title: Решение (ЕС) 2017/783 на Съвета от 25 април 2017 година относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП относно изменение на приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП (Трети енергиен пакет)

text:
               6.5.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 118/6

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/783 НА СЪВЕТА
   от 25 април 2017 година
   относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП относно изменение на приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП
   (Трети енергиен пакет)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1, член 62 и член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Споразумението за Европейското икономическо пространство (2) (Споразумението за ЕИП) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

               (2)

               Съгласно член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП.

               (3)

               Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (4)

               Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (5)

               Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (6)

               Регламент (ЕС) № 543/2013 на Комисията (6) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

               (7)

               Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

               (8)

               Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

               (9)

               Решение 2010/685/ЕС на Комисията (9) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.

               (10)

               Решение 2012/490/ЕС на Комисията (10) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.

               (11)

               Регламент (ЕО) № 714/2009 отменя Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета (11), който е включен в Споразумението и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.

               (12)

               Регламент (ЕО) № 715/2009 отменя Регламент (ЕО) № 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета (12), който е включен в Споразумението и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.

               (13)

               Директива 2009/72/ЕО отменя Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), която е включена в Споразумението за ЕИП и която съответно следва да бъде заличена от Споразумението за ЕИП.

               (14)

               Директива 2009/73/ЕО отменя Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), която е включена в Споразумението за ЕИП и която съответно следва да бъде заличена от Споразумението за ЕИП.

               (15)

               Решение 2011/280/ЕС на Комисията (15) отменя Решение 2003/796/ЕО на Комисията (16), което е включено в Споразумението за ЕИП и което съответно следва да бъде заличено от Споразумението за ЕИП.

               (16)

               Ето защо приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено.

               (17)

               Следователно позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на приложения проект на решение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с предложеното изменение на приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 25 април 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         I. BORG

      (1)  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

      (2)  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

      (3)  Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1).

      (4)  Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15).

      (5)  Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1775/2005 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36).

      (6)  Регламент (ЕС) № 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за представяне и публикуване на данни на пазарите за електроенергия и за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1).

      (7)  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55).

      (8)  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94).

      (9)  Решение 2010/685/ЕС на Комисията от 10 ноември 2010 г. за изменение на глава 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до газопреносните мрежи за природен газ (ОВ L 293, 11.11.2010 г., стр. 67).

      (10)  Решение 2012/490/ЕС на Комисията от 24 август 2012 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до газопреносните мрежи за природен газ (ОВ L 231, 28.8.2012 г., стр. 16).

      (11)  Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 1).

      (12)  Регламент (ЕО) № 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 28 септември 2005 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (ОВ L 289, 3.11.2005 г., стр. 1).

      (13)  Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 37).

      (14)  Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 57).

      (15)  Решение 2011/280/EС на Комисията от 16 май 2011 г. за отмяна на Решение 2003/796/ЕО относно създаването на Европейската група на регулаторите на електроенергия и природен газ (ОВ L 129, 17.5.2011 г., стр. 14).

      (16)  Решение 2003/796/ЕО на Комисията от 11 ноември 2003 г. относно създаването на Европейската група на регулаторите на електроенергия и природен газ (ОВ L 296, 14.11.2003 г., стр. 34).

      ПРОЕКТ НА
      РЕШЕНИЕ № … НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
      от …
      за изменение на приложение IV (Енергетика) към Споразумението за ЕИП
      СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
      като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (2)

                  Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (3)

                  Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1775/2005 (3), поправен с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (4)

                  Регламент (ЕС) № 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за представяне и публикуване на данни на пазарите за електроенергия и за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (5)

                  Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (5) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

                  (6)

                  Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (6) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.

                  (7)

                  Решение 2010/685/ЕС на Комисията от 10 ноември 2010 г. за изменение на глава 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до преносни мрежи за природен газ (7) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.

                  (8)

                  Решение 2012/490/ЕС на Комисията от 24 август 2012 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (8) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.

                  (9)

                  Регламент (ЕО) № 714/2009 отменя Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета (9), който е включен в Споразумението за ЕИП и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.

                  (10)

                  Регламент (ЕО) № 715/2009 отменя Регламент (ЕО) № 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета (10), който е включен в Споразумението за ЕИП и който съответно следва да бъде заличен от Споразумението за ЕИП.

                  (11)

                  Директива 2009/72/ЕО отменя Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), която е включена в Споразумението за ЕИП и която съответно следва да бъде заличена от Споразумението за ЕИП.

                  (12)

                  Директива 2009/73/ЕО отменя Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), която е включена в Споразумението за ЕИП и която съответно следва да отпадне от Споразумението за ЕИП.

                  (13)

                  С Решение 2011/280/ЕС на Комисията (13) се отменя Решение 2003/796/ЕО на Комисията (14), което е включено в Споразумението за ЕИП и което съответно следва да отпадне от Споразумението за ЕИП.

                  (14)

                  Операторите на преносни системи на държавите от ЕАСТ не следва да бъдат считани за оператори от трети държави за целите на Европейската мрежа на операторите на преносни системи (ЕМОПС) за електричество и ЕМОПС за газ.

                  (15)

                  Поради това приложение IV към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,

            ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
      Член 1
      Приложение IV към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:

                  1.

                  Текстът на точка 20 (Регламент (ЕО) № 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
                  „32009 R 0714: Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15), изменен със

                              —

                                 32013 R 0543: Регламент (ЕС) № 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. (ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1).

                        За целите на настоящото споразумение разпоредбите на този регламент се четат със следните адаптации:

                              а)

                              В член 3, параграф 3 и в член 15, параграф 6 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.

                              б)

                              Разпоредбите относно обвързващи решения на Агенцията, както са посочени в член 17, параграф 5, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:

                                          „i)

                                          В случаите, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният орган на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.

                                          ii)

                                          Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.

                                          iii)

                                          Надзорният орган на ЕАСТ има право да участва пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.

                                          iv)

                                          Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решения, становища и препоръки.
                                          Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
                                          Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с този регламент, Агенцията информира Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно неговият неотложен характер, сложност и възможни последици.
                                          Националните регулаторни органи на държави от ЕАСТ могат да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-кратки срокове.
                                          В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля решение, паралелно на решението, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.

                                          v)

                                          В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ свикват заседание с цел постигане на съгласие. Ако не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (15) при спешни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 5 или член 111 от настоящото споразумение.

                                          vi)

                                          Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да подаде жалба пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.“

                              в)

                              В член 20 се добавя следното:
                              „Искането от Комисията относно информацията, посочена в член 20, параграфи 2 и 5, за държавите от ЕАСТ се изпраща до съответното предприятие от Надзорния орган на ЕАСТ.“

                              г)

                              В член 22, параграф 2 се добавя следното:
                              „За съответните предприятия в държавите от ЕАСТ задачите в член 22, параграф 2 се изпълняват от Надзорния орган на ЕАСТ.“

                              д)

                              В член 23 се добавя следното:
                              „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, посочен в член 23, но без право на гласуване“.“

                  2.

                  Текстът на точка 22 (Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
                  „32009 L 0072: Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55).
                  За целите на настоящото споразумение разпоредбите на тази директива се четат със следните адаптации:

                              а)

                              Позоваванията на разпоредбите на Договора се тълкуват като позовавания на съответстващите разпоредби на Споразумението.

                              б)

                              Директивата не се прилага за електрически кабели и свързаните съоръжения от точка на свързване на сушата до съоръжения за добив на нефт.

                              в)

                              Член 7, параграф 2, буква й) не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.

                              г)

                              Член 9, параграф 1 се прилага за държавите от ЕАСТ, считано от една година след влизането в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП № [настоящото решение] от [дата] г.

                              д)

                              В член 10, параграф 7 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорният орган на ЕАСТ“.

                              е)

                              Член 11, параграф 3, буква б), член 11, параграф 5, буква б) и член 11, параграф 7 не се прилагат за държавите от ЕАСТ.

                              ж)

                              В член 37, параграф 1, буква г) думата „Агенцията“ се заменя с думите „Надзорния орган на ЕАСТ“.

                              з)

                              Член 37, параграф 1, буква т) не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.

                              и)

                              В член 40, параграф 1 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния орган на ЕАСТ“.

                              й)

                              В член 44, параграф 2 се заменя със следното:
                              „Член 9 не се прилага по отношение на Кипър, Люксембург, Малта, Лихтенщайн и/или Исландия. Също така членове 26, 32 и 33 не се прилагат по отношение на Малта.
                              Ако след влизането в сила на настоящото решение Исландия може да докаже, че са налице съществени проблеми за функционирането на нейните системи, Исландия може да кандидатства за дерогации от членове 26, 32 и 33, които може да ѝ бъдат предоставени от Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ уведомява държавите от ЕАСТ и Комисията за тези заявления, преди да вземе решение, като взема предвид спазването на поверителността. Това решение се публикува в притурката за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз.“

                              к)

                              Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 46, но без право на гласуване.“

                  3.

                  Текстът на точка 23 (Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
                  „32009 L 0073: Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94).
                  За целите на настоящото споразумение разпоредбите на тази директива се четат със следните адаптации:

                              а)

                              Позоваванията на разпоредбите на Договора се тълкуват като позовавания на съответстващите разпоредби на Споразумението.

                              б)

                              Директивата не се прилага по отношение на Исландия.

                              в)

                              В член 2, параграф 11 се добавя следното:
                              „съоръжение за ВПГ“ не включва съоръжения за втечняване на природен газ, което се извършва в рамките на проект за добив на нефт или газ в морето, като например съоръжението Melkøya.“

                              г)

                              В член 2, параграф 12 се добавя следното:
                              „оператор на система за ВПГ“ не включва оператори на съоръжения за втечняване на природен газ, което се извършва в рамките на проект за добив на нефт или газ в морето, като например съоръжението Melkøya.“

                              д)

                              Член 6 не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.

                              е)

                              В член 10, параграф 7 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорният орган на ЕАСТ“.

                              ж)

                              Член 11, параграф 3, буква б), член 11, параграф 5, буква б) и член 11, параграф 7 не се прилагат по отношение на държавите от ЕАСТ.

                              з)

                              Разпоредбите относно обвързващи решения на Агенцията, както е посочено в член 36, параграф 4, трета алинея, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:

                                          „i)

                                          В случаи, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният съвет на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.

                                          ii)

                                          Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и на неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.

                                          iii)

                                          Надзорният орган на ЕАСТ има право да участват пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.

                                          iv)

                                          Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решенията, становищата и препоръките.
                                          Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
                                          Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с настоящата директива, Агенцията уведомява Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно степента на спешност, неговият характер, сложност и възможни последици.
                                          Националните регулаторни органи на държави от ЕАСТ може да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-кратки срокове.
                                          В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля решение, паралелно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.

                                          v)

                                          В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ провеждат заседание с цел постигане на съгласие. Когато не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (16) при спешни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 5 или член 111 от настоящото споразумение.

                                          vi)

                                          Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да подаде жалба пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.“

                              и)

                              В член 36, параграфи 8 и 9 думата „Комисията“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.

                              й)

                              В член 41, параграф 1, буква г) думата „Агенцията“ се заменя с думите „Надзорния орган на ЕАСТ“.

                              к)

                              В член 44, параграф 1 и член 49, параграфи 4 и 5 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния(т) орган на ЕАСТ“.

                              л)

                              В член 49, параграф 5 се добавя следното:
                              „Следните географски ограничени области в Норвегия се освобождават от обхвата на приложение на членове 24, 31 и 32 за не повече от 20 години след датата на влизане в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП № [настоящото решение] от [дата] г.:

                                          i)

                                          Jæren и Ryfylke,

                                          ii)

                                          Hordaland.

                                    Решение за необходимостта от продължаване на дерогацията се взема от норвежкия регулаторен орган на всеки пет години след датата на влизане в сила на Решение на Съвместния комитет на ЕИП № [настоящото решение] от [дата] г., при отчитане на критериите, изложени в настоящия член. Норвежкият регулаторен орган уведомява Съвместния комитет на ЕИП и Надзорния орган на ЕАСТ за своето решение и оценката, на която то се основава. В срок от два месеца от деня след получаване на решението, Надзорният орган на ЕАСТ може да приеме решение, с което да изиска от норвежкия регулаторен орган да измени или оттегли решението си. Този срок може да бъде удължен с едновременното съгласие на Надзорния орган на ЕАСТ и на норвежкия регулаторен орган. Норвежкият регулаторен орган изпълнява решението на Надзорния орган на ЕАСТ в срок от един месец и информира Съвместния комитет на ЕИП и Надзорния орган на ЕАСТ за това.“

                              м)

                              Член 49, параграф 6 се заменя със следното:
                              „Член 9 не се прилага по отношение на Кипър, Люксембург, Малта и/или Лихтенщайн.“

                              н)

                              Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 51, но без право на гласуване.“

                  4.

                  Текстът на точка 27 (Регламент (ЕО) № 1775/2005 на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
                  „32009 R 0715: Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1775/2005 (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36), поправен с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, изменен с:

                              —

                                 32010 D 0685: Решение 2010/685/ЕС на Комисията от 10 ноември 2010 г. (ОВ L 293, 11.11.2010 г., стр. 67),

                              —

                                 32012 D 0490: Решение 2012/490/ЕС на Комисията от 24 август 2012 г. (ОВ L 231, 28.8.2012 г., стр. 16).

                        За целите на настоящото споразумение разпоредбите на този регламент се четат със следните адаптации:

                              а)

                              Регламентът не се прилага по отношение на Исландия.

                              б)

                              В член 3, параграф 3 и член 20 думата „Комисия“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния орган на ЕАСТ“.

                              в)

                              „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, посочен в член 28, но без право на гласуване.“

                              г)

                              В член 30 думата „Комисията“ за държавите от ЕАСТ се чете като „Надзорния орган на ЕАСТ“.“

                  5.

                  След точка 45 (Решение 2011/13/ЕС на Комисията) се вмъква следната точка:

                              „46.

                                 32009 R 0713: Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1).
                              За целите на настоящото споразумение разпоредбите на този регламент се четат със следните адаптации:

                                          а)

                                          Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, наричана по-нататък „Агенцията“, и на всички подготвителни органи, включително работни групи, комитети и работни групи на Агенцията, Управителния съвет и Съвета на регулаторите, без право на глас.

                                          б)

                                          Независимо от разпоредбите на протокол 1 към Споразумението, терминът „държава(и) членка(и)“, съдържащ се в регламента, включва допълнително към значението си в регламента и държавите от ЕАСТ.

                                          в)

                                          По отношение на държавите от ЕАСТ, както и когато е подходящо, Агенцията подпомага Надзорния орган на ЕАСТ или Постоянния комитет, според случая, при изпълнението на съответните им задачи.

                                          г)

                                          Разпоредбите относно обвързващите решения на Агенцията, както са посочени в членове 7, 8 и 9, се заменят със следните разпоредби в случаите, засягащи държава от ЕАСТ:

                                                      „i)

                                                      В случаи, засягащи една или повече държави от ЕАСТ, Надзорният съвет на ЕАСТ приема решение с адресати националните регулаторни органи на съответната(ите) държава(и) от ЕАСТ.

                                                      ii)

                                                      Агенцията има право да участва пълноценно в работата на Надзорния орган на ЕАСТ и на неговите подготвителни органи, когато Надзорният орган на ЕАСТ изпълнява по отношение на държавите от ЕАСТ функциите на Агенцията съгласно предвиденото в настоящото споразумение, но без право на гласуване.

                                                      iii)

                                                      Надзорният орган на ЕАСТ има право да участва пълноценно в работата на Агенцията и нейните подготвителни органи, но без право на гласуване.

                                                      iv)

                                                      Агенцията и Надзорният орган на ЕАСТ си сътрудничат тясно при приемането на решения, становища и препоръки.
                                                      Решенията на Надзорния орган на ЕАСТ се приемат в най-кратък срок въз основа на проекти, изготвени от Агенцията по нейна инициатива или по искане на Надзорния орган на ЕАСТ.
                                                      Когато изготвя проект за Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с настоящия регламент, Агенцията информира Надзорния орган на ЕАСТ. Надзорният орган на ЕАСТ определя срок, в рамките на който националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ могат да изразят своето мнение по въпроса, като се отчитат напълно степента на спешност, неговият характер, сложността му и възможните последици.
                                                      Националните регулаторни органи на държави от ЕАСТ могат да поискат от Надзорния орган на ЕАСТ да преразгледа решението си. Надзорният орган на ЕАСТ препраща това искане на Агенцията. В този случай Агенцията разглежда възможността за изготвяне на нов проект за Надзорния орган на ЕАСТ и изпраща отговор в най-крати срокове.
                                                      В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля решение, паралелно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.

                                                      v)

                                                      В случай на несъгласие между Агенцията и Надзорния орган на ЕАСТ във връзка с прилагането на тези разпоредби, като вземат предвид неотложността на въпроса, в най-кратък срок директорът на Агенцията и колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ провеждат заседание с цел постигане на съгласие. Ако не бъде постигнато съгласие, директорът на Агенцията или колегиумът на Надзорния орган на ЕАСТ могат да отправят искане към договарящите се страни да отнесат въпроса до Съвместния комитет на ЕИП, който го разглежда в съответствие с член 111 от настоящото споразумение, който се прилага mutatis mutandis. В съответствие с член 2 от Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 1/94 от 8 февруари 1994 г. относно приемане на процедурни правила на Съвместния комитет на ЕИП (17) при спешни обстоятелства всяка договаряща се страна може да отправи искане за незабавно провеждане на заседание. Независимо от настоящия параграф, всяка договаряща се страна може по всяко време по своя инициатива да отнесе въпроса за разглеждане от Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 5 или член 111 от настоящото споразумение.

                                                      vi)

                                                      Всяка държава от ЕАСТ и всяко физическо или юридическо лице може да заведе съдебно производство пред Съда на ЕАСТ срещу Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с членове 36 и 37 от Споразумението за надзор и съд.“

                                          д)

                                          В член 12 се добавя следното:
                                          „Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на Управителния съвет, но без право на гласуване. Процедурните правилници на Управителния съвет позволяват пълноправното участие на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ.“

                                          е)

                                          В член 14 се добавя следното:
                                          „Националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в Съвета на регулаторите и във всички подготвителни органи на Агенцията. Те нямат право на гласуване в Съвета на регулаторите. Вътрешният процедурен правилник на Съвета на регулаторите позволява пълноправното участие на националните регулаторни органи на държавите от ЕАСТ.“

                                          ж)

                                          Разпоредбите на член 19 се заменят със следното:
                                          „Ако жалбата се отнася до решение на Агенцията, свързано с разногласие, което засяга и националните регулаторни органи на една или повече държави от ЕАСТ, Апелативният съвет кани засегнатите национални регулаторни органи на държавата(ите) от ЕАСТ да представят в определен срок становища относно изявления на страни, които са засегнати от производството по обжалване. Националните регулаторни органи на засегнатата(ите) държава(и) от ЕАСТ имат право на устни изказвания. В случаите, в които Агенцията изменя, спира действието или оттегля решение, паралелно на решение, прието от Надзорния орган на ЕАСТ, Агенцията изготвя в най-кратък срок проект със същото действие за Надзорния орган на ЕАСТ.“

                                          з)

                                          Разпоредбите на член 20 не се прилагат в случаите, в които са засегнати една или повече държави от ЕАСТ.

                                          и)

                                          В член 21 се добавя следното:
                                          „Държавите от ЕАСТ участват във финансирането на Агенцията. За тази цел се прилагат процедурите, установени в член 82, параграф 1, буква а) и протокол 32 към Споразумението.“

                                          й)

                                          В член 27 се добавя следното:
                                          „Държавите от ЕАСТ предоставят привилегии и имунитети на Агенцията, които съответстват на съдържащите се в Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.“

                                          к)

                                          В член 28 се добавя следното:
                                          „Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква а) и член 83, параграф 3, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, граждани на държавите от ЕАСТ, ползващи се с пълни права като граждани, могат да бъдат наемани на работа по договор от директора на Агенцията.
                                          Чрез дерогация от член 12, параграф 2, буква д), член 82, параграф 3, буква д) и член 85, параграф 3 от Условията за работа на другите служители езиците, посочени в член 129, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, се считат от Агенцията по отношение на нейния персонал за езици на Съюза, посочени в член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз.“

                                          л)

                                          В член 30, параграф 1 се добавя следното:
                                          „За целите на настоящия регламент, Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, Съвета и Комисията се прилага по отношение на всички документи на Агенцията относно държавите от ЕАСТ.“

                                          м)

                                          В член 32 се добавя следното:
                                          „Представителите на държавите от ЕАСТ участват пълноценно в работата на комитета, създаден с член 32, но без право на гласуване“.“

                  6.

                  След точка 46 (Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета) се вмъква следната точка:

                              „47.

                                 32013 R 0543: Регламент (ЕС) № 543/2013 на Комисията от 14 юни 2013 г. за представяне и публикуване на данни на пазарите за електроенергия и за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1).“

                  7.

                  Текстът на точка 21 (Решение 2003/796/ЕО на Комисията) се заличава.

            Член 2
      Текстовете на регламенти (ЕО) № 713/2009, (ЕО) № 714/2009, (ЕО) № 715/2009, поправени с ОВ L 229, 1.9.2009 г., стр. 29 и ОВ L 309, 24.11.2009 г., стр. 87, и (ЕС) 543/2013, директиви 2009/72/ЕО и 2009/73/ЕО и решения 2010/685/ЕС и 2012/490/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
      Член 3
      Настоящото решение влиза в сила на […] г. или в деня след внасянето на последната нотификация в Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, ако тази дата е по-късна (18).
      Член 4
      Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП на Официален вестник на Европейския съюз.

         Съставено в Брюксел на

               За Съвместния комитет на ЕИП

               Председател

               Секретари на Съвместния комитет на ЕИП

         (1)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 1.

         (2)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 15.

         (3)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 36.

         (4)  ОВ L 163, 15.6.2013 г., стр. 1.

         (5)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 55.

         (6)  ОВ L 211, 14.8.2009 г., стр. 94.

         (7)  ОВ L 293, 11.11.2010 г., стр. 67.

         (8)  ОВ L 231, 28.8.2012 г., стр. 16.

         (9)  ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 1.

         (10)  ОВ L 289, 3.11.2005 г., стр. 1.

         (11)  ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 37.

         (12)  ОВ L 176, 15.7.2003 г., стр. 57.

         (13)  ОВ L 129, 17.5.2011 г., стр. 14.

         (14)  ОВ L 296, 14.11.2003 г., стр. 34.

         (15)  ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.

         (16)  ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.

         (17)  ОВ L 85, 30.3.1994 г., стр. 60.

         (18)  [Без отбелязани конституционни изисквания.] [С отбелязани конституционни изисквания.]


title: 2008/874/ЕО: Решение на Европейската централна банка от 14 ноември 2008 година относно прилагането на Регламент ЕЦБ/2008/11 от 23 октомври 2008 г. относно временни изменения на правилата по отношение на допустимостта на обезпечения (ЕЦБ/2008/15)

text:
               20.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 309/8

      РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

   от 14 ноември 2008 година
   относно прилагането на Регламент ЕЦБ/2008/11 от 23 октомври 2008 г. относно временни изменения на правилата по отношение на допустимостта на обезпечения
   (ЕЦБ/2008/15)
   (2008/874/ЕО)
   ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 105, параграф 2, първо тире и член 110,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34.1, второ тире, във връзка с първото тире от член 3.1 и член 18.2,
   като взе предвид член 8 от Регламент ЕЦБ/2008/11 от 23 октомври 2008 г. относно временни изменения на правилата по отношение на допустимостта на обезпечения,
   Като има предвид, че:

               (1)

               На 15 октомври 2008 г. Управителният съвет на Европейската централна банка (ЕЦБ) реши да допусне временно вземания по кредити, произтичащи от синдикирани заеми, уредени по правото на Англия и Уелс, като допустимо обезпечение за целите на операциите на паричната политика на Евросистемата. На 23 октомври 2008 г. Управителният съвет приведе в сила решението си като прие Регламент ЕЦБ/2008/11 (1).

               (2)

               Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент ЕЦБ/2008/11, по отношение на синдикирани заеми, уредени по правото на Англия и Уелс, общият брой на приложимите правни режими за мобилизиране на такива заеми не може да бъде повече от три. Правната сложност, присъща на мобилизирането на синдикирани заеми в случаите, когато могат да се прилагат до три различни правни режима, изисква извършването на правна оценка и оценка на риска от националните централни банки на държавите-членки, които са приели еврото (наричани по-долу „НЦБ“), когато предоставят ликвидност срещу такова обезпечение.

               (3)

               Правната сложност, присъща на мобилизирането на горепосочените заеми, изисква приемането на критерии за прилагане, свързани с приемането на синдикирани заеми, уредени по правото на Англия и Уелс, като допустимо обезпечение,

         РЕШИ:
   Член 1
   Определения
   За целите на настоящото решение:

               —

               „обща документация“ означава приложение I към Насоки ЕЦБ/2000/7 от 31 август 2000 г. относно инструментите и процедурите на паричната политика на Евросистемата (2),

               —

               „синдикирани заеми“ означава вземания по кредити, съответстващи на дялове на участваща в синдикат институция в синдикирани заеми, посочени в глава 6.2.2. от общата документация и уредени по правото на Англия и Уелс.

         Член 2
   Мобилизационни техники за синдикирани заеми
   1.   НЦБ мобилизира синдикирани заеми пряко от съответните свои контрагенти в съответствие с релевантните национални процедури на НЦБ за вземания по кредити. Мобилизационните споразумения се уреждат по правото на държава-членка, принадлежаща към еврозоната.
   2.   Глава 6.6. от общата документация не се прилага за мобилизирането на синдикирани заеми.
   Член 3
   Прехвърляемост на заеми
   Само изцяло прехвърляеми синдикирани заеми са допустими. За целите на четвъртото тире от допълнение 7 от общата документация, синдикираните заеми не се разглеждат като напълно прехвърлими и способни да бъдат мобилизирани без ограничения като обезпечение за кредитни операции на Евросистемата, освен ако споразумението за заем безусловно позволява:

               i)

               на заемодателя да наложи тежест, прехвърли или създаде по друг начин право на обезпечение („право на гаранция“) върху своите права с цел гарантиране на задълженията на този заемодател към дадена НЦБ; и

               ii)

               на съответната НЦБ да се удовлетвори от правото си на обезпечение върху този заем чрез събиране на плащания по заема пряко или непряко от основния длъжник и чрез прехвърляне на заема на банка или финансова институция или на фонд на доверително управление или друго лице, което извършва редовно или е създадено за целите на подготвяне или емитиране, закупуване или инвестиране в заеми, ценни книжа или други финансови активи.

         Член 4
   Уведомяване на длъжника
   1.   Контрагентът е задължен да уведоми длъжника по споразумение за синдикиран заем за мобилизирането на синдикирания заем като обезпечение преди или незабавно след мобилизирането на този заем. Уведомяването се извършва в съответствие с приложимите процедури, както е определено в споразумението за синдикиран заем.
   2.   Параграф 1 се прилага без да се засяга правото на съответната НЦБ да уведоми длъжника.
   Член 5
   Удостоверение за вписване
   Контрагентите предоставят на съответната НЦБ копие от потвърждението, получено от Регистъра на компаниите на Англия и Уелс (Registrar of Companies of England and Wales), че в Камарата на компаниите (Companies House) е вписано мобилизиране на синдикиран заем.
   Член 6
   Представяне от контрагента на писмо за становище по фактически въпроси (diligence letter), изготвено от външен правен консултант
   Преди мобилизиране на синдикирани заеми, контрагентите представят на съответната НЦБ писмо за становище по фактически въпроси (diligence letter) от външен правен консултант, разглеждащо по начин и във форма, задоволителни за Евросистемата, определени фактически въпроси, тъй като те могат да бъдат доразвивани периодично от ЕЦБ и публикувани на нейния уебсайт.
   Член 7
   Дружества със специална цел като длъжници
   1.   Дружество със специална цел (ДСЦ) е допустим длъжник по синдикиран заем само ако i) ДСЦ е бенефициер на гаранция, която е издадена от нефинансово предприятие, допустимо като гарант по смисъла на глава 6.2.2. от общата документация; ii) гаранцията отговаря на изискванията, посочени в глава 6.3.3. от общата документация; и iii) съответната НЦБ е законово оправомощена да се удовлетвори от гаранцията след мобилизирането на синдикирания заем.
   2.   Вземания по кредити, произтичащи от синдикирани заеми с ДСЦ като длъжници, са допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата само ако ДСЦ и гарантът са установени в еврозоната.
   3.   Изискването за предоставяне на правно потвърждение, както е предвидено в глава 6.3.3. от общата документация, се прилага също, когато длъжникът е ДСЦ, което се ползва от гаранция в съответствие с параграф 1.
   Член 8
   Валутна деноминация
   За целите на глава 6.2.2. от общата документация, синдикираните заеми се считат за деноминирани в евро само доколкото съответното споразумение за заем не позволява на длъжника или на действащия от негово име агент, да променят валутата, в която синдикираният заем е деноминиран или платим, по всяко време преди матуритета на съответната кредитна операция на Евросистемата.
   Член 9
   Изключване на прихващане или насрещно вземане
   Синдикираните заеми представляват допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата, ако съответното споразумение за синдикиран заем включва изрична разпоредба, съгласно която всички плащания, за които длъжникът отговаря, се извършват без всякакви приспадания за прихващане или насрещно вземане.
   Член 10
   Ограничения за реализация на обезпечение
   1.   Синдикирани заеми, съдържащи договорни разпоредби, изискващи мнозинство от заемодателите за приемане на решения от синдиката по отношение на длъжника, са допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата.
   2.   Споразумения за синдикиран заем, съдържащи договорни разпоредби, които позволяват определени условия от съответното споразумение за синдикиран заем да бъдат изменени или отменени със съгласието на мнозинство от заемодателите, са допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата, при условие обаче, че споразумението за заем не предвижда, че могат да се взимат решения с мнозинство по отношение на: i) удължаване на датата за плащане на която и да е сума, дължима по споразумението; или ii) намаляване на маржа или на сумата за което и да е плащане на главница или лихва; или iii) промяна на принципа, че всяко задължение на заемодателя е самостоятелно.
   3.   Синдикирани заеми с участието на обслужващ агент за събирането и разпределението на плащания са допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата само, когато обслужващият агент е кредитна институция с минимален дългосрочен рейтинг „А-“ от Fitch или Standard & Poor’s, или „А3“ от Moody’s или „AL“ от DBRS.
   Член 11
   Клаузи за замяна на заемодател
   Синдикиран заем, съдържащ договорни разпоредби, позволяващи на длъжника да замени заемодател за остатъка от заема, е допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата само когато, преди мобилизацията, контрагентът предоставя на съответната НЦБ изпълнимо право на обезпечение върху правото на контрагента да получи парични средства по отношение на такава замяна.
   Член 12
   Разкриване на поверителна информация
   Синдикираният заем представлява допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата само, ако споразумението за синдикиран заем позволява на заемодател да разкрие поверителна информация на централна банка от Евросистемата във връзка с всяко налагане на тежест, прехвърляне или право на обезпечение, създадено от заемодателя върху неговите права по споразумението, с цел обезпечаване на задълженията на този заемодател към централна банка от Евросистемата.
   Член 13
   Данъчно облагане и обезщетение
   1.   Синдикиран заем представлява допустимо обезпечение за кредитни операции на Евросистемата само ако контрагентът изпълнява условията, установени в настоящия член.
   2.   Контрагентът предоставя потвърждение от данъчен консултант от Обединеното кралство, че: а) от длъжника не се изисква да задържи данъка при източника на Обединеното кралство в резултат на всяко прехвърляне по английското или друго право на правото на ползване (beneficial ownership) на заетите активи на НЦБ; или б) от длъжника се изисква да задържи данъка при източника на Обединеното кралство в резултат на това прехвърляне на правото на ползване (beneficial ownership) на НЦБ, но НЦБ може да се възползва от данъчната спогодба между Обединеното кралство и юрисдикцията на НЦБ, така че след издаване на указание от Службата за приходи и мита (Her Majesty’s Revenue & Customs) (HMRC) по съответния договор, длъжникът е оправомощен да извършва лихвени плащания в полза на НЦБ с изключение на удържане на данък на Обединеното кралство, а НЦБ е оправомощена да възстанови удържания преди това данък при източника; или в) от длъжника се изисква да задържи данъка при източника на Обединеното кралство в резултат на такова прехвърляне на правото на ползване (beneficial ownership) на НЦБ, като НЦБ не може да се възползва от данъчната спогодба между Обединеното кралство и юрисдикцията на НЦБ или от друго освобождаване.
   3.   Когато данъчен консултант от Обединеното кралство потвърди, че прехвърлянето на правото на ползване (beneficial ownership) на заетия актив на НЦБ попада в случаите по букви б) или в) на горния параграф 2, от контрагента се изисква да се съгласи да обезщети НЦБ за данъка при източника на Обединеното кралство, който е удържан от длъжника (и не е сумиран, съгласно споразумението за синдикиран заем), и за всички неблагоприятни последици за паричния поток, възникнали от данък при източника на Обединеното кралство, който първоначално е задържан от и впоследствие е възстановен на НЦБ.
   4.   Контрагентът поема цялата отговорност за уведомяване на длъжника за всяко прехвърляне на правото на ползване (beneficial ownership) на заетия актив на НЦБ, което има за последица изискването длъжникът да удържи данък при източника на Обединеното кралство (или да удържи данък при източника на Обединеното кралство при различна ставка).
   5.   Контрагентът поема всички разходи по всяка гербова такса на Обединеното кралство (UK stamp duty), както и съответно всяка глоба и лихва по него, които са платими в резултат на всяко прехвърляне по английското или друго право на правото на ползване (beneficial ownership) на заетия актив и които НЦБ основателно смята, че следва да се платят, за да може НЦБ да представи заетия актив като доказателство пред английски съд или да използва заетия актив за други цели в Обединеното кралство. Контрагентът също поема всички разходи по всеки гербов резервен данък на Обединеното кралство (UK stamp duty reserve tax), който е платим в резултат на всяко такова прехвърляне, ако е приложим.
   6.   Контрагентът предоставя потвърждение от съответен данъчен консултант в юрисдикциите, които контрагентът счита за приложими, така че от длъжника да не се изисква да задържи данък при източника, който не е на Обединеното кралство, в резултат на всяко прехвърляне по английското или друго право на правото на ползване (beneficial ownership) на заетия актив на НЦБ, и че всяко такова прехвърляне няма да предизвика задължение за гербова такса или такса за прехвърляне, които не са на Обединеното кралство (non-UK stamp or transfer duty).
   7.   Контрагентът обезщетява напълно съответната НЦБ по отношение на хонорари дължими на обслужващия агент или агента по плащането, или други такси и разходи, свързани с администрирането на заема.
   Член 14
   Заключителни разпоредби
   1.   Настоящото решение влиза в сила на 17 ноември 2008 г.
   2.   Настоящото решение се прилага до 30 ноември 2008 г.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 14 ноември 2008 година.

            Председател на ЕЦБ

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ОВ L 282, 25.10.2008 г., стр. 17.

      (2)  ОВ L 310, 11.12.2000 г., стр. 1.


title: 2009/153/ЕО, Евратом: Решение на Съвета и на Комисията от 16 февруари 2009 година относно сключване на протокол към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и Румъния към Европейския съюз

text:
               24.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 51/8

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА И НА КОМИСИЯТА

   от 16 февруари 2009 година
   относно сключване на протокол към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и Румъния към Европейския съюз
   (2009/153/ЕО, Евратом)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   И КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 310 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, второ изречение и член 300, параграф 3, втора алинея от него,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 101, втора алинея от него,
   като взеха предвид Акта за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 6, параграф 2 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид съгласието на Европейския парламент (1),
   като взеха предвид одобрението на Съвета съгласно член 101 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Протоколът към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и Румъния към Европейския съюз, бе подписан от името на Общността на 15 юли 2008 г. в съответствие с Решение 2008/800/ЕО на Съвета (2).

               (2)

               Протоколът следва да бъде сключен,

         РЕШИХА:
   Член 1
   Протоколът към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, за да се вземе предвид присъединяването на Република България и Румъния към Европейския съюз, се одобрява с настоящото от името на Европейската общност, Европейската общност за атомна енергия и държавите-членки.
   Член 2
   Председателят на Съвета депозира инструментите за одобрение, предвидени в член 12, параграф 2 от протокола, от името на Европейската общност и нейните държави-членки. В същото време председателят на Комисията предава тези инструменти от името на Европейската общност за атомна енергия.

      Съставено в Брюксел на 16 февруари 2009 година.

            За Съвета

            Председател

         O. LIŠKA

            За Комисията

            Председател

         José MANUEL BARROSO

      (1)  Съгласие от 16 декември 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  ОВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 45.


title: 2014/837/ЕС: Решение на Съвета от 27 ноември 2014 година за определяне на някои преки финансови последици, възникнали в резултат на прекратяването на участието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон

text:
               28.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 343/17

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 27 ноември 2014 година
   за определяне на някои преки финансови последици, възникнали в резултат на прекратяването на участието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон

      (2014/837/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Протокол № 36 относно преходните разпоредби (наричан по-долу„Протокол № 36“), приложен към Договора за Европейския съюз, към Договора за функционирането на Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 10, параграф 4, трета алинея от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно Протокол № 36 Обединеното кралство е имало възможност да нотифицира Съвета до 31 май 2014 г., че не приема правомощията на Комисията и на Съда, въведени с Договора от Лисабон по отношение на актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, които са били приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон.

               (2)

               С писмо до председателя на Съвета от 24 юли 2013 г. Обединеното кралство нотифицира Съвета, че не приема правомощията на Комисията и на Съда, въведени с Договора от Лисабон в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси. Вследствие на това съответните актове в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси престават да се прилагат спрямо Обединеното кралство от 1 декември 2014 г.

               (3)

               Обединеното кралство може да нотифицира желанието си да участва в актовете, чието прилагане към него е прекратено.

               (4)

               Обединеното кралство изрази намерение да нотифицира желанието си да участва в някои от тези актове.

               (5)

               В съответствие с член 10, параграф 4, втора алинея от Протокол № 36 Съветът следва да определи, по предложение на Комисията, необходимите произтичащи и преходни мерки. Съветът може също така, на основание на член 10, параграф 4,трета алинея, да приеме решение, съгласно което Обединеното кралство следва да понесе финансовите последици, които необходимо и неизбежно произтичат от прекратяването на участието му в тези актове.

               (6)

               Тъй като Обединеното кралство не е нотифицирало Съвета за желанието си да участва в решения 2008/615/ПВР (1) и 2008/616/ПВР на Съвета (2) и в Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета (3) (по-долу наричани заедно „решенията Прюм“), те ще престанат да се прилагат по отношение на Обединеното кралство от 1 декември 2014 г. Въпреки това, като се имат предвид практическото и оперативното значение на решенията „Прюм“ за Съюза във връзка с обществената сигурност, и по-специално по отношение на правоприлагането и предотвратяването, разкриването и разследването на престъпления, Съветът реши с Решение 2014/836/ЕС (4) Обединеното кралство да извърши обстоен анализ на въздействието, ползите и разходите, за да направи оценка на преимуществата и практическите ползи от повторното присъединяване на Обединеното кралство към решенията „Прюм“ и необходимите стъпки за тази цел, резултатите от който анализ да бъдат публикувани до 30 септември 2015 г. Ако резултатите от този анализ са положителни, до 31 декември 2015 г. Обединеното кралство ще вземе решение за това дали да нотифицира Съвета, в рамките на следващите четири седмици, желанието си да участва в решенията „Прюм“, в съответствие с член 10, параграф 5 от Протокол № 36.

               (7)

               На Обединеното кралство са отпуснати средства от програма „Предотвратяване и борба с престъпността“, създадена с Решение 2007/125/ПВР на Съвета (5), за два проекта, свързани с решения 2008/615/ПВР и 2008/616/ПВР, първия относно прилагането от Обединеното кралство на обмена на ДНК данни в рамките на Договора от Прюм, с максимално съфинансиране от 961 019 EUR, предоставено на Министерството на вътрешните работи, и втория за оценка във връзка с дактилоскопичните отпечатъци от Обединеното кралство в рамките на Договора от Прюм, с максимално съфинансиране от 547 836 EUR, предоставено на Министерството на вътрешните работи. Това възлиза на обща сума от 1 508 855 EUR.

               (8)

               Ако Обединеното кралство не спази някой от сроковете, предвидени в член 2 от Решение 2014/836/ЕС, или реши да не участва в решенията „Прюм“, то следва да възстанови, като пряка финансова последица, която необходимо и неизбежно произтича от прекратяването на неговото участие в решенията от Прюм, действително платените от Комисията суми като участие от общия бюджет на Съюза за прилагането на тези решения.

               (9)

               В съответствие с член 10, параграф 4, трета алинея от Протокол № 36 Обединеното кралство участва в приемането на настоящото решение и е обвързано от него,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В случай че Обединеното кралство не спази някой от сроковете, предвидени в член 1 от Решение 2014/836/ЕС, или реши да не участва в решенията „Прюм“, то възстановява в общия бюджет на Съюзa сумите до размер от 1 508 855 EUR, получени в рамките на програмата „Предотвратяване и борба с престъпността“.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила на 1 декември 2014 г.

      Съставено в Брюксел на 27 ноември 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         A. GIACOMELLI

      (1)  Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1).

      (2)  Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12).

      (3)  Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно акредитацията на структури, предоставящи услуги във връзка с криминалистичните анализи и извършващи лабораторни дейности (ОВ L 322, 9.12.2009 г., стр. 14).

      (4)  Решение 2014/836/ЕС на Съвета от 27 ноември 2014 г. за определяне на някои произтичащи и преходни мерки във връзка с прекратяването на участието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон (вж. страница 11 от настоящия брой на Официален вестник).

      (5)  Решение 2007/125/ПВР на Съвета от 12 февруари 2007 г. за създаване за периода 2007—2013 г., като част от Общата програма за сигурност и опазване на свободите, на специална програма „Предотвратяване и борба с престъпността“ (ОВ L 58, 24.2.2007 г., стр. 7).


title: Решение на Съвета от 20 септември 2011 година за назначаване на член и на заместник-член от Малта в Управителния съвет на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд

text:
               22.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 278/2

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 20 септември 2011 година
   за назначаване на член и на заместник-член от Малта в Управителния съвет на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд
   (2011/0000/)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1365/75 на Съвета от 26 май 1975 г. относно създаването на Европейска фондация за подобряване на условията на живот и труд (1), и по-специално член 6 от него,
   като взе предвид списъците с кандидати, представени от правителствата на държавите-членки, организациите на работниците и организациите на работодателите,
   като има предвид, че:

               (1)

               С решения от 22 ноември 2010 г. (2) и 7 март 2011 г. (3) Съветът назначи членовете и заместник-членовете на Управителния съвет на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд за периода от 1 декември 2010 г. до 30 ноември 2013 г., с изключение на някои членове и заместник-членове.

               (2)

               Правителството на Малта представи кандидатури за две свободни места,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   За член и за заместник-член на Управителния съвет на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд за периода до 30 ноември 2013 г. се назначават:
   I.   ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ПРАВИТЕЛСТВАТА

               Държава

               Член

               Заместник-член

               Малта

               г-н Noel VELLA

               г-жа Sylvia GAUCI

         Член 2
   Членовете и заместник-членовете, чиито кандидатури все още не са представени, ще бъдат назначени от Съвета на по-късна дата.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 20 септември 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         M. SAWICKI

      (1)  ОВ L 139, 30.5.1975 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 322, 27.11.2010 г., стр. 8.

      (3)  ОВ C 83, 17.3.2011 г., стр. 4.


title: 2010/812/ЕС: Решение на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 година за мобилизирането на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията в съответствие с точка 28 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (заявление EGF/2010/023 ES/Lear от Испания)

text:
               28.12.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 342/24

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 15 декември 2010 година
   за мобилизирането на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията в съответствие с точка 28 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (заявление EGF/2010/023 ES/Lear от Испания)
   (2010/812/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (1), и по-специално точка 28 от него,
   като взеха предвид Регламент (ЕО) № 1927/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаване на Европейски фонд за приспособяване към глобализацията (2), и по-специално член 12, параграф 3 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) е създаден с цел да се предоставя допълнителна помощ на работниците, съкратени в резултат на значими структурни промени в моделите на световната търговия вследствие на глобализацията, и да ги подпомага при повторното им професионално интегриране на пазара на труда.

               (2)

               Обхватът на ЕФПГ беше разширен по отношение на подадените след 1 май 2009 г. заявления, за да се включи помощта за работниците, чието съкращаване е пряк резултат от глобалната финансова и икономическа криза.

               (3)

               С Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. се дава възможност за мобилизиране на средства от ЕФПГ в рамките на годишния таван от 500 милиона евро.

               (4)

               На 23 юли 2010 г. Испания подаде заявление за мобилизиране на средства от ЕФПГ във връзка със съкращенията в предприятие Lear, към което предостави допълнителна информация на 10 август 2010 г. Заявлението отговаря на изискванията за определяне на финансовото участие, установени в член 10 от Регламент (ЕО) № 1927/2006. По тази причина Комисията предлага да бъдат мобилизирани средства в размер на 382 200 EUR.

               (5)

               Поради това следва да се мобилизират средства от ЕФПГ за предоставянето на финансово участие във връзка с подаденото от Испания заявление,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2010 година се мобилизират средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията за осигуряването на 382 200 EUR под формата на бюджетни кредити за поети задължения и за плащания.
   Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Страсбург на 15 декември 2010 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. BUZEK

            За Съвета

            Председател

         O. CHASTEL

      (1)  ОВ C 139, 14.6.2006 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 406, 30.12.2006 г., стр. 1.


title: Решение 2012/325/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за удължаване на мандата на специалния представител на Европейския съюз за Судан и Южен Судан

text:
               26.6.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 165/49

         РЕШЕНИЕ 2012/325/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 25 юни 2012 година
   за удължаване на мандата на специалния представител на Европейския съюз за Судан и Южен Судан
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28, член 31, параграф 2 и член 33 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 11 август 2010 г. Съветът прие Решение 2010/450/ОВППС (1) за назначаване на г-жа Rosalind MARSDEN за специален представител на Европейския съюз (СПЕС) за Судан.

               (2)

               На 1 август 2011 г. Съветът прие Решение 2011/499/ОВППС (2), с което мандатът и наименованието на СПЕС бяха изменени предвид обявената независимост на Южен Судан. Мандатът на СПЕС изтича на 30 юни 2012 г.

               (3)

               Мандатът на СПЕС следва да бъде удължен с още 12 месеца.

               (4)

               СПЕС ще изпълнява мандата си в обстановка, която може да се влоши и да възпрепятства постигането на целите на външната дейност на Съюза, установени в член 21 от Договора,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Специален представител на Европейския съюз
   Мандатът на г-жа Rosalind MARSDEN като СПЕС за Судан и Южен Судан се удължава до 30 юни 2013 г. Мандатът на СПЕС може да бъде прекратен предсрочно, ако Съветът вземе решение за това по предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП).
   Член 2
   Цели на политиката
   Мандатът на СПЕС се основава на целите на политиката на Съюза по отношение на Судан и Южен Судан, а именно взаимодействие с техните правителства, с Африканския съюз (АС) и с Организацията на обединените нации (ООН), както и с други заинтересовани страни на национално, регионално и международно равнище с оглед постигането на мирно съвместно съществуване между Судан и Южен Судан въз основа на принципа на две жизнеспособни, мирни и процъфтяващи държави. Целите на политиката на Съюза включват активен принос за разрешаването на всички неуредени въпроси, свързани с Всеобхватното мирно споразумение (ВМС) и с периода след изтичането на ВМС, както и съдействие на страните в прилагане на договореното; подкрепа на усилията за стабилизиране на нестабилната гранична зона между Севера и Юга; насърчаване на институционалното изграждане и стимулиране на стабилността, сигурността и развитието в Южен Судан; улесняване на намирането на политическо решение на конфликта в Дарфур; насърчаване на усилията за разрешаване на конфликта в провинции Южен Кордофан и Сини Нил; насърчаване на демократичното управление, отчетността и зачитането на правата на човека, включително сътрудничество с Международния наказателен съд; увеличаване на ангажимента в Източен Судан; и подобряване на достъпа до хуманитарна помощ на цялата територия на Судан и Южен Судан.
   Освен това мандатът на СПЕС се основава на целта на политиката на Съюза за принос към смекчаване и премахване на заплахите за стабилността на Южен Судан и на по-широкия регион, произтичащи от Божията армия на съпротивата (LRA).
   Член 3
   Мандат
   За постигане на целите на политиката мандатът на СПЕС е:

               а)

               да осъществява връзка с правителството на Судан, правителството на Южен Судан, политическите партии на Судан и Южен Судан, въоръжените и бунтовническите движения в Судан и Южен Судан, както и организациите на гражданското общество и неправителствените организации с цел осъществяване на целите на политиката на Съюза;

               б)

               да поддържа тясно сътрудничество с ООН, включително Мисията на ООН в Южен Судан (UNMISS), Временните сили за сигурност на ООН за Абией (UNISFA) и специалния пратеник на ООН, с АС, и по-специално Групата на високо равнище на АС по изпълнението на договореностите за Судан (AUHIP), със смесената операция на ООН/АС в Дарфур (UNAMID), с Лигата на арабските държави, с Междуправителствения орган за развитие и с други водещи регионални и международни заинтересовани страни;

               в)

               да представлява ЕС и да утвърждава целите и позициите на неговата политика на международни и публични форуми, според необходимото;

               г)

               да допринася за насърчаване на съгласуваността и ефективността на политиката на Съюза към Судан и Южен Судан, като същевременно насърчава последователния международен подход към двете държави;

               д)

               да допринася за международните усилия за посредничество на AUHIP с цел улесняване на постигането на споразумение между Судан и Южен Судан по неуредени въпроси, свързани с периода след изтичането на ВМС, и намиране на приобщаващо политическо решение на продължаващия конфликт в провинции Южен Кордофан и Сини Нил;

               е)

               да подкрепя изпълнението на договорените в рамките на ВМС въпроси и евентуалното изпълнение на споразумения по въпроси след прилагането на ВМС;

               ж)

               да насърчава изграждането на институции в Южен Судан;

               з)

               да допринася за международните усилия за улесняване на постигането на всеобхватно, приобщаващо и трайно мирно споразумение за Дарфур и да утвърждава изпълнението на Документа от Доха в тясно сътрудничество с ООН, АС, правителството на Катар и други международни заинтересовани страни, в зависимост от случая;

               и)

               да насърчава зачитането на правата на човека, като поддържа редовни контакти със съответните власти в Судан и Южен Судан, със Службата на прокурора на Международния наказателен съд, със Службата на Върховния комисар по правата на човека и с действащите в региона наблюдатели по правата на човека;

               й)

               да допринася за изпълнението на политиката на Съюза в областта на правата на човека, включително насоките на ЕС относно правата на човека, и по-специално насоките на ЕС относно децата и въоръжените конфликти и относно насилието срещу жени и момичета и борбата с всички форми на дискриминация срещу тях, и на политиката на Съюза по отношение на Резолюция 1325 (2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, включително чрез наблюдение и доклади във връзка с тенденциите в тази област, както и чрез изготвяне на препоръки;

               к)

               да допринася за прилагането на всеобхватен подход на Съюза към Судан и Южен Судан съгласно договореното от Съвета по външни работи на заседанието му от 20 юни 2011 г.;

               л)

               да допринася, в тясно сътрудничество с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), за ангажимента на Съюза с всички заинтересовани страни да се оказва подкрепа на усилията за смекчаване и премахване на заплахите за гражданското население и стабилността на Южен Судан и на по-широкия регион, произтичащи от Божията армия на съпротивата (LRA);

               м)

               да следи и докладва за спазването от различните страни в Судан и Южен Судан на приложимите резолюции на Съвета за сигурност на ООН, и по-специално резолюции 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010), 1990 (2011), 1996 (2011), 2024 (2011), 2046 (2012).

         Член 4
   Изпълнение на мандата
   1.   СПЕС отговаря за изпълнението на мандата, като действа под ръководството на ВП.
   2.   Комитетът по политика и сигурност (КПС) поддържа тесни връзки със СПЕС и е основното му звено за контакт със Съвета. КПС предоставя стратегически насоки и политическо ръководство на СПЕС в рамките на мандата, без да се засягат правомощията на ВП.
   3.   СПЕС работи в тясна координация с ЕСВД и съответните ѝ отдели.
   Член 5
   Финансиране
   1.   Референтната сума, предназначена за покриване на разходите, свързани с мандата на СПЕС, за периода 1 юли 2012 г.—30 юни 2013 г., възлиза на 1 900 000 EUR.
   2.   Управлението на разходите се извършва в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
   3.   Управлението на разходите се урежда с договор между СПЕС и Комисията. СПЕС се отчита пред Комисията за всички направени разходи.
   Член 6
   Формиране и състав на екипа
   1.   В рамките на своя мандат и предоставените финансови средства СПЕС отговаря за формирането на екипа си. Екипът включва експерти по специфични въпроси на политиката и сигурността съобразно изискванията на мандата. СПЕС своевременно предоставя на Съвета и Комисията информация за състава на екипа си.
   2.   Държавите-членки, институциите на Съюза и ЕСВД могат да предлагат командироването на служители, които да работят със СПЕС. Възнаграждението на тези командировани служители се поема съответно от конкретната държава-членка, институция на Съюза или ЕСВД. Експертите, командировани от държавите-членки в институциите на Съюза или в ЕСВД, могат също да бъдат командировани към СПЕС. Договорно наетите членове на международния персонал са граждани на държава-членка.
   3.   Всички командировани служители остават под административното ръководство на изпращащата държава-членка, изпращащата институция на Съюза или ЕСВД и изпълняват задълженията си и действат в интерес на изпълнението на мандата на СПЕС.
   Член 7
   Привилегии и имунитети на СПЕС и неговия персонал
   Привилегиите, имунитетите и допълнителните гаранции, необходими за изпълнението и безпрепятственото провеждане на мисията на СПЕС и членовете на неговия персонал, се договарят с приемащата държава/приемащите държави в зависимост от случая. За тази цел държавите-членки и Комисията оказват необходимото съдействие.
   Член 8
   Сигурност на класифицираната информация на ЕС
   СПЕС и членовете на екипа на СПЕС спазват принципите и минималните стандарти за сигурност, установени с Решение 2011/292/ЕС на Съвета от 31 март 2011 г. относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (3).
   Член 9
   Достъп до информация и логистична подкрепа
   1.   Държавите-членки, Комисията, ЕСВД и Генералният секретариат на Съвета гарантират достъпа на СПЕС до всяка информация от значение за него.
   2.   Делегациите на ЕС и/или държавите-членки, в зависимост от случая, осигуряват логистична подкрепа в региона.
   Член 10
   Сигурност
   В съответствие с политиката на Съюза за сигурността на персонала, разположен извън Съюза за оперативни нужди съгласно дял V от Договора, СПЕС предприема всички разумно приложими мерки съобразно мандата на СПЕС и обстановката от гледна точка на сигурността в географския регион, за който отговаря, за сигурността на целия персонал под прякото ръководство на СПЕС, по-специално като:

               а)

               изготвя съобразен със спецификата на мисията план за сигурност въз основа на насоките от ЕСВД, който включва специфични за мисията физически, организационни и процедурни мерки за сигурност, уреждащи управлението на безопасното придвижване на персонала към и в рамките на района на мисията, както и управлението на инциденти, свързани със сигурността, и който съдържа план на мисията за действие при извънредни обстоятелства и за евакуация;

               б)

               гарантира, че целият персонал, разположен извън Съюза, е застрахован за висок риск съобразно условията в района на мисията;

               в)

               гарантира, че всички членове на екипа на СПЕС, които предстои да бъдат разположени извън Съюза, включително местно наетият персонал, са преминали подходящо обучение за сигурност преди или непосредствено след пристигането си в района на мисията, въз основа на степента на риск, определена от ЕСВД за района на мисията;

               г)

               гарантира, че се изпълняват всички приети препоръки, направени в резултат на извършените редовни оценки на сигурността, и представя на Съвета, ВП и Комисията писмени доклади относно тяхното изпълнение, както и относно други свързани със сигурността въпроси, в рамките на доклада за напредъка и доклада за изпълнението на мандата.

         Член 11
   Доклади
   1.   СПЕС представя редовни устни и писмени доклади на ВП и КПС. При необходимост СПЕС се отчита и пред работните групи на Съвета. Редовните писмени доклади се разпространяват чрез мрежата COREU. По препоръка на ВП или КПС СПЕС може да докладва пред Съвета по външни работи.
   2.   СПЕС редовно докладва на КПС относно ситуацията в Дарфур и ситуацията в Судан и Южен Судан.
   Член 12
   Координация
   1.   СПЕС съдейства за единството, съгласуваността и ефективността на действието на Съюза и оказва подкрепа с цел да се гарантира, че всички инструменти на Съюза и действията на държавите-членки се използват съгласувано с оглед на постигане на целите на политиката на Съюза. Действията на СПЕС се координират с тези на Комисията, както и с действията на други СПЕС в същия регион. СПЕС провежда редовни брифинги за мисиите на държавите-членки и делегациите на Съюза в региона.
   2.   На място се поддържат тесни връзки с ръководителите на делегации на Съюза, включително в Хартум, Джуба, Адис Абеба и Ню Йорк, и с ръководителите на мисии на държавите-членки. Те полагат всички възможни усилия, за да съдействат на СПЕС при изпълнението на мандата му. Освен това СПЕС осъществява връзка с други участници на международно и регионално ниво, представени на място.
   3.   В тясна координация с ръководителя на делегацията на Съюза в Джуба СПЕС предоставя политически насоки на местно равнище на ръководителя на мисията „EUAVSEC—South Sudan“. СПЕС и командващият гражданските операции се консултират взаимно според необходимостта.
   Член 13
   Преглед
   Изпълнението на настоящото решение и неговата съгласуваност с други действия на Съюза в региона подлежат на редовен преглед. В края на декември 2012 г. СПЕС представя на Съвета, ВП и Комисията доклад за напредъка, а в края на мандата си — подробен доклад за изпълнението на мандата.
   Член 14
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 25 юни 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  ОВ L 211, 12.8.2010 г., стр. 42.

      (2)  ОВ L 206, 11.8.2011 г., стр. 50.

      (3)  ОВ L 141, 27.5.2011 г., стр. 17.


title: 2013/521/ЕС: Решение на Съвета от 7 октомври 2013 година за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз

text:
               24.10.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 282/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 7 октомври 2013 година
   за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз
   (2013/521/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съответствие с Решение 2012/649/ЕС на Съвета от 15 октомври 2012 г. (1) Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (наричано по-нататък „Споразумението“) бе подписано на 26 октомври 2012 г. при условие за сключването му на по-късна дата.

               (2)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (2); следователно Обединеното кралство не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (3)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3); следователно Ирландия не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (4)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (5)

               Споразумението следва да бъде одобрено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Споразумението между Европейския съюз и Република Кабо Верде за улесняване на издаването на визи за краткосрочно пребиваване на граждани на Република Кабо Верде и на Европейския съюз (наричано по-долу „споразумението“) се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета извършва от името на Съюза нотификацията, предвидена в член 12, параграф 1 от споразумението (4).
   Член 3
   Комисията, подпомагана от експерти от държавите членки, представлява Съюза в съвместния комитет, създаден съгласно член 10 от споразумението.
   Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 7 октомври 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         J. BERNATONIS

      (1)  ОВ L 288, 19.10.2012 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43.

      (3)  ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20.

      (4)  Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.


title: Решение на Съвета от 22 март 1990 година за сключване на Споразумение между Федерална република Германия и Европейската икономическа общност, от една страна, и Република Австрия, от друга страна, относно сътрудничеството при управлението на водните ресурси в басейна на река Дунав

text:
               11/ 06

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               31

         31990D0160

               L 090/18

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 22 март 1990 година
   за сключване на Споразумение между Федерална република Германия и Европейската икономическа общност, от една страна, и Република Австрия, от друга страна, относно сътрудничеството при управлението на водните ресурси в басейна на река Дунав
   (90/160/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 130т от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като взе предвид Резолюцията на Съвета на Европейските общности и на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 19 октомври 1987 г. относно продължаването и осъществяването на политика и програма за действие на Европейските общности в областта на околната среда (1987—1992 г.) (4) и Четвъртата програма за действие на Европейските общности в областта на околната среда, приложена към тази резолюция, наричана по-долу „Четвърта програма за действие“,
   като има предвид, че Четвъртата програма за действие, като продължение на предишните програми за действие, изброява сред основните си области на дейност наблюдението и контрола с цел подобряване качеството на водите и намаляване на замърсяването;
   като има предвид, че Четвъртата програма за действие набляга на активното участие на Общността и нейните държави-членки в международните дейности за защита на околната среда и придава в този контекст особено значение на двустранните връзки с трети страни;
   като има предвид, че Споразумението между Федерална република Германия и Европейската икономическа общност, от една страна, и Република Австрия, от друга страна, относно сътрудничеството при управлението на водните ресурси в басейна на река Дунав, подписано в Рагенсбург на 1 декември 1987 г., предвижда създаването на Постоянен комитет за управление на водните ресурси, който да направи препоръки на договарящите се страни относно мерките, които трябва да бъдат взети, inter alia, за подобряване на качеството на водните ресурси в басейна на река Дунав, които попадат в обхвата на посоченото споразумение;
   като има предвид, че по отношение на басейна на река Дунав се прилагат петнадесетте директиви, изброени в приложението към окончателния протокол на посоченото споразумение;
   като има предвид, че Общността трябва да одобри споразумението, за да осъществи една от целите на Общността за опазване, защита и подобряване на качеството на околната среда, предвидена в Единния европейски акт;
   като има предвид, че посоченото споразумение беше подписано на 1 декември 1987 г. от името на Общността,
   РЕШИ:
   Член 1
   Споразумението между Федерална република Германия и Европейската икономическа общност, от една страна, и Република Австрия, от друга страна, относно сътрудничеството при управлението на водните ресурси в басейна на река Дунав се одобрява от името на Европейската икономическа общност.
   Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета на Европейските общности следва, от името на Европейската икономическа общност, да депозира инструмента за одобрение, предвиден в член 12 от споразумението. Тъй като Европейската икономическа общност и Федерална република Германия са страни по това споразумение, техните органи следва да координират графиците си така, че инструментите за одобрение да бъдат депозирани едновременно от двете страни.

      Съставено в Брюксел на 22 март 1990 година.

            За Съвета

            Председател

         P. FLYNN

      (1)  ОВ C 98, 19.4.1989 г., стр. 10.

      (2)  ОВ C 256, 9.10.1989 г., стр. 152.

      (3)  ОВ C 298, 27.11.1989 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 328, 7.12.1987 г., стр. 1.