title: Решение на Съвета от 24 юли 1995 година относно сключването от името на Общността на Конвенция за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера

text:
Важна правна забележка

|

31995D0308

Официален вестник n° L 186 , 05/08/1995 стр. 0042 - 0058 специално чешко издание глава 11 том 23 стр. 85  - 101 специално испанско издание глава 11 том 23 стр. 85  - 101 специално унгарско издание глава 11 том 23 стр. 85  - 101 специално литвийско издание глава 11 том 23 стр. 85  - 101 LV.ES глава 11 том 23 стр. 85  - 101 MT.ES глава 11 том 23 стр. 85  - 101 PL.ES глава 11 том 23 стр. 85  - 101 SK.ES глава 11 том 23 стр. 85  - 101 специално словенско издание глава 11 том 23 стр. 85  - 101

		19950724Решение на Съветаот 24 юли 1995 годинаотносно сключването от името на Общността на Конвенция за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера(95/308/EO)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 във връзка с първо изречение на параграф 2 и член 228, параграф 3, алинея 1 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че Комисията взе участие от името на Общността в преговорите, проведени в ad hoc работната група за изготвянето на Конвенция за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера;като има предвид, че Конвенцията е подписана от името на Общността в Хелзинки на 18 март 1992 г.,като има предвид, че основната цел на Конвенцията е създаването на рамка за двустранно или многостранно сътрудничество за предотвратяване и контрол на замърсяването на трансграничните реки и за гарантиране на рационалното използване на водните ресурси в държавите-членки на Икономическата комисия за Европа на Организацията на Обединените нации;като има предвид, че Общността е приела мерки в областта от обхвата на Конвенцията; като има предвид, че на Общността са предоставени пълномощия да поема международни задължения в тази област;като има предвид, че общностната политика в областта на околната среда допринася за преследването на целите на опазването, защитата и подобряването на качеството на околната среда, на защитата на човешкото здраве, на внимателната и рационална употреба на естествените ресурси предвид на устойчивото развитие;като има предвид, че цялостната общностна политика по околната среда е насочена към укрепване на международното сътрудничество за постигане на по-високо равнище на защита, както и че тя се основава на принципите на внимание и на превантивно действие; на принципа, че увреждането на околната среда следва приоритетно да се възстановява от източника, както и на принципа, че този, който замърсява, трябва да възмезди щетите.като има предвид, че в рамките на съответните им правомощия на компетентност, Общността и държавите-членки си сътрудничат с трети страни и с компетентни международни организации;като има предвид, че сключването на Конвенцията от страна на Общността ще допринесе за постигането на целите, указани в член 130с от Договора,РЕШИ:Член 1Конвенцията за опазване и използването на трансграничните водни течения и международните езера се одобрява от името на Общността.Текстът на Конвенцията се съдържа в приложение I.Член 2Председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето или лицата, които да депозират акта за одобрение при Генералния Секретар на Обединените нации в съответствие с член 25 на Конвенцията.Това лицето или тези лица същевременно депозират декларацията за компетентност, посочена в Приложение II.Съставено в Брюксел на 24 юли 1995 година.За СъветаПредседателP. Solbes Mira[1] ОВ C 212, 5.8.1993 г., стр. 60.[2] ОВ C 128, 9.5.1994 г.[3] ОВ C 34, 2.2.1994 г., стр. 1.--------------------------------------------------19950724ПРИЛОЖЕНИЕ I--------------------------------------------------19920317Конвенцияза опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера,съставена в Хелзинки на 17 март 1992 годинаОрганизация на обединените нации1992 г.Конвенция за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езераПРЕАМБЮЛСТРАНИТЕ ПО ТАЗИ КОНВЕНЦИЯ,СЪЗНАВАЙКИ, че опазването и използването на трансграничните водни течения и международните представляват важни и неотложни задачи, чието резултатно изпълнение може да се осигури единствено посредством засилено сътрудничество,ИЗРАЗЯВАЙКИ БЕЗПОКОЙСТВОТО си относно наличието и заплахите от появата на неблагоприятни последици в краткосрочен и дългосрочен план от измененията в състоянието на трансграничните водни течения и международните езера върху околната среда, икономиките и благосъстоянието на страните — членки на Икономическата комисия за Европа (ИКЕ),ПОДЧЕРТАВАЙКИ необходимостта от засилване на националните и международните мерки за предотвратяване, ограничаване и намаляване на изпускането на опасни вещества във водната среда и от снижаване на еутрофикацията и подкиселяването, както и на замърсяването на морската среда и особено на крайбрежните морски райони от източници, разположени на сушата,ПРИВЕТСТВАЙКИ усилията, които вече се полагат от правителствата на страните — членки на ИКЕ, за засилване на сътрудничеството на двустранна и многостранна основа, насочено към предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното замърсяване, към устойчиво управление на водите, съхраняване на водните ресурси и опазване на околната среда,ПРИПОМНЯЙКИ съответните постановки и принципи от Декларацията на Стокхолмската конференция по околната среда на човека, Заключителния акт на Конференцията за сигурност и сътрудничество в Европа (КССЕ), Заключителните документи на Мадридската и Виенската среща на представителите на държавите — участнички в КССЕ, и Регионалната стратегия за опазване на околната среда и рационално използване на природните ресурси в страните — членки на ИКЕ, за периода до 2000 г. и след нея,СЪЗНАВАЙКИ ролята на Икономическата комисия за Европа към Организацията на обединените нации за насърчаване на международното сътрудничество с цел предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното замърсяване на водите и устойчиво използване на трансграничните води и припомняйки в тази връзка Декларацията на ИКЕ за политиката на предотвратяване и ограничаване на замърсяването на водите, включително трансграничното замърсяване; Декларацията на ИКЕ за политиката на рационално използване на водата; Принципите на ИКЕ относно сътрудничеството в областта на трансграничните води; Хартата на ИКЕ за управлението на подпочвените води; и Кодекса на поведение при аварийно замърсяване на трансгранични вътрешни води,ПОЗОВАВАЙКИ се на Решения I (42) и I (44), приети от Икономическата комисия за Европа съответно на нейните четиридесет и втора и четиридесет и четвърта сесия, и на резултата от Срещата на КССЕ по опазване на околната среда (София, България, 16 октомври — 3 ноември 1989 г.),ПОДЧЕРТАВАЙКИ, че сътрудничеството между страните членки в областта на опазването и използването на трансграничните води следва да се осъществява на първо място посредством изготвянето на споразумения между страните, граничещи с едни и същи води, особено в случаите, когато все още не са постигнати такива споразумения,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:Член 1ОпределенияЗа целите на тази конвенция:1. "Трансгранични води" означава повърхностни или подпочвени води, които обозначават, пресичат или се намират на границите между две или повече държави; в случаите, когато трансграничните води се вливат пряко в морето, тези трансгранични води завършват в права линия, пресичаща устието им между точките, намиращи се върху линията на ниската вода на бреговете им.2. "Трансгранично въздействие" означава значимо неблагоприятно последствие за околната среда, произтичащо от изменение в състоянията на трансгранични води, причинено от човешка дейност, физически произхождащо от източник, разположен изцяло или частично в рамките на област, намираща се под юрисдикцията на една страна, в рамките на област, намираща се под юрисдикцията на друга страна. Такива последствия за околната среда включват последствия върху здравето и безопасността на човека, върху флората, фауната, почвата, въздуха, водата, климата, ландшафта и върху исторически паметници или други материални обекти или взаимодействието между тези фактори; те включват също така и последствия върху културното наследство или социално-икономическите условия, произтичащи от изменения на тези фактори.3. "Страна" означава, освен ако в текста не е посочено друго, договорна страна по тази конвенция.4. "Крайбрежни страни" означава страните, граничещи с едни и същи трансгранични води.5. "Съвместен орган" означава двустранна или многостранна комисия или друга подходяща институционална структура за сътрудничество между крайбрежните страни.6. "Опасни вещества" означава вещества, които са токсични, канцерогенни, мутагенни, тератогенни или биоакумулируеми, особено когато са устойчиви.7. "Най-добра налична технология" (определението се съдържа в приложение I към тази конвенция).ЧАСТ ПЪРВАКЛАУЗИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ВСИЧКИ СТРАНИЧлен 2Общи клаузи1. Страните се задължават да предприемат всички подходящи мерки за предотвратяването, ограничаването и намаляването на всякакъв вид трансгранично въздействие.2. Страните в частност се задължават да предприемат всички подходящи мерки за:a) предотвратяването, ограничаването и намаляването на замърсяването на водите, което причинява или има вероятност да причини трансгранично въздействие;б) осигуряването на използването на трансграничните води по начини, целящи екологосъобразно и рационално управление на водите, съхраняване на водните ресурси и опазване на околната среда;в) осигуряването на разумно и справедливо използване на трансграничните води, особено като се отчита техният трансграничен характер, при дейности, които причиняват или има вероятност да причинят трансгранично въздействие;г) осигуряването на съхраняването и при необходимост възстановяването на екосистемите.3. Мерките за предотвратяване, ограничаване и намаляване на замърсяването на водите се предприемат по възможност при източника.4. Тези мерки не могат да водят, било то пряко или косвено, до пренос на замърсяване към други части на околната среда.5. При предприемането на мерките по точки 1 и 2 на този член страните се ръководят от следните принципи:a) принципа на предпазливостта, по силата на който действията за избягване на потенциално трансгранично въздействие на изпускането на опасни вещества не могат да бъдат отлагани на основание, че научните изследвания не са доказали изцяло наличието на причинно-следствена връзка между, от една страна, тези вещества и, от друга страна, потенциалното трансгранично въздействие;б) принципа "замърсителят плаща", по силата на който разходите за мерките за предотвратяване, ограничаване и намаляване на замърсяването са за сметка на замърсителя;в) водните ресурси се управляват така че потребностите на настоящото поколение да се задоволяват, без това да бъде в ущърб на възможността на бъдещите поколения да задоволяват собствените си потребности.6. Крайбрежните страни си сътрудничат на основата на равенството и реципрочността, по-конкретно посредством двустранни и многостранни споразумения, с цел разработване на съгласувани политики, програми и стратегии, обхващащи съответните водосборни области или части от тях, насочени към предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничните въздействия и целящи опазването на средата на трансграничните води или на околната среда, намираща се под влиянието на такива води, включително морската среда.7. Прилагането на тази конвенция не може да води до влошаване на екологичните условия или до увеличаване на трансгранично въздействие.8. Клаузите на тази конвенция не могат да накърняват правото на страните да приемат и осъществяват поотделно или съвместно по-строги мерки от предвидените в конвенцията.Член 3Предотвратяване, ограничаване и намаляване1. С цел предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие страните се задължават да разработват, приемат, осъществяват и, доколкото това е възможно, осигуряват съвместимост между съответните законодателни, административни, икономически, финансови и технически мерки с цел осигуряване в частност на:а) предотвратяването, ограничаването и намаляването на емисиите при източника посредством прилагането в частност на нискоотпадни и безотпадъчни технологии;б) опазването на трансграничните води от замърсяване от точкови източници посредством предварителното лицензиране от страна на компетентните национални органи на изхвърлянето на отпадъчни води, както и като осигуряват наблюдение и контрол върху разрешеното им изхвърляне;в) определянето на лимитите върху изхвърлянето на отпадъчни води, посочени в разрешенията, да бъде извършено на базата на най-добрата налична технология за изхвърляне на опасни вещества;г) налагането на по-строги изисквания, дори на такива, водещи в отделни случаи до забрана, когато това се налага от съображения за качеството на приемащата вода или екосистемата;д) подлагането на битовите отпадъчни води най-малкото на биологична обработка или на еквивалентни на нея процеси, при необходимост - поетапно;е) предприемането на подходящи мерки, като например прилагане на най-добрата налична технология, с цел намаляване на притока на биогенни елементи от промишлени и битови източници;ж) разработването и осъществяването на подходящи мерки и най-добри екологични практики с намаляване на притока на хранителни и опасни вещества от дифузни източници, особено в случаите, когато основните източници са от селскостопанска дейност (насоки за разработването на най-добри екологични практики се съдържат в приложение II към тази конвенция);з) използването на оценка на въздействието върху околната среда и на други средства за оценка;и) насърчаването на устойчивото управление на водните ресурси, включително прилагането на екосистемния подход;й) изготвянето на планове за действие при извънредни ситуации;к) предприемането на допълнителни конкретни мерки за предотвратяване на замърсяването на подпочвените води;л) свеждането до минимум на риска от аварийно замърсяване.2. За тази цел всяка страна се задължава да определи пределни норми за емисии от точкови източници в повърхностни води на базата на най-добрата налична технология, които да бъдат конкретно приложими спрямо отделните индустриални сектори или отрасли, от които се получават опасни вещества. Подходящите мерки, визирани в точка 1 на този член, за предотвратяване, ограничаване и намаляване на притока на опасни вещества от точкови и дифузни източници във води могат да включват в частност пълна или частична забрана на производството или използването на такива вещества. Вземат се под внимание съществуващите списъци на индустриалните сектори или отрасли, както и на опасните вещества, посочени в международни конвенции или регламенти, които са приложими в сферата, която обхваща тази конвенция.3. Освен това всяка страна определя, където това е уместно, нормативи за качество на водата и приема критерии за качество на водата с цел предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие. Общи насоки за разработването на такива нормативи и критерии се съдържат в приложение III към тази конвенция. При необходимост страните полагат усилия за актуализиране на това приложение.Член 4НаблюдениеСтраните се задължават да разработват програми за наблюдение на състоянието на трансграничните води.Член 5Изследвания и разработкиСтраните си сътрудничат при провеждането на изследвания и разработването на ефикасни способи за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие. За тази цел страните полагат усилия на двустранна и/или многостранна основа и като вземат предвид изследователските дейности, осъществявани в рамките на съответните международни форуми, за започване или интензифициране на конкретни изследователски програми, когато това е необходимо, насочени в частност към:a) методи за оценка на токсичността на опасните вещества и вредността на замърсителите;б) по-доброто опознаване на появата, разпространението и екологичните последствия от замърсителите и свързаните с това процеси;в) разработването и прилагането на екологосъобразни технологии и модели на производство и потребление;г) постепенното преустановяване на производството и употребата на вещества, които биха могли да имат трансгранично въздействие, и/или заместването им с други;д) екологосъобразни методи за освобождаване от опасни вещества;е) специални методи за подобряване на състоянието на трансграничните води;ж) разработване на екологосъобразни методи за изграждане на водни обекти и за регулиране на водите;з) материална и финансова оценка на щетите от трансгранични въздействия.Резултатите от тези изследователски програми се обменят между страните в съответствие с член 6 на тази конвенция.Член 6Обмен на информацияСтраните осигуряват възможно най-широк обмен на информация, колкото е възможно по-рано, по въпросите, обхванати от клаузите на тази конвенция.Член 7ОтговорностСтраните подкрепят подходящите международни усилия за разработване на правила, критерии и процедури в областта на отговорността.Член 8Защита на информациятаКлаузите на тази конвенция не засягат правата и задълженията на страните съобразно техните национални правни системи и приложимите наднационални разпоредби относно защитата на информацията, свързана с индустриалната и търговската тайна, включително интелектуалната собственост, както и с националната сигурност.ЧАСТ ВТОРАКЛАУЗИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО КРАЙБРЕЖНИТЕ СТРАНИЧлен 9Двустранно и многостранно сътрудничество1. Крайбрежните страни сключват на основата на равенството и реципрочността двустранни и многостранни споразумения или други договорености, когато такива все още липсват, или извършват изменения в съществуващите такива, където това е необходимо с цел отстраняване на противоречията с основните принципи на тази конвенция, с цел регулиране на своите взаимоотношения и поведение относно предотвратяването, ограничаването и намаляването на трансграничното въздействие. Крайбрежните страни определят водосборната област или частта (частите) от нея — обект на сътрудничество. Тези споразумения или договорености следва да включват съответните въпроси, попадащи в обхвата на тази конвенция, както и всякакви други въпроси, по които крайбрежните страни преценят за необходимо да си сътрудничат.2. Споразуменията или договореностите по точка 1 на този член следва да предвиждат създаването на съвместни органи. Задачите на тези съвместни органи трябва да включват в частност и без ущърб на съответните съществуващи споразумения или договорености и следното:а) да събират, компилират и оценяват данните с цел идентифициране на източниците на замърсяване, които биха могли да причинят трансгранично въздействие;б) да разработват съвместни програми за наблюдение на качеството и количеството на водите;в) да изготвят описи и обменят информация относно източниците на замърсяване по точка 2 (a) на този член;г) да разработват пределни норми за изхвърляне на отпадъчни води и оценяват ефикасността на програмите за ограничаването на замърсителите;д) да разработват съвместни нормативи и критерии за качеството на водите, съобразени с разпоредбите на член 3, точка 3 от конвенцията, и да предлагат съответни мерки за поддържане и — при необходимост — подобряване на съществуващото качество на водите;е) да разработват програми за съгласувани действия, насочени към намаляване на товарите на замърсяване както от точкови източници (напр. битови и промишлени източници), така и дифузни източници (особено от селското стопанство);ж) да установяват процедури за предупреждение и сигнализация;з) да служат като форум за обмен на информация относно съществуващи и планирани начини на водоползване и свързаните с това съоръжения, които биха могли да причинят трансгранично въздействие;и) да способстват за сътрудничеството и обмена на информация относно най-добрата налична технология съгласно разпоредбите на член 13 от тази конвенция, както и да насърчават сътрудничеството по научноизследователски програми;й) да участват в извършването на оценки на въздействието върху околната среда, свързани с трансгранични води, съобразно съответните разпоредби на международното право.3. В случаите, когато крайморска държава, явяваща се страна по тази конвенция, е засегната пряко и в съществена степен от трансгранично въздействие, крайбрежните страни могат при постигнато общо съгласие за това да поканят тази крайморска държава да се включи по подходящ начин в дейностите на многостранните съвместни органи, създадени от страните, които са крайбрежни на тези трансгранични води.4. Съвместните органи по тази конвенция канят съвместните органи, учредени от крайморски държави с цел опазване на морската среда, засегната пряко от трансгранично въздействие, да си сътрудничат с цел съгласуване на дейността им и за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие.5. Когато в една и съща водосборна област съществуват два или повече съвместни органа, те следва да се стремят да координират своите дейности с цел засилване на мерките за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие в тази водосборна област.Член 10КонсултацииМежду крайбрежните страни се провеждат консултации на базата на реципрочност, добронамереност и добросъседство по искане на всяка такава страна. Целта на тези консултации е постигане на сътрудничество по въпросите в обхвата на разпоредбите на конвенцията. Тези консултации се провеждат посредством съвместен орган, учреден съгласно член 9 на тази конвенция, когато съществува такъв.Член 11Съвместно наблюдение и оценка1. В рамките на общото сътрудничество, упоменато в член 9 на тази конвенция, или на конкретни договорености крайбрежните страни разработват и осъществяват съвместни програми за наблюдение на състоянието на трансграничните води, включително при наводнения и ледоход, както и на трансгранични въздействия.2. Крайбрежните страни постигат съгласие относно параметрите на замърсяване и замърсителите, чието изхвърляне и концентрация в трансгранични води е обект на редовно наблюдение.3. Крайбрежните страни периодично извършват съвместни или координирани оценки на състоянието на трансграничните води и ефикасността на предприетите мерки за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансграничното въздействие. Резултатите от тези оценки се предоставят на обществеността по ред, предвиден в член 16 на тази конвенция.4. За тази цел крайбрежните страни съгласуват правилата за създаване и осъществяване на програми за наблюдение, системи за измерване, измервателни прибори, аналитични методи, процедури за обработка и оценка на данни и методи за регистриране на изхвърлените замърсители.Член 12Съвместни изследвания и разработкиВ рамките на общото сътрудничество по член 9 на тази конвенция или на конкретни договорености крайбрежните страни провеждат конкретни изследователски и развойни дейности в подкрепа на достигането и поддържането на нормативите и критериите за качество на водите, които са се споразумели да определят и приемат.Член 13Обмен на информация между крайбрежните страни1. Крайбрежните страни обменят в рамките на съответните споразумения или други договорености в съответствие с член 9 на тази конвенция разумно достъпни данни, отнасящи се в частност до:a) екологичното състояние на трансграничните води;б) опита, натрупан в прилагането и използването на най-добрата налична технология и резултатите от изследванията и разработките;в) данни за емисиите и от наблюдения;г) осъществяваните и запланувани за осъществяване мерки за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансгранични въздействия;д) разрешенията или разпоредбите относно изхвърлянето на отпадъчни води, издадени от компетентните власти или съответния орган.2. С цел съгласуване на пределните емисии крайбрежните страни осъществяват обмен на информация относно своите национални законодателни разпоредби.3. Ако дадена крайбрежна страна получи искане от друга крайбрежна страна да предостави данни или информация, с които тя не разполага, първата крайбрежна страна полага усилия да изпълни искането, но може да постави като условие за това изпълнение изискването за заплащане от страна на отправилата искането страна на разумни такси за събирането и, където това е уместно, обработката на данните или информацията.4. За целите на спазването на тази конвенция крайбрежните страни съдействат за обмена на най-добра налична технология, в частност като насърчават: търговския обмен на налични технологии; преките индустриални контакти и сътрудничество, включително смесени предприятия; обмена на информация и опит; и предоставянето на техническа помощ. Крайбрежните страни осъществяват също така и съвместни програми за обучение и организират съответни семинари и срещи.Член 14Системи за предупреждение и сигнализацияКрайбрежните страни незабавно се осведомяват взаимно за всякакъв вид критични ситуации, които биха могли да имат трансгранично въздействие. Крайбрежните страни създават, когато това е уместно, и използват координирани или съвместни системи за комуникация, предупреждение и сигнализация с цел получаване и предаване на информация. Тези системи действат на базата на съвместими процедури и технически средства за предаване и обработка на данни, които следва да бъдат съгласувани между крайбрежните страни. Крайбрежните страни се осведомяват взаимно относно компетентните органи или центрове за контакти, определени за тази цел.Член 15Взаимопомощ1. В случай на възникване на критична ситуация крайбрежните страни си оказват взаимна помощ при поискване по ред, определен съгласно точка 2 на този член.2. Крайбрежните страни разработват и съгласуват процедури за оказване на взаимопомощ, уреждащи в частност следните въпроси:a) ръководството, контрола, координацията и надзора на помощта;б) местните съоръжения и услуги, които да бъдат предоставени от страната, поискала помощта, включително при необходимост облекчаването на гранично-пропускателните формалности;в) договореностите относно освобождаване от отговорност, обезщетяване и/или компенсиране на оказващата помощ страна и/или нейни служители, както и относно транзитното преминаване през териториите на трети страни, когато това е необходимо;г) методите за възстановяване на разходите за услугите по оказването на помощта.Член 16Публична информация1. Крайбрежните страни осигуряват осведомяването на обществеността относно състоянието на трансграничните води, предприетите или планираните за осъществяване мерки за предотвратяване, ограничаване и намаляване на трансгранични въздействия и относно ефикасността на тези мерки. За тази цел крайбрежните страни осигуряват предоставянето на следната информация на обществеността:a) нормативи за качеството на водите;б) издадени разрешения и условията, чието спазване се изисква;в) резултатите от пробите от водите и отпадните флуиди, взети за целите на наблюдението и оценката, както и резултатите от проверката на спазването на нормативите за качество на водите или на условията на издадените разрешения.2. Крайбрежните страни осигуряват на обществеността възможността за безплатно запознаване с тази информация по всяко разумно време и предоставят на членовете на обществеността разумни технически възможности за получаване от крайбрежните страни срещу заплащане на такси в разумни граници на копия от тази информация.ЧАСТ ТРЕТАОРГАНИЗАЦИОННИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ КЛАУЗИЧлен 17Срещи на страните1. Първата среща на страните се свиква в срок до една година от датата на влизане в сила на тази конвенция. Впоследствие редовните срещи се провеждат на всеки три години или на по-кратки интервали съгласно определеното в процедурния правилник. Страните провеждат извънредна среща, ако вземат такова решение на редовна среща или по писмено искане на някоя от страните, при условие че в срок шест месеца от изпращането на искането до всички страни то бъде подкрепено от не по-малко от една трета от страните.2. На срещите си страните извършват текущ преглед на изпълнението на тази конвенция, като за целта:a) извършват преглед на политиките и методологическия подход към опазването и използването на трансграничните води от страните с оглед на по-нататъшното усъвършенстване на опазването и използването на трансграничните води;б) обменят информация относно натрупания опит в сключването и прилагането на двустранни и многостранни споразумения или други договорености относно опазването и използването на трансгранични води, сключени от една или повече от страните;в) където това е уместно, търсят услугите на съответните органи на ИКЕ, както и на други компетентни международни органи и специални комитети във всички области, свързани с осъществяването на целите на тази конвенция;г) на първата си среща разглеждат и приемат с консенсус процедурен правилник за провеждане на срещите си;д) обсъждат и приемат предложения за изменения и допълнения на тази конвенция;е) обсъждат и предприемат допълнителни действия, ако такива са необходими, за постигането на целите на тази конвенция.Член 18Право на глас1. Освен в предвидените в точка 2 на този член случаи всяка страна по конвенцията има право на един глас.2. По въпроси от тяхната компетентност регионалните организации за икономическа интеграция упражняват правото си да гласуват с брой на гласовете, равен на броя на своите държави-членки, които са страни по тази конвенция. Тези организации не могат да упражняват правото си на глас, ако техните страни членки упражнят своето, и обратно.Член 19СекретариатИзпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа изпълнява следните функции на секретариат:a) свиква и подготвя срещите на страните;б) предава на страните доклади и друга информация, получена в съответствие с клаузите на тази конвенция;в) осъществява други функции, определени от страните.Член 20ПриложенияПриложенията към тази конвенция съставляват неразделна част от нея.Член 21Изменения и допълнения на конвенцията1. Всяка страна има правото да предлага изменения и допълнения към тази конвенция.2. Предложенията за изменение и допълнение към тази конвенция се разглеждат на среща на страните.3. Текстът на всяко предложение за изменение или допълнение на тази конвенция се представя в писмена форма на Изпълнителния секретар на икономическата комисия за Европа, който го разпраща до всички страни най-малко деветдесет дни преди срещата, на която предложението се внася за приемане.4. Изменение или допълнение на тази конвенция се приема с консенсус от представителите на страните по конвенцията, присъстващи на среща на страните, и влиза в сила за страните по конвенцията, които са го приели, на деветдесетия ден след датата, на която две трети от тези страни са депозирали при депозитаря своите актове за приемане на изменението или допълнението. Изменението или допълнението влиза в сила за всяка друга страна на деветдесетия ден след датата, на която тази страна е депозирала своя акт за приемане на изменението или допълнението.Член 22Уреждане на спорове1. В случай на възникване на спор между страните относно тълкуването или прилагането на тази конвенция те ще търсят начини за разрешаването му чрез преговори или чрез други средства за уреждане на спорове, приемливи за страните по спора.2. При ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване към тази конвенция или по всяко време след това всяка страна има правото да подаде писмена декларация до депозитаря, че приема като задължителни по отношение на всяка страна, поемаща същото задължение, единия или и двата от предложените по-долу начини за уреждането на неразрешен спор по силата на точка 1 на този член:a) отнасяне на спора за уреждане в Международния съд;б) арбитраж в съответствие с процедурата, предвидена в приложение IV.3. В случай че страните по спора са приели и двата начина за уреждане на спора, предвидени в точка 2 на този член, спорът може да бъде отнесен единствено до Международния съд, освен ако страните не се споразумеят за друго.Член 23ПодписванеТази конвенция ще бъде открита за подписване в Хелзинки от 17 до 18 март 1992 г. включително, а след това — в главната квартира на Организацията на обединените нации в Ню Йорк до 18 септември 1992 г., от държавите — членки на Икономическата комисия за Европа, както и за държави с консултативен статут в Икономическата комисия за Европа — съгласно точка 8 на Резолюцията на Икономическия и социален съвет № 36 (IV) от 28 март 1947 г., и от регионалните организации за икономическа интеграция, учредени от суверенни държави — членки на Икономическата комисия за Европа, на които техните държави членки са прехвърлили компетентност по въпроси, уредени от тази конвенция, включително компетентността за сключване на договори относно тези въпроси.Член 24ДепозитарФункциите на депозитар на тази конвенция се изпълняват от Генералния секретар на Организацията на обединените нации.Член 25Ратифициране, приемане, одобряване и присъединяване1. Тази конвенция подлежи на ратифициране, приемане или одобряване от подписали я държави и регионални организации за икономическа интеграция.2. Тази конвенция е открита за присъединяване за държавите и организациите, упоменати в член 23.3. Всяка от посочените в член 23 организации, която става страна по тази конвенция, без нито една от нейните държави-членки да е страна, поема всички задължения по конвенцията. Когато една или повече от държавите — членки на тези организации, са страни по тази конвенция, организацията и членуващите в нея държави решават как да разпределят помежду си отговорностите по изпълнението на поетите по конвенцията задължения. В тези случаи организацията и членуващите в нея държави нямат право да упражняват едновременно произтичащите от тази конвенция права.4. В своите актове за ратификация, приемане, одобряване или присъединяване регионалните организации за икономическа интеграция, упоменати в член 23, трябва да декларират своята степен на компетентност по отношение на уредените от тази конвенция въпроси. Тези организации са длъжни също така да уведомяват депозитаря относно настъпили съществени промени в степента на тяхната компетентност.Член 26Влизане в сила1. Тази конвенция влиза в сила от деветдесетия ден след датата на депозиране на шестнадесетия акт за ратификация, приемане, одобряване или присъединяване.2. За целите на точка 1 на този член всеки акт, депозиран от регионална организация за икономическа интеграция, няма да се счита за допълнителен към актовете, депозирани от държави, членуващи в тази организация.3. За всяка държава или организация, упомената в член 23, която ратифицира, приема или одобрява тази конвенция или се присъединява към нея след депозирането на шестнадесетия акт за ратификация, приемане, одобряване или присъединяване, конвенцията влиза в сила на деветдесетия ден след датата на депозиране от съответната държава или организация на нейния акт за ратификация, приемане, одобряване или присъединяване.Член 27ОттеглянеПо всяко време след изтичане на три години от датата на влизане в сила на тази конвенция за дадена страна тази страна може да се оттегли от конвенцията, като изпрати писмено уведомление до депозитаря. Оттеглянето става действително на деветдесетия ден след получаването му от депозитаря.Член 28Автентични текстовеОригиналът на тази конвенция, от който текстовете на английски, френски и руски език са еднакво автентични, се депозира при Генералния секретар на Организацията на обединените нации.В СВИДЕТЕЛСТВО НА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени за това, подписаха тази конвенция.СЪСТАВЕНА в Хелзинки на седемнадесети март хиляда деветстотин деветдесет и втора година.--------------------------------------------------19920317Приложение IОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ТЕРМИНА "НАЙ-ДОБРА НАЛИЧНА ТЕХНОЛОГИЯ"1. Терминът "най-добра налична технология" се приема в значението на най-новия етап в разработването на процеси, технически средства или методи на действие, който показва, че дадена мярка за ограничаване на изхвърлянето на замърсители, емисии и отпадъци е практически подходяща. При определяне на това, дали даден набор от процеси, технически средства или методи на действие съставлява най-добрата налична технология в общи или отделни случаи, се обръща специално внимание на:а) сравними процеси, технически средства или методи на действие, които неотдавна са преминали успешно изпитания;б) техническия напредък и промените в научното познание и разбиране;в) икономическата осъществимост на дадената технология;г) сроковете за инсталиране както в нови, така и в съществуващи производствени съоръжения;д) естеството и обема на съответните изхвърляни отпадни вещества;е) нискоотпадъчни и безотпадъчни технологии.2. Ето защо следва, че това, което представлява "най-добра налична технология" за даден процес, с времето ще се промени в светлината на техническия напредък, икономическите и социалните фактори, както и в светлината на промените в научното познание и разбиране.--------------------------------------------------19920317Приложение IIНАСОКИ ЗА РАЗРАБОТВАНЕ НА НАЙ-ДОБРИ ЕКОЛОГИЧНИ ПРАКТИКИ1. При подбора в конкретни случаи на най-подходящото съчетание от мерки, които биха могли да съставляват най-добрата екологична практика, е нужно да се има предвид следната градирана скала от мерки:a) предоставяне на информация и образоване на обществеността и на потребителите относно екологичните последици от избора на дадени дейности и продукти, тяхната употреба и крайното освобождаване от тях;б) разработването и прилагането на кодекси на добрата екологична практика, които обхващат всички аспекти на живота на продукта;в) етикети, информиращи потребителите за екологичните рискове, свързани с даден продукт, неговата употреба и крайното освобождаване от него;г) системите за събиране и депониране, които обществеността може да използва;д) рециклиране, извличане на полезните компоненти и повторна употреба;е) прилагането на икономически инструменти спрямо дейности, продукти или групи продукти;ж) система за лицензиране, която включва набор от ограничения или забрана.2. При определяне на това, кое съчетание от мерки съставлява най-добра екологична практика в общи или отделни случаи, се обръща специално внимание на:a) екологичната опасност, която представлява:i) продуктът;ii) производството на продукта;iii) употребата на продукта;iv) крайното освобождаване от продукта;б) заместване от по-малко замърсяващи процеси или вещества;в) мащаб на използване;г) потенциална екологична полза или вреда при заместващи материали или дейности;д) напредък и промени в научното познание и разбиране;е) срокове за внедряване;ж) социални и икономически последствия.3. Ето защо следва, че това, което представлява най-добра екологична практика за даден източник, с времето ще се промени в светлината на техническия напредък, икономическите и социалните фактори, както и в светлината на промените в научното познание и разбиране.--------------------------------------------------19920317Приложение IIIНАСОКИ ЗА РАЗРАБОТВАНЕ НА НОРМАТИВИ И КРИТЕРИИ ЗА КАЧЕСТВОТО НА ВОДИТЕНормативите и критериите за качеството на водите следва:a) да отчитат целта на поддържането и, където това е необходимо, подобряването на съществуващото качество на водите;б) да имат за цел намаляването на средните товари на замърсяване (в частност - на опасни вещества) до определена степен в рамките на определен период от време;в) да отчитат конкретните изисквания към качеството на водите (необработена вода за питейни нужди, за напояване и др.);г) да отчитат конкретните изисквания относно чувствителни и поставени под особена защита води и тяхната среда, напр. езера и подземни водни ресурси;д) да се основават на използването на методи за екологична класификация и химични индекси за средно- и дългосрочен преглед на поддържането и подобряването на качеството на водите;е) да отчитат степента, в която се изпълняват нормативите и допълнителните защитни мерки, основаващи се на пределни норми за емисии, които биха могли да се изискват в отделни случаи.--------------------------------------------------19920317Приложение IVАРБИТРАЖ1. В случай на спор, отнесен за арбитраж съгласно член 22, точка 2 от тази конвенция, страната или страните по него уведомяват секретариата за предмета на арбитража, като посочват в частност членовете от тази конвенция, чието тълкуване или приложение е предмет на спора. Секретариатът препраща получената информация до всички страни по конвенцията.2. Арбитражният състав се състои от трима членове. Както страната ищец или страните ищци, така и другата страна или страни в спора назначават арбитър, а двамата така назначени арбитри определят по общо съгласие третия арбитър, който става председател на арбитражния състав. Последният не може да бъде гражданин на едната от страните по спора, нито да има обичайно местожителство на територията на една от тези страни, нито да бъде служител на някоя от тях или да се е занимавал с делото в друго свое качество.3. В случай че председателят на арбитражния състав не бъде определен в срок до два месеца след назначаването на втория арбитър, Изпълнителният секретар на Икономическата комисия за Европа определя по искане на която и да било от страните по спора председателя в срок от още два месеца.4. В случай че една от страните по спора не назначи арбитър в срок до два месеца след получаване на искането, другата страна може да уведоми Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа, който определя председателя на арбитражния състав в срок от още два месеца. При неговото определяне председателят на арбитражния състав изисква от страната, която не е назначила арбитър, да направи това в срок от два месеца. Ако тя не стори това в този срок, председателят съответно уведомява Изпълнителния секретар на Икономическата комисия за Европа, който извършва назначението в срок от още два месеца.5. Арбитражният състав обявява своето решение съгласно международното право и клаузите на тази конвенция.6. Всеки арбитражен състав, конституиран по реда на предвиденото в това приложение, изготвя свои собствени правила за работа.7. Решенията на арбитражния състав както по процедурата, така и по същество се вземат с мнозинство от гласовете на неговите членове.8. Съставът има правото да предприема всички подходящи мерки за установяване на фактите.9. Страните по спора подпомагат работата на арбитражния състав и в частност, като използват и всички средства, с които разполагат:a) му предоставят всички съотносими документи, средства и информация;б) му дават възможност при необходимост да призовава свидетели или вещи лица и да получава техните показания.10. Страните и арбитрите защитават тайната на всяка информация, получена от тях в условията на поверителност в хода на производството на арбитражния състав.11. Арбитражният състав има правото по искане на една от страните да препоръча временни мерки за защита.12. В случай че една от страните по спора не се яви пред арбитражния състав или не защити своята позиция, другата страна може да поиска от трибунала производството да продължи и той да се произнесе с окончателното си решение. Отсъствието на някоя от страните или непредставянето на защита на позицията ѝ не съставлява процесуална пречка.13. Арбитражният състав има правото да изслуша и определи насрещни искове, произтичащи пряко от предмета на спора.14. Освен в случай че арбитражният състав определи друго поради особените обстоятелства по делото, разноските на състава, включително възнаграждението на неговите членове, се покриват от страните по спора в равни части. Съставът води отчет за всички свои разноски и предоставя окончателен отчет за тях на страните.15. Всяка страна по тази конвенция, която има правен интерес в естеството на предмета на спора и която може да бъде засегната от решение по делото, има правото да се намеси в производството със съгласието на състава.16. Арбитражният състав се произнася с определение в срок до пет месеца от датата, на която е конституиран, освен в случай, че намери за необходимо да удължи срока с период, който не бива да надвишава пет месеца.17. Определението на арбитражния състав се съпътства от изложени мотиви. То е окончателно и обвързващо за всички страни по спора. Определението се предава от арбитражния състав на страните по спора и на секретариата. Секретариатът препраща получената информация до всички страни по тази конвенция.18. Всеки спор, който може да възникне между страните относно тълкуването или изпълнението на определението, може да бъде отнесен от всяка от страните към арбитражния състав, който го е произнесъл, или в случай че последният не може да бъде сезиран за това, към друг състав, конституиран за целта по същия ред, както и първия.--------------------------------------------------19950724ПРИЛОЖЕНИЕ IIДекларация на Общността съгласно член 25, точка 4 от Конвенцията за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езераКато взе предвид член 25, точка 4 от Конвенцията за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера относно обхвата на компетентност на организациите, указани в тази точка:В съответствие с Договора за създаване на Европейската общност и в светлината на общностното законодателство, което действа в областта от обхвата на Конвенцията за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера и по-специално правните актове, посочени по-долу, Общността има компетентност в международните въпроси. Държавите-членки на Европейската общност също притежават международна компетентност, която също обхваща въпроси и от обхвата на посочената конвенция.Упоменатите по-горе правни актове, са както следва:- Директива 75/440/EИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно изискванията за качество на повърхностните води, предназначени за производство на питейна вода в държавите-членки [1],- Директива 76/160/EИО на Съвета от 8 декември 1975 г. относно качеството на водите за къпане [2],- Директива 74/464/ЕИО на Съвета от 4 май 1976 г. относно замърсяването, причинено от някои опасни вещества, които се отделят във водната среда на Общността [3],- Директива 78/176/ЕИО на Съвета от 20 февруари 1978 г. относно отпадъците от производството на титанов диоксид [4],- Директива 78/659/ЕИО на Съвета от 18 юли 1978 г. за качеството на сладките води, които се нуждаят от опазване или подобряване, за да са годни за живота на рибите [5],- Директива 79/869/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1979 г. относно методите на измерване и честотата на вземане на проби и анализ на повърхностните води, предназначени за производството на питейна вода в държавите-членки [6],- Директива 80/68/ЕИО на Съвета от 17 декември 1979 г. относно опазването на подземните води от замърсяване, причинено от определени опасни вещества [7],- Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от хората [8],- Директива 82/176/ЕИО на Съвета от 22 март 1982 г. за пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на живак от отрасъла на хлор-алкална електролиза [9],- Директива 82/883/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно процедури за наблюдение и контрол на околни среди, засегнати от отпадъци от производството на титанов диоксид [10],- Директива 83/513/ЕИО на Съвета от 26 септември 1983 г. за пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на кадмий [11],- Директива 84/156/ЕИО на Съвета от 8 март 1984 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество на заустванията на живак от други отрасли, освен този на хлорно-алкална електролиза [12],- Директива 84/491/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1984 г. за граничните норми и целевите показатели за качество за заустванията на хексахлороциклохексан [13],- Директива 86/280/ЕИО на Съвета от 12 юни 1986 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на някои опасни вещества от списък I на приложението към Директива 76/464/ЕИО [14],- Директива 88/347/ЕИО на Съвета от 16 юни 1988 г. за изменение на приложение II към Директива 86/280/ЕИО за пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на някои опасни вещества от списък I от приложението към Директива 76/464/ЕИО [15],- Директива 90/415/ЕИО на Съвета от 27 юли 1990 г. за изменение на приложение II към Директива 86/280/ЕИО за пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на някои опасни вещества от списък I от приложението към Директива 76/464/ЕИО [15],- Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 г. относно пречистването на градските отпадъчни води от населените места [16],- Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници [17].Преследването на общностната политика по околна среда означава, че този списък може да претърпи промени при изменението или отмяната на действащи текстове или при приемането на нови текстове.[1] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 34.[2] ОВ L 31, 5.2.1976 г., стр. 1.[3] ОВ L 129, 18.5.1976 г., стр. 23.[4] ОВ L 54, 25.2.1978 г., стр. 19.[5] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 1.[6] ОВ L 271, 29.10.1979 г., стр. 44.[7] ОВ L 20, 26.1.1980 г., стр. 43.[8] ОВ L 229, 30.8.1980 г., стр. 11.[9] ОВ L 81, 27.3.1982 г., стр. 29.[10] ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 1.[11] ОВ L 291, 24.10.1983 г., стр. 1.[12] ОВ L 74, 17.3.1984 г., стр. 49.[13] ОВ L 274, 17.10.1984 г., стр. 11.[14] ОВ L 158, 25.6.1988 г., стр. 35.[15] ОВ L 219, 14.8.1990 г., стр. 49.[16] ОВ L 135, 30.5.1991 г., стр. 40.[17] ОВ L 375, 31.12.1991 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Решение 2014/460/ОВППС на Съвета от 14 юли 2014 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д'Ивоар

text:
               15.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 207/17

         РЕШЕНИЕ 2014/460/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2014 година
   за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д'Ивоар
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 29 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/656/ОВППС (1).

               (2)

               На 29 април 2014 г. Съветът за сигурност на ООН прие Резолюция 2153 (2014), с която се подновява и изменя оръжейното ембарго, наложено на Кот д'Ивоар, по-конкретно като в забраната за доставка, продажба или трансфер за Кот д'Ивоар на въоръжение и свързано с него смъртоносно оборудване повече не се включва свързаното с него несмъртоносно оборудване. В допълнение се отменя забраната за внос на необработени диаманти от Кот д'Ивоар.

               (3)

               Решение 2010/656/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Решение 2010/656/ОВППС се изменя, както следва:

               1)

               Членове 1 и 2 се заменят със следното:
               „Член 1
               Забранява се продажбата, доставката, трансфера или износа за Кот д'Ивоар от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове, плаващи под флага или използващи въздухоплавателни средства на държавите-членки, на въоръжение и свързано с него смъртоносно оборудване, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, независимо дали това въоръжение и свързано с него оборудване са с произход от територията на държавите-членки.
               Член 2
               1.   Член 1 не се прилага за:

                           а)

                           доставки, предназначени единствено за подкрепа на или за използване от операцията на ООН в Кот д'Ивоар (UNOCI) и подпомагащите я френски сили, и за транзитно преминаващи през Кот д'Ивоар доставки, предназначени за подкрепа на или за използване от операциите на ООН по поддържане на мира;

                           б)

                           следните дейности съгласно предварителна нотификация до комитета, създаден съгласно параграф 14 от Резолюция 1572 (2004) на Съвета за сигурност на ООН („Комитет по санкциите“):

                                       i)

                                       доставки, временно изнесени за Кот д'Ивоар за силите на държава, участваща в действия в съответствие с международното право, единствено с цел да се улесни пряко евакуацията на нейните граждани и на онези, за които тя носи консулска отговорност в Кот д'Ивоар;

                                       ii)

                                       доставки за силите за сигурност на Кот д'Ивоар на оръжия и свързано с тях смъртоносно оборудване, предназначени единствено за подкрепа на процеса на реформа в областта на сигурността в Кот д'Ивоар или за използване в рамките на този процес, с изключение на оръжията и свързаното с тях смъртоносно оборудване, посочени в приложение III към настоящото решение, които трябва са бъдат предварителното одобрени от Комитета по санкциите;

                           в)

                           доставки на несмъртоносно оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии и чието единствено предназначение е да позволи на силите за сигурност на Кот д'Ивоар да използват само адекватна и пропорционална сила при поддържането на обществения ред;

                           г)

                           доставки за силите за сигурност на Кот д'Ивоар на оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, предназначено единствено за подкрепа на процеса на реформа в областта на сигурността в Кот д'Ивоар или за използване в рамките на този процес.

                     2.   Главната отговорност за нотификациите или исканията за одобрение, отправяни до Комитета по санкциите, преди превоза на доставки за силите за сигурност на Кот д'Ивоар на оръжия и свързано с него смъртоносно оборудване, както е посочено в параграф 1, буква в), се носи от правителството на Кот д'Ивоар. Като алтернатива държавата членка, предоставяща помощ, може да направи тази нотификация или искане за одобрение, след като информира правителството на Кот д'Ивоар за намерението си да го направи.“

               2)

               Член 3 се заличава.

         Член 2
   Приложението към настоящото решение се добавя като приложение III към Решение 2010/656/ОВППС.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         M. MARTINA

      (1)  Решение 2010/656/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2010 г. за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д'Ивоар (ОВ L 285, 30.10.2010 г., стр. 28).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

            „ПРИЛОЖЕНИЕ III
            Списък на оръжията и свързаното с тях смъртоносно оборудване, посочени в член 2, параграф 1, буква б), подточка ii):

                        1.

                        Оръжия, артилерия за пряка стрелба и за стрелба от закрита позиция и огнестрелно оръжие с калибър над 12,7 mm, боеприпаси и компоненти за тях.

                        2.

                        Ръчни противотанкови гранатомети, ракети, леки противотанкови оръжия, пушечни гранати и гранатомети.

                        3.

                        Ракети клас „земя—въздух“, включително преносими системи за противовъздушна отбрана; ракети клас „земя—земя“; ракети клас „въздух—земя“.

                        4.

                        Минохвъргачки с калибър над 82 mm.

                        5.

                        Управляеми противотанкови оръжия, по-специално управляеми противотанкови ракети, боеприпаси и компоненти за тях.

                        6.

                        Бойни летателни апарати, включително с ротационни криле или с постоянна геометрия на крилете.

                        7.

                        Военни бронирани сухопътни транспортни средства и военни сухопътни транспортни средства, снабдени с оръжейни установки.

                        8.

                        Взривни заряди и съдържащи взривни материали устройства, проектирани за военни цели, мини и свързаното с тях оборудване.

                        9.

                        Устройства за нощно наблюдение и нощна стрелба.“


title: Решение на Съвета от 21 февруари 1994 година за сключване, от името на Общността, на Конвенцията за защитата на морската среда на района на Балтийско море (Конвенция от Хелзинки, ревизирана през 1992 година)

text:
Важна правна забележка

|

31994D0157

Официален вестник n° L 073 , 16/03/1994 стр. 0019 - 0019 специално финландско издание: глава 11 том 29 стр. 0238  специално шведско издание: глава 11 том 29 стр. 0238  специално чешко издание глава 11 том 19 стр. 291  - 291 специално испанско издание глава 11 том 19 стр. 291  - 291 специално унгарско издание глава 11 том 19 стр. 291  - 291 специално литвийско издание глава 11 том 19 стр. 291  - 291 LV.ES глава 11 том 19 стр. 291  - 291 MT.ES глава 11 том 19 стр. 291  - 291 PL.ES глава 11 том 19 стр. 291  - 291 SK.ES глава 11 том 19 стр. 291  - 291 специално словенско издание глава 11 том 19 стр. 291  - 291

		19940221Решение на Съветаот 21 февруари 1994 годиназа сключване, от името на Общността, на Конвенцията за защитата на морската среда на района на Балтийско море (Конвенция от Хелзинки, ревизирана през 1992 година)(94/157/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т във връзка с член 228, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че Комисията, от името на Общността, взе участие в преговорите по изготвянето на проекта на Конвенцията от Хелзинки, ревизирана през 1992 г.;като има предвид, че конвенцията беше подписана от името на Общността на 24 септември 1992 г.;като има предвид, че конвенцията установява рамка за регионално сътрудничество за осигуряване на екологичното възстановяване на Балтийско море с оглед самовъзстановяването на морската му среда и запазването на екологичното му равновесие;като има предвид, че Общността е приела мерки в областта, обхваната от конвенцията, и следва да действа на международно равнище в тази област;като има предвид, че политиката на Общността по отношение на околната среда съдейства за осъществяване на целите за запазване, защита и подобряване на качеството на средата, защита на здравето на човека и разумното и рационално използване на природните ресурси;като има предвид, че политиката на Общността по отношение на околната среда има за цел постигане на висока степен на защита; като има предвид, че тя се основава на принципа на предпазването и на принципите, че е необходимо да се предприемат предохранителни действия, че екологичните щети трябва да се отстраняват приоритетно в мястото на възникването им и че замърсителят трябва да плати;като има предвид, че в рамките на съответните им отговорности, Общността и държавите-членки си сътрудничат с трети страни и с компетентни международни организации;като има предвид, че сключването на конвенцията от Общността ще съдейства за постигане на целите, установени в член 130с от Договора,РЕШИ:Член 1Конвенцията за защитата на морската среда на района на Балтийско море (Конвенция от Хелзинки, ревизирана през 1992 г.), подписана в Хелзинки (Финландия) на 24 септември 1992 г. се одобрява от името на Европейската общност.Текстът на конвенцията е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета депозира инструмента за одобрение пред финландското правителство в съответствие с член 38 от конвенцията.Съставено в Брюксел на 21 февруари 1994 година.За СъветаПредседателTh. Pangalos[1] ОВ C 226, 21.8.1993 г., стр. 8.[2] ОВ C 315, 22.11.1993 г.[3] ОВ C 34, 2.2.1994 г., стр. 5.--------------------------------------------------


title: Решение на Комисията от 16 декември 2002 година за продължаване на сравнителните опити и изследвания на Общността върху семена и размножителен материал от Gramineae, Triticum aestivum, Vitis vinifera, Brassica napus и Allium ascalonicum съгласно Директиви 66/401/EИО, 66/402/EИО, 68/193/EИО, 92/33/EИО, 2002/54/EО, 2002/55/EО, 2002/56/EО и 2002/57/EО на Съветатекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32002D0984

Официален вестник n° L 341 , 17/12/2002 стр. 0070 - 0070 специално чешко издание глава 3 том 37 стр. 491  - 491 специално испанско издание глава 3 том 37 стр. 491  - 491 специално унгарско издание глава 3 том 37 стр. 491  - 491 специално литвийско издание глава 3 том 37 стр. 491  - 491 LV.ES глава 3 том 37 стр. 491  - 491 MT.ES глава 3 том 37 стр. 491  - 491 PL.ES глава 3 том 37 стр. 491  - 491 SK.ES глава 3 том 37 стр. 491  - 491 специално словенско издание глава 3 том 37 стр. 491  - 491

		20021216Решение на Комисиятаот 16 декември 2002 годиназа продължаване на сравнителните опити и изследвания на Общността върху семена и размножителен материал от Gramineae, Triticum aestivum, Vitis vinifera, Brassica napus и Allium ascalonicum съгласно Директиви 66/401/EИО, 66/402/EИО, 68/193/EИО, 92/33/EИО, 2002/54/EО, 2002/55/EО, 2002/56/EО и 2002/57/EО на Съвета(текст от значение за ЕИП)(2002/984/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури [1], последно изменена с Директива 2001/64/ЕО [2],като взе предвид Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури [3], последно изменена с Директива 2001/64/ЕО,като взе предвид Директива 68/193/ЕИО на Съвета от 9 април 1968 г. относно търговията с материал за вегетативно размножаване на лози [4], последно изменена с Директива 2002/11/ЕО [5],като взе предвид Директива 92/33/ЕИО на Съвета от 28 април 1992 г. относно търговията със зеленчуков размножителен и посадъчен материал, различен от семена [6], последно изменена с Решение 2002/111/ЕО на Комисията [7],като взе предвид Директива 2002/54/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от цвекло [8],като взе предвид Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури [9],като взе предвид Директива 2002/56/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията с посадъчен материал от картофи [10],като взе предвид Директива 2002/57/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена на маслодайни и влакнодайни култури [11], последно изменена с Директива 2002/68/ЕО [12],като взе предвид Решение 2001/897/ЕО на Комисията от 12 декември 2001 г. за определяне на правилата за сравнителни опити и изследвания на Общността върху семена и размножителен материал от някои растения, съгласно Директиви 66/400/EИО, 66/401/EИО, 66/402/EИО, 66/403/EИО, 68/193/EИО, 69/208/ЕИО, 70/458/ЕИО и 92/33/EИО на Съвета [13], и по-специално член 3 от него,като има предвид, че:(1) Решение 2001/897/ЕО определя правилата за сравнителни опити и изследвания, които следва да се проведат съгласно Директиви 66/401/EИО, 66/402/EИО, 68/193/EИО, 92/33/EИО, 2002/54/ЕО, 2002/55/ЕО, 2002/56/ЕО и 2002/57/ЕО в периода от 2002 до 2003 г.(2) Опитите и изследванията, извършени през 2002 г., следва да продължат през 2003 г.,РЕШИ:Член единственСравнителните опити и изследвания на Общността върху семена и размножителен материал от Gramineae, Triticum aestivum, Brassica napus, Allium ascalonicum и Vitis vinifera, които са започнали през 2002 г., следва да продължат през 2003 г. съгласно Решение 2001/897/ЕО.Съставено в Брюксел на 16 декември 2002 година.За КомисиятаDavid ByrneЧлен на Комисията[1] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66.[2] ОВ L 234, 1.9.2001 г., стр. 60.[3] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2309/66.[4] ОВ L 93, 17.4.1968 г., стр. 15.[5] ОВ L 53, 23.2.2002 г., стр. 20.[6] ОВ L 157, 10.6.1992 г., стр. 1.[7] ОВ L 41, 13.2.2002 г., стр. 43.[8] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 12.[9] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 33.[10] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 60.[11] ОВ L 193, 20.7.2002 г., стр. 74.[12] ОВ L 195, 24.7.2002 г., стр. 32.[13] ОВ L 331, 15.12.2001 г., стр. 97.--------------------------------------------------


title: 2009/154/ЕО: Решение на Европейската централна банка от 27 януари 2009 година за изменение на Решение ЕЦБ/2007/5 за определяне на правилата за възлагане на обществени поръчки (ЕЦБ/2009/2)

text:
               24.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 51/10

      РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

   от 27 януари 2009 година
   за изменение на Решение ЕЦБ/2007/5 за определяне на правилата за възлагане на обществени поръчки
   (ЕЦБ/2009/2)
   (2009/154/ЕО)
   ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид член 11.6 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
   като взе предвид Решение ЕЦБ/2004/2 от 19 февруари 2004 г. за приемане на Процедурния правилник на Европейската централна банка (1), и по-специално член 19 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Праговете за процедурите за възлагане на обществени поръчки, установени в Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (2), са изменени с Регламент (ЕО) № 1422/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. за изменение на директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на прилаганите от тях прагове за процедурите за възлагане на обществени поръчки (3). Европейската централна банка (ЕЦБ) възнамерява да прилага същите прагове за своите процедури за възлагане на обществени поръчки, независимо че Директива 2004/18/ЕО не се прилага спрямо нея.

               (2)

               С цел допълнително засилване на прозрачността и конкуренцията, по-специално спрямо обществени поръчки под праговете, предвидени в Решение ЕЦБ/2007/5 от 3 юли 2007 г. за определяне на правилата за възлагане на обществени поръчки (4), ЕЦБ възнамерява да състави списъци на подходящи снабдители, които могат да бъдат поканени да представят оферта за обществени поръчки под праговете или да участват във възлагането на обществени поръчки. Списъците се съставят след публикуване на покани за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз.

               (3)

               С цел предотвратяване на нередности, борба с измами и корупция и насърчаване на стабилно и ефективно управление кандидатите или оферентите, които носят вина за такива действия или са в конфликт на интереси, следва да се изключат от бъдещи процедури за възлагане на обществени поръчки, провеждани от ЕЦБ. Правилата за такова изключване е необходимо да се конкретизират в Решение ЕЦБ/2007/5.

               (4)

               От съображения за яснота някои от правилата, установени в Решение ЕЦБ/2007/5, е необходимо да се подобрят допълнително,

         РЕШИ:
   Член 1
   Изменения
   Решение ЕЦБ/2007/5 се изменя, както следва:

               1.

               В член 1 се добавя следното определение:

                           „п)

                           „покана за изразяване на интерес“ е процедура за съставяне на списък на подходящи снабдители, които могат да бъдат поканени да участват в процедури за възлагане на обществени поръчки.“

               2.

               Член 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 3, буква б) се заменя със следното:

                                       „б)

                                       процедури за възлагане на обществени поръчки, в които участва ЕЦБ и са организирани от: i) институции и органи на Общността; ii) международни организации; или iii) правителствени агенции, при условие че правилата, уреждащи тези процедури за възлагане на обществени поръчки, съответстват на общите принципи на общностното право в областта на обществените поръчки;“

                           б)

                           параграф 3, буква в) се заменя със следното:

                                       „в)

                                       договори с други институции и органи на Общността, с международни организации или правителствени агенции, които ЕЦБ сключва при изпълнение на своите публични задачи;“.

               3.

               Член 4, параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   Прилагат се следните прагови стойности:

                           а)

                           206 000 EUR за поръчки за доставки и услуги;

                           б)

                           5 150 000 EUR за поръчки за строителство.“

               4.

               Член 13 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 2 се заменя със следното:
                           „2.   ЕЦБ може да използва процедура на договаряне, когато в резултат на открита или на ограничена процедура или на състезателен диалог не са получени приемливи оферти. ЕЦБ може да се въздържи от публикуване на ново известие за обществена поръчка, ако включи в процедурата на договаряне само оферентите, които са участвали в предходната процедура, отговаряли са на критериите за подбор и са представили оферти в съответствие с формалните изисквания на процедурата за представяне на оферти. Ако не са получени оферти или няма оферти, отговарящи на формалните изисквания на процедурата за представяне на оферти, ЕЦБ може да започне процедура на договаряне без известие в съответствие с член 29. Във всички случаи първоначалните условия на договора не се изменят съществено.“;

                           б)

                           параграф 5 се заменя със следното:
                           „5.   След оценката на офертите ЕЦБ може да договаря с оферентите, за да приведе техните оферти в съответствие с изискванията на ЕЦБ. ЕЦБ може да започне договарянето:

                                       а)

                                       с оферента, класиран на първо място. Ако договарянето с оферента, класиран на първо място, е неуспешно, ЕЦБ може да пристъпи към договаряне със следващия поред в класирането оферент; или

                                       б)

                                       едновременно с няколко оференти, които отговарят в най-голяма степен на критериите за възлагане. Броят на оферентите, допуснати до договарянето, може да бъде редуциран на последователни етапи чрез прилагане на критериите за възлагане, определени в известието за обществената поръчка или в поканата за представяне на оферти.

                                 Преди започването на договарянето ЕЦБ уведомява всички допуснати до договаряне оференти за начина на провеждане на договарянето.“

               5.

               В член 15 се добавя следното изречение в края на параграф 4:
               „В тази връзка се прилагат съответно параграфи 1 и 2 от член 30.“

               6.

               Добавя се следният член 16а:
               „Член 16а
               Покана за изразяване на интерес
               1.   ЕЦБ може да отправи покана за изразяване на интерес, ако възнамерява да възложи няколко поръчки, които имат същия или подобен предмет. Освен ако не е предвидено друго в настоящия член, процедурата следва правилата за провеждане на ограничена процедура.
               2.   С цел съставяне на списък на подходящи снабдители ЕЦБ публикува известие за обществена поръчка в Официален вестник на Европейския съюз като определя най-малко предмета на поръчките за възлагане, критериите за допустимост и подбор и крайния срок за получаване на заявления за разглеждането им по отношение на първото използване на списък с подходящи снабдители (по-долу „списък“).
               3.   Списъкът е в сила за не повече от четири години от датата, на която известието за обществена поръчка е изпратено на Службата за официални публикации на Европейските общности. Снабдител може да изпрати заявление за включване в списъка по всяко време на срока, през който списъкът е в сила, с изключение на последните три месеца от този срок. Към заявлението се прилага документацията, посочена в известието за обществена поръчка. За да бъдат разгледани по отношение на първото използване на списъка, снабдителите изпращат своите заявления в рамките на крайния срок, посочен в известието за обществена поръчка.
               4.   След получаване на заявленията ЕЦБ проверява допустимостта на кандидатите и оценява заявленията съгласно критериите за подбор, определени в известието за обществената поръчка. ЕЦБ включва в списъка всички кандидати, които отговарят на критериите за допустимост и подбор. ЕЦБ информира кандидатите при първа възможност за тяхното включване в списъка или за тяхното отхвърляне.
               5.   Включените в списъка снабдители информират ЕЦБ без излишно забавяне за всяка значителна промяна, засягаща тяхната допустимост или способност да изпълнят поръчката. Освен това включените в списъка снабдители могат да представят на ЕЦБ актуализирана или допълнителна документация, ако я считат за необходима.
               6.   Ако ЕЦБ възнамерява да възложи поръчка, оценената стойност на която е под установените в член 4, параграф 3 прагове, тя кани най-малко трима или петима снабдители, включени в списъка, ако има такъв, да представят оферта в съответствие с процедурата, установена в член 29. ЕЦБ кани снабдителите, които отговарят в най-голяма степен на критериите за подбор, установени в известието за обществена поръчка с оглед на възлагане на поръчката.
               7.   Ако ЕЦБ възнамерява да възложи поръчка, оценената стойност на която надхвърля праговете, установени в член 4, параграф 3, тя публикува опростено известие за обществена поръчка в Официален вестник като описва обхвата на определената поръчка. Заинтересовани снабдители, които все още не са включени в списъка, могат да изпратят заявление за включване в списъка в рамките на крайния срок, определен в опростеното известие за обществена поръчка, който е не по-кратък от 15 дни от датата, на която е изпратено опростеното известие за обществена поръчка. След оценка на получените заявления ЕЦБ кани най-малко петима включени в списъка подходящи снабдители да представят оферта, при условие че е налице достатъчен брой снабдители. ЕЦБ избира снабдителите, които отговарят в най-голяма степен на критериите за подбор, установени в известието за обществена поръчка с оглед на възлагане на поръчката. В тази връзка се прилагат съответно параграфи 4 и 5 от член 12.
               8.   В случаите, описани в параграфи 6 и 7, ЕЦБ може да поиска от включените в списъка снабдители да представят актуализирана информация и документация, които са относими за изпълнението на критериите за допустимост и подбор.“

               7.

               Член 21, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Ако кандидатите или оферентите считат, че изискванията на ЕЦБ, предвидени в известието за обществена поръчка, поканата за представяне на оферта или подкрепящите документи, са непълни, несъгласувани или незаконни или че ЕЦБ или друг кандидат или оферент е нарушил приложимите правила за възлагане на обществени поръчки, те уведомяват ЕЦБ за своите съображения в писмена форма без излишно забавяне. Срокът започва да тече от момента, в който те са научили за нередовността или е разумно да се счита, че са могли да научат за нея. ЕЦБ може да поправи или да допълни изискванията или да отстрани нередовността съгласно искането, или да отхвърли искането, посочвайки причините за това. Възражения, които не са съобщени на ЕЦБ без излишно забавяне, не могат да бъдат повдигани на по-късен етап.“

               8.

               Член 24 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграфи 3 и 4 се заменят със следното:
                           „3.   Кандидати и оференти представят само едно заявление или оферта. ЕЦБ може да изключи от участие кандидати или оференти, които представят отделно заявление или оферта и които:

                                       а)

                                       са членове на същата група от свързани предприятия като друг кандидат или оферент;

                                       б)

                                       са членове на временни обединения заедно с други кандидати или оференти;
                                       или

                                       в)

                                       предлагат значителна част от поръчката да бъде възложена на друг кандидат или оферент като подизпълнител,

                                 ако има индикации, че те са получили информация относно заявлението или офертата, изготвена от друг кандидат или оферент, или ако представянето на отделно заявление или оферта нарушава по друг начин свободната конкуренция между кандидати или оференти.
                           4.   ЕЦБ изключва кандидати или оференти от участие, ако те са осъдени с влязла в сила присъда за измама, корупция, изпиране на пари, участие в престъпна организация или за друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Общностите, на ЕЦБ или на НЦБ.
                           5.   ЕЦБ може по всяко време да изключи от участие кандидати или оференти, ако:

                                       а)

                                       са в несъстоятелност или са в ликвидация, когато тяхната дейност е под разпореждане на съда, когато са сключили споразумение с кредитори, когато са преустановили дейността си, когато са обект на производство, свързано с тези въпроси, или се намират в аналогична ситуация, произтичаща от подобна процедура, предвидена в националното законодателство или в подзаконови актове;

                                       б)

                                       са осъдени с влязла в сила присъда за престъпление, свързано с тяхното професионално поведение;

                                       в)

                                       са виновни за тежки професионални нарушения;

                                       г)

                                       имат непогасени парични задължения, свързани с плащането на вноски за социално осигуряване или с плащането на данъци съгласно правните разпоредби на страната, в която са установени, или съгласно правните разпоредби на страната на възлагащия орган, или съгласно правните разпоредби на страната, в която следва да бъде изпълнена поръчката;

                                       д)

                                       съд или арбитражен трибунал е приел, че те са извършили тежко нарушение на договор поради неизпълнение на техни договорни задължения съгласно друга процедура за възлагане на обществена поръчка;

                                       е)

                                       те или тяхното ръководство, персонал или представители са обект на конфликт на интереси;

                                       ж)

                                       носят вина за сериозно изопачаване при предоставяне на информацията, изисквана от ЕЦБ;

                                       з)

                                       осъществяват контакт с други кандидати или оференти с цел ограничаване на конкуренцията.“;

                           б)

                           добавят се следните параграфи 6 и 7:
                           „6.   Кандидатите или оферентите удостоверяват, че не се намират в някоя от ситуациите, изброени в параграфи 4 и 5, и/или предоставят доказателствата, посочени в известието за обществена поръчка или в поканата за представяне на оферта. Ако такива обстоятелства възникнат в течение на процедурата, засегнатият кандидат или оферент уведомява ЕЦБ за това без излишно забавяне.
                           7.   ЕЦБ може да изключи снабдител, който се намира в една от описаните в параграфи 4 и 5 ситуации, от участие в бъдещи процедури за възлагане на обществени поръчки за разумен срок. ЕЦБ взима решение за изключване и определя срока на неговата продължителност, като прилага принципа на пропорционалност и като взима предвид по-специално тежестта на нарушението, времето, изминало след извършване на нарушението, продължителността и повторяемостта на нарушението, наличието на умисъл или степента на небрежност на съответния снабдител и предприетите от снабдителя мерки за предотвратяване на подобни нарушения в бъдеще. Срокът на изключване не може да надхвърля 10 години. Преди да вземе решение за изключване на снабдител, ЕЦБ дава на снабдителя възможност да изрази становището си, освен ако фактите, обосноваващи изключването, са установени с влязла в сила присъда. ЕЦБ уведомява писмено снабдителя за решението си и за основните мотиви за него.“

               9.

               Член 28, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Уведомлението се изпраща най-малко 10 дни преди подписването на договора от ЕЦБ, когато се изпраща по факс или електронен път, или най-малко 15 дни преди подписването на договора, когато се използват други средства за комуникация.“

               10.

               Член 29 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 3 се заменя със следното:
                           „3.   ЕЦБ подбира снабдителите, които са поканени да участват в процедурата за възлагане на обществена поръчка, измежду оферентите, допуснати до динамичната система за покупки или, когато не е установена такава система, от списъка на подходящи снабдители, съставен след покана за изразяване на интерес, или когато не е съставен такъв списък, на базата на надлежен пазарен анализ. В последния случай предварителният подбор на подходящи снабдители се извършва по преценка на ЕЦБ.“;

                           б)

                           параграф 5 се заменя със следното:
                           „5.   Получените оферти се оценяват на базата на критериите, определени в искането за предложение. След оценката на писмените оферти ЕЦБ може да пристъпи към договаряне с оферентите, ако тази възможност е предвидена в искането за предложение. Договарянето може да се води последователно с оферентите по реда на тяхното класиране или паралелно с няколко оференти, които отговарят в най-голяма степен на критериите за възлагане.“

         Член 2
   Влизане в сила
   1.   Настоящото решение влиза в сила на 1 март 2009 г.
   2.   Процедурите за възлагане на обществени поръчки, започнати преди влизането в сила на настоящото решение, се завършват в съответствие с първоначалните разпоредби на Решение ЕЦБ/2007/5. За целите на настоящата разпоредба дадена процедура за възлагане на обществена поръчка се счита за започната на датата, на която известието за обществена поръчка е изпратено на Официален вестник на Европейския съюз, или в случаите, когато не се изисква такова известие, на датата, на която ЕЦБ е поканила един или няколко снабдители да представят оферта.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 27 януари 2009 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ОВ L 80, 18.3.2004 г., стр. 33.

      (2)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114.

      (3)  ОВ L 317, 5.12.2007 г., стр. 34.

      (4)  ОВ L 184, 14.7.2007 г., стр. 34.


title: 2014/782/ЕС: Решение на Съвета от 16 октомври 2014 година за подписване от името на Европейския съюз и временно прилагане на Протокола за определяне на възможностите за риболов и на финансовото съдействие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Гвинея Бисау

text:
               13.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 328/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 16 октомври 2014 година
   за подписване от името на Европейския съюз и временно прилагане на Протокола за определяне на възможностите за риболов и на финансовото съдействие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Гвинея Бисау

      (2014/782/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43 във връзка с член 218, параграф 5 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 17 март 2008 г. Съветът одобри с Регламент (ЕО) № 241/2008 (1) сключването на Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Гвинея-Бисау (наричано по-долу „споразумението“).

               (2)

               Срокът на действие на протокола, определящ възможностите за риболов и финансовото съдействие, предвидени в споразумението, изтече на 15 юни 2012 г.

               (3)

               Съюзът и Република Гвинея Бисау договориха нов протокол (наричан по-долу „протоколът“), с който на корабите на Съюза се предоставят възможности за риболов във водите, върху които Република Гвинея Бисау има суверенитет или упражнява юрисдикция по отношение на риболова.

               (4)

               При приключването на преговорите протоколът бе парафиран на 10 февруари 2012 г.

               (5)

               С цел да се осигури възобновяването на риболовните дейности на корабите на Съюза е предвидено протоколът да се прилага временно от датата на подписването му съгласно член 18 от него.

               (6)

               Протоколът следва да бъде подписан и да се прилага временно до приключване на процедурите по неговото сключване,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Подписването на Протокола за определяне на възможностите за риболов и на финансовото съдействие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Гвинея Бисау (наричан по-долу „протоколът“), се разрешава от името на Съюза при условие за сключването му.
   Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да подпише(ат) протокола от името на Съюза.
   Член 3
   В съответствие с член 18 от протокола той се прилага временно от датата на подписването му (2) до приключване на процедурите по сключването му.
   Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 16 октомври 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         G. POLETTI

      (1)  Регламент (ЕО) № 241/2008 на Съвета от 17 март 2008 г. за сключване на Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Гвинея-Бисау (ОВ L 75, 18.3.2008 г., стр. 49).

      (2)  Датата на подписване на протокола ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.