title: Решение на Комисията от 23 декември 2003 година за създаване на Изпълнителна агенция „Интелигентна енергия“ за управление на действията на Общността в областта на енергетиката чрез прилагане на Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета

text:
               01/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               278

         32004D0020(01)

               L 005/85

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

   от 23 декември 2003 година
   за създаване на Изпълнителна агенция „Интелигентна енергия“ за управление на действията на Общността в областта на енергетиката чрез прилагане на Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета
   (2004/20/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 г. относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (1), и по-специално член 3, параграф 1 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В рамките на стратегията за устойчивото развитие Европейският съюз е предприел мерки, насочени към насърчаване и развитие на възобновяема енергия и енергийна ефективност с цел да допринесе по балансиран начин за постигането на следните общи цели: сигурност на енергийните доставки, конкурентоспособност и опазване на околната среда.

               (2)

               Тези мерки включват Решение № 1230/2003/EО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно приемането на многогодишна програма за действие в областта на енергетиката „Интелигентна енергия — Европа (2003—2006)“ (2), чиито области на дейност са развитието на възобновяема енергия и енергийна ефективност, включително в транспортния сектор, и тяхното насърчаване в развиващите се страни.

               (3)

               Регламент (ЕО) № 58/2003 оправомощава Комисията да създава изпълнителни агенции в съответствие с общия статут, установен с този регламент и да им повери определени управленски задачи, свързани с една или повече програми на Общността.

               (4)

               Целта на оправомощаването на Комисията да създава изпълнителни агенции е да ѝ позволи да се съсредоточи върху съществени дейности, които не могат да бъдат екстернализирани, и без да изоставя контрола върху или крайната отговорност за дейностите, управлявани от тези изпълнителни агенции.

               (5)

               Управлението на програмата „Интелигентна енергия — Европа“ включва изпълнението на технически проекти, които не предполагат вземането на политическо решение и изисква високо ниво на техническа и финансова компетентност по време на целия цикъл на проекта.

               (6)

               Делегирането на дадена изпълнителна агенция на задачи, свързани с изпълнението на дадена програма, е възможно при ясно разделяне между програмирането, установяването на приоритети и оценката на програмата, което би се осъществявало от Комисията, и изпълнение на проекта, което ще бъде поверено на изпълнителната агенция.

               (7)

               Анализът на приходите и разходите, извършен за тази цел, е показал, че определени управленски задачи, като изпълнение на бюджета, технически и финансов мониторинг на проекти и разпространяване и използване на резултатите, би могло да се извършва от изпълнителна агенция по-ефикасно, като се осигурява изпълнението от страна на Комисията на програмата „Интелигентна енергия — Европа“ в съответствие с решението, приемащо програмата, както и работната програма на програмата и насоките, приети от Комисията с помощта на управителния комитет, предвиден в член 8 от решението.

               (8)

               Използването на изпълнителна агенция би означавало, че новата програма, която е значително по-широкообхватна от предходната, би могла да бъде управлявана по-ефективно.

               (9)

               Извършването на определените от изпълнителна агенция задачи би позволило Комисията да се съсредоточи върху стратегически и регулаторни въпроси, като същевременно се увеличава помощта на Общността за многонационални дейности в държавите-членки. Това е най-добрият начин да се постигнат енергийните цели, поставени в различни законодателни текстове и други мерки в областите на възобновяемата енергия и енергийната ефективност, включително в транспортния сектор.

               (10)

               Изпълнението на приоритетите на Комисията, и по-специално стратегията за устойчиво развитие, може да доведе до приемането на мерки, като част от политиката на Общността в цитираните области, имащи за последица действия на Комисията които биха могли да се изпълняват от агенцията. Следва да се изготви разпоредба за възможността за възлагането на допълнителни управленски и изпълнителски задачи на агенцията.

               (11)

               Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изпълнителните агенции,

         РЕШИ:
   Член 1
   Създаване на агенцията
   1.   Създава се изпълнителна агенция (по-долу посочена като „Агенцията“) за управлението на действия на Общността в областта на енергията, чийто статут е установен в Регламент(ЕО) № 58/2003 на Съвета.
   2.   Наименованието на агенцията е Изпълнителна агенция „Интелигентна енергия“.
   Член 2
   Седалище
   Седалището на агенцията се намира в Брюксел.
   Член 3
   Продължителност
   С настоящото решение агенцията се създава за период, започващ на 1 януари 2004 г. и завършващ на 31 декември 2008 г.
   Член 4
   Цели и задачи
   1.   Съгласно програмата на Общността „Интелигентна енергия — Европа“, създадена с Решение № 1230/2003/EО, агенцията е отговорна за изпълнението на задачите, свързани с помощта на Общността в рамките на програмата, освен за оценката на програмата, мониторинга на законодателството и стратегическите проучвания, или каквото и да е друго действие, което е от изключителната компетентност на Комисията. Тя е отговорна за следните задачи:

               а)

               управление на всички фази от продължителността на специфични проекти в контекста на изпълнението на програмата на Общността „Интелигентна енергия — Европа“ на основата на Решение № 1230/2003/EО и работната програма, предвидена в настоящото решение и приета от Комисията, вследствие на съвета на изпълнителния комитет на програмата, както и необходимите проверки за тази цел чрез приемането на съответните решения, когато Комисията я е оправомощила за това;

               б)

               приемане на инструментите за изпълнение на бюджета за приходите и разходите и осъществяване, когато Комисията я е оправомощила за това, на всички операции, необходими за управлението на програмата на Общността, и по-специално тези, свързани с предоставянето на контракти и безвъзмездна финансова помощ;

               в)

               събиране, анализиране и предаване на Комисията на цялата информация, необходима за насочване на изпълнението на програмата на Общността, както и всяка друга информация или доклад за Комисията, предвиден в работната програма или в инструмента за делегиране.

         2.   Агенцията може да бъде натоварена от Комисията вследствие становището на комитета, учреден по силата на член 24 от Регламент (ЕО) № 58/2003, да осъществява задачи от същия тип по други програми на Общността, по смисъла на член 2 от този регламент, както програмата, посочена в параграф 1, при условие че тези програми или проекти останат в границите на развитието на възобновяема енергия и енергийната ефективност, включително в сектор транспорт, и тяхното насърчаване и при условие, че те не представляват значително увеличение на задачите на агенцията.
   3.   Решението на Комисията, делегиращо правомощия на агенцията, излага с подробности всички задачи, които са ѝ поверени, и се адаптира в светлината на допълнителните задачи, които биха могли да бъдат възложени на агенцията. Решението на Комисията ще бъде предадено за информация на комитета, учреден с член 24 от Регламент (ЕО) № 58/2003.
   Член 5
   Организационна структура
   1.   Агенцията се управлява от управителен комитет и директор, назначен от Комисията.
   2.   Членовете на управителния комитет се назначават за срок от три години.
   3.   Директорът се назначава за срок от пет години.
   Член 6
   Субсидия
   Агенцията получава субсидия, предвидена в общия бюджет на Европейските общности, която се заделя от финансовите средства на общностната програма „Интелигентна енергия — Европа“, и когато е уместно, на други общностни програми или дейности, възложени на Агенцията съгласно член 4, параграф 2.
   Член 7
   Надзор и докладване
   Агенцията подлежи на надзор от страна на Комисията и докладва редовно за напредъка по изпълнението на програмите, за които е отговорна, в съответствие с договореностите и през интервалите, постановени в инструмента за делегиране.
   Член 8
   Изпълнение на административния бюджет
   Агенцията изпълнява своя административен бюджет в съответствие с разпоредбите на стандартния финансов регламент.

      Съставено в Брюксел на 23 декември 2003 година.

            За Комисията

         Loyola DE PALACIO

            Заместник -председател

      (1)  ОВ L 11, 16.1.2003 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 29.


title: Решение на Съвета от 2 декември 2005 година за сключване, от името на Европейската общност, на Протокола на Икономическата комисия за Европа на ООН за регистри за изпускането и преноса на замърсители на околната среда

text:
Важна правна забележка

|

32006D0061

Официален вестник n° L 032 , 04/02/2006 стр. 0054 - 0055

		Решение на Съветаот 2 декември 2005 годиназа сключване, от името на Европейската общност, на Протокола на Икономическата комисия за Европа на ООН за регистри за изпускането и преноса на замърсители на околната среда(2006/61/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1, във връзка с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3, както и член 300, параграф 4 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като има предвид, че:(1) Протоколът на Икономическата комисия за Европа на ООН за регистри за изпускането и преноса на замърсители на околната среда (наричан по-долу "Протокола") има за цел насърчаването на обществения достъп до информация, съгласно Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН за достъп до информация, обществено участие във вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси, свързани с околната среда (наричана по-долу "Орхуската конвенция").(2) Общността подписа Орхуската конвенция на 25 юни 1998 г. и я одобри с Решение 2005/370/ЕО [2].(3) Общността подписа Протокола на 21 май 2003 г.(4) Протоколът е открит за ратифициране, приемане или одобряване от подписалите държави и от регионални организации за икономическа интеграция.(5) Съгласно условията на Протокола регионална организация за икономическа интеграция следва да обяви в свой инструмент за ратифициране, приемане, одобряване или присъединяване обхвата на своята компетентност по отношение на въпросите, регулирани от Протокола.(6) Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. относно създаването на Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители на околната среда [3] включва разпоредбите на Протокола в законодателството на Общността.(7) Член 20 от Протокола предвижда опростена и ускорена процедура за изменение на приложенията.(8) Следователно е целесъобразно да одобри Протокола от името на Общността,РЕШИ:Член 1Протоколът на Икономическата комисия за Европа на ООН относно регистри за изпускането и преноса на замърсители на околната среда се одобрява с настоящото от името на Общността.Текстът на Протокола е прикрепен към настоящото решение като приложение А.Член 2Председателят на Съвета с настоящото е упълномощен да посочи лицето/ата, оправомощено/и да депозира/т инструмента за одобрение при Генералния секретар на Организацията на обединените нации, в съответствие с член 25 от Протокола.Член 3Председателят на Съвета е упълномощен с настоящото да посочи лицето/ата, оправомощено/и да депозира/т, от името на Общността, Декларацията за компетенция, поместена в приложение Б към настоящото решение, в съответствие с член 26, параграф 4 от Протокола.Член 41. По отношение на въпроси, попадащи в компетенцията на Общността, Комисията е упълномощена да одобри от името на Общността изменения на приложенията към Протокола съгласно член 20 от него.2. При изпълнение на тази задача Комисията се подпомага от специален комитет, назначен от Съвета.3. Упълномощаването, посочено в параграф 1, е ограничено до тези изменения, които са в съответствие със и не предполагат никакви изменения на съответното законодателство на Общността относно създаването на Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители на околната среда.4. В случай, че изменение на приложенията към Протокола не се приложи в съответното законодателство на Общността в рамките на 12 месеца от датата на нотифицирането му от страна на депозитаря, Комисията в писмен вид представя на депозитаря нотификация за неприемане на това изменение в съответствие с член 20, параграф 8 от Протокола преди изтичането на 12-месечния срок. При последващо прилагане на това изменение, Комисията незабавно оттегля нотификацията.Член 5Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 2 декември 2005 година.За СъветаПредседателM. Beckett[1] Становище от 30 май 2005 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ L 124, 17.5.2005 г., стр. 1.[3] ОВ L 33, 4.2.2006 г., стр. 1.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ А--------------------------------------------------


title: Решение 2012/633/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/231/ОВППС относно ограничителни мерки спрямо Сомалия

text:
               16.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 282/47

         РЕШЕНИЕ 2012/633/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 15 октомври 2012 година
   за изменение на Решение 2010/231/ОВППС относно ограничителни мерки спрямо Сомалия
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 април 2010 г. Съветът прие Решение 2010/231/ОВППС (1).

               (2)

               На 25 юли 2012 г. Съветът за сигурност на ООН („ССООН“) прие Резолюция 2060 (2012), с която се изменя оръжейното ембарго, наложено с параграф 5 от Резолюция 733 (1992) и допълнително разгледано в параграфи 1 и 2 от Резолюция 1425 (2002).

               (3)

               На 11 юли 2012 г., 25 юли 2012 г. и 23 август 2012 г. Комитетът по санкциите, създаден съгласно Резолюция 751 (1992) на ССООН относно Сомалия, актуализира списъка на лицата и образуванията, които подлежат на ограничителни мерки.

               (4)

               Решение 2010/231/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Решение 2010/231/ОВППС се изменя, както следва:

               1)

               В член 1, параграф 3 се добавя следната буква:

                           „г)

                           доставката, продажбата или трансфера на оръжие и военно оборудване, както и предоставянето на пряка или непряка техническа консултация, финансова и друга помощ и обучение, свързани с военни дейности, единствено с цел подпомагане на политическото бюро на ООН за Сомалия или използване от негова страна, предварително одобрени от Комитета по санкциите.“

               2)

               В раздел I от приложението към Решение 2010/231/ОВППС точка 11 се заменя с текста от приложение I към настоящото решение.

               3)

               Лицата, изброени в приложение II към настоящото решение, се добавят в списъка, който се съдържа в раздел I от приложението към Решение 2010/231/ОВППС.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Люксембург на 15 октомври 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  ОВ L 105, 27.4.2010 г., стр. 17.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I

         Текст, посочен в член 1, точка 2

                     „11.

                     Jim’ale, Ali Ahmed Nur (известен още като: а) Jim’ale, Ahmed Ali, б) Jim’ale, Ahmad Nur Ali, в) Jim’ale, Sheikh Ahmed, г) Jim’ale, Ahmad Ali, д) Jim’ale, Shaykh Ahmed Nur)
                     Дата на раждане: 1954 г. Място на раждане: Eilbur, Сомалия. Гражданство: Сомалия. Друго гражданство: Джибути. Паспорт: A0181988 (Сомалия), валиден до: 23 януари 2011 г. Местонахождение: Джибути, Република Джибути. Дата на посочване от ООН: 17 февруари 2012 г.
                     Ali Ahmed Nur Jim’ale („Jim’ale“) заема ръководни позиции в бившия Съвет на ислямските съдилища в Сомалия, известен също като Съюз на ислямските съдилища в Сомалия, който е радикална ислямистка структура. Най-радикалните елементи на Съюза на ислямските съдилища в Сомалия впоследствие образуват групировката, известна като Al-Shabaab. През април 2010 г. Al-Shabaab е включена в списъка за целенасочените санкции от Комитета към Съвета за сигурност на ООН, създаден съгласно резолюции 751 (1992) и 1907 (2009) относно Сомалия и Еритрея („Комитет по санкциите за Сомалия/Еритрея“). Комитетът включва в списъка Al-Shabaab като образувание, участващо в действия, които пряко или косвено заплашват мира, сигурността или стабилността на Сомалия, включително — но не само — действия, които поставят под заплаха преходното федерално правителство на Сомалия.
                     В доклада от 18 юли 2011 г. на Групата за наблюдение към Комитета по санкциите за Сомалия/Еритрея (S/2011/433) Jim’ale е определен като виден бизнесмен и участник в търговския цикъл с дървени въглища и захар на Al-Shabaab, радващ се на привилегировани отношения с Al-Shabaab.
                     Jim’ale е определен като един от основните източници на финансиране на Al-Shabaab, идеологически обвързан с тази групировка. Jim’ale оказва възлова финансова и политическа подкрепа на Hassan Dahir Aweys („Aweys“), който също е включен в списъка на Комитета по санкциите за Сомалия/Еритрея. Твърди се, че бившият заместник-ръководител на Al-Shabaab емир Muktar Robow продължава в средата на 2011 г. да прави политически изявления в рамките на организацията Al-Shabaab. Robow ангажира Aweys и Jim’ale в действия за прокарване на общите им цели и заздравяване на общата им позиция в контекста на разрива в ръководството на Al-Shabaab.
                     През есента на 2007 г. Jim’ale създава фиктивно дружество в Джибути като прикритие за екстремистки дейности, наречено „Investors Group“. Краткосрочната цел на групата е да дестабилизира Сомалиланд чрез финансиране на екстремистки дейности и закупуване на оръжие. Групата подпомага контрабандата на малки оръжия от Еритрея през Джибути в петия регион на Етиопия, където екстремистите получават пратките. В средата на 2008 г. Jim’ale продължава да ръководи „Investors Group“.
                     В края на септември 2010 г. Jim’ale създава ZAAD, дружество за парични преводи чрез мобилни телефони, и сключва сделка с Al-Shabaab да направи паричните преводи по-анонимни, като премахне необходимостта да се показва документ за самоличност.
                     От края на 2009 г. Jim’ale притежава известна „хавала“ (неформален фонд за парични преводи), където събира „зекят“ (ислямска милостиня), който се предоставя на Al-Shabaab.
                     От декември 2011 г. донори с неустановена самоличност от Близкия изток изпращат пари на Jim’ale, който от своя страна използва финансови посредници, за да изпраща парите на Al-Shabaab.
                     През 2009 г. Jim’ale работи с други съмишленици, за да подкопава преходното федерално правителство на Сомалия, като не участва в сомалийските усилия за помирение. От края на 2011 г. Jim’ale активно подкрепя Al-Shabaab, като предлага безплатни комуникационни услуги, използване на превозни средства, хранителна помощ и политически консултации и привлича хора, които да набират средства за Al-Shabaab чрез различни стопански групировки.“

      ПРИЛОЖЕНИЕ II

         Лица, посочени в член 1, точка 3

                  1.

                  Aboud Rogo Mohammed (известен още като: а) Aboud Mohammad Rogo, б) Aboud Seif Rogo, в) Aboud Mohammed Rogo, г) Sheikh Aboud Rogo, д) Aboud Rogo Muhammad, е) Aboud Rogo Mohamed)
                  Дата на раждане: 11 ноември 1960 г. Други възможни дати на раждане: a) 11 ноември 1967 г., б) 11 ноември 1969 г., в) 1 януари 1969 г. Място на раждане: Остров Ламу, Кения. Дата на посочване от ООН: 25 юли 2012 г.
                  Установеният в Кения екстремист Aboud Rogo Mohammed заплашва мира, сигурността и стабилността на Сомалия, като предоставя финансово, материално, логистично и техническо подпомагане на Al-Shabaab — образувание, включено в списъка на Комитета към Съвета за сигурност на ООН, създаден съгласно Резолюция 751 (1992) относно Сомалия и Резолюция 1907 (2009) относно Еритрея, поради участие в действия, които пряко или косвено заплашват мира, сигурността или стабилността на Сомалия.
                  Aboud Rogo Mohammed е екстремистки ислямски духовник, установен в Кения. Той продължава да оказва влияние върху екстремистки групировки в Източна Африка като част от своята кампания за насърчаване на насилието в цяла Източна Африка. Дейностите на Aboud Rogo включват набиране на средства за Al-Shabaab.
                  Като основен идеологически лидер на Al Hijra, известна по-рано като Мюсюлмански младежки център, Aboud Rogo Mohammed използва екстремистката групировка като средство за радикализация и набиране най-вече на африканци, говорещи суахили, за водене на включващи насилие бойни действия в Сомалия. В поредица мотивационни лекции, изнесени между февруари 2009 г. и февруари 2012 г., Aboud многократно призовава за насилствено отхвърляне на мирния процес в Сомалия. По време на тези лекции Rogo многократно призовава за използване на насилие срещу разположените в Сомалия сили на ООН и на мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM) и настойчиво призовава своята публика да отиде в Сомалия, за се присъедини към борбата на Al-Shabaab срещу правителството на Кения.
                  Aboud Rogo Mohammed предлага и напътствия относно начините, по които наетите бойци от Кения, които се присъединяват към Al-Shabaab, да не могат да бъдат открити от кенийските власти, и какви маршрути да следват, когато пътуват от Момбаса и/или Ламу до опорните точки на Al-Shabaab в Сомалия, по-специално Kismayo. Той улеснява пътуването до Сомалия на множество наети кенийски бойци за Al-Shabaab.
                  През септември 2011 г. Rogo наема лица в Момбаса, Кения, които да отидат в Сомалия с предполагаемата цел да извършват терористични операции. През септември 2008 г. Rogo провежда събрание в Момбаса за набиране на средства, за да подпомогне финансирането на дейностите на Al-Shabaab в Сомалия.

                  2.

                  Abubaker Shariff Ahmed (известен още като: а) Makaburi, б) Sheikh Abubakar Ahmed, в) Abubaker Shariff Ahmed, г) Abu Makaburi Shariff, д) Abubaker Shariff, е) Abubakar Ahmed)
                  Дата на раждане: 1962 г. Друга възможна дата на раждане: 1967 г. Място на раждане: Кения. Местонахождение: квартал Majengo, Момбаса, Кения. Дата на посочване от ООН: 23 август 2012 г.
                  Abubaker Shariff Ahmed е основен спомоществовател, който наема млади кенийски мюсюлмани за водене на включваща насилие бойна дейност в Сомалия, и е тесен сътрудник на Aboud Rogo. Той предоставя материално подпомагане на екстремистки групировки в Кения (и на други места в Източна Африка). Чрез своите чести пътувания до опорните точки на Al-Shabaab в Сомалия, включително Kismayo, той е в състояние да поддържа тесни връзки с високопоставени членове на Al-Shabaab.
                  Abubaker Shariff Ahmed участва и в мобилизирането и управлението на средства за Al-Shabaab — образувание, включено в списъка на Комитета към Съвета за сигурност на ООН, създаден съгласно Резолюция 751 (1992) относно Сомалия и Резолюция 1907 (2009) относно Еритрея, поради участие в действия, които пряко или косвено заплашват мира, сигурността или стабилността на Сомалия.
                  Abubaker Shariff Ahmed проповядва в джамиите в Момбаса, че младите мъже трябва да пътуват до Сомалия, да извършват екстремистки действия, да се борят за Ал Кайда и да убиват граждани на САЩ.
                  Abubaker Shariff Ahmed е арестуван в края на декември 2010 г. от властите на Кения по подозрение за участие в бомбардирането на автогара в Найроби. Abubaker Shariff Ahmed е също лидер на установената в Кения младежка организация в Момбаса, която поддържа връзки с Al-Shabaab.
                  От 2010 г. Abubaker Shariff Ahmed набира членове за Al-Shabaab и е негов спомоществовател в квартала Majengo в Момбаса, Кения.


title: Решение (ЕС) 2015/1848 на Съвета от 5 октомври 2015 година относно насоки за политиките по заетостта на държавите членки за 2015 г.

text:
               15.10.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 268/28

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/1848 НА СЪВЕТА
   от 5 октомври 2015 година
   относно насоки за политиките по заетостта на държавите членки за 2015 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
   като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
   като има предвид, че:

               (1)

               Държавите членки и Съюзът трябва да работят за изготвянето на координирана стратегия за заетостта и по-специално — за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите за пълна заетост и социален прогрес, посочени в член 3 от Договора за Европейския съюз. Като отчитат националните си практики по отношение на отговорностите на социалните партньори, държавите членки трябва да разглеждат насърчаването на заетостта като въпрос от общ интерес и да координират действията си в тази насока в рамките на Съвета.

               (2)

               Съюзът трябва да се бори със социалното изключване и дискриминацията и да стимулира социалната справедливост и закрила, както и равенството между жените и мъжете. При определянето и осъществяването на своите политики и дейности Съюзът трябва да отчита изискванията, свързани със стремежа към висока степен на заетост, с осигуряването на адекватна социална закрила, с борбата срещу социалното изключване, както и с постигането на висококачествено образование и обучение.

               (3)

               Насоките за политиките за заетост на държавите-членки на държавите членки са в съответствие с общите насоки за икономическата политика на държавите членки и на Съюза, съдържащи се в Препоръка (ЕС) 2015/1184 на Съвета (4). Взети заедно, те съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“ („интегрирани насоки „Европа 2020“) и трябва да бъдат приети от Съвета за да ориентират политиката на държавите членки и на Съюза.

               (4)

               В съответствие с разпоредбите на Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС) Съюзът разработи и въведе инструменти за координация в областта на фискалната, макроикономическата и структурната политика. Европейският семестър обединява различните инструменти в обща рамка за интегрирано многостранно наблюдение на икономическите, бюджетните и социалните политики и политиките в областта на заетостта и има за цел да постигне целите на стратегията „Европа 2020“, по-специално във връзка със заетостта, образованието и намаляването на бедността, както е предвидено в Решение 2010/707/ЕС на Съвета (5). Рационализирането и стабилизирането на европейския семестър, предвидени от Комисията в годишния обзор на растежа за 2015 г., се очаква допълнително да подобрят функционирането му.

               (5)

               Финансовата и икономическа криза разкри и подчерта значителни слабости в икономиката на Съюза и икономиките на неговите държави членки. Кризата открои и тясната взаимозависимост на икономиките на държавите членки и на пазарите им на труда. Основното предизвикателство днес е постигането в Съюза на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и създаването на работни места. Това изисква съгласувани. амбициозни и ефективни политически действия както на равнището на Съюза, така и на национално равнище, в съответствие с ДФЕС и икономическото управление на Съюза. Тези политически действия следва да съчетават мерки в областта на търсенето и на предлагането и да включват насърчаване на инвестициите, подновен ангажимент за структурни реформи и отговорно поведение във фискалната област, като същевременно се отчита тяхното социално въздействие и отражението им върху заетостта. В това отношение наборът от ключови показатели за заетостта и социални показатели в рамките на съвместния доклад за заетостта на Съвета и Комисията от 2015 г. е особено полезен инструмент, който допринася за своевременно установяване на основни трудови и социални проблеми и различия и за набелязване на областите, в които политическият отговор е най-необходим.

               (6)

               Реформите на пазара на труда, включително националните механизми за определяне на заплатите, следва да са в съответствие с националните практики на социален диалог и да предоставят необходимата политическа свобода на действие за всеобхватно разглеждане на социално-икономическите въпроси.

               (7)

               Държавите членки и Съюзът следва също да се борят срещу социалните последици от кризата и да се стремят към изграждането на сплотено общество, в което хората да могат да предвиждат и управляват промените, както и да участват активно в социално-икономическия живот. Изграждането на ефективно функциониращи трудови пазари и системи за социално подпомагане и премахването на пречките за участие на пазара на труда следва да доведат до достъп и възможности за всички и до намаляване на бедността и социалното изключване. Държавите членки следва също да се уверят, че ползата от икономическия растеж достига до всички граждани и до всички райони.

               (8)

               Действията в съответствие с интегрираните насоки „Европа 2020“ имат важен принос за постигането на целите за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж на стратегия „Европа 2020“ (стратегия „Европа 2020“). Тази стратегия следва да почива на интегриран набор от европейски и национални политики, които държавите членки и Съюзът следва да провеждат с цел постигане на допълнително положително въздействие от координираните структурни реформи, на подходяща обща структура на икономическата политика и на по-последователен принос на европейските политики към целите на стратегията „Европа 2020“.

               (9)

               Въпреки че интегрираните насоки „Европа 2020“ са предназначени за държавите членки и Съюза, те следва да се изпълняват в партньорство с всички национални, регионални и местни власти при активното участие на парламентите, както и на социалните партньори и представителите на гражданското общество.

               (10)

               Интегрираните насоки „Европа 2020“ ориентират държавите членки при изпълнението на реформите и отразяват взаимозависимостта между държавите членки. Те са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж и действащото европейско законодателство. Посочените интегрирани насоки следва да служат за основа на препоръките, които Съветът може да отправи към отделните държави членки.

               (11)

               Комитетът по заетостта и Комитетът за социална закрила следва да следят за съответствието на изпълняваните политики с насоките за заетостта, като действат в рамките на мандата си съгласно Договорите. Тези комитети и други подготвителни органи на Съвета, свързани с координацията на икономическите и социалните политики, следва да работят в тясно сътрудничество.

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Приемат се насоките за политиките по заетостта на държавите членки, съдържащи се в приложението. Тези насоки са част от Интегрираните насоки „Европа 2020“.
   Член 2
   Насоките, съдържащи се в приложението се вземат предвид от държавите членки в техните политики по заетостта и програми за реформи, за които те представят доклад в съответствие с член 148, параграф 3 от ДФЕС.
   Член 3
   Адресати на настоящото решение са държавите членки.

      Съставено в Люксембург на 5 октомври 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         N. SCHMIT

      (1)  Становище от 8 юли 2015 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Становище от 27 май 2015 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (3)  Становище от 4 юни 2015 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (4)  Препоръка (ЕС) 2015/1184 на Съвета от 14 юли 2015 г. относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Европейския съюз (ОВ L 192, 18.7.2015 г., стр. 27).

      (5)  Решение 2010/707/ЕС на Съвета от 21 октомври 2010 година относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (ОВ L 308, 24.11.2010 г., стр. 46).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         НАСОКИ ЗА ПОЛИТИКИТЕ ПО ЗАЕТОСТТА НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ

         ЧАСТ II ОТ ИНТЕГРИРАНИТЕ НАСОКИ „ЕВРОПА 2020“

      Насока 5: Насърчаване на търсенето на работна ръка
      Държавите членки следва да подпомагат създаването на качествени работни места, да намалят пречките пред бизнеса да наема работна ръка, както и да стимулират предприемачеството, и по-специално да подкрепят създаването и развитието на малките предприятия. Държавите членки следва активно да насърчават социалната икономика и да стимулират социалните иновации.
      Данъчната тежест следва да се измести от труда към други източници на данъчно облагане, чието въздействие върху заетостта и растежа не е така отрицателно, като същевременно се защитават приходите с оглед осигуряването на адекватна социална закрила и разходи за стимулиране на растежа. Облекченията в облагането на труда следва да имат за цел премахване на пречките и демотивиращите фактори във връзка с участието на пазара на труда, особено при хората, които са най-отдалечени от него.
      Държавите членки следва, съвместно със социалните партньори и като се придържат към националната практика, да насърчават механизми за определяне на възнагражденията, които да позволяват те да бъдат адаптирани към динамиката на производителността. Следва да се отчитат различията в уменията и икономическите резултати между отделните райони, сектори и дружества. При определянето на минималните възнаграждения държавите членки и социалните партньори следва да разглеждат тяхното въздействие върху бедността сред работещите, създаването на работни места и конкурентоспособността.
      Насока 6: Усъвършенстване на предлагането на работна ръка, на уменията и на компетентностите
      Държавите членки в сътрудничество със социалните партньори следва да насърчават производителността и пригодността за заетост посредством подходящо предлагане на съответни знания, умения и компетентности. Те следва да направят необходимите инвестиции във всички системи за образование и обучение, за да подобрят тяхната ефективност и ефикасност за повишаване на уменията и компетентностите на работната сила, като по този начин ще създадат условия за по-успешно предвиждане и удовлетворяване на бързо променящите се потребности на динамичните пазари на труда в рамките на икономика, основаваща се все повече на цифровите технологии, и в условията на технологични, екологични и демографски промени. Държавите членки следва да увеличат и усилията си за подобряване на всеобщия достъп до качествено учене през целия живот, както и да приложат стратегии за активен живот на възрастните хора, които водят до удължаване на периода на трудова заетост.
      Следва да се предприемат мерки за отстраняване на структурните слабости в системите на образование и обучение, за да се постигнат качествени резултати от учебния процес и да се намали броят на младите хора, които напускат училище преждевременно. Държавите членки следва да повишат успеваемостта в образованието, да насърчават основаващи се на работата системи за учене като двойното учене, да издигнат нивото на професионалното обучение и да разширят възможностите за признаване и валидиране на уменията и компетентностите, придобити извън формалното образование.
      Следва да се води борба с високата безработица и липсата на трудова активност. Значително следва да се намалят равнищата на дългосрочната и структурната безработица и да бъде предотвратявана появата им чрез цялостни и взаимно подсилващи се стратегии, които включват индивидуализирана активна подкрепа с цел връщане на пазара на труда. Към младежката безработица и големия брой неучещи, неработещи и необучаващи се млади хора следва да се подходи комплексно чрез структурно подобряване на прехода от училище към работното място, включително чрез пълноценното прилагане на гаранцията за младежта.
      Следва да се намалят пречките пред заетостта, особено по отношение на групите в неравностойно положение.
      Участието на жените на пазара на труда следва да се активизира и да се гарантира равенството между половете, включително чрез равно заплащане. Следва да се поощрява съвместяването на професионалния и семейния живот, и по-специално достъпът до качествено образование и грижи в ранна детска възраст и до дългосрочни грижи на достъпна цена.
      Държавите членки следва пълноценно да използват Европейския социален фонд и другите фондове на Съюза за стимулиране на заетостта, социалното приобщаване, ученето през целия живот, образованието, както и да усъвършенстват публичната администрация.
      Насока 7: Подобряване на функционирането на пазара на труда
      Държавите членки следва да отчитат принципите на гъвкавостта и сигурността. Те следва да намалят сегментирането на пазара на труда и да не го допускат, както и да водят борба с недекларирания труд. Правилата за защита на заетостта, трудовото право и институции следва да създават подходящи условия за наемане на работа, като същевременно осигуряват адекватни нива на закрила както на всички работещи, така и на всички търсещи работа. Следва да се създават качествени работни места от гледна точка на социално-икономическата сигурност, организацията на работата, възможностите за образование и обучение, условията на труд (включително здравето и безопасността на работното място), както и на успешното съчетаване на професионалния и личния живот.
      Като се придържат към националната практика и за по-доброто функциониране и по-високата ефективност на социалния диалог на национално равнище, държавите членки следва активно да работят с националните парламенти и социалните партньори при планирането и провеждането на съответните реформи и политики.
      Държавите членки следва да засилят активните политики на пазара на труда, като повишават тяхната ефективност, целенасоченост, информационно покритие, обхват и взаимодействие с пасивните мерки, и като ги придружават с права и задължения на безработните за активно търсене на работа. Тези политики следва да са насочени към подобряване на съответствието между търсене и предлагане на пазара на труда и да подпомагат устойчивите преходи.
      Държавите членки следва да работят за по-добре функциониращи, по-ефективни публични служби по заетостта с цел намаляване на безработицата и съкращаване на продължителността ѝ чрез индивидуализирани услуги за подпомагане на търсещите работа, подкрепа за търсенето в рамките на пазара на труда и прилагане на механизми за измерване на ефективността. Държавите членки следва да предприемат ефективни действия за активизиране и създаване на възможности за труд на хората, които могат да участват на пазара на труда, като същевременно предоставят закрила на другите, които не могат да участват. Държавите членки следва да работят за приобщаващи пазари на труда, отворени за всички жени и мъже, чрез въвеждане на ефективни мерки срещу дискриминацията, както и да насърчават пригодността за заетост чрез инвестиции в човешкия капитал.
      Следва да се стимулира мобилността на работещите с цел да се използва пълният потенциал на европейския пазар на труда. Пречките пред мобилността, свързани с професионалното пенсионно осигуряване и признаването на квалификациите, следва да бъдат премахнати. Същевременно държавите членки следва да не допускат злоупотреби с действащите правила, както и да признаят потенциалното „изтичане на мозъци“ от някои райони.
      Насока 8: Стимулиране на социалното приобщаване, борба с бедността и насърчаване на равните възможности
      Държавите членки следва да модернизират системите си за социална закрила, за да осигурят ефективна, ефикасна и подходяща защита на всички житейски етапи, като стимулират социалното приобщаване, насърчават равните възможности, включително за жените и мъжете, и водят борба с неравенствата. Допълването на универсалния подход с избирателни подходи ще повиши ефективността, а чрез опростяването следва да се постигне по-голяма достъпност и по-високо качество. Следва да се отдели повече внимание на превантивните и интегрираните стратегии. Системите за социална закрила следва да допринасят за социалното приобщаване, като насърчават хората да участват активно на пазара на труда и в обществото. Особено важно е наличието на достъпни и качествени услуги на приемлива цена като детегледачески услуги, грижи за децата извън училище, образование и обучение, жилищни и здравни услуги и дългосрочни грижи. Следва да се обърне специално внимание на основните услуги и дейности за предотвратяване на ранното напускане на училище, намаляване на бедността сред работещите и борба с бедността и социалното изключване.
      За тази цел следва да се използват разнообразни инструменти, като се следи за взаимното им допълване и съответствието с принципите на активното приобщаване, включително услуги за активизиране и предоставяне на възможности за труд, достъпни качествени услуги и подходяща подкрепа на доходите, съобразно индивидуалните нужди. Системите за социална закрила следва да бъдат разработени така, че да достигат лесно до имащите право на подпомагане, да допринасят за защитата и инвестициите в човешки капитал и да съдействат за предотвратяването, ограничаването и защитата срещу бедността и социалното изключване през целия жизнен цикъл.
      В условията на увеличаваща се продължителност на живота и демографски промени държавите членки следва да осигурят устойчивостта и пригодността на пенсионните системи за жените и мъжете. Държавите членки следва да подобрят качеството, достъпността, ефикасността и ефективността на системите на здравеопазване и дългосрочни грижи, като запазят тяхната устойчивост.


title: 2013/148/ЕС: Решение на Съвета от 21 март 2013 година за започване на автоматизиран обмен на данни по отношение на ДНК данни в Швеция

text:
               23.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 84/26

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 21 март 2013 година
   за започване на автоматизиран обмен на данни по отношение на ДНК данни в Швеция
   (2013/148/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (1), и по-специално член 2, параграф 3 и член 25 от него,
   като взе предвид Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР (2), и по-специално член 20 от него и глава 4 от приложението към него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно Протокола относно преходните разпоредби, приложен към Договора за Европейския съюз, към Договора за функционирането на Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, правните последици от актовете на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, се запазват дотогава, докато тези актове не бъдат отменени, обявени за нищожни или изменени в приложение на Договорите.

               (2)

               От това следва, че член 25 от Решение 2008/615/ПВР е приложим и че Съветът трябва да реши с единодушие дали държавите членки са изпълнили разпоредбите на глава 6 от посоченото решение.

               (3)

               Член 20 от Решение 2008/616/ПВР предвижда, че решенията, посочени в член 25, параграф 2 от Решение 2008/615/ПВР, се вземат въз основа на доклад за оценка, който се изготвя въз основа на въпросник. По отношение на автоматизирания обмен на данни по глава 2 от Решение 2008/615/ПВР докладът за оценка се основава на посещение за оценка и на пилотно изпитване.

               (4)

               Швеция е информирала Генералния секретариат на Съвета за националните файлове с ДНК анализи, към които се прилагат членове 2—6 от Решение 2008/615/ПВР, както и за условията за автоматизирано търсене, посочени в член 3, параграф 1 от същото решение, в съответствие с член 36, параграф 2 от него.

               (5)

               Съгласно глава 4, точка 1.1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР въпросникът, съставен от съответната работна група на Съвета, се отнася за всички случаи на автоматизиран обмен на данни и трябва да бъде попълнен от държавата членка веднага щом тя счете, че е изпълнила необходимите условия за обмен на данни за съответната категория данни.

               (6)

               Швеция е попълнила въпросника относно защитата на данни, както и въпросника относно обмена на ДНК данни.

               (7)

               Швеция е осъществила успешно пилотно изпитване с Нидерландия.

               (8)

               Проведено беше посещение за оценка в Швеция, като екипът за оценка от Нидерландия изготви доклад за посещението и го предаде на съответната работна група на Съвета.

               (9)

               На Съвета е представен доклад за цялостна оценка, в който са обобщени резултатите от въпросника, посещението за оценка и пилотното изпитване на обмена на ДНК данни,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   За целите на автоматизираното търсене и сравняване на ДНК данни Швеция е изпълнила изцяло общите разпоредби за защита на данните на глава 6 от Решение 2008/615/ПВР и има право да получава и предоставя лични данни съгласно членове 3 и 4 от посоченото решение, считано от датата на влизане в сила на настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 21 март 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         P. HOGAN

      (1)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12.


title: Решение (ЕС) 2017/1689 на Европейския парламент от 27 април 2017 година относно приключването на сметките на Европейската агенция по морска безопасност за финансовата 2015 година

text:
               29.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 252/266

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/1689 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 27 април 2017 година
   относно приключването на сметките на Европейската агенция по морска безопасност за финансовата 2015 година
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция по морска безопасност за финансовата 2015 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция по морска безопасност за финансовата 2015 година, придружен от отговора на Агенцията (1),

               —

               като взе предвид декларацията за достоверност (2) относно надеждността и точността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата за финансовата 2015 година в съответствие с член 287 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2017 г. относно освобождаването от отговорност на Агенцията във връзка с изпълнението на бюджета за финансовата 2015 година (05873/2017 — C8-0058/2017),

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (3), и по-специално член 208 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на Европейска агенция за морска безопасност (4), и по-специално член 19 от него,

               —

               като взе предвид Делегиран регламент (ЕС) № 1271/2013 на Комисията от 30 септември 2013 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 208 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5), и по-специално член 108 от него,

               —

               като взе предвид член 94 и приложение IV към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по транспорт и туризъм (A8-0130/2017),

               1.

               одобрява приключването на сметките на Европейската агенция по морска безопасност за финансовата 2015 година;

               2.

               възлага на своя председател да предаде настоящото решение на изпълнителния директор на Европейската агенция по морска безопасност, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Antonio TAJANI

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 449, 1.12.2016 г., стр. 133.

      (2)  Вж. бележка под линия 1.

      (3)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 208, 5.8.2002 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 328, 7.12.2013 г., стр. 42.