title: Решение (ОВППС) 2015/1130 на Съвета от 10 юли 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран

text:
               11.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 184/18

         РЕШЕНИЕ (ОВППС) 2015/1130 НА СЪВЕТА
   от 10 юли 2015 година
   за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 юли 2010 г. Съветът прие Решение 2010/413/ОВППС (1) относно ограничителни мерки срещу Иран.

               (2)

               На 24 ноември 2013 г. Германия, Китай, Обединеното кралство, Руската федерация, Съединените американски щати и Франция, с подкрепата на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, постигнаха договореност с Иран за Съвместен план за действие, в който се набелязва подход за намиране на дългосрочно цялостно решение на иранския ядрен въпрос. Договорено беше процесът, който води до намирането на такова цялостно решение, да включва като първа стъпка предприемането от двете страни на първоначални, договорени по взаимно съгласие мерки, с продължителност от шест месеца, които да се подновяват по взаимно съгласие.

               (3)

               На 7 юли 2015 г. с Решение (ОВППС) 2015/1099 (2) Съветът реши да продължи изпълнението на мерките по Съвместния план за действие до 10 юли 2015 г.

               (4)

               На 10 юли 2015 г. Германия, Китай, Обединеното кралство, Руската федерация, Съединените американски щати и Франция, с подкрепата на върховния представител на Съюза по въпросите на външната политика и политиката на сигурност, постигнаха договореност с Иран за продължаване на изпълнението на мерките по Съвместния план за действие до 13 юли 2015 г., за да се даде време за продължаване на преговорите с оглед постигането на споразумение по съвместен всеобхватен план за действие.

               (5)

               Спирането на действието на ограничителните мерки на Съюза, посочено в Съвместния план за действие, следва съответно да бъде продължено до 13 юли 2015 г. Съответните договори би трябвало да бъдат изпълнени до посочената дата.

               (6)

               Поради това Решение 2010/413/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Член 26а от Решение 2010/413/ОВППС се заменя със следното:

      „Член 26a
      1.   Действието на забраната, предвидена в член 3a, параграф 1, се спира до 13 юли 2015 г. по отношение на транспорта на ирански суров нефт.
      2.   Действието на забраната, предвидена в член 3a, параграф 2, се спира до 13 юли 2015 г. по отношение на предоставянето на застраховане и презастраховане, свързано с вноса, закупуването или транспорта на ирански суров нефт.
      3.   Действието на забраната, предвидена в член 3б, се спира до 13 юли 2015 г.
      4.   Действието на забраната, предвидена в член 4в, се спира до 13 юли 2015 г. по отношение на златото и благородните метали.
      5.   В член 10, параграф 3 букви a), б) и в) се заменят със следните букви до 13 юли 2015 г.:

                  „a)

                  преводи, дължими по трансакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за селскостопански или хуманитарни цели в размер под 1 000 000 EUR, както и преводи на частни лица в размер под 400 000 EUR се извършват без предварително разрешение. За превод, който надхвърля 10 000 EUR, се уведомява компетентният орган на съответната държава членка;

                  б)

                  за преводи, дължими по трансакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за селскостопански или хуманитарни цели в размер над 1 000 000 EUR, както и преводи на частни лица в размер над 400 000 EUR се изисква предварително разрешение от компетентния орган на съответната държава членка. Съответната държава членка уведомява останалите държави членки за всички случаи, в които е дала разрешение;

                  в)

                  за други преводи в размер над 100 000 EUR се изисква предварително разрешение от компетентния орган на съответната държава членка. Съответната държава членка уведомява останалите държави членки за всички случаи, в които е дала разрешение.“

            6.   В член 10, параграф 4 букви б) и в) се заменят със следните букви до 13 юли 2015 г.:

                  „б)

                  всички други преводи в размер под 400 000 EUR се извършват без предварително разрешение. За превод, който надхвърля 10 000 EUR, се уведомява компетентният орган на съответната държава членка;

                  в)

                  за всички други преводи в размер над 400 000 EUR се изисква предварително разрешение от компетентния орган на съответната държава членка. Счита се, че разрешението е дадено след изтичането на четири седмици, освен ако компетентният орган на съответната държава членка не е възразил в рамките на този срок. Когато бъде отказано разрешение, съответната държава членка уведомява за това останалите държави членки.“

            7.   Действието на забраните, предвидени в член 18б, се спира до 13 юли 2015 г.
      8.   Действието на забраните, предвидени в член 20, параграф 1, букви б) и в) и в член 20, параграф 2 по отношение на Министерството на петрола, включено в списъка в приложение II, се спира до 13 юли 2015 г., доколкото това е необходимо за изпълнението до 13 юли 2015 г. на договори за внос или закупуване на ирански петролни продукти.“

   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 10 юли 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         J. ASSELBORN

      (1)  Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 г. относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 27.7.2010 г., стр. 39).

      (2)  Решение (ОВППС) 2015/1099 на Съвета от 7 юли 2015 г. за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 180, 8.7.2015 г., стр. 4).


title: Решение (ЕС) 2015/2457 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление от Финландия — EGF/2015/005 FI/компютърно програмиране)

text:
               24.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 339/44

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/2457 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 16 декември 2015 година
   за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление от Финландия — EGF/2015/005 FI/компютърно програмиране)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взеха предвид Регламент (ЕС) № 1309/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (2014—2020 г.) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1927/2006 (1), и по-специално член 15, параграф 4 от него,
   като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (2), и по-специално точка 13 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) има за цел да осигурява подкрепа за съкратените работници и самостоятелно заетите лица, чиято дейност е прекратена в резултат на големи структурни промени в моделите на световната търговия вследствие на глобализацията, в резултат на продължаване на световната финансова и икономическа криза или в резултат на нова световна финансова и икономическа криза, както и с цел подпомагане на тяхната реинтеграция на пазара на труда.

               (2)

               В съответствие с предвиденото в член 12 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (3) ЕФПГ не може да надхвърля максимален годишен размер от 150 милиона евро (по цени от 2011 г.).

               (3)

               На 12 юни 2015 г. Финландия подаде заявление EGF/2015/005 FI/компютърно програмиране за финансово участие от страна на ЕФПГ вследствие на съкращения в икономическия сектор, класифициран в разделение 62 на NACE Rev. 2 („Дейности в областта на компютърното програмиране, консултантската дейност и свързаните с тях дейности“) в регионите на ниво 2 по NUTS Länsi-Suomi (FI19), Helsinki-Uusimaa (FI1B), Etelä-Suomi (FI1C) и Pohjois- ja Itä-Suomi (FI1D) във Финландия. То беше допълнено с още информация в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1309/2013. Това заявление отговаря на изискванията за определяне на финансово участие от ЕФПГ, установени в член 13 от Регламент (ЕС) № 1309/2013.

               (4)

               Поради това, за да бъде удовлетворено подаденото от Финландия заявление, следва да бъдат мобилизирани средства за предоставяне на финансово участие от ЕФПГ в размер на 2 623 200 EUR.

               (5)

               За да се сведе до минимум времето за мобилизиране на средства от ЕФПГ, настоящото решение следва да се прилага от датата на приемането му,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2015 година от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията се мобилизират средства за предоставяне на сумата от 2 623 200 EUR под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
   То се прилага от 16 декември 2015 г.

      Съставено в Страсбург на 16 декември 2015 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         N. SCHMIT

      (1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 855.

      (2)  ОВ C 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014—2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).


title: Решение на Комисията от 28 ноември 2011 година за сключване от името на Европейския съюз на Паричното споразумение между Европейския съюз и Княжество Монако

text:
               28.1.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 23/13

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 28 ноември 2011 година
   за сключване от името на Европейския съюз на Паричното споразумение между Европейския съюз и Княжество Монако
   2012/C 23/07
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Решение на Съвета от 25 февруари 2011 г. относно условията за предоговаряне на Паричното споразумение между правителството на Френската република, действаща от името на Европейската общност, и правителството на Негова светлост принца на Монако (1), и по-специално член 4 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Паричното споразумение между правителството на Френската република, действаща от името на Европейската общност, и правителството на Негова светлост принца на Монако (2) (наричано по-нататък „Споразумението“) беше сключено на 26 декември 2001 г.

               (2)

               В заключението си от 10 февруари 2009 г. Съветът покани Комисията да направи преглед на функционирането на съществуващите парични споразумения и да разгледа възможността за увеличаване на таваните на емитиране на монети.

               (3)

               В съобщението си за функционирането на паричните споразумения с Княжество Монако (наричано по-нататък „Монако“), Сан Марино и Ватикана Комисията заключи, че Споразумението в сегашната му форма следва да бъде изменено с цел да се осигури по-подходящ подход в отношенията между Съюза и държавите, подписали парично споразумение.

               (4)

               След Решение на Съвета от 25 февруари 2011 г., и по-специално член 4 от него, Споразумението с Монако беше успешно предоговорено от Франция и Комисията, действащи от името на Съюза. Европейската централна банка (ЕЦБ) присъстваше на всички преговори и даде своето съгласие по въпросите от сферата на своята компетентност.

               (5)

               Комисията представи проекта на предоговореното Споразумение на Комитета по икономически и финансови въпроси (КИФВ) за мнение.

               (6)

               Както ЕЦБ, така и КИФВ не смятат, че споразумението следва да се представя на Съвета,

         РЕШИ:
   Член 1
   С настоящото решение се одобрява споразумението между Европейския съюз и Княжество Монако.
   Текстът на Споразумението е изложен в приложение I.
   Член 2
   С настоящото решение заместник-председателят по икономическите и паричните въпроси и еврото се упълномощава да подпише Споразумението, обвързващо Европейския съюз.
   Член 3
   Споразумението влиза в сила на 1 декември 2011 г. То следва да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Решението влиза в сила на 28 ноември 2011 г.

      Съставено в Брюксел на 28 ноември 2011 година.

            За Комисията

         Olli REHN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 81, 29.3.2011 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 142, 31.5.2002 г., стр. 59.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         ПАРИЧНО СПОРАЗУМЕНИЕ
         между Европейския съюз и Княжество Монако
         ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, представляван от Френската република и Европейската комисия,
         и
         КНЯЖЕСТВО МОНАКО,
         като имат предвид, че:

                     (1)

                     По силата на Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. еврото замени на 1 януари 1999 г. паричните единици на всички държави-членки, участващи в третия етап на Икономическия и паричен съюз, в т.ч. и Франция.

                     (2)

                     Франция и Княжество Монако бяха обвързани преди създаването на еврото посредством двустранни споразумения относно паричния и банковия сектор, и по-специално посредством френско-монакската конвенция за валутен контрол от 14 април 1945 г. и конвенцията, уреждаща отношенията на добросъседство, от 18 май 1963 г.

                     (3)

                     По силата на Решение на Съвета от 31 декември 1998 г. (1) Княжество Монако има право да използва еврото като официална парична единица от 1 януари 1999 г.

                     (4)

                     Европейският съюз, представляван от Френската република заедно с Комисията и Европейската централна банка (ЕЦБ), сключи на 24 декември 2001 г. парично споразумение с Княжество Монако. Конвенцията, уреждаща отношенията на добросъседство между Френската република и Княжество Монако, впоследствие бе съответно актуализирана.

                     (5)

                     По силата на настоящото парично споразумение Княжество Монако има право да продължи да използва еврото като официална парична единица и да присъжда на евробанкнотите и евромонетите статут на законно платежно средство. Разпоредбите на Европейския съюз, посочени в приложението към настоящото споразумение, се прилагат на цялата му територия при условията, предвидени в настоящото споразумение.

                     (6)

                     Княжество Монако следва да гарантира прилагането на общностните разпоредби за евромонети и евробанкноти в рамките на територията си; посочените монети и банкноти следва да бъдат съответно защитени срещу фалшифициране; Княжество Монако следва да предприеме всички мерки, необходими за предотвратяване на фалшифицирането, и да сътрудничи на Комисията, ЕЦБ, Франция и Европейската полицейска служба (Европол) в тази област.

                     (7)

                     Настоящото парично споразумение не ограничава правата на кредитните и другите финансови институции на територията на Княжество Монако в областта на свободата на учредяване и предоставяне на услуги в Европейския съюз. То не ограничава правата на кредитните и другите финансови институции на територията на Европейския съюз в областта на свободата на учредяване и предоставяне на услуги в Княжество Монако.

                     (8)

                     Настоящото споразумение не задължава по никакъв начин ЕЦБ и националните централни банки да включат финансовите инструменти на Княжество Монако в списъка (списъците) на ценни книжа, отговарящи на условията за операциите на паричната политика на Европейската система на централните банки.

                     (9)

                     Без да се засягат задълженията по член 11, шести параграф, дейността на дружествата за управление, предоставящи услуги по управление от името на други лица или по предаване на поръчки, се регулира изключително от правото на Монако. Същите дружества не следва да имат достъп до системите за разплащания и сетълмент на ценните книжа.

                     (10)

                     С цел поддържане на историческите връзки, съществуващи между Франция и Княжество Монако, и на принципите, установени в паричното споразумение от 24 декември 2001 г., Европейският съюз и Княжество Монако поемат задължението да си сътрудничат добросъвестно за осигуряване на ефективно изпълнение на настоящото споразумение в неговата цялост.

                     (11)

                     Създава се съвместен комитет от представители на Княжество Монако, Френската република, Европейската комисия и ЕЦБ, който има за цел да обсъжда прилагането на настоящото споразумение, да определя годишния таван за емитиране на монети съгласно условията, определени в член 3, да обсъжда целесъобразността на минималното съотношение монети за пускане в обращение към номиналната стойност и да оценява взетите от Княжество Монако мерки за транспониране на съответното законодателство на Европейския съюз.

                     (12)

                     Съдът на Европейския съюз следва да бъде компетентния орган за уреждане на споровете, които могат да възникнат от неизпълнение на задължение или непризнаване на разпоредба, предвидена по настоящото споразумение, и за които се установи, че страните не са постигнали предварително съгласие,

               СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
         Член 1
         Княжество Монако има право да използва еврото като своя официална парична единица в съответствие с изменените регламенти (ЕО) № 1103/97 и (ЕО) № 974/98. Княжество Монако присъжда на евробанкнотите и евромонетите статут на законно платежно средство.
         Член 2
         Княжество Монако не емитира банкноти и монети, освен ако условията за това емитиране не са били договорени посредством споразумение с Европейския съюз. Условията за емитиране на евромонети от 1 януари 2011 г. са изложени в членовете по-долу.
         Член 3
         1.   Годишният таван за емитиране на евромонети от Княжество Монако, изразен като стойност, включва:

                     фиксирана част, чийто първоначален размер за 2011 г. е определен на 2 340 000 EUR.

                     променлива част, съответстваща като стойност на средния обем на емитиране на монети на глава от населението във Френската република през година n-1, умножена по броя на жителите на Княжество Монако.

               Съвместният комитет може ежегодно да преразглежда фиксираната част, за да бъдат отчетени както инфлацията — въз основа на хармонизирания индекс на потребителските цени във Франция през година n-1, така и евентуални значими тенденции, оказващи влияние върху пазара на колекционерски евромонети.
         2.   Княжество Монако може също така да емитира специална възпоменателна монета и/или колекционерски монети за отбелязване на важни събития за княжеството. В случай че вследствие на горепосочената специална емисия общият обем на емисиите превиши установения в параграф 1 таван, стойността на същата емисия се отчита като използване на частта, останала под тавана през предходната година, и/или се приспада от тавана за следващата година.
         Член 4
         1.   Емитираните от Княжество Монако евромонети са идентични на монетите, емитирани от приелите еврото държави-членки на Европейския съюз, по отношение на номиналната стойност, статута на законно платежно средство, техническите характеристики, художествените характеристики на общата страна и на националната страна.
         2.   Княжество Монако уведомява предварително Комисията относно проектите на националната страна на своите евромонети, а Комисията от своя страна проверява тяхното съответствие с правилата на Европейския съюз.
         Член 5
         Съгласно член 18 от конвенцията, уреждаща отношенията на добросъседство между Франция и Княжество Монако, от 18 май 1963 г. Франция предоставя на Княжество Монако монетния двор на Париж за сечене на монетите му.
         Член 6
         1.   Обемът на емисията евромонети на Княжество Монако се прибавя към обема на емисията монети на Франция с цел получаване на одобрение от Европейската централна банка за общия обем на емисията на Франция в съответствие с член 128, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
         2.   Не по-късно от 1 септември всяка година Княжество Монако уведомява Френската република относно обема и номиналната стойност на евромонетите, които предвижда да емитира в рамките на следващата година. Княжеството уведомява Комисията и за планираните условия за емисията на същите монети.
         3.   Княжество Монако съобщава посочените в параграф 2 данни за 2011 г. при подписване на настоящото споразумение.
         4.   Без да се засяга емисията на колекционерски монети, Княжество Монако пуска в обращение по номинална стойност най-малко 80 % от ежегодно емитираните евромонети. На всеки пет години Съвместният комитет разглежда целесъобразността на минималната част от монетите, която ще бъде пусната в обращение по номинална стойност, и може да вземе решение да я измени.
         Член 7
         1.   Княжество Монако може да емитира колекционерски евромонети. Те се включват в годишния таван, посочен в член 3. Емисията на колекционерски евромонети на Княжество Монако следва да бъде в съответствие с насоките на Европейския съюз за колекционерски евромонети, по-специално изискващи техническите и художествените характеристики, като и номиналната стойност на посочените евромонети да позволяват разграничаването им от монетите, предназначени за пускане в обращение.
         2.   Колекционерските монети, емитирани от Княжество Монако, не са законно платежно средство в Европейския съюз.
         Член 8
         Княжество Монако взема всички необходими мерки за предотвратяване на фалшифицирането и сътрудничи на Комисията, ЕЦБ, Франция и Европейската полицейска служба (Европол) в дадената област.
         Член 9
         Княжество Монако поема задължението да:

                     а)

                     прилага изброените в приложение А правни актове и правила на Европейския съюз, които се включват в обхвата на член 11, параграф 2 и които се прилагат пряко от Франция, или приетите от Франция разпоредби за въвеждане на споменатите правни актове и правила съгласно член 11, параграфи 2 и 3;

                     б)

                     приеме мерки, равнозначни на изброените в приложение Б правни актове и правила на Европейския съюз, които се прилагат пряко или се въвеждат от държавите-членки, съгласно член 11, параграфи 4, 5, и 6 в следните области:

                                 —

                                 банково и финансово право, както и предотвратяване на изпирането на пари в областите и съгласно условията по член 11,

                                 —

                                 предотвратяване на измама и фалшифициране на монети и други разплащателни средства, различни от монети, медали и отличителни знаци;

                     в)

                     прилага пряко на територията си правните актове и правила на Европейския съюз по отношение на евробанкнотите и евромонетите, както и приетите въз основа на член 133 от Договора за функционирането на Европейския съюзи мерки за използване на еврото като единствена парична единица, освен ако настоящото споразумение изрично не предвижда друго. Комисията предоставя на компетентни органи на Монако списъка на съответните актове и правила посредством Съвместния комитет.

               Член 10
         1.   Кредитните институции и, ако е приложимо, другите финансови институции, на които е разрешено да упражняват дейността си на територията на Княжество Монако, при спазване на условията на член 11, могат да участват в междубанковите системи за сетълмент и разплащания и системите за сетълмент на ценни книжа на Европейския съюз при същите ред и условия, определени за кредитните институции и, ако е приложимо, другите финансови институции на територията на Франция, и с уговорката, че съответстват на условията за достъп до посочените системи.
         2.   Кредитните институции и, ако е приложимо, другите финансови институции на територията на Княжество Монако спазват, съгласно член 11, същите ред и условия за изпълнение на разпоредбите на ЕЦБ в областта на инструментите и процедурите на паричната политика, приети от Banque de France за кредитните институции и, ако е приложимо, другите финансови институции на територията на Франция.
         Член 11
         1.   Правните актове, приети от Съвета в изпълнение на член 129, четвърти параграф от Договора за функционирането на Европейския съюз, заедно с член 5, параграф 4 или член 19, параграф 1 или член 34, параграф 3 от Уставите на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка (наричани по-нататък „Уставите“), правните актове, приети от ЕЦБ в изпълнение на горепосочените правни актове на Съвета или на членове 5, 16, 18, 19, 20, 22 и член 34, параграф 3 от Уставите, както и правните актове, приети от Banque de France за изпълнение на правните актове на ЕЦБ, се прилагат на територията на Княжество Монако. Същото важи за евентуалните изменения на посочените актове.
         2.   Княжество Монако прилага разпоредбите, приети от Франция, за въвеждане на актовете на Съюза по отношение на дейността и контрола на кредитните институции и предотвратяването на системни рискове в системите за плащане и системите за сетълмент на ценните книжа, изброени в приложение А. С тази цел Княжество Монако прилага, на първо място, разпоредбите на френския Code monétaire et financier относно дейността и контрола на кредитните институции, както и нормативните актове, приети за тяхното изпълнение, съгласно френско-монакската конвенция за валутен контрол от 14 април 1945 г. и последващите тълкувателни писма, разменени между правителството на Френската република и правителството на Негова светлост принца на Монако от 18 май 1963 г., 10 май 2001 г., 8 ноември 2005 г. и 20 октомври 2010 г. относно банковото законодателство и, на второ място, разпоредбите на френския Code monétaire et financier за предотвратяването на системни рискове в системите за плащане и системите за сетълмент на ценни книжа.
         3.   Комисията ще нанася изменения в посочения в приложение А списък след всяко изменение на съответните текстове и след всеки новоприет от Европейския съюз текст, като се взема предвид датата на влизане в сила на и на въвеждане на текстовете. Правните актове и правилата, изброени в приложение А, се прилагат от Княжество Монако от момента на въвеждането им във френското законодателство съгласно разпоредбите в параграф 2. При всяко изменение изготвеният списък ще се публикува в Официален вестник на Европейския съюз (ОВЕС).
         4.   Княжество Монако приема мерки, равнозначни на приетите от държавите-членки, за прилагане на актовете на Съюза, необходими за изпълнение на настоящото споразумение и изброени в приложение Б. Съвместният комитет, предвиден по член 13, разглежда равнозначността на мерките, приети от Монако, с тези, приети от държавите-членки, за прилагане на посочените актове на Съюза съгласно определена от него процедура.
         5.   Без да се засяга процедурата, предвидена по параграф 9 от настоящия член, списъкът в приложение Б ще се изменя по решение на Съвместния комитет. С тази цел Комисията уведомява Княжество Монако за разработване на ново законодателство в област, включена в настоящото споразумение, ако смята, че то следва да се добави към списъка, посочен в приложение Б. Институциите и органите на Европейския съюз предоставят на Княжество Монако копие от документите, изготвени на различните етапи от законодателния процес. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз (ОВЕС) измененото приложение Б.
         Съвместният комитет също така взема решение за подходящите и разумни срокове за прилагането на новите правни актове и правила, добавени в приложение Б, от Княжество Монако.
         6.   Княжество Монако предприема мерки с равнозначно действие на директивите на Европейския съюз, изброени в приложение Б, за борба с изпирането на пари съгласно препоръките на Групата за международно финансово действие срещу изпирането на пари (GAFI). Съвместният комитет взема решение за включването на законодателството на Европейския съюз по отношение на борбата срещу изпирането на пари към приложение Б за всеки отделен случай. Отделите за финансово разузнаване на Княжество Монако и на държавите-членки на Европейския съюз активно сътрудничат помежду си в борбата срещу изпирането на пари.
         7.   Кредитните институции и, ако е приложимо, другите финансови институции и другите агенти, декларирали, че извършват дейност на територията на Княжество Монако, подлежат на санкции и дисциплинарни процедури в случай на неспазване на правовите актове, предвидени в горните параграфи. Княжество Монако следи за изпълнението на санкциите, наложени от компетентните органи, съгласно разпоредбите на настоящия член.
         8.   Посочените в първи параграф на настоящия член правови актове, публикувани в ОВЕС, влизат в сила в Княжество Монако на същия ден, на който и в Европейския съюз, а тези, публикувани в Официалния вестник на Френската република (ОВФР) — на същия ден, на който и във Франция. Посочените в първи параграф на настоящия член правови актове от общ характер, непубликувани в ОВЕС или ОВФР, влизат в сила в момента на уведомяване на компетентни органи на Монако. Посочените в първи параграф на настоящия член актове от индивидуален характер се прилагат от момента на уведомяване на получателите им.
         9.   Преди предоставяне на разрешение на инвестиционни дружества, желаещи да се установят на територията на Княжество Монако, за да предлагат инвестиционни услуги, различни от дейностите по управление от името на други лица или по предаване на поръчки, и без да се засягат задълженията, посочени в параграф 6 от настоящия член, Княжество Монако се задължава да вземе мерки с равнозначно действие на действащите правови актове на Съюза, регулиращи споменатите услуги. Чрез дерогация от процедурата, предвидена в параграф 5 от настоящия член, Комисията ще включи тези актове в приложение Б.
         Член 12
         1.   Съдът на Европейския съюз е съдебният орган, притежаващ изключителната компетентност за разрешаването на спорове между страните, които могат да възникнат в резултат на неизпълнение на задължение или нарушаване на разпоредба от настоящото споразумение, и които не могат да бъдат решени в рамките на Съвместния комитет. Страните се задължават да положат всички усилия за разрешаване на споровете по взаимно съгласие в рамките на Съвместния комитет.
         2.   Ако не се постигне споразумение по взаимно съгласие, Европейският съюз, действащ по препоръка на Комисията след становище на Франция и на ЕЦБ в областта на компетенциите ѝ, или Княжество Монако може да сезират Съда, ако при предварителното проучване на Съвместния комитет е установено, че някоя от страните не е изпълнила задължение или не е спазила посочена в настоящото споразумение разпоредба. Решението на Съда е задължително за страните, като те вземат необходимите мерки, за да се съобразят с него в рамките на определения в решението на Съда срок.
         3.   Ако Европейският съюз или Княжество Монако не вземе необходимите мерки, за да се съобрази с решението в рамките на определения срок, другата страна може незабавно да прекрати споразумението.
         4.   Всички въпроси, отнасящи се до валидността на решенията на институциите и органите на Европейския съюз, взети при прилагане на настоящото споразумение, са от изключителната компетенция на Съда на Европейския съюз. В тази връзка всяко физическо или юридическо лице с местожителство на територията на Княжество Монако може да използва начините за обжалване, достъпни на физическите и юридическите лица на територията на Франция, на отнасящи се до тях юридически актове без значение от формата или естеството им.
         Член 13
         1.   Съвместният комитет е съставен от представители на Княжество Монако и Европейския съюз. Съвместният комитет извършва обмен на гледни точки и данни и приема решенията по членове 3, 6 и 11. Той разглежда мерките, взети от Княжество Монако, и полага усилия за разрешаване на евентуални спорове, възникнали вследствие на прилагането на настоящото споразумение. Той приема свой процедурен правилник.
         2.   Делегацията на Европейския съюз включва Европейската комисия, Европейската централна банка и Френската република, която я оглавява. Делегацията на Европейския съюз приема своите правила и процедури с консенсус.
         3.   Делегацията на Монако включва представители, определени от държавния министър, и се оглавява от съветника по въпросите на финансите и икономиката към правителството или негов представител.
         4.   Съвместният комитет заседава най-малко веднъж годишно, както и когато някой от членовете му смята за необходимо с цел комитетът да може да изпълнява определените му с настоящото споразумение функции, най-вече при законодателни промени на европейско, френско и монакско равнище. Председателството се сменя ежегодно между председателя на делегацията на Европейския съюз и председателя на делегацията на Монако. Съвместният комитет взема своите решения с единодушие.
         5.   Секретариатът на Съвместния комитет се състои от две лица, като едното е назначено от председателя на делегацията на Монако, а другото — от председателя на делегацията на Европейския съюз. Секретариатът също взема участие в заседанията на Съвместния комитет.
         Член 14
         Всяка страна може да прекрати настоящото споразумение с едногодишно предизвестие.
         Член 15
         Настоящото споразумение е изготвено на френски език и следва да бъде преведено на всички останали езици на Европейския съюз. Единствено текстът на френски език е автентичен.
         Член 16
         Настоящото споразумение влиза в сила на 1 декември 2011 г.
         Член 17
         Паричното споразумение от 24 декември 2001 г. се отменя от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Позоваванията на споразумението от 24 декември 2001 г. се считат за позовавания към настоящото споразумение.

            Съставено в Брюксел на 29 ноември 2011 година в три оригинала на френски език.

                  За Европейския съюз

               Olli REHN

                  Заместник-председател

               François BAROIN

                  Министър на икономиката, финансите и промишлеността на Френската република

                  За Княжество Монако

               Michel ROGER

                  Държавен министър

         ПРИЛОЖЕНИЕ А

            Законодателство в областта на банковото дело и финансите

         Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 година относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции за разпоредби, приложими към кредитните институции, ОВ L 372, 31.12.1986 г., стр. 1.
         изменена с:
         Директива 2001/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година за изменение на директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 86/635/ЕИО относно правилата за оценка на годишните счетоводни и консолидираните отчети на някои видове дружества, както и на банките и на някои други финансови институции, ОВ L 283, 27.10.2001 г., стр. 28.
         Директива 2003/15/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 година за изменение на директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО, 86/635/ЕИО и 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните и консолидираните счетоводни отчети на някои видове дружества, банки и други финансови институции и застрахователни предприятия, ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 16.
         Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, Директива 83/349/ЕИО на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети, Директива 86/635/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции и Директива 91/674/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия, ОВ L 224, 16.8.2006 г., стр. 1.
         Директива 89/117/ЕИО на Съвета от 13 февруари 1989 година относно задълженията на клоновете на кредитни институции и на финансови институции, установени в държава-членка, чиито главни управления се намират извън тази държава-членка, относно публикуването на годишни счетоводни документи, ОВ L 44, 16.2.1989 г., стр. 40.
         Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 14 юни 2006 година относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (преработена): за разпоредби, приложими към кредитните институции, ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 201.
         изменена с:
         Директива 2008/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2006/49/ЕО относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 54.
         Директива 2009/27/ЕО на Комисията от 7 април 2009 година за изменение на някои приложения към Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите разпоредби относно управлението на риска, ОВ L 94, 8.4.2009 г., стр. 97.
         Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи, ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97.
         Директива 2010/76/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията, ОВ L 329, 14.12.2010 г., стр. 3.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити, ОВ L 135, 31.5.1994 г., стр. 5.
         изменена с:
         Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 година за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 85/611/ЕИО, 91/675/ЕИО, 92/49/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и директиви 94/19/ЕО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2001/34/ЕО, 2002/83/ЕО и 2002/87/ЕО с цел въвеждане на нова организационна структура на комитетите за финансови услуги, ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9.
         Директива 2009/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 година за изменение на Директива 94/19/ЕО относно схемите за гарантиране на депозитите по отношение на гарантирания размер и срок за изплащане, ОВ L 68, 13.3.2009 г., стр. 3.
         Директива 98/26/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 година относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа, ОВ L 166, 11.6.1998 г., стр. 45.
         изменена с:
         Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити, ОВ L 146, 10.6.2009 г., стр. 37.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (преработена): с изключение на дялове III и IV, ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.
         изменена с:
         Директива 2007/18/ЕО на Комисията от 27 март 2007 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването или включването на определени институции от/в нейното приложно поле и относно третирането на експозициите към международни банки за развитие, ОВ L 87, 28.3.2007 г., стр. 9.
         Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор, ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1.
         Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО, ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1, относно разпоредбите на дялове I и II от Директива 2007/64/EO.
         Директива 2008/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 38.
         Директива 2009/83/ЕО на Комисията от 7 април 2009 година за изменение на някои приложения към Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите разпоредби относно управлението на риска, ОВ L 196, 28.7.2009 г., стр. 14.
         Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО, и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО, ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7, с изключение на дял III от Директива 2009/110/ЕО.
         Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи, ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97.
         Директива 2010/16/ЕС на Комисията от 9 март 2010 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването на определена институция от нейния обхват на прилагане, ОВ L 60, 10.3.2010 г., стр. 15.
         Директива 2010/76/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията, ОВ L 329, 14.12.2010 г., стр. 3.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции, ОВ L 125, 5.5.2001 г., стр. 15.
         Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юни 2002 година относно финансовите обезпечения, ОВ L 168, 27.6.2002 г., стр. 43.
         изменена с:
         Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити, ОВ L 146, 10.6.2009 г., стр. 37.
         Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1.
         изменена с:
         Директива 2005/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2005 година за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 85/611/ЕИО, 91/675/ЕИО, 92/49/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и директиви 94/19/ЕО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2001/34/ЕО, 2002/83/ЕО и 2002/87/ЕО с цел въвеждане на нова организационна структура на комитетите за финансови услуги, ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9.
         Директива 2008/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2002/87/ЕО относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 40.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета: за разпоредбите, приложими към кредитните институции и с изключение на членове 15, 31, 32 и 33 и дял III, ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1.
         Поправка на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета, ОВ L 45, 16.2.2005 г., стр. 18.
         изменена с:
         Директива 2006/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година за изменение на Директива 2004/39/ЕО относно пазарите на финансовите инструменти по отношение на някои срокове, ОВ L 114, 27.4.2006 г., стр. 60.
         Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор, ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1.
         Директива 2008/10/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2004 година за изменение на Директива 2006/39/ЕО относно пазарите на финансови инструменти по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 33.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         и допълнена с:
         Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на задълженията за водене на регистри за инвестиционните посредници, отчитането на сделките, прозрачността на пазара, допускането на финансови инструменти за търгуване, както и за определените понятия за целите на посочената директива, ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 1.
         Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива, ОВ L 241, 2.9.2006 г., стр. 26.
         Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО, и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО, ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7, с изключение на дял III от Директива 2009/110/ЕО.
         Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО: относно разпоредбите на дялове I и II от Директива 2007/64/EO, ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1.
         Поправка на Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, 5.12.2007 г.), ОВ L 187, 18.7.2009 г., стр. 5.
         изменена с:
         Директива 2009/111/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за изменение на директиви 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2007/64/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи, ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 97.
         Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията, ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12.

         ПРИЛОЖЕНИЕ Б

            Предотвратяване на изпирането на пари

         Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, ОВ L 309, 25.11.2005 г., стр. 15.
         изменена с:
         Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО, ОВ L 319, 5.12.2007 г., стр. 1, относно разпоредбите на дялове I и II от Директива 2007/64/EO.
         Директива 2008/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2002/60/ЕО за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията, ОВ L 76, 19.3.2008 г., стр. 46.
         Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО, и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО, ОВ L 267, 10.10.2009 г., стр. 7, с изключение на дял III от Директива 2009/110/ЕО.
         Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120.
         допълнена с:
         Директива 2006/70/ЕО на Комисията от 1 август 2006 година относно установяването на мерки за прилагане на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определението „видни политически личности“ и техническите критерии за процедурите по опростена проверка на клиентите и за изключения поради финансова дейност на случайна или много ограничена база, ОВ L 214, 4.8.2006 г., стр. 29.
         Регламент (ЕО) № 1781/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 година относно информацията за платеца, придружаваща парични преводи, ОВ L 345, 8.12.2006 г., стр. 1.
         Регламент (ЕО) № 1889/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Общността, ОВ L 309, 25.11.2005 г., стр. 9.

            Предотвратяване на измамите и фалшифицирането

         Рамково решение 2001/413/ПВР на Съвета от 28 май 2001 година относно борбата с измамата и подправянето на платежни средства, различни от парите в брой, ОВ L 149, 2.6.2001 г., стр. 1.
         Регламент (ЕО) № 2182/2004 на Съвета от 6 декември 2004 година относно медалите и символите, подобни на евромонети, ОВ L 373, 21.12.2004 г., стр. 1.
         изменен с:
         Регламент (ЕО) № 46/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година за изменение на Регламент (ЕО) № 2182/2004 относно медалите и символите, подобни на евромонети, ОВ L 17, 22.1.2009 г., стр. 5.
         Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета от 28 юни 2001 година за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране, ОВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 6.
         изменен с:
         Регламент (ЕО) № 44/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране, ОВ L 17, 22.1.2009 г., стр. 1.
         Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета от 29 май 2000 година за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еврото, ОВ L 140, 14.6.2000 г., стр. 1.
         изменено с:
         Рамково решение 2001/888/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 година за изменение на Рамково решение 2000/383/ПВР за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еврото, ОВ L 329, 14.12.2001 г., стр. 3.
         Решение 2001/887/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 година за защита на еврото срещу подправяне, ОВ L 329, 14.12.2001 г., стр. 1.
         Решение 2009/371/ПВР на Съвета от 6 април 2009 година за създаване на Европейска полицейска служба (Европол), ОВ L 121, 15.5.2009 г., стр. 37.
         Решение 2001/923/ЕО на Съвета от 17 декември 2001 година за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл“), ОВ L 339, 21.12.2001 г., стр. 50.
         изменено с:
         Решение 2006/75/ЕО на Съвета от 30 януари 2006 година за изменение и разширяване на Решение 2001/923/ЕО за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл“), ОВ L 36, 8.2.2006 г., стр. 40.
         Решение 2006/849/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година за изменение и удължаване на срока на Решение 2001/923/ЕО за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл“), ОВ L 330, 28.11.2006 г., стр. 28.

            Законодателство в областта на банковото дело и финансите

         Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите, ОВ L 84, 26.3.1997 г., стр. 22.

         (1)  ОВ L 30, 4.2.1999 г., стр. 31.


title: Решение 2014/141/ОВППС на Съвета от 14 март 2014 година за изменение на Обща позиция 2008/109/ОВППС относно ограничителните мерки, наложени срещу Либерия

text:
               15.3.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 76/45

      РЕШЕНИЕ 2014/141/ОВППС НА СЪВЕТА

   от 14 март 2014 година
   за изменение на Обща позиция 2008/109/ОВППС относно ограничителните мерки, наложени срещу Либерия
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 12 февруари 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/109/ОВППС (1).

               (2)

               На 10 декември 2013 г. Съветът за сигурност на ООН (ССООН) прие Резолюция 2128 (2013) относно Либерия за подновяване на ограничителните мерки върху пътуванията и върху оръжията и за изменение на свързаните с тях изисквания за уведомяване.

               (3)

               Обща позиция 2008/109/ОВППС следва да бъде съответно изменена.

               (4)

               От страна на Съюза са необходими по-нататъшни действия за изпълнението на определени мерки,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Член 2 от Обща позиция 2008/109/ОВППС се изменя, както следва:

               (1)

               в параграф 1, буква в) се заменя със следното:

                           „в)

                           друго несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за хуманитарни или защитни цели, и свързаните с него техническа помощ и обучение.“;

               (2)

               параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   Правителството на Либерия носи основна отговорност за предварителното уведомяване на Комитета по санкциите за всяка пратка на смъртоносно оръжие и свързаните с него компоненти или за всяко предоставяне на правителството на Либерия на помощ, консултации или обучение, свързани с военни или други дейности в сектора на сигурността, освен в случаите, посочени в параграф 1. Като алтернативна възможност държавите-членки, предоставящи помощ, в консултации с правителството на Либерия могат да уведомяват Комитета по санкциите в съответствие с параграф 2, буква б), подточки ii) и iii) от Резолюция 2128 (2013) на ССООН. Когато дадена държава-членка реши да уведоми Комитета по санкциите, уведомлението включва цялата имаща отношение информация, в т.ч., когато е приложимо, целта и крайния потребител, техническите спецификации и количеството на оборудването, което ще се превозва, предложената дата на доставка, начина на транспортиране и маршрута на превоза.“.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 14 март 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         M. CHRISOCHOIDIS

      (1)  ОВ L 38, 13.2.2008 г., стр. 26.


title: 2014/311/ЕС: Решение на Съвета от 26 май 2014 година за назначаване на двама членове от Белгия и на един заместник-член от Белгия в Комитета на регионите

text:
               3.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 164/44

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 26 май 2014 година
   за назначаване на двама членове от Белгия и на един заместник-член от Белгия в Комитета на регионите

      (2014/311/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 305 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Белгия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 22 декември 2009 г. и на 18 януари 2010 г. Съветът прие решения 2009/1014/ЕС (1) и 2010/29/ЕС (2) за назначаване на членове и заместник-членове на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2010 г. до 25 януари 2015 г. След изтичането на мандата на г-н Charles PICQUÉ, на 26 ноември 2012 г. с Решение 2012/736/ЕС на Съвета (3) г-н Alain HUTCHINSON беше назначен за член до 25 януари 2015 г., а г-н Charles PICQUÉ беше назначен за заместник-член. След изтичането на мандата на г-н Jos CHABERT, на 28 януари 2013 г. с Решение 2013/68/ЕС на Съвета (4) г-н Jean-Luc VANRAES беше назначен за член до 25 януари 2015 г.

               (2)

               След изтичането на изборните мандати, въз основа на които бяха назначени г-н Jean-Luc VANRAES и г-н Alain HUTCHINSON, се освободиха две места за членове на Комитета на регионите. След изтичането на изборния мандат, въз основа на който беше назначен г-н Charles PICQUÉ, се освободи едно място за заместник-член,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначават се в Комитета на регионите, считано от 26 май 2014 г. за остатъка от мандата, а именно до 25 януари 2015 г.:

               а)

               за членове:

                           —

                           г-н Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel

                           —

                           г-н Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles

                     и

               б)

               за заместник-член:

                           —

                           г-н Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 26 май 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         Ch. VASILAKOS

      (1)  ОВ L 348, 29.12.2009 г., стр. 22.

      (2)  ОВ L 12, 19.1.2010 г., стр. 11.

      (3)  ОВ L 329, 29.11.2012 г., стр. 18.

      (4)  ОВ L 32, 1.2.2013 г., стр. 16.