title: Решение на Съвета от 18 декември 2006 година за одобряване присъединяването на Европейската общност към Женевския акт на Хагската спогодба за международна регистрация на промишлените дизайни, приета в Женева на 2 юли 1999 година

text:
Важна правна забележка

|

32006D0954

Официален вестник n° L 386 , 29/12/2006 стр. 0028 - 0043

		20061218Решение на Съветаот 18 декември 2006 годиназа одобряване присъединяването на Европейската общност към Женевския акт на Хагската спогодба за международна регистрация на промишлените дизайни, приета в Женева на 2 юли 1999 година(2006/954/EО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 308, във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, второ изречение, както и член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,като взе предвид становището на Европейския парламент,като има предвид, че:(1) Регламент (EО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 г. относно дизайните на Общността [1], който се основава на член 308 от Договора, цели създаването на пазар, който да функционира надлежно и да предлага условия, подобни на тези в националния пазар. С цел да се създаде пазар от този тип, който да премине постепенно в единен пазар, с упоменатия регламент бе създадена система за дизайн на Общността, посредством която предприятията могат да получават чрез уеднаквена процедура дизайн на Общността, който се ползва с еднаква закрила и има еднакво действие на територията на Общността.(2) Следвайки подготовката, инициирана и извършена от Световната организация за интелектуална собственост (СОИС), с участието на държавите-членки, които са членове на Хагския съюз, държавите-членки, които не са членове на Хагския съюз, и на Европейската общност, дипломатическата конференция, която се свика за тази цел в Женева, прие на 2 юли 1999 г. Женевския акт към Хагската спогодба за международна регистрация на промишлените дизайни (наричан по-нататък "Женевски акт").(3) Женевският акт бе одобрен, за да въведе някои новости в системата за международно депозиране на промишлени дизайни, предвидена в Лондонския акт, който бе приет на 2 юни 1934 г., както и в Хагския акт, приет на 28 ноември 1960 г.(4) Женевският акт цели да привлече към Хагската система за международна регистрация нови членове, както и да направи последната по-атрактивна за заявителите. Като се сравнява с Лондонския акт и Хагския акт, една от основните новости е, че дадена междуправителствена организация, която поддържа служба, упълномощена да предоставя закрила на дизайн с действие на територията на организацията, може да стане страна по Женевския акт.(5) Улеснението, с което дадена междуправителствена организация, която има регионална Служба за регистрация на дизайн, може да стане страна по Женевския акт, бе въведено, за да се позволи по-специално на Общността да се присъедини към този акт, и по този начин към Хагския съюз.(6) Женевският акт влезе в сила на 23 декември 2003 г. и се прилага от 1 април 2004 г. Считано от 1 януари 2003 г., Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) започна приемането на заявки за регистрация на дизайн на Общността за първи път на 1 април 2003 г.(7) Системата за дизайн на Общността и системата за международна регистрация, създадена с Женевския акт, се допълват. Системата за дизайн на Общността предвижда цялостна и унифицирана в регионален мащаб система за регистрация, която покрива територията на Общността. Хагската спогодба представлява договор, който централизира процедурите за получаване на закрила за дизайн на територията на посочените договарящи се страни.(8) Създаването на връзка между Системата за дизайн на Общността и системата за международна регистрация съгласно Женевския акт би позволило на заявителите на дизайн да получат чрез единствена международна заявка закрила на техния дизайн в Общността съгласно Системата за дизайн на Общността, както и на териториите вътре и извън Общността съгласно Женевския акт.(9) Освен това, създаването на връзка между Системата за дизайн на Общността и системата за международна регистрация съгласно Женевския акт ще насърчи хармоничното развитие на икономическите дейности, ще премахне нарушенията на конкуренцията, ще бъде ефективно по отношение на разходите, както и ще повиши нивото на интеграция и функциониране на Вътрешния пазар. Поради това е необходимо Общността да се присъедини към Женевския акт, за да направи Системата за дизайн на Общността по-атрактивна.(10) Комисията следва да бъде упълномощена да представлява Общността в Асамблеята на Хагския съюз след присъединяването на Общността към Женевския акт.(11) Настоящото решение не засяга правото на държавите-членки да участват в Асамблеята на Хагския съюз по отношение на техния национален дизайн,РЕШИ:Член 1С настоящото се одобрява от името на Общността Женевският акт към Хагската спогодба за международната регистрация на промишлените дизайни, приет в Женева на 2 юли 1999 г. (наричан по-долу "Женевски акт"), по отношение на въпросите от нейна компетентност.Текстът на Женевския акт е приложен към настоящото решение.Член 21. С настоящото председателят на Съвета се упълномощава да депозира инструмента на присъединяване при генералния директор на Световната организация за интелектуална собственост, считано от датата, на която Съветът и Комисията приемат мерките, необходими за създаването на връзка между общностното право в областта на дизайна и Женевския акт.2. Декларациите, приложени към настоящото решение, са част от инструмента на присъединяване.Член 31. С настоящото Комисията се упълномощава да представлява Европейската общност в заседанията на Асамблеята на Хагския съюз, провеждани под егидата на Световната организация за интелектуална собственост.2. Комисията води преговори от името на Общността в Асамблеята на Хагския съюз по всички въпроси, които са в компетенциите на Общността по отношение на дизайна на Общността, както и в съответствие със следните договорености:a) позицията, която Общността може да приеме в рамките на Асамблеята, се подготвя от съответната работна група на Съвета, или ако това не е възможно - се подготвя на срещи, провеждани на място в хода на работата на Световната организация за интелектуална собственост;б) по отношение на решенията, които включват изменения на Регламент (EО) № 6/2002, или на който и да е друг акт на Съвета, изискващ единодушие, позицията на Общността се приема от Съвета с единодушие по предложение на Комисията;в) по отношение на други решения, които засягат общностното право в областта на дизайна, позицията на Общността се приема от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.Съставено в Брюксел на 18 декември 2006 година.За СъветаПредседателJ.-E. Enestam[1] ОВ L 3, 5.1.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Акта за присъединяване от 2003 г.--------------------------------------------------20061218ПРИЛОЖЕНИЕЖеневски акт от 2 юли 1999 годинаСЪДЪРЖАНИЕВЪВЕЖДАЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1: Съкращения на изразиЧлен 2: Приложимост на друг вид закрила, предоставяна съгласно законодателството на договарящите се страни и някои международни договориГЛАВА IМЕЖДУНАРОДНА ЗАЯВКА И МЕЖДУНАРОДНА РЕГИСТРАЦИЯЧлен 3: Право на подаване на международна заявкаЧлен 4: Процедура за подаване на международна заявкаЧлен 5: Съдържание на международната заявкаЧлен 6: ПриоритетЧлен 7: Такси за посочванеЧлен 8: Отстраняване на нередностиЧлен 9: Дата на подаване на международна заявкаЧлен 10: Международна регистрация, дата на международната регистрация, публикуване и поверителни копия на международната регистрацияЧлен 11: Отлагане на публикуванетоЧлен 12: ОтказЧлен 13: Специални изисквания относно унифицираността на дизайнаЧлен 14: Действие на международната регистрацияЧлен 15: Обявяване на невалидностЧлен 16: Архивиране на промени и други въпроси относно международната регистрацияЧлен 17: Първоначален срок и подновяване на международната регистрация и срок на закрилатаЧлен 18: Информация относно публикувани международни регистрацииГЛАВА IIАДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 19: Обща Служба на няколко държавиЧлен 20: Членство в Хагския съюзЧлен 21: АсамблеяЧлен 22: Международно бюроЧлен 23: Финансово управлениеЧлен 24: Правилник за прилаганеГЛАВА IIIРЕВИЗИЯ И ИЗМЕНЕНИЯЧлен 25: Ревизия на настоящия актЧлен 26: Изменение на някои членове от АсамблеятаГЛАВА IVЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 27: Процедура на присъединяване към настоящия актЧлен 28: Дата на влизане в сила на ратификациите и присъединяванетоЧлен 29: Забрана за резервиЧлен 30: Декларации от договарящите се страниЧлен 31: Приложимост на Актовете от 1934 г. и 1960 г.Член 32: Денонсиране на настоящия актЧлен 33:Член 34:ВЪВЕЖДАЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Съкращения на изразиЗа целите на настоящия акт:i) "Хагска спогодба" означава Хагската спогодба за международното депозиране на промишлени дизайни, преименувано след това на Хагска спогодба за международната регистрация на промишлени дизайни;ii) "настоящият акт" означава Хагската спогодба, установена с настоящия акт;iii) "Правилник за прилагане" означава Правилника за прилагане на настоящия акт;iv) "указан" означава указан в Правилника за прилагане;v) "Парижка конвенция" означава Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост, подписана в Париж на 20 март 1883 г., със съответните ревизии и изменения;vi) "международна регистрация" означава международна регистрация на промишлен дизайн, извършена съгласно настоящия акт;vii) "международна заявка" означава заявка за международна регистрация;viii) "международен регистър" означава официално събиране на данни относно международни регистрации, поддържан от Международното бюро, които настоящият акт или правилникът за прилагане изискват или разрешават да бъдат архивирани, независимо от носителя, върху който тези данни се съхраняват;ix) "лице" означава физическо или юридическо лице;x) "заявител" означава лицето, от чието име се подава международна заявка;xi) "притежател" означава лицето, на чието име се вписва международна регистрация в международния регистър;xii) "междуправителствена организация" означава междуправителствена организация, която може да стане страна по настоящия акт в съответствие с член 27, параграф 1, ii);xiii) "договаряща се страна" означава държава или междуправителствена организация, страна по настоящия акт;xiv) "договаряща се страна на заявителя" означава договарящата се страна или една от договарящите се страни, от които заявителят получава правото да подаде международна заявка, на основание изпълнението, по отношение на тази договаряща се страна, на поне едно от посочените в член 3 условия; когато са налице две или повече договарящи се страни, от които заявителят може да получи, съгласно член 3, правото да подаде международна заявка, "договаряща се страна на заявителя" означава тази от договарящите се страни, която е посочена в международната заявка;xv) "територия на договарящата се страна" означава, когато договарящата се страна е държава, територията на тази държава, а когато договарящата се страна е междуправителствена организация — територията, на която се прилага учредителният договор на тази междуправителствена организация;xvi) "Служба" означава органът, на който договарящата се страна е възложила да предоставя закрила на промишлените дизайни с действие на територията на тази договаряща се страна;xvii) "Служба, извършваща експертиза" означава службата, която служебно проверява подадените заявки за закрила на промишлен дизайн, дали тези дизайни отговарят най-малкото на условията за новост;xviii) "посочване" означава искане за действие на международна регистрация в дадена договаряща се страна; също така означава вписване на това искане в международния регистър;xix) "посочена договаряща се страна" и "посочена служба" означава договарящата се страна и службата на договарящата се страна, съответно към което се отнася посочването;xx) "Акт от 1934 г." означава Актът, подписан в Лондон на 2 юни 1934 г., към Хагската спогодба;xxi) "Акт от 1960 г." означава Актът, подписан в Хага на 28 ноември 1960 г., към Хагската спогодба;xxii) "Допълнителен Акт от 1961 г." означава Актът, подписан в Монако на 18 ноември 1961 г., допълнително към Акта от 1934 г.;xxiii) "Допълнителен акт от 1967 г." означава Допълнителният акт, подписан в Стокхолм на 14 юли 1967 г., с измененията, към Хагската спогодба;xxiv) "Съюз" означава Хагският съюз, създаден със Хагската спогодба от 6 ноември 1925 г., както и поддържан с Актовете от 1934 г. и 1960 г., Допълнителния акт от 1961 г., Допълнителния акт от 1967 г. и настоящия акт;xxv) "Асамблея" означава Асамблеята, посочена в член 21, параграф 1, буква a) или всеки орган, който я замества;xxvi) "организация" означава Световната организация за интелектуална собственост;xxvii) "генерален директор" означава генералният директор на организацията;xxviii) "Международно бюро" означава Международното бюро на организацията;xxix) "инструменти на ратификация" са включително инструментите на приемане или одобрение.Член 2Приложимост на друг вид закрила, предоставяна съгласно законодателството на договарящите се страни и някои международни договори1. (Законодателство на договарящите се страни и някои международни договори) Разпоредбите на настоящия акт не засягат прилагането на по-голяма закрила, която може да бъде предоставяна съгласно законодателството на договаряща се страна, както и не засягат по какъвто и да е начин закрилата, предоставяна на художествени произведения или на произведения на приложното изкуство съгласно договори и конвенции в областта на авторското право, или закрилата, предоставяна на промишлен дизайн съгласно Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост, приложено към Споразумението за създаване на Световната търговска организация.2. (Задължение за изпълнение на разпоредбите на Конвенцията от Париж) Всяка договаряща се страна изпълнява разпоредбите на Конвенцията от Париж, които засягат промишления дизайн.ГЛАВА IМЕЖДУНАРОДНА ЗАЯВКА И МЕЖДУНАРОДНА РЕГИСТРАЦИЯЧлен 3Право на подаване на международна заявкаВсяко лице, което е гражданин на посочена държава договаряща се страна, или на държава, която е член на междуправителствена организация договаряща се страна, или което има местожителство, обичайно местопребиваване или действително промишлено или търговско формирование на територията на договаряща се страна, има право да подаде международна заявка.Член 4Процедура за подаване на международна заявка1. (Директно или индиректно подаване)a) Международната заявка може да бъде подадена, по избор на заявителя, директно в Международното бюро или чрез Службата на договарящата срана заявител.б) Независимо от буква a), всяка договаряща се страна може да нотифицира генералния директор с декларация за това, че международните заявки не могат да бъдат подавани посредством нейната Служба.2. (Такса за превод при индиректно подаване) Службата, на която и да е договаряща се страна, може да изисква от заявителя да заплати такса за превод към нея и в нейна полза, по отношение на всички международни заявки, които се подават чрез Службата.Член 5Съдържание на международната заявка1. (Задължително съдържание на международната заявка) Международната заявка се подава на указания език или на един от указаните езици, както и съдържа или се придружава от:i) искане за международна регистрация съгласно настоящия акт;ii) указаните данни относно заявителя;iii) указания брой на копията за репродукция, или по избор на заявителя - няколко различни репродукции на промишления дизайн, който е предмет на представената по указания начин международна заявка; независимо от това, промишленият дизайн е в две измерения, както и искането за отлагане на публикацията се прави в съответствие с параграф 5, международната заявка може вместо да съдържа репродукции, да бъде придружавана от указания брой спесимени на промишления дизайн;iv) посочване на продукта или продуктите, които съставляват промишления дизайн, или по отношение на които следва да бъде използван промишленият дизайн, според указанията;v) посочените договарящи се страни;vi) указаните такси;vii) всички указани подробности.2. (Допълнително задължително съдържание на международната заявка)a) Всяка договаряща се страна, чиято служба е Службата, извършваща експертиза, както и чието законодателство към момента на нейното присъединяване към настоящия акт изисква заявката за предоставяне на закрила на промишлен дизайн да съдържа всички от елементите, определени в буква б), с цел на тази заявка да бъде дадена дата на подаването ѝ съгласно това законодателство, може да нотифицира генералния директор в декларация за тези елементи.б) Елементите, които могат да бъдат съобщени съгласно буква a) са следните:i) индикация относно идентичността на създателя на промишления дизайн, който е предмет на тази заявка;ii) кратко описание на репродукцията или на характеристиките на промишления дизайн, който е предмет на тази заявка;iii) искане;в) когато международната заявка съдържа посочване на договаряща се страна, която е направила нотификация съгласно буква a), тя съдържа и всеки елемент, предмет на нотификацията, по указания начин.3. (Друго възможно съдържание на международната заявка) Международната заявка може да съдържа или да бъде придружавана от други елементи, каквито са определени в разпоредбите.4. (Няколко промишлени дизайна в една и съща международна заявка) Съобразно указаните условия, дадена международна заявка може да включва два или повече промишлени дизайна.5. (Искане за отлагане на публикация) Международната заявка може да съдържа искане за отлагане на публикацията.Член 6Приоритет1. (Искане за приоритет)a) Международната заявка може да съдържа декларация, с която се иска, съгласно член 4 от Конвенцията от Париж, искане за приоритет за една или повече по-ранни заявки, подадени в или за която и да държава страна по тази конвенция, или който и да е член на Световната търговска организация.б) Правилникът за прилагане може да предвижда, че посочената в буква a) декларация може да бъде направена след подаването на международната заявка. В този случай, в правилника за прилагане се указва крайния срок, в който може да бъде направена декларацията.2. (Международна заявка, която служи като основа за искане на приоритет) Международната заявка, считано от датата на подаването ѝ и независимо от по-нататъшното развитие, е еквивалентна на редовно подаване по смисъла на член 4 от Конвенцията от Париж.Член 7Такси за посочване1. (Указана такса за посочване) Указаните такси включват, при условията на параграф 2, такса за посочване за всяка договаряща се страна.2. (Индивидуална такса за посочване) Всяка договаряща се страна, чиято служба е Службата, извършваща експертиза, както и всяка договаряща се страна, която е междуправителствена организация, може да нотифицира генералния директор с декларация за това, че във връзка с международна заявка, в която е посочена, и във връзка с подновяване на всяка международна регистрация, произтичаща от такава международна заявка, указаната такса за посочване, упомената в параграф 1, се заменя с индивидуална такса за посочване, чийто размер е указан в декларацията и може да бъде променян в бъдещи декларации. Упоменатият размер може да бъде определян от договарящата се страна за първоначалния срок на закрила за всеки срок на подновяване или за максималния период на закрила, разрешавана от съответната договаряща се страна. Независимо от това, той не може да бъде по-висок от еквивалентния размер, който Службата на тази договаряща се страна би имала право да получи от заявителя за предоставяне на закрила за същия брой промишлени дизайни, като този размер се намалява с икономиите, произтичащи от международната процедура.3. (Трансфер на такси за посочване) Таксите за посочване, посочени в параграфи 1 и 2, се превеждат на Международното бюро от договарящите се страни, по отношение на които са заплатени тези такси.Член 8Отстраняване на нередности1. (Експертиза на международната заявка) Ако Международното бюро установи, че дадена международна заявка не изпълнява, към момента на получаването ѝ от Международното бюро, изискванията на настоящия акт и разпоредбите, то кани заявителя да отстрани нередностите в рамките на указания срок.2. (Нередности, които не са отстранени)a) Ако заявителят не се отзове на поканата в рамките на указания срок, международната заявка се счита за отхвърлена, при условията на буква б).б) В случай на нередност, свързана с член 5, параграф 2 или със специално изискване, нотифицирано на генералния директор от договаряща се страна в съответствие с правилника за прилагане, ако заявителят не се отзове на поканата в рамките на указания срок, международната заявка се счита, че не съдържа посочването на тази договаряща се страна.Член 9Дата на подаване на международната заявка1. (Международна заявка, която е подадена директно) Когато международната заявка е подадена директно при Международното бюро, датата на подаване е датата на получаването ѝ от Международното бюро, при условията на параграф 3.2. (Международна заявка, която е подадена индиректно) Когато международната заявка е подадена чрез Службата на договарящата се страна на заявителя, датата на подаване се определя според указанията.3. (Международна заявка с някои нередности) Когато международната заявка съдържа нередност в деня на получаването ѝ от Международното бюро, която се счита за нередност, имаща за последица отлагане на датата на подаване на международната заявка, датата на подаване е датата, на която е получена поправката на тази нередност от Международното бюро.Член 10 [1]Международна регистрация, дата на международната регистрация, публикуване и поверителни копия на международната регистрация1. (Международна регистрация) Международното бюро регистрира всеки промишлен дизайн, който е предмет на международна заявка, непосредствено след получаването на последната, или когато заявителят е поканен да отстрани нередностите съгласно член 8 — непосредствено след получаването на необходимите поправки. Регистрацията има действие, независимо от отлагане на публикуването съгласно член 11.2. (Дата на международната регистрация)a) При условията на буква б), датата на международната регистрация е датата на подаване на международната заявка.б) Когато международната заявка съдържа нередност, свързана с член 5, параграф 2, в деня на получаването ѝ от Международното бюро, датата на международната регистрация е датата, на която поправката на тази нередност е получена от Международното бюро, или датата на подаване на международната заявка, която от двете е по-късна.3. (Публикуване)a) Международната регистрация се публикува от Международното бюро. Тази регистрация се счита във всички договарящи се страни като достатъчно публична и не може да бъде изисквана допълнителна публичност на притежателя.б) Международното бюро изпраща копие на публикацията на международната регистрация на всяка посочена Служба.4. (Поддържане на поверителност преди публикацията) При условията на параграф 5 и член 11, параграф 4, буква б), Международното бюро запазва поверителна всяка международна заявка и всяка международна регистрация до нейното публикуване.5. (Поверителни копия)a) Непосредствено след влизането в сила на регистрацията, Международното бюро изпраща копие на международната регистрация заедно със съответните изявления, декларации или спесимени, които придружават международната заявка, на всяка Служба, която е уведомила Международното бюро за това, че желае да получи такива копия, и е посочена в международната заявка.б) До публикуването на международната регистрация от Международното бюро, Службата пази поверителна всяка международна регистрация, от която е изпратено копие до последната от Международното бюро, и може да използва упоменатото копие само за целите на експертизата на международната регистрация и на заявките за защита на промишлени дизайни, подадени при нея или за договарящата се страна, за която е компетентна Службата. По-специално, тя не може да разгласява съдържанието на такава международна регистрация пред което и да е лице извън Службата, различно от притежателя на международната регистрация, с изключение за целите на административно или съдебно производство, включващо конфликт за правото на подаване на международната заявка, върху която се базира международната регистрация. В случай на такова административно или съдебно производство, съдържанието на международната регистрация може да бъде разгласявано само като поверително пред страните, участващи в производството, които са задължени да спазват поверителността на разгласяването.Член 11Отлагане на публикуването1. (Разпоредби на законодателството на договарящите се страни относно отлагане на публикуването)a) Когато в законодателството на договаряща се страна се предвижда отлагане на публикуването на промишлен дизайн за период, който е по-малък от указания период, тази договаряща се страна нотифицира с декларация генералния директор за разрешения период на отлагането.б) Когато в законодателството на договаряща се страна не се предвижда отлагане на публикуването на промишлен дизайн, договарящата се страна нотифицира с декларация генералния директор за този факт.2. (Отлагане на публикуването) Когато в международната заявка се съдържа искане за отлагане на публикуването, последното се извършва,i) когато никоя от договарящите се страни, посочени в международната заявка, не е направила декларация съгласно параграф 1, при изтичането на указания период,илиii) когато някоя от договарящите се страни, посочени в международната заявка, е направила декларация съгласно параграф 1, буква а), при изтичането на периода, нотифициран в декларацията, или когато са налице повече от една посочени договарящи се страни при изтичането на най-краткия период, нотифициран в техните декларации.3. (Третиране на исканията за отлагане на публикуването, когато отлагането не е възможно съгласно приложимото законодателство) Когато е поискано отлагане на публикацията и която и да е от договарящите се страни, посочени в международната заявка, е направила декларация съгласно член 1, буква б) за това, че отлагане на публикуването не е възможно съгласно нейното законодателство,i) при условията на ii), Международното бюро нотифицира заявителя; ако в рамките на указания период заявителят не оттегли, чрез писмено уведомление до Международното бюро, посочването на упоменатата договаряща се страна, Международното бюро не взема предвид искането за отлагане на публикацията;ii) когато вместо да съдържа репродукции на промишления дизайн, международната заявка е придружена със спесимени на промишления дизайн, Международното бюро не взема предвид посочването на упоменатата договаряща се страна и нотифицира съответно заявителя.4. (Искане за по-ранно публикуване или за специален достъп до международната регистрация)a) Към всеки един момент през периода на отлагането, приложимо съгласно параграф 2, притежателят може да поиска публикация на който и да е от промишлените дизайни, предмет на международната регистрация, в който случай периодът на отлагането по отношение на този промишлен дизайн или промишлени дизайни се счита за изтекъл на датата на получаването на това искане от Международното бюро.б) Към всеки един момент през периода на отлагането, приложимо съгласно параграф 2, притежателят може да поиска от Международното бюро да предостави на трета страна, посочена от притежателя, извлечение на който и да е промишлен дизайн или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация, или достъп до тях.5. (Отказване и лимитиране)a) Ако към който и да е момент през периода на отлагането, приложимо съгласно параграф 2, притежателят се откаже от международната регистрация по отношение на всички посочени договарящи се страни, промишленият дизайн или промишлените дизайни, предмет на международната регистрация не се публикуват.б) Ако към който и да е момент през периода на отлагането, приложимо съгласно параграф 2, притежателят лимитира международната регистрация по отношение на един или няколко промишлени дизайна, другият промишлен дизайн или промишлени дизайна, предмет на международната регистрация, не се публикуват.6. (Публикуване и предоставяне на репродукции)a) При изтичането на период на отлагане, приложим съгласно разпоредбите на този член, Международното бюро, при условията на плащане на указаните такси, публикува международната регистрация. Ако тези такси не са платени според указанията, международната регистрация се прекратява и не се извърша публикация.б) Ако международната заявка е придружавана от един или повече спесимени на промишления дизайн в съответствие с член 5, параграф 1, iii), притежателят предоставя указания брой копия на репродукцията на всеки промишлен дизайн, предмет на заявката, на Международното бюро в рамките на определения срок. Доколкото това не бъде направено от притежателя, международната регистрация се прекратява и не се извърша публикация.Член 12Отказ1. (Право на отказ) Ако не се изпълняват условията за предоставяне на закрила съгласно законодателството на договарящата се страна по отношение на някой или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация, Службата на посочената договаряща се страна може да откаже, частично или изцяло, действието на международната регистрация на територията на упоменатата договаряща се страна, при условие че никоя Служба не може да отказва, частично или изцяло, действието на международна регистрация на основание, че изискванията относно формата и съдържанието на международната заявка, предвидени в настоящия акт или правилника за прилагане или които са допълнителни или се различават от последните, не са изпълнени съобразно законодателството на съответната договаряща се страна.2. (Нотификация на отказа)a) Службата нотифицира пред Международното бюро отказа на действието на дадена международна регистрация в рамките на указания период.б) В нотификацията се излагат всички мотиви, на които се основа отказът.3. (Предаване на нотификацията за отказа; правни средства за защита)a) Международното бюро предава без забавяне на притежателя копие на нотификацията за отказа.б) Притежателят се възползва от същите компенсации, както ако който и да е промишлен дизайн, предмет на международна регистрация, беше предмет на заявка за предоставяне на закрила съгласно законодателството, приложимо към Службата, която е нотифицирала отказа. Такива компенсации се състоят най-малкото от възможност за нова експертиза, преглед на отказа или жалба срещу отказа.4. [2] (Оттегляне на отказа) Даден отказ може да бъде оттеглен частично или изцяло по всяко време от Службата, която го е нотифицирала.Член 13Специални изисквания относно унифицираността на дизайна1. (Нотификация на специалните изисквания) Всяка договаряща се страна, чието законодателство към момента на присъединяването ѝ към настоящия акт изисква дизайните, които са предмет на една и съща заявка, да отговарят на изискването за унифицираност на дизайна, производството или използването, или да принадлежат на един и същ набор или състав от единици, или само един независим и различен дизайн да може да бъде заявяван в единична заявка, може да нотифицира за това генералния директор. Независимо от това, никоя такава декларация не засяга правото на заявителя да включи два или повече промишлени дизайна в една международна заявка в съответствие с член 5, параграф 4, дори и ако в заявката е посочена договарящата се страна, която е направила декларацията.2. (Действие на декларацията) Всяка такава декларация прави възможно за Службата на договарящата се страна, която е разпоредила отказ на действието на международната регистрация съгласно член 12, параграф 1, да изисква изпълнението на изискването, съобщено от тази договаряща се страна.3. (Допълнителни такси за разделяне на регистрацията) Ако след нотификация за отказ в съответствие с параграф 2, международната регистрация се раздели пред съответната Служба, с цел да преодолее даден мотив за отказ, изложен в нотификацията, Службата има право да наложи такса по отношение на всяка допълнителна международна заявка, която би била необходима, с цел да се избегне този мотив за отказа.Член 14Действие на международната регистрация1. (Действие съгласно приложимото законодателство) Международната регистрация има от деня на международната регистрация същото действие във всяка посочена договаряща се страна, както редовно подадена заявка за предоставянето на закрила на промишлен дизайн съгласно законодателството на тази договаряща се страна.2. (Действие относно предоставянето на закрила съгласно приложимото право)a) Във всяка посочена договаряща се страна, Службата на която е нотифицирала отказ съгласно член 12, международната регистрация има същото действие като предоставянето на закрила на промишлен дизайн съгласно законодателството на тази договаряща се страна, най-малкото считано от деня на изтичането на разрешения период за нотификация на отказ, или ако договарящата се страна е направила съответната декларация съобразно правилника за прилагане — най-късно към момента, определен в декларацията.б) [3]Ако Службата на посочената договаряща се страна е нотифицирала отказ, който впоследствие е оттеглен, частично или изцяло, доколкото този отказ е оттеглен, международната регистрация има същото действие в тази договаряща се страна, както предоставянето на закрила на промишлен дизайн съгласно законодателството на упоменатата договаряща се страна, най-късно от датата, на която е оттеглен отказът.в) Действието, което международната регистрация има съгласно този параграф, се прилага за промишлен дизайн или дизайни, предмет на регистрацията, която Международното бюро дава на посочената Служба, или когато това е приложимо - с измененията в процедурата пред Службата.3. (Декларация относно действието на посочването на договаряща се страна на заявителя)a) Всяка договаряща се страна, чиято служба е Службата, извършваща експертиза, може да нотифицира с декларация генералния директор, когато е договаряща се страна на заявителя, че посочването на тази договаряща се страна в дадена международна регистрация няма действие.б) Ако договаряща се страна, която е направила посочената в буква a) декларация, е посочена в международна заявка като договаряща се страна на заявителя и същевременно е посочена договаряща се страна, Международното бюро не взема предвид посочването на тази договаряща се страна.Член 15Обявяване в невалидност1. (Изискване за възможност за защита) Обявяването в невалидност на действието, частично или изцяло, на международната регистрация, което се извършва от компетентните органи на посочената договаряща се страна, на територията на тази договаряща се страна, не може да бъде обявявано без на притежателя да е дадена навреме възможност да защити правото си.2. (Нотификация на обявяването в невалидност) Ако знае за обявяването в невалидност, Службата на договарящата се страна, на чиято територия е обявено за невалидно действието на международната регистрация, нотифицира Международното бюро.Член 16Архивиране на промени и други въпроси относно международната регистрация1. (Архивиране на промени и други въпроси) Според указанията, Международното бюро архивира в международния регистър:i) всяка промяна в собствеността на международната регистрация, по отношение на някоя или всички посочени договарящи се страни и по отношение на някой или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация, при условие че новият притежател има правото да подаде международна заявка съгласно член 3,ii) всяка промяна в името или адреса на притежателя,iii) назначаването на представител на заявителя или притежателя и всеки друг факт относно този представител,iv) всеки отказ на международната регистрация от притежателя по отношение на някоя или всички посочени договарящи се страни,v) всяко ограничаване на международната регистрация от притежателя по отношение на някоя или всички посочени договарящи се страни, до някой или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация,vi) всяко обявяване в невалидност от компетентните органи на посочената договаряща се страна на действието на територията на тази договаряща се страна на международната регистрация по отношение на някой или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация,vii) всички други релевантни факти, идентифицирани в правилника за прилагане, относно правата в някой или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация.2. (Действие на архивирането в международния регистър) Всяко архивиране, посочено в i), ii), iv), v), vi) и vii) от параграф 1, има същото действие, както ако беше направено в регистъра на Службата на съответните договарящи се страни, с изключение на това, че дадена договаряща се страна може да нотифицира генералния директор с декларация, че посоченото в i) от параграф 1 архивиране няма действие в тази договаряща се страна, докато Службата на последната не е получила изявленията или документите, определени в декларацията.3. (Такси) Всяко архивиране, направено съгласно параграф 1, може да бъде предмет на заплащането на такса.4. (Публикуване) Международното бюро публикува съобщение относно всяко архивиране, направено съгласно параграф 1. То изпраща копие на публикацията на съобщението до Службата на всяка от договарящите се страни.Член 17Първоначален срок и подновяване на международната регистрация и срок на закрилата1. (Първоначален срок на международната регистрация) Международната регистрация има действие за първоначален срок от пет години, считано от датата на международната регистрация.2. (Подновяване на международната регистрация) Международната регистрация може да бъде подновявана за допълнителен срок от пет години в съответствие с указаната процедура и при условие на заплащането на указаните такси.3. (Срок на закрилата в посочените договарящи се страни)a) при условие че международната регистрация е подновена, и при условията на буква б), срокът на закрила във всяка посочена договаряща се страна е 15 години, считано от датата на международната регистрация;б) ако законодателството на посочената договаряща се страна предвижда период на закрила, който е по-голям от 15 години, за промишлен дизайн, за който е предоставена закрила съгласно това законодателство, срокът на закрила е същият като този, предвиден в законодателството на тази договаряща се страна, при условие че международната регистрация е подновена;в) всяка договаряща се страна нотифицира в декларация генералния директор за максималния срок на закрила, предвиден в нейното законодателство.4. Възможност за ограничено подновяване) Подновяването на международната регистрация може да има действие за която и да е или всички договарящи се страни и за който и да е или всички промишлени дизайни, предмет на международната регистрация.5. (Архивиране и публикуване на подновяването) Международното бюро архивира подновяванията и публикува съобщение за тази цел. То изпраща копие на съобщението до Службата на всяка договаряща се страна.Член 18Информация относно публикувани международни регистрации1. (Достъп до информация) При заплащане на указаната такса, Международното бюро предоставя на всяко лице, което заяви, извлечения от международния регистър или информация относно съдържанието на последния по отношение на всяка публикувана международна регистрация.2. (Освобождаване от законодателството) Извлеченията от международния регистър, предоставяни от Международното бюро, се освобождават от изискванията на законодателството във всяка договаряща се страна.ГЛАВА IIАДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 19Обща Служба на няколко държави1. (Нотификация на общата Служба) Ако няколко държави, които възнамеряват да станат страни по настоящия акт, или няколко държави-страни по настоящия акт, се договорят да унифицират вътрешното си законодателство в областта на промишления дизайн, то те могат да нотифицират генералния директор за това, че:i) националната Служба на всяка една от тях се замества от обща Служба,иii) обединението от техните територии, в рамките на което се прилага унифицираното законодателство, се разглежда като една договаряща се страна за целите на прилагането на член 1, членове 3—18 и член 31 от настоящия акт.2. (Период, в който следва да бъде извършена нотификацията) Посочената в параграф 1 нотификация се извършва,i) в случай на държави, които възнамеряват да станат страна по настоящия акт, към момента на депозирането на инструментите, посочени в член 27, параграф 2;ii) в случай на държави- страни по настоящия акт, към всеки един момент след извършването на унифицирането на тяхното вътрешно законодателство.3. (Дата на влизане в сила на нотификацията) Посочената в параграфи 1 и 2 нотификация поражда действие,i) в случай на държави, които възнамеряват да станат страни по настоящия акт, към момента, в който тези държави се обвържат с настоящия акт;ii) в случай на държави — страни по настоящия акт, три месеца след датата на нотификацията от генералния директор до другите договарящи се страни или на която и да е по-късна дата, посочена в нотификацията.Член 20Членство в Хагския съюзДоговарящите се страни са членове на същия Съюз, както държавите страни по Акта от 1934 г. или Акта от 1960 г.Член 21Асамблея1. (Състав)a) Договарящите се страни са членове на същата Асамблея, както държавите, които са обвързани с член 2 от Допълнителния акт от 1967 г.б) Всеки член на Асамблеята е представен от един делегат, който може да бъде подпомаган от заместници, съветници и експерти, както и всеки делегат може да представлява само една договаряща се страна.в) Членовете на Съюза, които не са членове на Асамблеята, присъстват на заседанията на последната като наблюдатели.2. (Задачи)a) Асамблеята:i) разглежда всички въпроси относно поддържането и развитието на Съюза и прилагането на настоящия акт;ii) упражнява такива права и изпълнява такива задачи, каквито са ѝ дадени или са ѝ възложени съгласно Допълнителния акт от 1967 г.;iii) дава указания на генералния директор относно подготовката на конференции за ревизии, както и взема решения за свикването на такива конференции;iv) изменя Правилника за прилагане;v) разглежда и одобрява докладите и дейността на генералния директор относно Съюза и му дава необходимите указания относно въпроси от компетентността на Съюза;vi) изработва програмата, приема двугодишния бюджет на Съюза, както и одобрява неговия заключителен баланс;vii) приема финансовия правилник на Съюза;viii) създава такива комитети и работни групи, каквито счита за необходими за постигането на целите на Съюза;ix) при условията на параграф 1, буква в), определя кои държави, междуправителствени организации и неправителствени организации присъстват на заседанията като наблюдатели;x) извършва всички други дейности, необходими за постигане целите на Съюза, както и изпълнява всички други функции, които са подходящи съгласно настоящия акт.б) По въпросите, интересуващи и други съюзи към организацията, Асамблеята взема решенията си след изслушване становището на координационния комитет на организацията.3. (Кворум)a) Половината от членовете на Асамблеята, които са държави и имат право на глас по даден въпрос, образуват кворум за целите на гласуването по този въпрос.б) Независимо от разпоредбите на буква a), ако по време на сесия броят на членовете на Асамблеята, които са държави, имат право на глас по даден въпрос и са представени по-малко от една трета, но равно на или повече от една трета от членовете, които са държави, и имат право на глас по този въпрос, Асамблеята може да взема решения, но с изключение на тези, които засягат нейните процедури, всички такива решения влизат в сила, само ако са изпълнени посочените по-долу условия. Международното бюро съобщава за тези решения на държавите-членки на Асамблеята, които имат право на глас по упоменатите въпроси, и не са били представени, като ги поканва в срок от три месеца от датата на съобщението да изразят писмено своя вот или въздържане. Ако след изтичането на този срок броят на членовете, изразили по този начин своя вот или въздържане, е поне равен на броя на членовете, които не са достигнали за получаване на кворум по време на сесията, тези решения се прилагат, стига в същото време все още да е налице необходимото мнозинство.4. (Вземане на решения в Асамблеята)a) Асамблеята се стреми да взема решенията си с консенсус.б) Когато дадено решение не може да бъде взето с консенсус, въпросът се решава с гласуване. В такъв случай,i) всяка договаряща се страна държава има един глас и гласува от свое име,иii) всяка договаряща се страна, която е междуправителствена организация, може да гласува на мястото на нейните държави-членки, с брой гласове, равни на броя на последните, които са страни към настоящия акт; тази междуправителствена организация не участва в гласуването, ако някоя от нейните държави-членки упражни правото си на глас, както и vice versa.в) По въпроси, засягащи само държави, които са обвързани с член 2 от Допълнителния акт от 1967 г., договарящите се страни, които не са обвързани с този член, имат право на глас, когато по въпроси, засягащи само договарящите се страни, само последните имат право на глас.5. (Мнозинства)a) При условията на член 24, параграф 2 и член 26, параграф 2, решенията на Асамблеята изискват две трети от гласовете.б) Въздържането не се счита за глас.6. (Сесии)a) Асамблеята заседава всяка втора календарна година на редовна сесия, която се свиква от генералния директор и при липсата на извънредни обстоятелства през същия период и на същото място, както Общата асамблея на организацията.б) Асамблеята заседава на извънредна сесия, която се свиква от генералния директор по искане на една четвърт от нейните членове или по инициатива на генералния директор.в) Дневният ред на всяка сесия се подготвя от генералния директор.7. (Процедурни правила) Асамблеята приема процедурните си правила.Член 22Международно бюро1. (Административни задачи)a) Международната регистрация и свързаните с това задължения, както и всички други административни задачи, отнасящи се до Съюза, се изпълняват от Международното бюро.б) По-специално, Международното бюро подготвя заседанията и осигурява секретариата на Асамблеята и на експертните комитети и работни групи, създадени от Асамблеята.2. (Генерален директор) Генералният директор е най-висшият служител на Съюза и го представлява.3. (Заседания, различни от сесиите на Асамблеята) Генералният директор свиква всички комитети и работни групи, създадени от Асамблеята, както и всички други заседания, които разглеждат въпроси на Съюза.4. (Роля на Международното бюро в Асамблеята и другите заседания)a) Генералният директор и лицата, посочени от него, вземат участие без право на глас във всички заседания на Асамблеята и във всички експертни комитети и работни групи, създадени от Асамблеята, както и всички други заседания, които се свикват от генералния директор под егидата на Съюза.б) Генералният директор или служител, посочен от него, изпълнява ex officio функцията на секретар на Асамблеята и на комитетите, работните групи и другите заседания, посочени в буква a).5. (Конференции)a) В съответствие с указанията на Асамблеята, Международното бюро подготвя конференциите за ревизии.б) Международното бюро може да се консултира с междуправителствени и международни и национални неправителствени организации по упоменатата подготовка.в) Генералният директор и лицата, посочени от него, вземат участие без право на глас в разискванията на тези конференции за ревизии.6. (Други задачи) Международното бюро изпълнява всички други задачи, които са му възложени във връзка с настоящия акт.Член 23Финансово управление1. (Бюджет)a) Съюзът има бюджет.б) Бюджетът на Съюза обхваща обичайните за него приходи и разходи, неговото участие в бюджета на общите за съюзите разходи, администрирани от организацията.в) Общи за съюзите са разходите, които не са свързани изключително със Съюза, а и с един или няколко от другите съюзи, администрирани от организацията. Участието на Съюза в тези общи разходи е пропорционално на интереса, който тези разходи представляват за него.2. (Координация с бюджетите на други съюзи) Бюджетът на Съюза се съставя, като се спазват изискванията за координация с бюджетите на другите съюзи, администрирани от организацията.3. (Източници за финансиране на бюджета) Бюджетът на Съюза се финансира от следните източници:i) таксите за международна регистрация;ii) дължимите суми за други услуги, извършени от Международното бюро по отношение на Съюза;iii) сумата от продажбата или хонорарите върху изданията на Международното бюро относно Съюза;iv) дарения, завещания и помощи;v) наеми, лихви и други приходи.4. (Определяне на такси и дължими суми; ниво на бюджета)a) Размерът на таксите, посочени в параграф 3, i), се определя от Асамблеята по предложение на генералния директор. Дължимите суми, посочени в параграф 3, ii), се определят от генералния директор и се прилагат временно, при условие на одобряване от Асамблеята на следващата сесия.б) Размерът на таксите, посочени в параграф 3, i), се определя така че приходите на Съюза от такси и други източници да позволяват покриването поне на разходите на Международното във връзка със Съюза.в) Ако бюджетът не бъде приет преди началото на новата финансова година, той остава на нивото на бюджета от предходната година съгласно финансовия правилник.5. (Оборотен фонд) Съюзът притежава оборотен фонд, който се набира от излишъците в приходите, и ако тези излишъци не достигнат — от еднократна вноска от всеки член на Съюза. Ако фондът се окаже недостатъчен, Асамблеята взема решение за неговото увеличение. Вноската и условията на плащане се определят от Асамблеята по предложение на генералния директор.6. (Авансови вноски от държавата домакин)a) В споразумението за седалището, сключено със страната, на чиято територия е седалището на организацията, се предвижда, че ако оборотният фонд е недостатъчен, тази страна предоставя авансови вноски. Размерът на тези авансови вноски и условията, при които се предоставят, са предмет на отделни споразумения между държавата и организацията, за всеки отделен случай.б) Държавата, посочена в буква а), както и организацията, всяка поотделно, имат право да денонсират задължението си за предоставяне на авансови вноски чрез писмено уведомление. Денонсирането влиза в сила три години след края на годината, през която е нотифицирано.7. (Финансов одит) Финансовият одит се извършва според условията във финансовия правилник от една или няколко държави от Съюза или от външни одитори. Той се определя с тяхно съгласие от Асамблеята.Член 24Правилник за прилагане1. (Предмет) Правилникът за прилагане регулира подробностите за прилагането на настоящия акт. Той включва, по-специално разпоредби относноi) въпроси, които Актът изрично предвижда да бъдат определени;ii) по-нататъшни подробности или подробности, полезни при прилагането на разпоредбите на настоящия акт;iii) всички административни изисквания, въпроси или процедури.2. (Изменение на някои разпоредби на правилника за прилагане)a) Правилникът за прилагане може да предвижда изменение на някои разпоредби само чрез единодушие или чрез мнозинство от четири пети.б) За да не се прилага в бъдеще изискването за единодушие или мнозинство от четири пети по отношение на изменение на разпоредба на правилника за прилагане, се изисква единодушие.в) За да се прилага в бъдеще изискването за единодушие или мнозинство от четири пети по отношение на изменение на разпоредба на правилника за прилагане, се изисква мнозинство от четири пети.3. (Конфликт между настоящия акт и правилника за прилагане) В случай на конфликт между разпоредбите на настоящия акт и тези на правилника за прилагане, предимство имат разпоредбите на първия.ГЛАВА IIIРЕВИЗИИ И ИЗМЕНЕНИЯЧлен 25Ревизия на настоящия акт1. (Конференции за ревизия) Настоящият акт може да бъде ревизиран чрез конференция на договарящите се страни.2. (Ревизия или изменение на някои членове) Членове 21, 22, 23 и 26 могат да бъдат изменяни чрез конференция за ревизия или от Асамблеята съобразно разпоредбите на член 26.Член 26Изменение на някои членове от Асамблеята1. (Предложения за изменение)a) Предложенията на Асамблеята за изменение на членове 21, 22, 23 и на този член могат да бъдат инициирани от която и да е договаряща се страна или от генералния директор.б) Тези предложения се изпращат от генералния директор на договарящите се страни най-малко шест месеца преди тяхното разглеждане от Асамблеята.2. (Мнозинства) Приемането на изменение на посочените в параграф 1 членове изисква мнозинство от три пети, с изключение на изменение на член 21 или на този параграф, при което се изисква мнозинство от четири пети.3. (Влизане в сила)a) Освен в случаите, когато се прилага буква б), изменението на посочените в параграф 1 членове влиза в сила един месец след като генералният директор получи писмените нотификации за приемането им, направени в съответствие с конституционните процедури, от страна на три пети на тези договарящи се страни, които към момента на приемане на изменението са били членове на Асамблеята и са имали право на глас за това изменение.б) Всяко изменение на член 21, параграф 3 или 4 или на настоящия параграф не влиза в сила, ако в рамките на шест месеца след неговото приемане от Асамблеята, дадена договаряща се страна нотифицира генералния директор, че не прима това изменение.в) Всяко изменение, което влиза в сила в съответствие с разпоредбите на настоящия параграф, обвързва всички държави и междуправителствени организации, които са договарящи се страни към момента на влизането в сила на изменението, или станат договарящи се страни на по-късна дата.ГЛАВА IVЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 27Процедура на присъединяване към настоящия акт1. (Приемливост) При условията на параграфи 2 и 3 и член 28,i) всяка държава-член на организацията може да подпише и да стане страна по настоящия акт;ii) всяка междуправителствена организация, която поддържа Служба, в която може да бъде получена закрила на промишлен дизайн с действие на територията, на която се прилага основният договор за междуправителствената организация, може да подпише и да стане страна по настоящия акт, при условие че поне една от държавите-членове на междуправителствената организация е член на организацията, както и при условие че тази Служба не е предмет на нотификация съгласно член 19.2. (Ратификация или присъединяване) Всяка държава или междуправителствена организация, посочена в параграф 1, може да депозираi) инструмент на ратификация, ако е подписала настоящия акт,илиii) инструмент на присъединяване, ако не е подписала настоящия акт.3. (Дата на влизане в сила на депозирането)a) При условията на букви б)—г), датата на влизане в сила на депозирането е датата на депозиране на инструмента на ратификация или присъединяване.б) Датата на влизане в сила на инструмента на ратификация или присъединяване на дадена държава по отношение, на която може да бъде получена закрила на промишлен дизайн само чрез Службата, поддържана от междуправителствена организация, на която тази държава е член, е датата, на която инструментът на тази междуправителствена организация се депозира, ако тази дата е по-късна от датата, на която е депозиран инструментът на упомената държава.в) Датата на влизане в сила на депозирането на инструмента на ратификация или присъединяване, съдържащ или придружаван от посочената в член 19 нотификация, е датата, на която е депозиран последният от инструментите на държавите-членове на групата от държави, направили упоменатата нотификация.г) Всеки инструмент на ратификация или присъединяване на дадена държава може да съдържа или да бъде придружаван от декларация, с която се въвежда условие последният да бъде разглеждан като депозиран, като е депозиран инструментът на друга държава или друга междуправителствена организация, или инструментите на две други държави, или инструментите на друга държава и друга междуправителствена организация, наименовани и приемливи да станат страна по настоящия акт. Инструментът, съдържащ или придружаван от такава декларация, се счита за депозиран в деня, в който е изпълнението условието, посочено в декларацията. Независимо от това, ако определеният в декларацията инструмент съдържа или се придружава от декларация от посочения вид, този инструмент се счита за депозиран в деня, в който е изпълнението условието, посочено в последната декларация.д) Всяка декларация, направена съгласно буква г), може да бъде оттеглена в цялост или частично, по всяко време. Такова оттегляне влиза в сила на датата, на която нотификацията за оттеглянето е получена от генералния директор.Член 28Дата на влизане в сила на ратификациите и присъединяванията1. (Инструменти, които следва да бъдат взети предвид) За целите на този член, само инструменти на ратификация или присъединяване, които са депозирани от държави или междуправителствени организации, посочени в член 27, параграф 1, и които имат дата на влизане в сила съобразно член 27, параграф 3, се вземат предвид.2. (Влизане в сила на настоящия акт) Настоящият акт влиза в сила три месеца след като шест държави са депозирали инструментите си на ратификация или присъединяване, при условие че поне три от тези държави изпълняват най-малко едно от следните условия, съобразно най-актуалната годишна статистика на Международното бюро:i) подадени са поне 3000 заявки за закрила на промишлен дизайн в или за съответната държава,илиii) подадени са поне 1000 заявки за закрила на промишлен дизайн в или за съответната държава от пребиваващи лица в държави, различни от тази държава.3. (Дата на влизане в сила на ратификациите и присъединяванията)a) Всяка държава или междуправителствена организация, която е депозирала инструмента си на ратификация или присъединяване три месеца или повече преди датата на влизане в сила на настоящия акт, се обвързва с настоящия акт на датата на влизане в сила на последния.б) Всяка друга държава или междуправителствена организация се обвързва с настоящия акт три месеца след датата, на която е депозирала инструмента си на ратификация или присъединяване, или на която и да е по-късна дата, посочена в този инструмент.Член 29Забрана за резервиНе са разрешени резерви по настоящия акт.Член 30Декларации от договарящите се страни1. Период, в който може да се извършва всяка декларация) Всяка декларация съгласно член 4, параграф 1, буква б), член 5, параграф 2, буква a), член 7, параграф 2, член 11, параграф 1, член 13, параграф 1, член 14, параграф 3, член 16, параграф 2 или член 17, параграф 3, буква в) може да бъде направенаi) към момента на депозиране на инструмента, посочен в член 27, параграф 2, в който случай тя влиза в сила на датата, на която държавата или междуправителствената организация, която е направила декларацията, се обвърже с настоящия акт,илиii) след депозиране на инструмента, посочен в член 27, параграф 2, в който случай тя влиза в сила три месеца след датата на получаването ѝ от генералния директор или която и да е по-късна дата, посочена в декларацията, но се прилага само по отношение на международна регистрация, чиято дата е същата или по-късна от датата на влизане в сила на декларацията.2. (Декларации от държави, които имат обща Служба) Без да се засяга параграф 1, всяка декларация, посочена в този параграф, която е направена от държава, която заедно с друга държава или държави е уведомила генералния директор съгласно член 19, параграф 1 за общата Служба, която замества техните национални Служби, влиза в сила, само ако тази друга държава или държави направят съответна декларация или декларации.3. Оттегляне на декларациите) Всяка декларация, посочена в параграф 1, може да бъде оттеглена по всяко време чрез нотификация, което се адресира до генералния директор. Това оттегляне влиза в сила три месеца след датата, на която генералният директор е получил нотификацията или която и да е по-късна дата, посочена в нотификацията. В случай на декларация, направена съгласно член 7, параграф 2, оттеглянето не засяга международни заявки, които са подадени преди влизането в сила на упоменатото оттегляне.Член 31Приложимост на Актовете от 1934 г. и 1960 г.1. (Отношения между държавите, които са страни по настоящия акт и по Актовете от 1934 г. и 1960 г.) Настоящият акт се прилага по отношение на взаимоотношенията на държави, които са страни по настоящия акт и по Актовете от 1934 г. и 1960 г. Независимо от това, тези държави прилагат при взаимоотношенията си Актовете от 1934 г. или 1960 г., според случая, към промишлен дизайн, депозиран в Международното бюро преди датата, на която настоящият акт стане приложим по отношение на техните взаимоотношения.2. (Отношения между държавите, които са страни по настоящия акт и по Актовете от 1934 г. и 1960 г., и държавите, които са страни по Актовете от 1934 г. и 1960 г., но не са страна по настоящия акт)a) Всяка държава, която е страна по настоящия акт и по Акта от 1934 г., продължава да прилага Акта от 1934 г. във взаимоотношенията си с държави, които са страни по Акта от 1934 г., но не са страни по Акта от 1960 г. или настоящия акт.б) Всяка държава, която е страна по настоящия акт и по Акта от 1960 г., продължава да прилага Акта от 1960 г. във взаимоотношенията си с държави, които са страни по Акта от 1960 г., но не са страни по настоящия акт.Член 32Денонсиране на настоящия акт1. (Нотифициране) Всяка договаряща се страна може да денонсира настоящия акт чрез нотификация, адресирана до генералния директор.2. (Дата на влизане в сила) Денонсирането влиза в сила една година след датата, на която генералният директор е получил нотификацията или всяка по-късна дата, посочена в нотификацията. Тя не засяга прилагането на настоящия акт за всяка очаквана международна заявка и всяка международна регистрация, в сила по отношение на денонсиращата договаряща се страна към момента на влизане в сила на денонсирането.Член 33Езици на настоящия акт; подписване1. (Оригинали; официални текстове)a) Настоящият акт се подписва в единствен екземпляр на английски, арабски, китайски, френски, руски и испански езици, като всички текстове имат еднаква сила.б) Официалните текстове се подготвят от генералния директор след консултации със заинтересованите правителства, на други езици, каквито Асамблеята може да определи.2. (Срок за подписване) Настоящият акт е отворен за подписване при седалището на организацията и в рамките на една година след неговото приемане.Член 34ДепозитарГенералният директор е депозитар на настоящия акт.ДЕКЛАРАЦИЯза директно подаванеПредседателят на Съвета прилага следната декларация към инструмента на присъединяване, когато депозира този инструмент при генералния директор на СОИС:"Европейската общност декларира, че международните заявки могат да не бъдат подавани чрез нейната Служба."ДЕКЛАРАЦИЯза индивидуалната система за таксиПредседателят на Съвета прилага следната декларация към инструмента на присъединяване, когато депозира този инструмент при генералния директор на СОИС:"Европейската общност декларира, че във връзка с всяка международна заявка, в регистрацията на която е посочена, и във връзка с подновяването на международна регистрация, произтичаща от такава международна заявка, указаната такса за посочване, упомената в член 7, параграф 1 на Женевския акт, се заменя от индивидуална такса за посочване, чийто размер е:- 62 EUR за дизайн на етапа на международната заявка;- 31 EUR за дизайн на етапа на подновяването."ДЕКЛАРАЦИЯза срока на закрилата в Европейската общностПредседателят на Съвета прилага следната декларация към инструмента на присъединяване, когато депозира този инструмент при генералния директор на СОИС:"Европейската общност декларира, че максималният срок на закрила, предвиден в нейното законодателство, е 25 години.".[1] При приемането на член 10, дипломатическата конференция възприе, че нищо в този член не препятства достъпа на заявителя, притежателя или лицето, имащо съгласието на заявителя или притежателя, до международната заявка или международната регистрация.[2] При приемането на член 12, параграф 4, член 14, параграф 2, буква б) и правило 18, параграф 4, дипломатическата конференция осъзна, че оттеглянето на отказа от Службата, която го е нотифицирала, може да приеме на формата на изявление, в което се казва, че съответната Служба е решила да приеме действието на международната регистрация по отношение на всички промишлени дизайни или някои от тях, за които се отнася нотификацията. Също така се възприе, че дадена Служба може да изпрати изявление в рамките на разрешения период за нотификация на отказа, в което се казва, че е приела действието на международната регистрация, дори и ако не е нотифицирала отказ.[3] Виж бележката под линия в член 12, параграф 4.--------------------------------------------------


title: Решение 2012/149/ОВППС на Съвета от 13 март 2012 година за изменение на Решение 2010/638/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея

text:
               14.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 74/8

         РЕШЕНИЕ 2012/149/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 13 март 2012 година
   за изменение на Решение 2010/638/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 25 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/638/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея (1).

               (2)

               На 27 октомври 2011 г. Съветът прие Решение 2011/706/ОВППС (2), с което срокът на действие на ограничителните мерки, установени с Решение 2010/638/ОВППС, бе удължен до 27 октомври 2012 г.

               (3)

               Необходимо е мерките относно военното оборудване, предвидени в Решение 2010/638/ОВППС, да бъдат изменени.

               (4)

               Следователно Решение 2010/638/ОВППС на Съвета следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В член 2, параграф 1 от Решение 2010/638/ОВППС букви г) и д) се заменят и се добавя нова буква, както следва:

               „г)

               връщането на невоенни транспортни хеликоптери без военно оборудване, предназначени единствено за ползване от гвинейските власти, при условие че правителството на Република Гвинея предварително писмено е поело задължението, че използването им ще остане под граждански контрол и на борда им няма да бъде монтирано военно оборудване;

               д)

               предоставянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с изделията, посочени в букви а)—г), или с програмите и операциите, посочени в буква а);

               е)

               предоставянето на финансиране и финансова помощ, свързани с изделията, посочени в букви а)—г), или с програмите и операциите, посочени в буква а);“.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 март 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         M. VESTAGER

      (1)  ОВ L 280, 26.10.2010 г., стр. 10.

      (2)  ОВ L 281, 28.10.2011 г., стр. 28.


title: Решение (ЕС) 2017/470 на Съвета от 28 февруари 2017 година за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз

text:
               18.3.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 73/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/470 НА СЪВЕТА
   от 28 февруари 2017 година
   за подписване от името на Европейския съюз на споразумение под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4 във връзка с член 218, параграф 5, от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съответствие с член 41, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията (1) продукти, получени в Норвегия, Швейцария или Турция, с вложени материали, които не са били изцяло получени там, се считат с произход от държава бенефициер, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 45 от посочения делегиран регламент.

               (2)

               В съответствие с член 54 от Делегиран Регламент (ЕС) 2015/2446 системата за кумулация се прилага, при условие че Швейцария предоставя реципрочно същото третиране на продукти с произход от държавите бенефициери, в които са вложени материали с произход от Съюза.

               (3)

               Що се отнася до Швейцария, системата на кумулация първоначално беше въведена чрез споразумение под формата на размяна на писма между Съюза и Швейцария. Размяната на писма се състоя на 14 декември 2000 г. след одобрение на Съвета с Решение 2001/101/ЕО (2).

               (4)

               Швейцария измени своите правила за произход по общата система за преференции (ОСП), за да гарантира, че прилага концепция за произход, съответстваща на тази, определена в правилата за произход по ОСП на Съюза. Следователно е необходимо споразумението под формата на размяна на писма между Съюза и Швейцария да се преразгледа.

               (5)

               Системата за взаимно приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, от Съюза, Норвегия и Швейцария следва да продължи да се прилага в рамките на преработена размяна на писма и да се прилага под условие от Турция с цел да се улесни търговията между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция.

               (6)

               Освен това променените през 2010 г. правила за произход по ОСП на Съюза предвиждат въвеждането на нова система за установяване на доказателствата за произход от страна на регистрираните износители, която да се прилага от 1 януари 2017 г.. В тази връзка също трябва да бъдат направени изменения в размяната на писма.

               (7)

               Като подготовка за прилагането на тази нова система и свързаните с нея правила, на 8 март 2012 г. Съветът упълномощи Комисията да договори споразумение с Швейцария под формата на размяна на писма относно взаимното приемане на заместващи сертификати за произход — формуляр А, или на заместващи изявления за произход, предвиждащо продукти със съдържание с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да се третират при пристигането им на митническата територия на Съюза като продукти със съдържание с произход от Съюза. Преговорите бяха приключени успешно с парафирането на споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз („Споразумението“).

               (8)

               Споразумението следва да бъде подписано,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Разрешава се подписването от името на Съюза на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за кумулация на произхода между Европейския съюз, Швейцария, Норвегия и Турция в рамките на общата система за преференции на Европейския съюз (3) при условие на сключването на посоченото споразумение.
   Член 2
   Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лицето(лицата), упълномощено(упълномощени) да подпише(подпишат) споразумението от името на Съюза.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила на 18 март 2017 г.

      Съставено в Брюксел на 28 февруари 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         J. HERRERA

      (1)  Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (ОВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 1).

      (2)  Решение 2001/101/ЕО на Съвета от 5 декември 2000 г. относно одобряването на Споразумение под формата на размяна на писма между Общността и всяка от страните от Европейската асоциация за свободна търговия, която предоставя тарифни преференции в съответствие с Общата система за преференции (Норвегия и Швейцария), като предвижда стоки с норвежки или швейцарски произход да се разглеждат при тяхното пристигане на митническата територия на Общността като стоки с произход от Общността (реципрочно споразумение) (ОВ L 38, 8.2.2001 г., стр. 24).

      (3)  Текстът на Споразумението ще бъде публикуван заедно с решението за сключването му.


title: Решение на Комисията от 12 юли 1995 година за учредяване на Комитет на старшите инспектори по труда

text:
Важна правна забележка

|

31995D0319

Официален вестник n° L 188 , 09/08/1995 стр. 0011 - 0013 специално чешко издание глава 01 том 01 стр. 333  - 335 специално испанско издание глава 01 том 01 стр. 333  - 335 специално унгарско издание глава 01 том 01 стр. 333  - 335 специално литвийско издание глава 01 том 01 стр. 333  - 335 LV.ES глава 01 том 01 стр. 333  - 335 MT.ES глава 01 том 01 стр. 333  - 335 PL.ES глава 01 том 01 стр. 333  - 335 SK.ES глава 01 том 01 стр. 333  - 335 специално словенско издание глава 01 том 01 стр. 333  - 335

		19950712Решение на Комисиятаот 12 юли 1995 годиназа учредяване на Комитет на старшите инспектори по труда(95/319/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейска общност,като има предвид, че "Групата на старшите инспектори по труда" неформално функционира от 1982 г.;като има предвид, че Съобщение на Комисията [1] относно нейната програма в областта на безопасността, хигиената и здравето при работа предвижда формализирането на редовните заседания на тази група;като има предвид, че със Заключенията си от 21 декември 1992 г. за ефективно прилагане на законодателството на Общността и правораздаване в областта на социалните въпроси [2] Съветът предложи на държавите-членки и на Комисията да насърчават и подкрепят процеса на тясно сътрудничество между членовете на групата, при стриктно спазване принципа на субсидиарност;като има предвид, че Съобщение на Комисията [3] относно нейната програма в областта на безопасността, хигиената и здравето при работа предвижда формализирането на "Групата на старшите инспектори по труда" във вид на Комитет;като има предвид, че Резолюцията на Съвета от 16 юни 1994 г. относно развитието на административното сътрудничество при прилагането на законодателството на Общността и правораздаването в областта на вътрешния пазар [4] разработва подход на административно сътрудничество между държавите-членки, както и между държавите-членки и Комисията, на основата на взаимно подпомагане и прозрачност и на принципите на пропорционалността и конфиденциалността;като има предвид, че този подход следва да бъде използван и при прилагането на социалното законодателство на Общността в областта на здравето и безопасността при работа, и правораздаването в тази област, най-вече по начина, посочен в Бялата книга за Европейска социална политика на Комисията (§ 10Б) и в средносрочната Социална програма за действие;като има предвид, че определянето, анализирането и разрешаването на практически въпроси, свързани с прилагането на вторичното законодателство в областта на здравето и безопасността при работа, както и с мониторинга на привеждането в изпълнение в тази област, са от компетенциите преди всичко на националните служби за инспекция по труда и това налага тясно сътрудничество между тези служби и Комисията;като има предвид, че "Комитетът на старшите инспектори по труда", благодарение на продължителния си опит, представлява подходяща рамка за мониторинг на базата на тясно сътрудничество между неговите членове и Комисията, на ефективното и равнозначно прилагане на вторичното законодателство в областта на здравето и безопасността при работа, както и за взискателен анализ на практическите въпроси, възникващи при мониторинга на привеждането в изпълнение на законодателството в тази област;като има предвид, че това решение не противоречи на задълженията на държавите-членки, произтичащи от Конвенцията на МОТ относно инспекцията по труда от 11 юли 1947 г. (№ 81),РЕШИ:Член 11. Комисията се подпомага от "Комитет на старшите инспектори по труда", оттук нататък наричан "Комитетът".2. Комитетът се състои от представители на службите за инспекция по труда на държавите-членки.Член 21. При поискване от страна на Комисията или по своя собствена инициатива Комитетът дава на Комисията становището си по всички проблеми, свързани с прилагането на правото на Общността в областта на здравето и безопасността при работа от страна на държавите-членки.2. Поради разнообразието на отговорностите на националните служби за инспекция по труда, които могат да надхвърлят областта на здравето и безопасността при работа, Комитетът също така, при поискване от Комисията или по своя собствена инициатива, дава становище по въпроси от други области на социалното законодателство на Общността, които оказват въздействие върху здравето и безопасността при работа.3. Комитетът предлага на Комисията такива инициативи, каквито той сметне за необходими за насърчаване на ефективното прилагане правото на Общността в областта на здравето и безопасността при работа, в частност, чрез осигуряване на по-тясно сътрудничество между националните системи за инспекция по труда.Член 3Комитетът, като подпомага Комисията, действа за постигането на следните цели:1. определяне на общите принципи на инспекцията по труда в областта на здравето и безопасността при работа и разработване на методи за оценяване на националните системи за инспекция в съответствие с тези принципи;2. насърчаване по-доброто познаване и взаимно разбиране на различните национални системи и практики за инспекция по труда, методите на действие и законовите рамки за действие;3. развитие на обмен на опит между националните служби за инспекция по труда при мониторинг на прилагането на вторичното общностно право в областта на здравето и безопасността при работа с оглед еднаквото му прилагане на територията на Общността;4. насърчаване на обмен на инспектори по труда между националните администрации и съставяне на програми за обучение за инспектори;5. разработване и публикуване на документи за улеснение на инспекторите по труда при техните дейности;6. разработване на надеждна и ефективна система за бърз обмен на информация между инспекциите по труда по всички въпроси, възникнали при мониторинг на прилагането на законодателството на Общността в областта на здравето и безопасността при работа;7. установяване активно сътрудничество с инспекциите по труда на трети държави с оглед популяризиране на извършеното от Общността в областта на здравето и безопасността при работа и съдействие при разрешаването на транс-гранични проблеми;8. изследване на възможното въздействие на други политики на Общността върху дейностите по инспекция по труда, свързани с безопасността и здравето при работа и условията на труд.Член 4Комитетът съставя тригодишна програма, съгласно която конкретните мерки, които ще бъдат предприети, се набелязват ежегодно, като се взема предвид оценката за осъществяването на мерките, предприети през изминалата година.Член 51. Комитетът се състои от двама представители от всяка държава-членка.2. Членовете на Комитета се назначават от Комисията по предложение на държавите-членки.3. Мандатът на членовете на Комитета е тригодишен. Членовете на Комитета могат да бъдат преназначавани.4. Мандатът на член на Комитета се прекратява преди изтичането на тригодишния срок при подаване на оставка или смърт, или вследствие на известие от страна на държава-членка до Комисията, съдържащо искане за прекратяване на мандата.5. Членовете не получават възнаграждение за своя труд.Член 6Списъкът на членовете се публикува от Комисията в Официален вестник на Европейските общности с информативна цел.Член 71. Комитетът се председателства от представител на Комисията.2. Председателят се подпомага от двама заместник-председатели, избрани измежду членовете на двете държави-членки, които държат председателството на Съвета през съответната година.3. Председателят и двамата заместник-председатели образуват Бюро.4. Бюрото подготвя и организира работата на Комитета съвместно със службите на Комисията, които изпълняват функцията на секретариат на Комитета, Бюрото и работните групи по член 9.Член 81. Комитетът може, по споразумение с представител на Комисията, да покани лице, компетентно по отношение материята, включена в дневния ред, да участва в работата ѝ като експерт.2. Експерти участват в обсъждането само на тези въпроси, за които те са поканени да присъстват.Член 91. Комитетът може да образува работни групи след съгласуване с представителя на Комисията.2. Работните групи се председателстват от член на Комитета и се състоят от членове на Комитета и/или експерти, когато това е необходимо. Работните групи докладват на пленарната сесия на Комитета.Член 101. Комитетът и Бюрото се свикват от председателя на Комитета по негова инициатива или по искане на една трета от членовете на Комитета. Комитетът заседава не по-малко от два пъти годишно.2. Представители на Комисията участват в заседанията на Комитета и работните групи.Член 111. В случаите, когато Комисията иска становище от Комитета, тя може да определи срок за предоставяне на това становище.2. При обсъжданията в Комитета не се гласува.3. Заключенията на Комитета се дават в писмен вид. В случай, че членовете на Комитета застъпват различни мнения, в Комисията се внася писмено становище, съдържащо изразените мнения.Член 121. Комитетът внася в Комисията годишен доклад за своите дейности, и в частност по всеки проблем, свързан с привеждането в изпълнение или с мониторинга на прилагането на вторичното общностно право в областта на здравето и безопасността при работа.2. Комисията предоставя доклада на Съвета, Европейския парламент, Икономическия и социален комитет и на Консултативния комитет по безопасност, хигиена и защита на здравето при работа.Член 13Без да се накърняват разпоредбите на член 214 от Договора, членовете на Комитета са задължени да не разкриват информация, станала им известна в рамките на работата на Комитета или на работните групи, когато Комисията или член на Комитета са направили искане предоставената информация или поисканото становище да бъдат поверителни.В подобен случай на заседанията присъстват само членовете на Комитета и представителите на Комисията.Съставено в Брюксел на 12 юли 1995 година.За КомисиятаPádraig FlynnЧлен на Комисията[1] ОВ C 28, 3.2.1988 г., стр. 3[2] ОВ C 49, 9.2.1993 г., стр. 6[3] COM(95) 282 окончателно[4] ОВ C 179, 1.7.1994 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 13 май 2013 година за назначаване на един член на управителния съвет на Европейската агенция по химикали

text:
               17.5.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 138/13

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 май 2013 година
   за назначаване на един член на управителния съвет на Европейската агенция по химикали
   2013/C 138/04
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали (1), и по-специално член 79 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 79 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Съветът назначава за членове на управителния съвет на Европейската агенция по химикали (наричан по-долу „управителният съвет“) по един представител от всяка държава-членка.

               (2)

               С решение от 17 май 2011 г. (2) Съветът назначи 15 членове на управителния съвет, включително и един член от Дания.

               (3)

               Правителството на Дания информира Съвета за своето намерение да замени датския представител в управителния съвет и представи кандидатура за нов представител, който следва да бъде назначен за периода до 31 май 2015 г.,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Г-н Peter ØSTERGÅRD HAVE, с датско гражданство, роден на 13 декември 1976 г., се назначава за член на управителния съвет на Европейската агенция по химикали на мястото на г-н Eskil Toft THUESEN за периода от 13 май 2013 г. до 31 май 2015 г.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 май 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         S. COVENEY

      (1)  ОВ L 396, 30.12.2006 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 151, 21.5.2011 г., стр. 1.


title: Решение (ОВППС) 2015/883 на Съвета от 8 юни 2015 година за изменение и удължаване срока на действие на Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго)

text:
               9.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 143/14

         РЕШЕНИЕ (ОВППС) 2015/883 НА СЪВЕТА
   от 8 юни 2015 година
   за изменение и удължаване срока на действие на Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28, член 42, параграф 4 и член 43, параграф 2 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 21 септември 2010 г. Съветът прие Решение 2010/565/ОВППС (1), последно изменено с Решение 2014/674/ОВППС (2). Срокът на действие на Решение 2010/565/ОВППС изтича на 30 юни 2015 г.

               (2)

               На 20 април 2015 г. Съветът одобри концепцията за управление на кризи за изменение и удължаване на срока на действие на мисията EUSEC ДР Конго в Демократична република Конго.

               (3)

               EUSEC ДР Конго ще се провежда в обстановка, която може да се влоши и да възпрепятства постигането на целите на външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от Договора,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Решение 2010/565/ОВППС се изменя, както следва:

               1)

               Член 2 се заменя със следното:
               „Член 2
               Мандат
               С цел да се консолидират постиженията на EUSEC ДР Конго и да се подготви преходът към ВС на ДРК след приключването на ангажимента по линия на Общата политика на сигурност и отбрана, EUSEC ДР Конго:

                           —

                           ще продължи да изпълнява и наблюдава реформата на ВС на ДРК, като продължава да предоставя стратегически консултации, включително на главния инспекторат, вземайки предвид правата на човека и въпросите на равенството между половете и едновременно с това осигурява тясна координация със съответните участници за процеса на преход и прехвърлянето на задачите;

                           —

                           ще работи с военните власти за постигане на устойчивост на военнообразователната система, с основен акцент върху училищата за офицери и подофицери, като същевременно осъществява подготовка за процеса на преход и прехвърлянето на задачите.

                     За постигането на тези цели EUSEC ДР Конго функционира съобразно параметрите, зададени в концепцията за управление на кризи и определени в плана на мисията.“.

               2)

               В член 9 параграф 1 се заменя със следното:
               „1.   Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г., е в размер на 12 600 000 EUR.
               Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 октомври 2011 г. до 30 септември 2012 г., е в размер на 13 600 000 EUR.
               Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г., е в размер на 11 000 000 EUR.
               Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 октомври 2013 г. до 30 септември 2014 г., е в размер на 8 455 000 EUR.
               Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 октомври 2014 г. до 30 юни 2015 г., е в размер на 4 600 000 EUR.
               Референтната сума, предвидена за покриване на разходите, свързани с мисията, за периода от 1 юли 2015 г. до 30 юни 2016 г., е в размер на 2 700 000 EUR.“.

               3)

               Член 9а се заличава.

               4)

               В член 17 втора алинея се заменя със следното:
               „Прилага се до 30 юни 2016 г.“.
         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
   Прилага се от 1 юли 2015 г.

      Съставено в Люксембург на 8 юни 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  Решение 2010/565/ОВППС на Съвета от 21 септември 2010 г. относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго) (ОВ L 248, 22.9.2010 г., стр. 59).

      (2)  Решение 2014/674/ОВППС на Съвета от 25 септември 2014 г. за изменение и удължаване срока на действие на Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго) (ОВ L 282, 26.9.2014 г., стр. 24).


title: 2011/226/ЕС: Решение на Комисията от 7 април 2011 година за удължаване на преходния период за придобиването на земеделска земя в Латвия  Текст от значение за ЕИП

text:
               8.4.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 94/31

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 7 април 2011 година
   за удължаване на преходния период за придобиването на земеделска земя в Латвия
   (текст от значение за ЕИП)
   (2011/226/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
   като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално глава 3 на приложение VIII към него,
   като взе предвид искането, отправено от Латвия,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Акта за присъединяване от 2003 г. се предвижда възможност Латвия да запази в сила за срок от седем години — от датата на присъединяване и при посочените в този акт условия — забраната за придобиването на право на собственост върху земеделска земя от физически и юридически лица от други държави-членки на ЕС, които не пребивават или не са регистрирани в Латвия, нито имат клонове или представителства в тази държава, като този период изтича на 30 април 2011 г. Тази възможност представлява временна дерогация от свободното движение на капитали, гарантирано в членове 63—66 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Посоченият преходен период може да бъде удължен само веднъж за не повече от три години.

               (2)

               На 6 декември 2010 г. Латвия изпрати искане за удължаване с три години на преходния период за придобиването на земеделска земя.

               (3)

               Основната причина за преходния период бе необходимостта да се защитят социално-икономическите условия за селскостопанските дейности след въвеждането на единния пазар и прехода към Общата политика в областта на селското стопанство в Латвия. По-специално целта бе да се отговори на възникналите опасения относно евентуално въздействие върху селскостопанския сектор на либерализирането на закупуването на земеделска земя, дължащо се на първоначалните големи разлики между цените на земята и доходите в сравнение с Белгия, Дания, Германия, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия,, Финландия, Швеция и Обединеното кралство (наричани по-нататък „ЕС 15“). Другата цел на преходния период бе да се улеснят процесите на реституция и приватизация на земеделска земя от страна на селскостопанските производители. Още в доклада си от 16 юли 2008 г., озаглавен „Преглед на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г.“ (наричан по-нататък „междинния преглед от 2008 г.“), Комисията подчерта значимостта на приключването на посочената реформа в селското стопанство до края на предвидения преходен период (1).

               (4)

               Данни на Евростат показват, че цените на земеделската земя в Латвия са по-ниски от тези в ЕС. Пълното сближаване на продажните цени на земеделска земя не бе предвидено или сметнато за необходима предпоставка за приключване на преходния период. Разликите в цените на земеделска земя между Латвия и ЕС 15 са обаче толкова значителни, че могат да възпрепятстват ефективния напредък в ценовото сближаване.

               (5)

               Аналогично на информацията за цените на земеделска земя данните на Евростат сочат, че между Латвия и ЕС 15 все още съществува разлика в БВП на глава от населението, изразен в стандарти на покупателна способност. В този смисъл сегашните цени на земеделска земя в Латвия са високи в сравнение с покупателната способност на нейните граждани.

               (6)

               Конкурентоспособността на селскостопанския сектор в Латвия остава по-слаба спрямо същия сектор в ЕС 15, като този проблем е обусловен от трудностите при достъпа до финансови средства и високите лихвени проценти, прилагани към търговски заеми за придобиването на земеделска земя (15 % на година за 2009 г. според данни, предоставени от латвийските власти).

               (7)

               Според данни на държавната поземлена служба на Латвия, предоставени от латвийските компетентни органи, към 1 януари 2010 г. земеделската земя представлява 37,7 % от общата територия на държавата, а 45,8 % са заети от горски масиви. Данните сочат, че през 2007 г. 62 % от земеделската земя е била притежавана от селскостопански производители, а 26,6 % е била под наем. Макар земеделската земя в Латвия вече да е предимно частна собственост, реституцията на права на собственост и поземлената реформа в селските райони все още не са приключили.

               (8)

               Липсата на яснота относно правата на собственост е явна пречка пред сделките със земя и консолидирането на земеделските имоти. От своя страна разпокъсването на земята е допълнителен фактор за ниската конкурентоспособност и за по-слабата пазарна ориентираност на стопанствата. В този контекст данните на Евростат показват, че макар да е налице процес на постепенно консолидиране на земята и че между 2001 г. и 2007 г. средното количество на обработвана земеделска земя за всяко стопанство в Латвия се е увеличило от 10 ha на 16 ha, то все още е по-ниско спрямо други държави-членки на ЕС като Дания, Германия и Швеция, където за 2007 г. този среден показател бе съответно 60 ha, 46 ha и 43 ha.

               (9)

               Неотдавнашната световна финансова и икономическа криза също оказа отрицателно въздействие върху икономиката на Латвия. Липсата на търсене, последвана от рязко понижение на изкупните цени на селскостопанските продукти в период, когато цените на суровините се запазиха на високите си равнища от 2008 г., допълнително утежни неблагоприятното положение на латвийските селскостопански производители в сравнение с тези от ЕС 15.

               (10)

               Въз основа на това могат да бъдат споделени прогнозите на латвийските компетентни органи, според които премахването на ограниченията от 1 май 2011 г. ще окаже натиск върху цените на земята в Латвия. Следователно след изтичането на преходния период съществува опасност от сериозни сътресения на латвийския пазар на земеделска земя.

               (11)

               С оглед на това преходният период, посочен в глава 3 на приложение VIII към Акта за присъединяване от 2003 г., следва да бъде удължен с три години.

               (12)

               Както бе подчертано в междинния преглед от 2008 г., с цел да се подготви напълно пазарът за либерализация и дори при неблагоприятни икономически условия, от изключително значение ще продължава да бъде подобряването на такива фактори като кредитните и застрахователните услуги за селскостопанските производители и завършването на поземлената структурна реформа през преходния период.

               (13)

               Тъй като отвореният единен пазар винаги е бил основен фактор за просперитета на Европа, засиленият приток на чуждестранни капитали би генерирал потенциални ползи и за селскостопанския пазар в Латвия. Както бе подчертано в междинния преглед от 2008 г., чуждестранните инвестиции в селскостопанския сектор биха оказали и важно дългосрочно въздействие върху предоставянето на капитал и знания, функционирането на пазарите на земя и селскостопанската производителност. Също така постепенното намаляване на ограниченията по отношение на придобиването от чужденци на право на собственост върху земеделска земя през преходния период би подпомогнало подготовката за пълна либерализация на пазара.

               (14)

               За целите на правната сигурност и за да се избегне правният вакуум в националната правна система на Латвия след изтичане на сегашния преходен период, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Преходният период за придобиването на земеделска земя в Латвия, посочен в глава 3 на приложение VIII към Акта за присъединяване от 2003 г., се удължава до 30 април 2014 г.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 7 април 2011 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  COM(2008) 461 окончателен, 16 юли 2008 г.