title: Решение (ЕС) 2015/1656 на Европейския парламент от 29 април 2015 година относно приключването на сметките на Европейската агенция за контрол на рибарството за финансовата 2013 година

text:
               30.9.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 255/239

      РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/1656 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
      от 29 април 2015 година
      относно приключването на сметките на Европейската агенция за контрол на рибарството за финансовата 2013 година
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

                  —

                  като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция за контрол на рибарството за финансовата 2013 година,

                  —

                  като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция за контрол на рибарството за финансовата 2013 година, придружен от отговорите на Агенцията (1),

                  —

                  като взе предвид декларацията за достоверност (2) относно надеждността и точността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата за финансовата 2013 година в съответствие с член 287 от Договора за функционирането на ЕС,

                  —

                  като взе предвид препоръката на Съвета от 17 февруари 2015 г. относно освобождаването от отговорност на Агенцията във връзка с изпълнението на бюджета за финансовата 2013 година (05304/2015 — C8-0054/2015),

                  —

                  като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на ЕС,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО, Eвратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (3),

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (4), и по-специално член 208 от него,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г. за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 за установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (5), и по-специално член 36 от него,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6),

                  —

                  като взе предвид Делегиран регламент (ЕС) № 1271/2013 на Комисията от 30 септември 2013 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 208 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7), и по-специално член 108 от него,

                  —

                  като взе предвид член 94 и приложение V към своя правилник,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по рибно стопанство (А8-0100/2015),

         1.

            Констатира, че окончателните годишни отчети на Европейската агенция за контрол на рибарството са приложени към доклада на Сметната палата.

         2.

            Одобрява приключването на сметките на Европейската агенция за контрол на рибарството за финансовата 2013 година.

         3.

            Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на изпълнителния директор на Европейската агенция за контрол на рибарството, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

               Председател

            Martin SCHULZ

               Генерален секретар

            Klaus WELLE

         (1)  ОВ C 442, 10.12.2014 г., стр. 152.

         (2)  Вж. бележка под линия 1.

         (3)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

         (4)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

         (5)  ОВ L 128, 21.5.2005 г., стр. 1.

         (6)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

         (7)  ОВ L 328, 7.12.2013 г., стр. 42.


title: Назначаване на Rasa Budbergyté за член на Сметната палата Решение на Европейския парламент от 25 март 2010 г. относно номинацията на Rasa Budbergyté за член на Сметната палата (C7-0018/2010 – 2010/0806(NLE))

text:
               7.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               CE 4/66

         Четвъртък, 25 март 2010 г.Назначаване на Rasa Budbergyté за член на Сметната палата
   P7_TA(2010)0075
   Решение на Европейския парламент от 25 март 2010 г. относно номинацията на Rasa Budbergyté за член на Сметната палата (C7-0018/2010 – 2010/0806(NLE))
   2011/C 4 E/14
   (Консултация)

      Европейският Парламент

   като взе предвид член 286, параграф 2 от Договора за функционирането на ЕС, съгласно който Съветът се е консултирал с него(C7-0018/2010),
   като взе предвид, че на своето заседание от 15 март 2010 г. Комисията по бюджетен контрол изслуша предложения от Съвета кандидат за член на Сметната палата,
   като взе предвид член 108 от своя правилник,
   като взе предвид доклада на Комисията по бюджетен контрол (A7-0039/2010),

               A.

               като има предвид, че Rasa Budbergyté отговаря на условията, определени в член 286, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               1.

               Изказва положително становище относно предложението за назначаване на Rasa Budbergyté за член на Сметната палата;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на Съвета и, за сведение, на Сметната палата, както и на другите институции на Европейския съюз и на одитните институции на държавите-членки.


title: 2007/775/ЕО: Решение на Комисията от 13 ноември 2007 година за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна

text:
               30.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 312/44

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 13 ноември 2007 година
   за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
   (2007/775/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
   след обсъждане с Консултативния комитет,
   като има предвид, че:
   A.   ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ

               (1)

               През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.

               (2)

               През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.

               (3)

               С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).

               (4)

               С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.

               (5)

               В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.

               (6)

               В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.

         Б.   НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
   1.   Задължения на дружеството по гаранцията

               (7)

               Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.

               (8)

               По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.

               (9)

               Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.

               (10)

               Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.

               (11)

               С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.

               (12)

               Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.

               (13)

               Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.

         2.   Резултати от проверката на място в дружеството

               (14)

               Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.

               (15)

               Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.

               (16)

               Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.

               (17)

               Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.

         3.   Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция

               (18)

               Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.

               (19)

               Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.

               (20)

               Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.

               (21)

               Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.

         4.   Писмени изложения и изслушване
   a)   Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция

               (22)

               Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.

               (23)

               Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.

               (24)

               В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.

               (25)

               Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.

               (26)

               Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.

               (27)

               Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.

         б)   Пропорционалност

               (28)

               По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.

               (29)

               В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.

               (30)

               Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.

               (31)

               Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).

               (32)

               Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.

         в)   Добросъвестност на дружеството

               (33)

               Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.

               (34)

               Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.

               (35)

               Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.

               (36)

               Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.

         В.   ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО

               (37)

               С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,

         РЕШИ:
   Член 1
   Решение 1999/572/ЕО се отменя.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.

            За Комисията

         Peter MANDELSON

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 56, 6.3.1996 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2117/2005 (ОВ L 340, 23.12.2005 г., стр. 17).

      (2)  ОВ L 217, 17.8.1999 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 1674/2003 (ОВ L 238, 25.9.2003 г., стр. 1).

      (3)  ОВ L 299, 16.11.2005 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 121/2006 (ОВ L 22, 26.1.2006 г., стр. 1).

      (4)  ОВ L 217, 17.8.1999 г., стр. 63. Решение, последно изменено с Решение 2006/38/ЕО (ОВ L 22, 26.1.2006 г., стр. 54).

      (5)  ОВ L 238, 25.9.2003 г., стр. 13.

      (6)  ОВ С 203, 11.8.2004 г., стр. 4.

      (7)  В този контекст виж дело T-51/96 Miwon/Съвет (Сборник съдебна практика 2000, стр. II-1841) параграф 52, и дело T-340/99 Arne Mathisen S/Съвет (Сборник съдебна практика 2002, стр. II-2905), параграф 80.


title: Решение на Съвета от 4 октомври 2004 година относно насоките за политиките по заетостта на държавите-членки

text:
Важна правна забележка

|

32004D0740

Официален вестник n° L 326 , 29/10/2004 стр. 0045 - 0046 Официален вестник n° L 153 , 07/06/2006 стр. 0047 - 0048

		20041004Решение на Съветаот 4 октомври 2004 годинаотносно насоките за политиките по заетостта на държавите-членки(2004/740/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейска общност, и по-специално член 128, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,като взе предвид становището на Комитета на регионите [2],като взе предвид становището на Комитета по заетостта,като има предвид, че:(1) Европейската стратегия по заетостта играе водеща роля в изпълнението на целите на Лисабонската стратегия в областта на заетостта и пазара на труда. Реформата на Европейската стратегия по заетостта през 2003 г. постави акцент върху средносрочното ориентиране и важността на изпълнението на пълния спектър политики, препоръчани в насоките по заетостта.(2) Насоките по заетостта следва да бъдат преразглеждани веднъж на три години, като в междинните години тяхното актуализиране следва да остане строго ограничено. Работната група по заетостта препоръча по-силно въздействащи препоръки и по-ефективно използване на партньорската проверка вместо предприемане на процес на по-нататъшно изменение на насоките.(3) Заключенията, изготвени от работната група по заетостта, и прегледът на националните планове за действие по заетостта на държавите-членки, които се съдържат в съвместния доклад по заетостта за 2003—2004 г., показват, че държавите-членки и социалните партньори дават приоритет на способността на работниците и предприятията за приспособяване към променящите се икономически условия и потребности на пазара на труда; привличането на повече хора да се включат и да останат на пазара на труда и превръщането на работата в реална възможност за всички, включително чрез улесняване на достъпа на безработните млади хора до тяхната първа работа и чрез насърчаване на по-старите работници да останат на пазара на труда; по-голямо и по-ефективно инвестиране в човешкия капитал и в обучението през целия живот, както и в изследванията и развитието, включително програми за усъвършенстване; и осигуряване на ефективното изпълнение на реформите чрез по-добро управление, включително усилията, насочени към подобряване на демократичното участие, към убеждаване на гражданите в необходимостта от реформи и към укрепване на връзките между финансирането от страна на ЕС, по-специално по линия на ЕСФ, и изпълнението на европейските насоки по заетостта. Тези приоритети напълно отговарят на настоящите насоки и могат да бъдат следвани в техния контекст.(4) Насоките по заетостта се прилагат към новите държави-членки от тяхното присъединяване.(5) В допълнение към настоящите насоки по заетостта държавите-членки следва да изпълняват напълно рамковите насоки по икономическа политика и да осигурят пълната съвместимост на тези мерки с поддържането на устойчивост на публичните финанси и макроикономическа стабилност,РЕШИ:Член единственНасоките за политиките по заетостта на държавите-членки, изложени в приложението към Решение 2003/578/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 г. относно насоките за политиките по заетостта на държавите-членки [3] остават в сила и се вземат предвид от държавите-членки в техните политики по заетостта.Съставено в Люксембург на 4 октомври 2004 година.За СъветаПредседателA. J. De Geus[1] Становище от 22 април 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Становище от 29 септември 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 197, 5.8.2003 г., стр. 13.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 24 януари 1994 година относно сключването на споразумение между Европейската общност и Австралия за търговия с вино

text:
Важна правна забележка

|

31994D0184

Официален вестник n° L 086 , 31/03/1994 стр. 0001 - 0002 специално финландско издание: глава 3 том 56 стр. 0146  специално шведско издание: глава 3 том 56 стр. 0146  специално чешко издание глава 03 том 16 стр. 47  - 48 специално испанско издание глава 03 том 16 стр. 47  - 48 специално унгарско издание глава 03 том 16 стр. 47  - 48 специално литвийско издание глава 03 том 16 стр. 47  - 48 LV.ES глава 03 том 16 стр. 47  - 48 MT.ES глава 03 том 16 стр. 47  - 48 PL.ES глава 03 том 16 стр. 47  - 48 SK.ES глава 03 том 16 стр. 47  - 48 специално словенско издание глава 03 том 16 стр. 47  - 48

		19940124Решение на Съветаот 24 януари 1994 годинаотносно сключването на споразумение между Европейската общност и Австралия за търговия с вино(94/184/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че сключването на споразумението, договорено между Европейската общност и Австралия за търговия с вино ще улесни и насърчи търговията с вино между договарящите се страни; като има предвид, че в следствие на това е желателно да се одобри горепосоченото споразумение;като има предвид, че с цел да се улесни прилагането на някои условия на споразумението, Комисията следва да бъде упълномощена да направи необходимите технически адаптирания в съответствие с процедурата, посочена в член 83 от Регламент (ЕИО) 822/87 на Съвета от 16 март 1987 г. относно общата организация на пазара на вино [1];като има предвид, че след като условията на настоящото споразумение са пряко свързани с мерки, обхванати от общата селскостопанска политика и по-специално от правилата на Общността относно виното и отглеждането на лозя, настоящото споразумение следва да се установи на ниво Общност,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Споразумението между Европейската общност и Австралия за търговия с вино, както и протокола и размяната на писма, приложени към него, са одобрени от името на Европейската общност.Текстът на актовете, посочени в първия параграф, е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето, упълномощено да подпише споразумението с цел да обвърже Общността и да депозира инструмента за одобрение от Общността.Председателят на Съвета изготвя нотификацията, предвидена в член 28, параграф 1 от споразумението.Член 3За целите на член 17, параграф 2 от споразумението, Комисията е упълномощена да сключва необходимите договори, които изменят споразумението съгласно процедурата, посочена в член 83 от Регламент (ЕИО) № 822/87.Член 4Комисията, подпомагана от представители на държавите-членки, представлява Общността в съвместния комитет, създаден съгласно член 18 от споразумението.Член 5Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 24 януари 1994 година.За СъветаПредседателG. Moraitis[1] ОВ L 84, 27.3.1987 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 1566/93 (ОВ L 154, 25.6.1993 г., стр. 39).--------------------------------------------------


title: 2011/15/ЕС: Решение на Европейската централна банка от 20 декември 2010 година относно откриването на сметки за обработката на плащания, свързани със заеми от EFSF за държави-членки, чиято парична единица е еврото (ЕЦБ/2010/31)

text:
               14.1.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 10/7

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 20 декември 2010 година
   относно откриването на сметки за обработката на плащания, свързани със заеми от EFSF за държави-членки, чиято парична единица е еврото
   (ЕЦБ/2010/31)
   (2011/15/ЕС)
   ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално членове 17 и 21 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 17 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Уставът на ЕСЦБ“) за осъществяването на операциите си Европейската централна банка (ЕЦБ) може да открива сметки на кредитни институции, субекти на публичното право и други участници на пазара.

               (2)

               Съгласно членове 21.1 и 21.2 от Устава на ЕСЦБ ЕЦБ може да действа като фискален агент в полза на институции, органи, служби или агенции на Съюза, органи на централна власт, регионални, местни или други органи на публичната власт, други органи, регулирани от публичното право, или на публични предприятия на държавите-членки.

               (3)

               Съгласно член 1, параграф 2 от Решение ЕЦБ/2007/7 от 24 юли 2007 г. относно условията на TARGET2 – ЕЦБ (1) ЕЦБ може да приема за клиенти централни банки.

               (4)

               Между държавите-членки, чиято парична единица е еврото, и European Financial Stability Facility, Société Anonyme (EFSF), акционерно дружество, учредено в Люксембург, в което акционери са държавите-членки, чиято парична единица е еврото, е сключено Рамково споразумение за EFSF. Рамковото споразумение за EFSF влезе в сила и стана задължително на 4 август 2010 г.

               (5)

               Съгласно Рамковото споразумение за EFSF и в съответствие с Устава на EFSF, EFSF предоставя финансиране под формата на споразумения за заем (наричани по-долу „споразуменията за заем“) на държави-членки, чиято парична единица е еврото, когато тези държави-членки имат финансови затруднения и са сключили меморандум за разбирателство с Европейската комисия, съдържащ политическите условия.

               (6)

               Член 3, параграф 5 от Рамковото споразумение за EFSF предвижда, че изплащането на заема, предоставен от EFSF на държава-членка, чиято парична единица е еврото, се извършва по сметките на EFSF и на съответната държава-членка заемател, които са открити при ЕЦБ за целта на споразуменията за заем. Решение ЕЦБ/2010/15 от 21 септември 2010 г. относно администрирането на заеми от EFSF за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (2) установява разпоредбите относно откриването на парични сметки на името на EFSF при ЕЦБ за изпълнението на споразуменията за заем.

               (7)

               Изплащането по споразуменията за заем ще се извършва посредством парични сметки, открити при ЕЦБ на името на националната централна банка (НЦБ) на съответната държава-членка заемател.

               (8)

               За изпълнението на споразуменията за заем е необходимо да се установят разпоредби относно паричните сметки, които се откриват при ЕЦБ на името на НЦБ на съответната държава-членка заемател,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Откриване на парични сметки
   При искане от НЦБ на държава-членка заемател ЕЦБ може да открие парична сметка на името на тази НЦБ за обработката на плащания по споразумение за заем (наричана по-долу „парична сметка на НЦБ“).
   Член 2
   Приемане на плащания по паричните сметки
   Паричната сметка на НЦБ се използва единствено за обработка на плащания по споразумение за заем.
   Член 3
   Приемане на нареждания
   По отношение на парична сметка на НЦБ ЕЦБ приема само нареждания от НЦБ, която е титуляр на сметката.
   Член 4
   Салдо по паричните сметки
   По никое време не се допуска дебитно салдо по паричната сметка. Поради това не се извършват плащания от такива сметки над кредитното салдо по тези сметки.
   Член 5
   Олихвяване
   ЕЦБ заплаща лихва върху овърнайт кредитното салдо по парична сметка на НЦБ в размер, равен на приложимия лихвен процент на ЕЦБ за депозитно улеснение на база реален брой изминали дни върху 360.
   Член 6
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 20 декември 2010 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ОВ L 237, 8.9.2007 г., стр. 71.

      (2)  ОВ L 253, 28.9.2010 г., стр. 58.


title: Решение на Съвета от 29 юни 2000 година относно подписването от името на Европейската общност на Споразумението под формата на размяна на писма за изменение на Споразумението между Европейската общност и Социалистическа република Виетнам за търговия с текстилни продукти и облекла и неговото временно прилагане

text:
Важна правна забележка

|

32000D0464

Официален вестник n° L 190 , 27/07/2000 стр. 0001 - 0001 специално чешко издание глава 11 том 34 стр. 58  - 58 специално испанско издание глава 11 том 34 стр. 58  - 58 специално унгарско издание глава 11 том 34 стр. 58  - 58 специално литвийско издание глава 11 том 34 стр. 58  - 58 LV.ES глава 11 том 34 стр. 58  - 58 MT.ES глава 11 том 34 стр. 58  - 58 PL.ES глава 11 том 34 стр. 58  - 58 SK.ES глава 11 том 34 стр. 58  - 58 специално словенско издание глава 11 том 34 стр. 58  - 58

		20000629Решение на Съветаот 29 юни 2000 годинаотносно подписването от името на Европейската общност на Споразумението под формата на размяна на писма за изменение на Споразумението между Европейската общност и Социалистическа република Виетнам за търговия с текстилни продукти и облекла и неговото временно прилагане(2000/464/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него, във връзка с член 300, параграф 2, първо изречение от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) Комисията договори от името на Европейската общност Споразумение под формата на размяна на писма за изменение на Споразумението между Европейската общност и Социалистическа република Виетнам за търговията с текстилни продукти и облекла, наричано по-долу "Споразумение под формата на размяна на писма", със Социалистическа република Виетнам.(2) Споразумението под формата на размяна на писма, което бе парафирано на 31 март 2000 г., следва да се подпише от името на Общността.(3) Уместно е, в очакване на приключването на необходимите процедури до формалното му сключване, временно да се прилага Споразумението под формата на размяна на писма, считано от 1 юли 2000 г., при условията на реципрочност,РЕШИ:Член 1Одобрява от името на Общността подписването на Споразумението под формата на размяна на писма за изменение на Споразумението между Европейската общност и Социалистическа република Виетнам за търговия с текстилни продукти и на облекла, при условие условие, че бъде прието решение на Съвета за сключването на въпросното споразумение.Текстът на упоменатото споразумение е приложено към настоящото решение.Член 2Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да подпишат споразумението под формата на размяна на писма от името на Общността, в случай на неговото сключване.Член 3В очакване на приключването на необходимите процедури при неговото сключване, споразумението под формата на размяна на писма се прилага временно, считано от 1 юли 2000 г., при условията на реципрочност.Член 4Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейските общности.То влиза в сила в деня на публикуването му.Съставено в Люксембург на 29 юни 2000 година.За СъветаПредседателM. Arcanjo--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2015/268 на Съвета от 17 декември 2014 година за подписване от името на Европейския съюз и временно прилагане на Протокола към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Република Ливан за общите принципи на участие на Република Ливан в програми на Съюза

text:
               20.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 47/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/268 НА СЪВЕТА
   от 17 декември 2014 година
   за подписване от името на Европейския съюз и временно прилагане на Протокола към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Република Ливан за общите принципи на участие на Република Ливан в програми на Съюза
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 във връзка с член 218, параграфи 5 и 7 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 18 юни 2007 г. Съветът упълномощи Комисията да договори Протокол към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна (1), относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Република Ливан за общите принципи на участие на Република Ливан в програми на Съюза (наричан по-долу „протоколът“).

               (2)

               Преговорите приключиха.

               (3)

               Целта на протокола е да се определят финансовите и техническите правила, които да позволят на Ливан да участва в някои програми на Съюза. Хоризонталната рамка, създадена с протокола, установява принципи за икономическо, финансово и техническо сътрудничество и позволява на Република Ливан да получава помощ, по-специално финансова помощ, от Съюза по тези програми на Съюза. Тази рамка се прилага само по отношение на програмите, за които в съответните правни актове за създаването им е предвидена възможност за участието на Република Ливан. Поради това подписването и временното прилагане на протокола не предполагат упражняване на правомощия по различните секторни политики, чието провеждане се цели с програмите, които правомощия се упражняват при създаването на програмите.

               (4)

               Протоколът следва да се подпише от името на Съюза и следва да се прилага временно до приключване на процедурите по сключването му,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Разрешава се подписването от името на Съюза на Протокола към Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Република Ливан, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Република Ливан за общите принципи на участие на Република Ливан в програми на Съюза, при условие за сключване на посочения протокол.
   Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето (лицата), упълномощено(и) да подпише(ат) протокола от името на Съюза.
   Член 3
   Протоколът се прилага временно от подписването му (2) до приключване на процедурите по сключването му.
   Член 4
   Комисията се оправомощава да определи от името на Съюза конкретния ред и условия, приложими към участието на Ливан във всяка конкретна програма на Съюза, включително дължимите финансови вноски. Комисията предоставя редовно информация на съответната работна група на Съвета.
   Член 5
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 17 декември 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         G. L. GALLETTI

      (1)  ОВ L 143, 30.5.2006 г., стр. 2.

      (2)  Датата на подписване на протокола ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.


title: Решение (ОВППС) 2016/1136 на Съвета от 12 юли 2016 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма и за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/2430

text:
               13.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 188/21

         РЕШЕНИЕ (ОВППС) 2016/1136 НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2016 година
   за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма и за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/2430
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 27 декември 2001 г. Съветът прие Обща позиция 2001/931/ОВППС (1).

               (2)

               На 21 декември 2015 г. Съветът прие Решение (ОВППС) 2015/2430 (2) за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС („списъкът“).

               (3)

               В съответствие с член 1, параграф 6 от Обща позиция 2001/931/ОВППС е необходим редовен преглед на имената на лицата, групите и образуванията в списъка, за да се гарантира, че има основания за оставането им в него.

               (4)

               В настоящото решение се съдържат резултатите от извършения от Съвета преглед на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС.

               (5)

               Съветът се увери, че компетентните органи, посочени в член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС, са взели решения, съгласно които всички лица, групи и образувания в списъка са участвали в терористични действия по смисъла на член 1, параграфи 2 и 3 от Обща позиция 2001/931/ОВППС. Съветът стигна до заключението, че за лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС, следва да продължат да се прилагат специалните ограничителни мерки, предвидени в нея.

               (6)

               Списъкът следва да бъде съответно актуализиран и Решение (ОВППС) 2015/2430 следва да бъде отменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Списъкът на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС, се съдържа в приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Решение (ОВППС) 2015/2430 се отменя.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 г. за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ L 344, 28.12.2001 г., стр. 93).

      (2)  Решение (ОВППС) 2015/2430 на Съвета от 21 декември 2015 г. за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма, и за отмяна на Решение (ОВППС) 2015/1334 (ОВ L 334, 22.12.2015 г., стр. 18).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         СПИСЪК НА ЛИЦАТА, ГРУПИТЕ И ОБРАЗУВАНИЯТА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 1

      I.   ЛИЦА

                  1.

                  ABDOLLAHI Hamed (известен също като Mustafa Abdullahi), роден на 11 август 1960 г. в Иран. Паспорт: D9004878.

                  2.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, роден в Al Ihsa (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия.

                  3.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, роден на 16.10.1966 г. в Tarut (Саудитска Арабия), гражданин на Саудитска Арабия.

                  4.

                  ARBABSIAR Manssor (известен също като Mansour Arbabsiar), роден на 6 или 15 март 1955 г. в Иран. Ирански и американски гражданин. Паспорт: C2002515 (Иран); паспорт: 477845448 (САЩ). Национален идентификационен №: 07442833, срок на валидност: 15.3.2016 г. (свидетелство за управление на МПС от САЩ).

                  5.

                  BOUYERI, Mohammed (известен също като Abu ZUBAIR, като SOBIAR и като Abu ZOUBAIR), роден на 8.3.1978 г. в Амстердам (Нидерландия), член на Hofstadgroep.

                  6.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (известен също като GARBAYA, Ahmed, като SA-ID и като SALWWAN, Samir), Ливан, роден през 1963 г. в Ливан, гражданин на Ливан.

                  7.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (известен също като ALI, Salem, като BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, като HENIN, Ashraf Refaat Nabith и като WADOOD, Khalid Adbul), роден на 14.4.1965 г. или на 1.3.1964 г. в Пакистан, паспорт № 488555.

                  8.

                  SHAHLAI Abdul Reza (известен също като Abdol Reza Shala'i, като Abd-al Reza Shalai, като Abdorreza Shahlai, като Abdolreza Shahla'i, като Abdul-Reza Shahlaee, като Hajj Yusef, като Haji Yusif, като Hajji Yasir, като Hajji Yusif и като Yusuf Abu-al-Karkh), роден приблизително през 1957 г. в Иран. Адреси: 1) Kermanshah, Иран, 2) военна база Mehran, провинция Ilam, Иран.

                  9.

                  SHAKURI Ali Gholam, роден приблизително през 1965 г. в Техеран, Иран.

                  10.

                  SOLEIMANI Qasem (известен също като Ghasem Soleymani, като Qasmi Sulayman, като Qasem Soleymani, като Qasem Solaimani, като Qasem Salimani, като Qasem Solemani, като Qasem Sulaimani, като Qasem Sulemani), роден на 11 март 1957 г. в Иран. Ирански гражданин. Паспорт: 008827 (ирански, дипломатически), издаден през 1999 г. Звание: генерал-майор.

            II.   ГРУПИ И ОБРАЗУВАНИЯ

                  1.

                  Abu Nidal Organisation — ANO (Организация „Абу Нидал“) (известна също като Fatah Revolutionary Council („Революционен съвет на Фатах“), като Arab Revolutionary Brigades („Арабски революционни бригади“), като Black September („Черен септември“) и като Revolutionary Organisation of Socialist Muslims („Революционна организация на мюсюлманите социалисти“).

                  2.

                  Al-Aqsa Martyrs' Brigade („Бригади на мъчениците от Ал-Акса“).

                  3.

                  Al-Aqsa e.V. (Сдружение „Ал-Акса“).

                  4.

                  Babbar Khalsa („Бабар Калса“).

                  5.

                  Communist Party of the Philippines („Комунистическа партия на Филипините“), включително New People's Army — NPA, Philippines („Нова народна армия — Филипини“).

                  6.

                  Gama'a al-Islamiyya („Джамаа Ислямия“) (известна също като Al-Gama'a al-Islamiyya) („Ислямска общност“ — IG).

                  7.

                  İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi — IBDA-C („Фронт на великите ислямски източни войни“).

                  8.

                  Hamas („Хамас“), включително Hamas-Izz al-Din al-Qassem.

                  9.

                  Hizballah Military Wing (Военно крило на ливанската „Хизбула“) (известно също като Hezbollah Military Wing, като Hizbullah Military Wing, като Hizbollah Military Wing, като Hezballah Military Wing, като Hisbollah Military Wing, като Hizbu'llah Military Wing, като Hizb Allah Military Wing и като Jihad Council, както и всички единици, които му докладват, включително Организацията за външна сигурност).

                  10.

                  Hizbul Mujahideen — HM („Муджахидини на Хизбула“).

                  11.

                  Hofstadgroep.

                  12.

                  Khalistan Zindabad Force — KZF („Силата на Калистан Зиндабад“).

                  13.

                  Kurdistan Workers' Party — PKK („Кюрдска работническа партия“) (известна също като KADEK и като KONGRA-GEL).

                  14.

                  Liberation Tigers of Tamil Eelam — LTTE („Тигри за освобождение на Тамил Илам“).

                  15.

                  Ejército de Liberación Nacional („Национална армия за освобождение“).

                  16.

                  Palestinian Islamic Jihad — PIJ („Палестински ислямски джихад“).

                  17.

                  Popular Front for the Liberation of Palestine — PFLP („Народен фронт за освобождение на Палестина“).

                  18.

                  Popular Front for the Liberation of Palestine — General Command („Народен фронт за освобождение на Палестина — Главно командване“) (известен също като PFLP — General Command).

                  19.

                  Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia — FARC („Революционни въоръжени сили на Колумбия“).

                  20.

                  Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi — DHKP/C (известна също като Devrimci Sol („Революционна левица“) и като Dev Sol („Революционна армия/фронт/партия за народно освобождение“).

                  21.

                  Sendero Luminoso — SL („Сияйната пътека“).

                  22.

                  Teyrbazen Azadiya Kurdistan — TAK (известна също като Kurdistan Freedom Falcons („Соколи за свободата на Кюрдистан“) и като Kurdistan Freedom Hawks („Ястреби за свободата на Кюрдистан“).