 от ДКИ, както и член 99, параграф 7 и член 458 от РКИ.

               (7)

               Съгласно член 133 от ДКИ и член 458 от РКИ от ЕССР се изисква да предоставя становища или да издава препоръки относно конкретни макропруденциални мерки в рамките на един месец от получаване на уведомлението за такива мерки. За целите на предоставянето на такива становища и препоръки ЕССР ще оценява целесъобразността на предвидените мерки от макропруденциална гледна точка въз основа на уведомлението, получено от съответния орган, и на собствения си анализ.

               (8)

               Както е посочено в член 458 от РКИ, правното основание за предоставянето на такива становища изисква обосновка на това, защо за установения системен риск не може да се намери адекватно решение чрез други пруденциални инструменти, предвидени в ДКИ и РКИ, като се отчита относителната ефективност на тези мерки. За тази цел ЕССР ще оцени от макропруденциална гледна точка основните принципи, както и основателността на мерките, за които е подадено уведомление, от гледна точка на обосновка, ефективност, ефикасност и пропорционалност.

               (9)

               В своята оценка ЕССР ще разглежда също и потенциалните трансгранични последици от мерките, за които е подадено уведомление, и по преценка за целесъобразност може да предложи някои изменения на мерките, за които е подадено уведомление, за да се намалят потенциалните неблагоприятни ефекти от преноса в контекста на вътрешния пазар на Съюза. ЕССР обаче ще се съсредоточи върху общите нетни ползи от макропруденциалните мерки от гледна точка на финансовата стабилност.

               (10)

               ЕССР също така ще допринесе за координирането и развитието във времето на съгласувани и последователни действия на макропруденциалната политика по отношение на системните рискове в Съюза, като по този начин се насърчава по-доброто разбиране и се поощряват най-добрите практики в макропруденциалната политика.

               (11)

               Тъй като ЕССР предоставя становищата и препоръките си в рамките на един месец от получаването на уведомление в съответствие с член 133 от ДКИ и на член 458 от РКИ, трябва да се осигури гладък и ефикасен процес за оценяване на мерките, за които е подадено уведомление, и предоставяне на становища или препоръки.

               (12)

               Като важни елементи на този гладък и ефективен процес, от органите, които подават уведомления, се изисква да предоставят уведомленията за мерките на английски език, като използват публикуваните на уебсайта на ЕССР образци, и да пишат уведомленията възможно най-точно и кратко.

               (13)

               В допълнение, за да се даде възможност на секретариата на ЕССР да извършва необходимите административни и организационни разпореждания своевременно, от органите, които подават уведомления, се изисква да информират неофициално секретариата на ЕССР за дадено предстоящо уведомление, когато това е възможно, пет работни за ЕЦБ дни преди представяне на уведомлението.

               (14)

               Настоящото решение установява общоприети ефективни процедури от членовете на Генералния съвет на ЕССР. Посредством публикуването на настоящото решение в Официален вестник на Европейския съюз националните макропруденциални органи и други съответни национални органи, които не са представени в Генералния съвет на ЕССР, са уведомени за процедурите, съгласно които ЕССР ще предоставя становища или ще издава препоръки относно мерките на макропруденциалната политика, приети от компетентните или определените органи. Въпреки това настоящото решение не поражда правно обвързващи задължения извън тези съгласно правните актове на Съюза,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Предмет
   Настоящото решение установява обща процедурна рамка по отношение на предоставянето на становища и издаването на препоръки от ЕССР в съответствие с ДКИ и РКИ. Тези становища и препоръки се изготвят в съответствие с настоящото решение.
   Член 2
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               1)

               „уведомление“ е уведомление до ЕССР от компетентните или определените органи, включително ЕЦБ, съгласно член 9 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 (6), в съответствие с член 133 от ДКИ и член 458 от РКИ;

               2)

               „становище“ е становище, предоставено от ЕССР в рамките на един месец, в съответствие с член 133 от ДКИ и член 458 от РКИ;

               3)

               „препоръка“ е препоръка, издадена от ЕССР в рамките на един месец, в съответствие с член 133, параграф 14 от ДКИ;

               4)

               „мярка на макропруденциалната политика“ е решение относно мерки на компетентните или определените органи, за което ЕССР следва да бъде уведомен в съответствие с член 133 от ДКИ и член 458 от РКИ, по което ЕССР предоставя становище или издава препоръка в съответствие с точки 1 — 3.

         Член 3
   Уведомление до ЕССР
   1.   Член 3 се прилага за всяко уведомление по смисъла на член 2, параграф 1. Той не създава никакво правно обвързващо задължение извън тези съгласно правните актове на Съюза.
   2.   За да се осигури гладък и ефективен процес, от органите, които подават уведомления, се изисква да представят уведомленията на английски език. В случай че ЕССР е публикувал образец на уведомление, от органите, които подават уведомления, се изисква да използват този образец при извършване на уведомлението. ЕССБ публикува тези образци на уебсайта си.
   3.   Уведомлението съдържа цялата необходима информация съобразно съответните изисквания съгласно ДКИ и РКИ. То трябва да бъде написано възможно най-точно и кратко.
   4.   Освен ако органът, подал уведомлението, изрично е поискал да не бъдат публикувани или ако, от друга страна, ЕССР счете, че е необходимо да не бъдат публикувани от съображения за финансова стабилност, уведомленията се оповестяват публично от ЕССР три месеца след датата на получаване.
   Член 4
   Становища и препоръки на ЕССР
   1.   Член 4 се прилага за всички становища и препоръки по смисъла на член 2, параграфи 2 и 3.
   2.   Ако въпреки искането за допълнителна информация от страна на ЕССР до органите, подали уведомления, уведомлението и получената информация, в случай на допълнително изясняване, не съдържат цялата съответна информация, необходима за оценка на целесъобразността на предвидената мярка, включително съгласуваността ѝ със съответните изисквания съгласно ДКИ и РКИ, ЕССР може да предостави становище, в което се посочва, че не е възможно да се оцени съответствието с изискванията на ДКИ и РКИ. В зависимост от случая ЕССР може също да предостави отрицателно становище или да издаде отрицателна препоръка.
   3.   След като е получено уведомление в съответствие с член 133 от ДКИ или член 458 от РКИ, секретариатът на ЕССР незабавно го предоставя на всички членове на Генералния съвет и на всички членове на оценяващия екип, както е определено в член 5, чрез Darwin, като се използва процедурата за поверителност.
   4.   В рамките на пет работни за ЕЦБ дни след деня на получаване на уведомление в съответствие с параграф 3 всеки член на Генералния съвет може да изрази пред ЕССР съществени опасения относно негативните външни фактори, в смисъл на неблагоприятни трансгранични ефекти от преноса на мерките, за които е подадено уведомление, на макропруденциалната политика. За да се осигури гладък и ефективен процес, от членовете се изисква да изразяват такива съществени опасения на английски език. Членовете предоставят цялата съответна информация, необходима за оценка на целесъобразността на тези съществени опасения, като част от оценката съгласно параграф 5, възможно най-точно и кратко.
   5.   В рамките на 12 работни за ЕЦБ дни след деня на получаване на уведомление в съответствие с параграф 3 оценяващият екип изготвя оценка и проект на становище или препоръка относно мярката на макропруденциалнната политика във връзка с целесъобразността ѝ в съответствие с изискванията съгласно ДКИ и РКИ от макропруденциална гледна точка и от гледна точка на финансовата стабилност. Оценяващият екип взема надлежно предвид целесъобразните съществени опасения, изразени пред ЕССР в съответствие с параграф 4.
   6.   Веднага след като бъде завършен от оценяващия екип, проектът на становище или препоръка се предоставя незабавно от секретариата на ЕССР чрез Darwin, като се използва процедурата за поверителност, за разглеждане от всички членове на Генералния съвет съгласно писмената процедура. В рамките на четири работни за ЕЦБ дни след деня на предоставянето членовете на Генералния съвет могат да представят коментари по проекта на становище или препоръка преди вземането на решение на Генералния съвет.
   7.   В рамките на два работни за ЕЦБ дни след деня, до който е трябвало да бъдат представени коментарите на членовете на Генералния съвет, оценяващият екип ще прецени дали проектът на становище или препоръка следва да бъде преразгледан с оглед на тези коментари и ще предостави посредством секретариата на ЕССР окончателния проект на становище или препоръка на Генералния съвет.
   8.   Въз основа на оценката и проекта, изготвени от оценяващия екип, Генералният съвет взема решение относно проекта на становище или проекта на препоръка. Освен ако е свикано заседание на Генералния съвет в съответствие с Процедурния правилник на ЕССР, решението на Генералния съвет се взема чрез писмена процедура, като в този случай на членовете на Генералния съвет се дават най-малко пет работни за ЕЦБ дни да гласуват. Решението на Генералния съвет се взема най-късно поне един работен за ЕЦБ ден преди изтичането на едномесечния срок, посочен в член 133 от ДКИ или член 458 от РКИ.
   9.   Освен ако органът, подал уведомление, изрично е поискал да не бъдат публикувани или ако, от друга страна, ЕССР счете, че е необходимо да не бъдат публикувани от съображения за финансова стабилност, становището или препоръката на ЕССР се оповестяват публично от ЕССР три месеца след одобряване или отхвърляне на мярката на макропруденциалната политика в съответствие с разпоредбите на ДКИ и РКИ. До изтичането на този тримесечен период становището или препоръката са непублични и поверителни.
   Член 5
   Оценяващ екип
   1.   Оценяващият екип се създава като постоянна подструктура на Консултативния технически комитет. Той изготвя оценки и проекти на становища или препоръки относно мерките на макропруденциалната политика. Членовете и наблюдателите на оценяващия екип следва да имат достатъчно ниво на старшинство както от техническа, така и от политическа гледна точка.
   2.   Постоянните членове на оценяващия екип включват двама представители от секретариата на ЕССР, един представител от ЕЦБ, един представител от единния надзорен механизъм (ЕНМ) и девет представители, всеки от които представлява националната централна банка (НЦБ) на държава членка (наричани по-долу „деветте представители“), както е предвидено в параграф 8.
   3.   Постоянните наблюдатели в оценяващия екип включват двама представители от Европейската комисия и един представител от Европейския банков орган.
   4.   Непостоянните наблюдатели в оценяващия екип включват двама представители — един от НЦБ и един от националния компетентен или определен орган, по целесъобразност, от всяка държава членка, която е подала уведомление за дадена мярка на макропруденциалната политика, и по един представител от всяка институция, която е представена от член на Генералния съвет на ЕССР, който е изразил съществени опасения в съответствие с член 4, параграф 4.
   5.   Когато съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ, вместо националните органи, подаде уведомление за мярка на макропруденциалната политика на национално равнище, ЕЦБ се представлява от един непостоянен наблюдател и всяка съответна държава членка се представлява от двама непостоянни наблюдатели, определени в съответствие с параграф 4.
   6.   Ролята на непостоянните наблюдатели в оценяващия екип е да предоставят информация и разяснения на постоянните членове относно макропруденциални мерки, за които е подадено уведомление, или изразените съществени опасения.
   7.   Председателят на оценяващия екип е представител на секретариата на ЕССР.
   8.   Въз основа на кандидатурите от НЦБ на държавите членки Генералният съвет назначава девет представители, всеки от които представлява НЦБ на държава членка в оценяващия екип. Спрямо деветимата представители се прилага ротационен механизъм. Първоначално, за първия мандат, четирима от деветимата представители се назначават за срок от две години, а петима от деветимата представители се назначават за срок от три години и техният мандат не се подновява веднага. След това мандатът на всеки един от деветимата представители се ограничава до две години и не се подновява веднага. Съставът на деветимата представители осигурява балансирано представителство на НЦБ както от участващи в ЕНМ държави членки, така и от онези, неучастващи в ЕНМ.
   9.   За да се избегне конфликт на интереси при оценката на мерките на макропруденциалната политика, статутът на постоянен член временно се преустановява, без да се назначава заместник, за представители на НЦБ или за представителя на ЕЦБ във всички случаи, когато органите на съответната държава членка или ЕЦБ са подали уведомление за мярка на макропруденциалната политика или са изразили съществени опасения относно мярката за макропруденциалната политика, която подлежи на оценка от оценяващия екип. Параграфи 4 и 5 продължават да се прилагат.
   10.   Постоянните членове на оценяващия екип подготвят проекти на становища или препоръки в съответствие с член 4, параграф 5, които Генералният съвет може да гласува. Оценяващият екип се стреми към консенсус сред постоянните си членове. Когато обстоятелствата налагат това, той може да изложи в оценката си, която представя на Генералния съвет, мненията на мнозинството и на малцинството.
   Член 6
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на 28 януари 2014 година.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 27 януари 2014 година.

            Председател на ЕССР

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338.

      (3)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 41, 14.2.2012 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 170, 15.6.2013 г., стр. 1.

      (6)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63).


title: Решение (ЕС) 2015/535 на Комисията от 27 март 2015 година за разрешаване на Кралство Дания да ратифицира Конвенцията от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (нотифицирано под номер С(2015) 1994)

text:
               31.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 86/152

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/535 НА КОМИСИЯТА
   от 27 март 2015 година
   за разрешаване на Кралство Дания да ратифицира Конвенцията от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството

         (нотифицирано под номер С(2015) 1994)

   (само текстът на датски език е автентичен)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Решение 2006/325/ЕО на Съвета от 27 април 2006 г. за сключване на споразумение между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността, признаването и изпълнението на решения по граждански и търговски дела (1), и по-специално член 1а от него,
   като взе предвид искането, отправено от Кралство Дания (наричано по-долу „Дания“) с писмо от 5 август 2013 г.,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 5, параграф 2 от Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2) (наричано по-нататък „Споразумението между Европейския съюз и Дания“) Дания трябва да се въздържа от сключването на международни споразумения, които биха могли да засегнат или да променят обхвата на Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета (3), освен ако това бъде извършено със съгласието на Европейския съюз и бъдат взети задоволителни мерки по отношение на връзката на Споразумението между Европейския съюз и Дания, от една страна, и въпросното международно споразумение, от друга страна.

               (2)

               В съответствие с член 3, параграф 2 от Споразумението между Европейския съюз и Дания, с писмо от 14 януари 2009 г. Дания нотифицира Комисията за решението си да прилага съдържанието на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета (4), доколкото с него се изменя Регламент (ЕО) № 44/2001 (5). Съгласно член 3, параграф 6 от Споразумението между Европейския съюз и Дания, направената от Дания нотификация е породила между Дания и Европейския съюз взаимни задължения съгласно международното право. Следователно Регламент (ЕО) № 4/2009 съставлява изменение на Споразумението между Европейския съюз и Дания, доколкото той изменя Регламент (ЕО) № 44/2001, и се счита за приложен към него.

               (3)

               На 5 август 2013 г. Дания поиска съгласието на Европейския съюз относно предложената от нея ратификация на Конвенцията от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията за издръжка“).

               (4)

               Въпросите, уредени от Конвенцията за издръжка, са също така предмет на Регламент (ЕО) № 4/2009, вследствие на което Конвенцията за издръжка засяга този регламент. Следователно съгласието на Европейския съюз за ратификация от страна на Дания на Конвенцията за издръжка е необходимо, доколкото Конвенцията за издръжка засяга Регламент (ЕО) № 4/2009, който от своя страна изменя Регламент (ЕО) № 44/2001.

               (5)

               Съгласно член 1а от Решение 2006/325/ЕО, изменено с Решение 2009/942/ЕО на Съвета (6), за целите на прилагането на член 5, параграф 2 от Споразумението между Европейския съюз и Дания, преди да вземе решение за изразяване на съгласието на Европейския съюз Комисията трябва да прецени дали международното споразумение, което Дания предвижда да сключи, не засяга ефективността на Споразумението между Европейския съюз и Дания и не накърнява правилното функциониране на системата, установена с това споразумение.

               (6)

               Европейският съюз подписа Конвенцията за издръжка въз основа на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (7). Европейският съюз сключи Конвенцията за издръжка въз основа на Решение 2011/432/ЕС на Съвета (8). Документът за одобряване е бил депозиран на 9 април 2014 г. след изменението на приложенията към Решение 2011/432/ЕС (9).

               (7)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не е участвала в приемането на посочените по-горе решения на Съвета и не е обвързана от тях, нито от тяхното прилагане. Тя ще бъде обвързана от Конвенцията за издръжка само като отделна договаряща страна.

               (8)

               При тези обстоятелства и като се има предвид, че Конвенцията влезе в сила на 1 август 2014 г. във всички държави — членки на Съюза, с изключение на Дания, Комисията счита, че ратификацията на Конвенцията за издръжка от Дания няма да засегне ефективността на Споразумението между Европейската общност и Дания и няма да накърни правилното функциониране на системата, установена от това споразумение. Освен това ратификацията от страна на Дания на Конвенцията за издръжката няма да засегне условията, при които самият Европейски съюз се е присъединил към тази конвенция.

               (9)

               Следователно Европейският съюз следва да разреши на Дания да ратифицира Конвенцията за издръжката,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Комисията, от името на Европейския съюз, разрешава на Дания да ратифицира Конвенцията от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството.
   Член 2
   Адресат на настоящото решение е Кралство Дания.

      Съставено в Брюксел на 27 март 2015 година.

            За Комисията

         Věra JOUROVÁ

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 120, 5.5.2006 г., стр. 22.

      (2)  ОВ L 299, 16.11.2005 г., стр. 62.

      (3)  Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1).

      (4)  Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (ОВ L 7, 10.1.2009 г., стр. 1).

      (5)  ОВ L 149, 12.6.2009 г., стр. 80.

      (6)  Решение 2009/942/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 година за изменение на Решение 2006/325/ЕО с цел създаване на процедура за прилагане на член 5, параграф 2 от Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 331, 16.12.2009 г., стр. 24).

      (7)  Решение 2011/220/ЕС на Съвета от 31 март 2011 г. за подписване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (ОВ L 93, 7.4.2011 г., стр. 9).

      (8)  Решение 2011/432/ЕС на Съвета от 9 юни 2011 г. за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (ОВ L 192, 22.7.2011 г., стр. 39).

      (9)  Решение 2014/218/ЕС на Съвета от 9 април 2014 г. за изменение на приложения I, II и III към Решение 2011/432/ЕС за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (ОВ L 113, 16.4.2014 г., стр. 1).


title: Решение 2010/110/ОВППС на Съвета от 22 февруари 2010 година за удължаване на мандата на специалния представител на Европейския съюз за Судан

text:
               23.2.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 46/20

         РЕШЕНИЕ 2010/110/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 22 февруари 2010 година
   за удължаване на мандата на специалния представител на Европейския съюз за Судан
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28, член 31, параграф 2 и член 33 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 19 април 2007 г. Съветът прие Решение 2007/238/ОВППС (1) за назначаване на г-н Torben BRYLLE за специален представител на Европейския съюз (СПЕС) за Судан.

               (2)

               На 16 февруари 2009 г. Съветът прие Съвместно действие 2009/134/ОВППС (2) за изменение и удължаване на мандата на СПЕС до 28 февруари 2010 г.

               (3)

               Мандатът на СПЕС следва да бъде удължен до 31 август 2010 г. Мандатът на СПЕС обаче може да бъде прекратен по-рано, ако Съветът вземе решение за това по препоръка на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) след влизането в сила на решението за създаване на Европейската служба за външна дейност.

               (4)

               СПЕС ще изпълнява мандата си в контекста на ситуация, която може да се влоши и да навреди на постигането на целите на Общата външна политика и политика на сигурност, определени в член 21 от Договора,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Специален представител на Европейския съюз
   Мандатът на г-н Torben BRYLLE като специален представител на Европейския съюз (СПЕС) за Судан се удължава до 31 август 2010 г. Мандатът на СПЕС може да бъде прекратен по-рано, ако Съветът вземе решение за това по препоръка на ВП след влизането в сила на решението за създаване на Европейската служба за външна дейност.
   Член 2
   Цели на политиката
   Мандатът на СПЕС се основава на целите на политиката на Европейския съюз (ЕС) в Судан, а именно на усилията, в рамките на международната общност и в подкрепа на Африканския съюз (AC) и на Организацията на обединените нации (ООН), да се съдейства на различните страни в Судан, AC и ООН да постигнат политическо уреждане на конфликта в Дарфур, включително чрез изпълнение на Мирното споразумение за Дарфур (МСД), да улеснят изпълнението на Всеобхватното мирно споразумение (ВМС) и да насърчават диалога юг-юг, както и да спомагат за изпълнението на Споразумението за мир в източен Судан (СМИС), като се обръща дължимото внимание на регионалните измерения на тези въпроси и на принципа, че Африка има водеща роля при тяхното решаване.
   Член 3
   Мандат
   1.   С оглед постигане на целите на политиката, мандатът на СПЕС е:

               а)

               да осъществява връзка с AC, правителството на Судан, правителството на Южен Судан, въоръжените движения в Дарфур и други страни в Судан, както и с организации на гражданското общество и неправителствени организации в Дарфур, и да поддържа тясно сътрудничество с ООН и други значими международни участници с цел осъществяване на целите на политиката на Съюза;

               б)

               да представлява Съюза в диалога Дарфур—Дарфур на срещи на високо равнище на Съвместната комисия, както и на други срещи от значение, според необходимостта;

               в)

               да представлява Съюза, когато е възможно, в комисиите за наблюдение и оценка на ВМС и МСД;

               г)

               да следи събитията, свързани с изпълнението на СМИС;

               д)

               да осигурява съгласуваност между участието на Съюза в управлението на кризата в Дарфур и политически отношения на Европейския съюз със Судан като цяло;

               е)

               по отношение на правата на човека, включително правата на децата и жените, и борбата срещу безнаказаността в Судан, да следи ситуацията и да поддържа редовни контакти със суданските власти, AC и ООН, и по-специално със Службата на Върховния комисар по правата на човека, с действащите в региона наблюдатели по правата на човека и със службата на прокурора на Международния наказателен съд.

         2.   За целите на изпълнението на своя мандат СПЕС, наред с другото:

               а)

               следи общо всички дейности на Съюза;

               б)

               подкрепя политическия процес и дейностите, свързани с изпълнението на ВМС, МСД и СМИС; и

               в)

               следи и докладва за спазването от различните страни в Судан на приложимите резолюции на Съвета за сигурност на ООН, а именно 1556 (2004), 1564 (2004), 1591 (2005), 1593 (2005), 1672 (2006), 1679 (2006), 1706 (2006), 1769 (2007) и 1778 (2007).

         Член 4
   Изпълнение на мандата
   1.   СПЕС отговаря за изпълнението на мандата, като действа под ръководството на ВП.
   2.   Комитетът по политика и сигурност (КПС) поддържа тесни връзки със СПЕС и е основното му звено за контакт със Съвета. КПС предоставя стратегически насоки и политически указания на СПЕС в рамките на неговия мандат, без да се засягат правомощията на ВП.
   Член 5
   Финансиране
   1.   Референтната финансова сума, предназначена за покриване на разходите, свързани с мандата на СПЕС в периода от 1 март 2010 г. до 31 август 2010 г., е в размер на 1 410 000 EUR.
   2.   Разходите, финансирани от посочената в параграф 1 сума, са допустими от 1 март 2010 г. Управлението на разходите се извършва в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
   3.   Управлението на разходите е предмет на договор между СПЕС и Комисията. СПЕС се отчита пред Комисията за всички направени разходи.
   Член 6
   Формиране и състав на екипа
   1.   В рамките на своя мандат и предоставените финансови средства СПЕС отговаря за формирането на екипа си. Екипът включва експерти по специфични въпроси на политиката в зависимост от изискванията на мандата. СПЕС предоставя своевременно на Съвета и Комисията актуална информация за състава на своя екип.
   2.   Държавите-членки и институциите на Съюза могат да предлагат командироването на персонал, който да работи със СПЕС. Заплащането на персонала, командирован от държава-членка или институция на Съюза към СПЕС, се поема съответно от държавата-членка или институцията на Съюза. Експертите, командировани от държавите-членки в генералния секретариат на Съвета, могат също да бъдат командировани към СПЕС. Договорно наетите членове на международния персонал трябва да са граждани на държава-членка.
   3.   Целият командирован персонал остава под административното ръководство на изпращащата държава-членка или институция на Съюза и изпълнява задълженията си и действа в интерес на изпълнението на мандата на СПЕС.
   4.   Запазват се службите на СПЕС в Khartoum и в Juba, които включват политически съветник и необходимия персонал за административна и логистична подкрепа. В съответствие с описания в член 3 мандат на СПЕС е възможно в Дарфур да се разкрие поделение на такава служба, ако съществуващите служби в Khartoum и в Juba не са в състояние да оказват необходимата подкрепа на персонала на СПЕС, разположен в района на Дарфур.
   Член 7
   Привилегии и имунитет на СПЕС и неговия персонал
   Привилегиите, имунитетите и допълнителните гаранции, необходими за завършването и безпрепятственото провеждане на мисията на СПЕС и членовете на неговия персонал, се договарят по целесъобразност с приемащата(ите) страна(и). За тази цел държавите-членки и Комисията предоставят цялото необходимо съдействие.
   Член 8
   Сигурност на класифицираната информация на ЕС
   СПЕС и членовете на неговия екип спазват принципите и минималните стандарти за сигурност, установени с Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (3), по-специално при работа с класифицирана информация на ЕС.
   Член 9
   Достъп до информация и логистична подкрепа
   1.   Държавите-членки, Комисията и генералният секретариат на Съвета гарантират достъпа на СПЕС до всяка информация от значение за него.
   2.   Делегацията на Съюза и/или държавите-членки, по целесъобразност, осигуряват логистична подкрепа в региона.
   Член 10
   Сигурност
   В съответствие с политиката на Съюза за сигурността на персонала, разположен извън ЕС за оперативни нужди съгласно дял V от Договора, СПЕС предприема всички разумно приложими мерки, съобразени с неговия мандат и положението, свързано със сигурността в географския район, за който отговаря, за сигурността на целия персонал под негово пряко ръководство, по-специално като:

               а)

               изготвя съобразен със спецификата на мисията план за сигурност въз основа на насоките на генералния секретариат на Съвета, включващ специфични за мисията физически, организационни и процедурни мерки за сигурност, уреждащ управление на безопасното придвижване на персонала към и в рамките на района на мисията, както и управлението на инциденти, свързани със сигурността, и включващ план на мисията за действие при извънредни обстоятелства и за евакуация;

               б)

               гарантира, че целият персонал, разположен извън Съюза, е застрахован за висок риск съобразно условията в района на мисията;

               в)

               гарантира, че всички членове на неговия екип, които се разполагат извън Съюза, включително наетият на място персонал, са преминали подходящо обучение за сигурност предварително или при пристигането си в района на мисията, въз основа на определената от генералния секретариат на Съвета степен на риск за района на мисията;

               г)

               гарантира, че всички одобрени препоръки, направени в резултат на извършените редовни оценки на сигурността, са изпълнени и представя на ВП, Съвета и Комисията писмени доклади относно тяхното изпълнение, както и относно други въпроси, свързани със сигурността, в рамките на междинния доклад и доклада за изпълнението на мандата.

         Член 11
   Доклади
   1.   СПЕС редовно представя устни и писмени доклади на ВП и КПС. При необходимост СПЕС докладва също пред работните групи на Съвета. Редовните писмени доклади се разпространяват чрез мрежата COREU. По препоръка на ВП или на КПС, СПЕС може да предоставя доклади на Съвета по външни работи.
   2.   СПЕС редовно докладва на КПС относно ситуацията в Дарфур и ситуацията в Судан като цяло.
   Член 12
   Координация
   1.   СПЕС спомага за цялостната политическа координация в рамките на Съюза. Той съдейства за съгласуваното използване на всички инструменти на Съюза на мястото на мисията с оглед постигане на целите на политиката на Съюза. Действията на СПЕС се съгласуват с тези на Комисията, както и с действията на други СПЕС в същия регион по целесъобразност. СПЕС провежда редовни брифинги за мисиите на държавите-членки и за делегациите на Съюза.
   2.   На място се поддържат тесни връзки с ръководителя на делегацията на Съюза и ръководителите на мисии на държавите-членки. Те полагат всички възможни усилия, за да съдействат на СПЕС при изпълнението на мандата му. Освен това СПЕС осъществява връзка и с други участници на международно и регионално ниво, представени на място.
   Член 13
   Преглед
   Изпълнението на настоящото решение и неговата съгласуваност с други действия на Съюза в региона подлежи на редовен преглед. В края на мандата СПЕС представя на ВП, Съвета и Комисията доклад за изпълнението на мандата.
   Член 14
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила от датата на приемането му.
   То се прилага от 1 март 2010 година.
   Член 15
   Публикуване
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 22 февруари 2010 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  ОВ L 103, 20.4.2007 г., стр. 52.

      (2)  ОВ L 46, 17.2.2009 г., стр. 57.

      (3)  ОВ L 101, 11.4.2001 г., стр. 1.


title: Решение на Комисията от 5 ноември 2003 година за създаване на Европейски банков комитетТекст от значение за ЕИП.

text:
               06/ 7

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               57

         32004D0010

               L 003/36

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 5 ноември 2003 година
   за създаване на Европейски банков комитет
   (текст от значение за ЕИП)
   (2004/10/EО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като има предвид, че:

               (1)

               През месец юни 2001 г. Комисията прие Решения 2001/527/EО (1) и 2001/528/EО (2) за създаване съответно на Комитета на европейските регулатори на ценни книжа и на Европейския комитет по ценни книжа.

               (2)

               В своите Резолюции от 5 февруари и от 21 ноември 2002 г. Европейският парламент възприе четиристепеннния подход, който беше застъпен в заключителния доклад на Комитета на мъдреците относно регулирането на европейските пазари на ценни книжа и призова някои аспекти от този подход да бъдат приложени също по отношение на банковия и застрахователния сектор, при условие че е налице ясно задължение на Съвета за реформа за гарантиране на подходящ институционален баланс.

               (3)

               На 3 декември 2002 г. Съветът отправи покана към Комисията за възприемане на такива разпоредби в банковата сфера и в сферата на застраховането и професионалните пенсии, както и да създаде възможно най-бързо нови комитети в качеството им на консултативни органи в тези сфери.

               (4)

               С Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитни институции (3) се създава Банковия консултативен комитет за консултиране на Комисията при развитието на законодателството и да подпомага Комисията при осъществяване на нейните изпълнителни правомощия в банковата сфера.

               (5)

               Комисията предложи Директива за изменение, inter alia, на Директива 2000/12/ЕО, Директива 93/6/EИО на Съвета oт 15 март 1993 г. за капиталовата адекватност на инвестиционните дружества и кредитните институции (4), Директива 94/19/EО на Европейския парламент и на Съвета oт 30 май 1994 г. относно схемите за гарантиране на влоговете (5), и Директива 2002/87/EО на Европейския парламент и на Съвета oт 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор върху кредитните институции, застрахователните дружества и инвестиционните посредници, които са част от финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/EИО, 79/267/EИО, 92/49/EИО, 92/96/EИО, 93/6/EИО и 93/22/EИО на Съвета и Директиви 98/78/EО и 2000/12/EО на Европейския парламент и на Съвета (6), за отмяна на консултативните функции на Банковия консултативен комитет.

               (6)

               Подобно изменение изисква съответно и едновременно създаване на нова консултативна група, която да консултира Комисията по отношение на развитието на общностното банково законодателство, която да бъде наречена „Европейски банков комитет“.

               (7)

               За да не се допусне дублиране, решението влиза в сила в същия момент, когато влезе в сила която и да е директива, с която се отменят чисто консултативните функции на Банковия консултативен комитет.

               (8)

               В случаите, когато Европейският банков комитет предоставя консултации относно разпоредби, приложими както спрямо кредитните институции, така и към инвестиционните посредници, съставът му трябва да бъде такъв, че да гарантира, че се вземат предвид перспективите на инвестиционните посредници.

               (9)

               Създаването на Европейския банков комитет не бива да заличава други форми на сътрудничество между различните власти, участващи в регламентирането и надзора върху кредитните институции и по-специално в рамките на Комитета на европейските банкови надзорници, създаден по силата на Решение 2004/5/ЕО на Комисията (7),

         РЕШИ:
   Член 1
   С настоящото решение се създава консултативна група относно банковите дейности в Общността наречена „Европейски банков комитет“, наричан по-долу „Комитетът“.
   Член 2
   Комитетът консултира Комисията, по искане на Комисията, относно въпроси на политиката във връзка с банковите дейности, както и във връзка с предложения на Комисията в тази област.
   Член 3
   Комитетът се състои от представители на високо равнище на държавите-членки. Комитетът се председателства от представител на Комисията.
   Председателят на Комитета на Европейските банкови надзорници, създаден по силата на Решение 2004/5/ЕО на Комисията, взема участие в заседанията на Комитета като наблюдател. Европейската централна банка се представлява като наблюдател.
   Комисията може да отправя покани към експерти и наблюдатели, които да вземат участие в заседанията.
   Секретариатът се осигурява от Комисията.
   Член 4
   Комитетът приема свой процедурен правилник. Комитетът заседава на редовни интервали и когато ситуацията го налага. Комисията може да свиква извънредни заседания, ако бъде счетено, че обстоятелствата го изискват.
   Член 5
   Настоящото решение влиза в сила в деня на влизане в сила на която и да е директива, която отменя чисто консултативните функции на Банковия консултативен комитет.

      Съставено в Брюксел на 5 ноември 2003 година.

            За Комисията

         Frederik BOLKESTEIN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 43.

      (2)  ОВ L 191, 13.7.2001 г., стр. 45.

      (3)  ОВ L 126, 26.5.2000 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 135, 31.5.1994 г., стр. 5.

      (6)  ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 3, 7.1.2004 г., стр. 28.


title: Решение (ЕС) 2016/1790 на Съвета от 12 февруари 2016 година за сключване на Ревизия 3 на Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 година“)

text:
               11.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 274/2

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1790 НА СЪВЕТА
   от 12 февруари 2016 година
   за сключване на Ревизия 3 на Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 година“)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 от него във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
   като взе предвид Решение 97/836/ЕО на Съвета от 27 ноември 1997 г. с оглед на присъединяването на Европейската общност към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания (1), и по-специално член 5, параграф 1 от него и приложение III, точка 3 към него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент (2),
   като има предвид, че:

               (1)

               Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и условия за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания (наричана по-долу „спогодбата“) влезе в сила на 16 октомври 1995 г.

               (2)

               В член 13 от спогодбата се предвижда, че изменения на текста на самата спогодба и на нейните допълнения се приемат чрез изпращане от договаряща страна на текста на предлаганите изменения на генералния секретар на ООН, който го препраща на всички договарящи страни. Ако нито една договаряща страна не изрази възражение в шестмесечен срок от датата, на която генералният секретар е изпратил предложените изменения, изменението влиза в сила за всички договарящи страни три месеца след изтичането на посочения шестмесечен срок.

               (3)

               На 150-ата си сесия през март 2010 г. в рамките на Работна група 29 (РГ.29) бе постигнато споразумение да се създаде неформална група с цел подпомагане на РГ.29 при обсъждането на действия по насоката на бъдещото хармонизиране на регулаторната уредба в областта на превозните средства в рамките на спогодбата. Тази бъдеща насока следва да има за цел насърчаването на участието на повече държави и регионални организации за икономическа интеграция в дейността на Световния форум и увеличаването на страните по спогодбата, като се подобри функционирането и надеждността ѝ и по този начин се гарантира, че тя продължава да бъде основната международна рамка за хармонизация на техническите предписания в автомобилния сектор.

               (4)

               На 15 юли 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори в рамките на РГ.29 за изменение на спогодбата. От името на Съюза Комисията проведе преговори по предложенията за изменения на спогодбата в рамките на неформалната група, създадена от РГ.29.

               (5)

               На 162-рото си заседание през март 2014 г. РГ.29 взе предвид предложенията за Ревизия 3 на Спогодбата от 1958 г., подготвени от неформалната група, и прикани договарящите страни по спогодбата да започнат своите национални процедури по разглеждане на предложенията за изменения на спогодбата.

               (6)

               На 164-ото си заседание през ноември 2014 г. РГ.29 взе предвид предложенията, направени от някои договарящи страни по спогодбата да се повиши прагът за вземане на решения с мнозинство при приемането на нови и при изменянето на съществуващи правила на ООН от две трети до четири пети. Представителят на Съюза оповести намерението да се изработи съгласувана позиция на държавите членки на ЕС по това предложение.

               (7)

               Предложенията за Ревизия 3 на спогодбата и за повишаване на прага за вземане на решения с мнозинство от две трети до четири пети отговарят на целите на преговорите, посочени в решението на Съвета, с което Комисията се упълномощава да започне преговори в рамките на РГ.29 за Ревизия 3 на спогодбата.

               (8)

               Поради това членове 1 — 15 и допълнения 1 и 2 следва да бъдат съответно изменени.

               (9)

               Посочените изменения на спогодбата следва да бъдат одобрени от името на Съюза.

               (10)

               РГ.29 ще организира неофициално гласуване, за да провери дали може да се получи съгласието на всички договарящи страни по посочените изменения на спогодбата, преди да се даде ход на процедурата, посочена в член 13 за изменение на спогодбата. Съюзът следва да гласува в полза на тези изменения.

               (11)

               След като на неофициалното гласуване в рамките на РГ.29 беше потвърдено, че е получено съгласието на всички договарящи страни по предложените изменения на спогодбата, председателят на Съвета следва да определи представител на Съюза, който е упълномощен да изпрати, както е предвидено в приложение III, точка 3 от Решение 97/836/ЕО, текста на предложените изменения на генералния секретар на ООН в съответствие с процедурата, предвидена в член 13, параграф 1 от спогодбата,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Ревизия 3 на Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и условия за взаимно признаване на одобренията, издавани на основата на тези предписания се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на Ревизия 3 на спогодбата е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета определя лицето, упълномощено да извърши от името на Съюза уведомяването, предвидено в член 13, параграф 1 от спогодбата, с цел да се даде ход на процедурата за сключване на Ревизия 3 на спогодбата и да изрази съгласието на Европейския Съюз да се обвърже с Ревизия 3 на спогодбата.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз
       (3).

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  ОВ L 346, 17.12.1997 г., стр. 78.

      (2)  Одобрение от 7 юни 2016 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (3)  Датата на влизане в сила на спогодбата ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от генералния секретариат на Съвета.


title: Решение на Съвета от 18 декември 2006 година относно сключването на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Бразилия във връзка с изменението на търговски отстъпки в програмите на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Европейския съюз в хода на присъединяването им към Европейския съюз

text:
Важна правна забележка

|

32006D0963

Официален вестник n° L 397 , 30/12/2006 стр. 0010 - 0010 Официален вестник n° L 397 , 30/12/2006 стр. 0010 - 0010

		Решение на Съветаот 18 декември 2006 годинаотносно сключването на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Бразилия във връзка с изменението на търговски отстъпки в програмите на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Европейския съюз в хода на присъединяването им към Европейския съюз(2006/963/EО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) На 22 март 2004 година Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с някои други членове на СТО съгласно член XXIV.6 от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. в хода на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република към Европейския съюз.(2) Комисията проведе преговори в консултация с комитета, създаден с член 133 от Договора, и в рамките на директивите за преговори, издадени от Съвета.(3) Комисията финализира преговорите за споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Бразилия.(4) Споразумението под форма на размяна на писма трябва да се одобри,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската общност и Бразилия във връзка с изменението на търговски отстъпки в програмите на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република в хода на присъединяването им към Европейската общност се одобрява от името на Общността.Текстът на споразумението под форма на размяна на писма е приложен към настоящото решение.Член 1аКомисията следва да приеме подробни правила за изпълнение на споразумението под формата на размяна на писма в съответствие с процедурата, постановена в член 1б, параграф 2 от настоящото решение.Член 1б1. Комисията се подпомага от Управителния комитет по зърнени култури, създаден с член 25 от Регламент (ЕО) № 1784/2003 от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара за зърнени култури [1] или съответния комитет, създаден със съответния член от регламента за общата организация на пазара за определен продукт.2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО [2].Периодът, определен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се фиксира на един месец.Член 2Председателят на Съвета се упълномощава да посочи лицето/лицата, оправомощено/и да подпише/ат споразумението под форма на размяна на писма, с което се обвързва Общността.Съставено в Брюксел на 18 декември 2006 година.За СъветаПредседателJ.-E. Enestam[1] ОВ L 270, 21.10.2003 г., стр. 78. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1154/2005 на Комисията (ОВ L 187, 19.7.2005 г., стр. 11).[2] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2016/1836 на Съвета от 10 октомври 2016 година за назначаване на заместник-член, предложен от Република Австрия, в Комитета на регионите

text:
               18.10.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 280/27

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1836 НА СЪВЕТА
   от 10 октомври 2016 година
   за назначаване на заместник-член, предложен от Република Австрия, в Комитета на регионите
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 305 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Австрия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 януари 2015 г., 5 февруари 2015 г. и 23 юни 2015 г. Съветът прие решения (ЕС) 2015/116 (1), (ЕС) 2015/190 (2) и (ЕС) 2015/994 (3) за назначаване на членовете и заместник-членовете на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2015 г. до 25 януари 2020 г. На 13 май 2016 г. с Решение (ЕС) 2016/814 на Съвета (4) г-жа Muna DUZDAR замени г-жа Elisabeth VITOUCH в качеството ѝ на заместник-член.

               (2)

               След изтичането на мандата на г-жа Muna DUZDAR се освободи едно място за заместник-член на Комитета на регионите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначава се за заместник-член в Комитета на регионите за остатъка от мандата, а именно до 25 януари 2020 г.:

               —

               г-н Peter FLORIANSCHÜTZ, Abgeordneter zum Wiener Landtag und Mitglied des Gemeinderats der Stadt Wien.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 10 октомври 2016 г.

            За Съвета

            Председател

         G. MATEČNÁ

      (1)  Решение (ЕС) 2015/116 на Съвета от 26 януари 2015 г. за назначаване на членовете и заместник-членовете на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2015 г. до 25 януари 2020 г. (ОВ L 20, 27.1.2015 г., стр. 42).

      (2)  Решение (ЕС) 2015/190 на Съвета от 5 февруари 2015 г. за назначаване на членовете и заместник-членовете на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2015 г. до 25 януари 2020 г. (ОВ L 31, 7.2.2015 г., стр. 25).

      (3)  Решение (ЕС) 2015/994 на Съвета от 23 юни 2015 г. за назначаване на членовете и заместник-членовете на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2015 г. до 25 януари 2020 г. (ОВ L 159, 25.6.2015 г., стр. 70).

      (4)  Решение (ЕС) 2016/814 на Съвета от 13 май 2016 г. за назначаване на заместник-член, предложен от Република Австрия, в Комитета на регионите (ОВ L 133, 24.5.2016 г., стр. 8).


title: 2011/290/ЕС: Решение на Съвета от 13 май 2011 година за сключването на Протокола към Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Украйна, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Украйна за общите принципи на участие на Украйна в програми на Съюза

text:
               20.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 133/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 май 2011 година
   за сключването на Протокола към Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Украйна, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Украйна за общите принципи на участие на Украйна в програми на Съюза
   (2011/290/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 114, 168, 169 и 172, член 173, параграф 3 и членове 188 и 192 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) и член 218, параграф 8, първа алинея от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Протоколът към Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Украйна, от друга страна (2), относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Украйна за общите принципи на участие на Украйна в програми на Съюза (по-нататък наричан „Протоколът“), бе подписан от името на ЕС на 22 ноември 2010 г.

               (2)

               В резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз замени Европейската общност и е неин правоприемник.

               (3)

               Протоколът следва да бъде сключен,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Одобрява се от името на Европейския съюз Протоколът към Споразумението за партньорство и сътрудничество за установяване на партньорство между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Украйна, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Украйна за общите принципи на участие на Украйна в програми на Съюза (3).
   Член 2
   Председателят на Съвета представя от името на Съюза нотификацията, предвидена в член 10 от Протокола.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 май 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         MARTONYI J.

      (1)  Одобрение от 6 април 2011 г.

      (2)  ОВ L 49, 19.2.1998 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 18, 21.1.2011 г., стр. 3.