title: 2014/306/ЕС: Решение на Съвета от 13 май 2014 година относно сключването, от името на Европейския съюз, на Протокола за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Република Сейшели

text:
               29.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 160/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 май 2014 година
   относно сключването, от името на Европейския съюз, на Протокола за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Република Сейшели

      (2014/306/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) и параграф 7 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид съгласието на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 5 октомври 2006 г. Съветът одобри Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Сейшели (1) („Споразумението“) с Регламент (ЕО) № 1562/2006 (2).

               (2)

               Възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението, бяха определени в протокол (3). Срокът на действие на най-последния протокол изтича на 17 януари 2014 г.

               (3)

               Съюзът договори с Република Сейшели нов протокол за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението („нов протокол“).

               (4)

               В съответствие с Решение 2014/5/ЕС на Съвета (4) новият протокол беше подписан и се прилага временно от 18 януари 2014 г.

               (5)

               Със Споразумението се създава съвместен комитет, отговарящ за мониторинга на прилагането на Споразумението. Освен това, в съответствие с Протокола, съвместният комитет може да одобрява някои изменения на Протокола. За да се улесни одобряването на тези изменения, е уместно Комисията да бъде оправомощена, при определени условия, да ги одобри по опростената процедура.

               (6)

               В интерес на Съюза е да изпълнява Споразумението чрез Протокол за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие и на условията за насърчаване на отговорен и устойчив риболов във водите на Сейшелските острови.

               (7)

               Новият протокол следва да бъде одобрен,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   С настоящото Протоколът за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Република Сейшели („протокол“), се одобрява от името на Съюза (5).
   Член 2
   Председателят на Съвета прави, от името на Съюза, уведомлението, предвидено в член 16 от Протокола.
   Член 3
   При спазване на разпоредбите и условията, определени в приложението, Комисията се оправомощава да одобрява от името на Съюза промените на Протокола в рамките на съвместния комитет.
   Член 4
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз
       (6).

      Съставено в Брюксел на 13 май 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         E. VENIZELOS

      (1)  ОВ L 290, 20.10.2006 г., стр. 2.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1562/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 г. относно сключването на Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Република Сейшели (ОВ L 290, 20.10.2006 г., стр. 1).

      (3)  ОВ L 345, 30.12.2010 г., стр. 3.

      (4)  Решение на Съвета от 16 декември 2013 г. относно подписването от името на Европейския съюз и временното прилагане на Протокола за определяне на възможностите за риболов и финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Република Сейшели (ОВ L 4, 9.1.2014 г., стр. 1).

      (5)  Протоколът е публикуван в ОВ L 4, 9.1.2014 г., стp. 3 заедно с решението за неговото подписване.

      (6)  Датата на влизане в сила на протокола ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от генералния секретариат на Съвета.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Обхват на оправомощаването и процедура за установяване на позицията на Съюза в рамките на съвместния комитет

                  1)

                  Комисията се оправомощава да води преговори с Република Сейшели и, когато е целесъобразно и при спазване на параграф 3 от настоящото приложение, да договаря промени на Протокола по отношение на следните въпроси:

                              а)

                              преразглеждане на възможностите за риболов в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокола;

                              б)

                              условия за секторната подкрепа в съответствие с член 3 от Протокола;

                              в)

                              преразглеждане на техническите правила относно системата за наблюдение на корабите (VMS) в съответствие с точка 9 от допълнение 8 към Протокола и сходни технически разпоредби в съответствие с член 5, параграф 3 от Протокола.

                  2)

                  В рамките на съвместния комитет, създаден по силата на Споразумението, Съюзът:

                              а)

                              действа в съответствие с целите на Съюза в рамките на общата политика в областта на рибарството;

                              б)

                              съобразява се със заключенията на Съвета от 19 март 2012 г. относно съобщението на Комисията относно външното измерение на общата политика в областта на рибарството;

                              в)

                              насърчава позиции, които следват съответните правила, приети от регионалните организации за управление на рибарството.

                  3)

                  Когато се предвижда на заседание на съвместния комитет да бъде прието решение за промени на Протокола съгласно параграф 1, се предприемат необходимите мерки, така че в позицията, която да бъде изразена от името на Съюза, да бъде отчетена най-актуалната статистическа, биологична и друга полезна информация, предадена на Комисията.
                  За тази цел и въз основа на тази информация, достатъчно време преди съответното заседание на съвместния комитет, службите на Комисията представят на Съвета или на неговите подготвителни органи подготвителен документ, в който са изложени елементите на предвидената позиция на Съюза, за разглеждане или одобряване.
                  По отношение на въпросите, посочени в параграф 1, буква а), за одобряване на предвидената позиция на Съюза от Съвета се изисква квалифицирано мнозинство. В останалите случаи предвидената в подготвителния документ позиция на Съюза се счита за приета освен в случаите, когато определен брой държави членки, представляващи блокиращо малцинство, се противопоставят по време на заседание на подготвителния орган на Съвета или в рамките на 20 дни от получаването на подготвителния документ, в зависимост от това кое от двете настъпи по-рано. В случай на противопоставяне въпросът се отнася до Съвета.
                  Ако в хода на по-нататъшните заседания, включително на място, не е възможно да се постигне споразумение за това позицията на Съюза да бъде съобразена с новите елементи, въпросът се отнася до Съвета или до подготвителните му органи.
                  Комисията се приканва да предприеме своевременно необходимите последващи мерки във връзка с решението на съвместния комитет, включително при целесъобразност публикуване на съответното решение в Официален вестник на Европейския съюз и предаване на всякакви предложения, необходими за изпълнението на решението.


title: Решение на Европейския съвет за системен риск от 11 декември 2015 година относно оценката на съществеността на трети държави за банковата система на Съюза във връзка с признаването и определянето на нива на антицикличния буфер (ECCP/2015/3)

text:
               12.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 97/23

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК
   от 11 декември 2015 година
   относно оценката на съществеността на трети държави за банковата система на Съюза във връзка с признаването и определянето на нива на антицикличния буфер
   (ECCP/2015/3)
   (2016/C 97/11)
   ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3, параграф 2, букви а) и б) и член 15 от него,
   като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (2), и по-специално член 138 от нея,
   като взе предвид Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014 на Комисията от 16 април 2014 г. за определяне, в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, на техническите стандарти за изпълнение по отношение на предоставянето на информация от институциите на надзорните органи (3), и по-специално приложения I и II от него,
   като взе предвид Решение ЕССР/2015/2 на Европейския съвет за системен риск от 21 юли 2015 г. относно предоставянето и събирането на информация за пруденциалния надзор на макроравнище върху финансовата система в рамките на Съюза и за отмяна на Решение ЕССР/2011/6 (4),
   като има предвид, че:

               (1)

               Европейският съвет за системен риск (ЕССР) отговаря за осъществяването на пруденциален надзор на макроравнище с цел да допринесе за предотвратяването или намаляването на системните рискове в Съюза.

               (2)

               С оглед на изпълнението на правомощията си ЕССР трябва да оценява макропруденциалните рискове, които произлизат от промените в Съюза и в трети държави. Тези рискове биха могли да възникнат от трансграничните експозиции на банковата система на Съюза към трети държави, които биха могли да служат като канал за разпространение в Съюза. По-специално, ако спрямо прекомерния кредитен растеж в дадена трета държава не бъдат предприети действия посредством провежданата от нея макропруденциална политика, той би могъл да доведе до големи загуби за банковия сектор в Съюза и в крайна сметка да представлява заплаха за финансовата стабилност в Съюза.

               (3)

               С член 138 от Директива 2013/36/ЕС на ЕССР се предоставя конкретно правомощие да предприема действия по отношение на рисковете, които възникват от прекомерния кредитен растеж в трети държави. По-специално, когато предприетите от органите в трета държава действия се считат за недостатъчни, ЕССР може да действа с цел да защити банковия сектор на Съюза от рисковете, които произлизат от прекомерния кредитен растеж в тази трета държава. В частност, ЕССР може чрез препоръка да предостави насоки на определените органи в Съюза относно подходящото ниво на антицикличния буфер за експозиции към трети държави.

               (4)

               С оглед на изпълнението на това правомощие е необходимо да бъдат определени третите държави, към които банковата система на Съюза има съществени експозиции (наричани по-долу „съществени трети държави“). Въздействието, което прекомерният кредитен растеж в дадена трета държава може да има върху банковата система на Съюза, зависи от размера и естеството на експозициите на банките с главно управление в Съюза към тази трета държава. Предвид това, че ЕССР не разполага с капацитет да наблюдава промените във всички трети държави по света, той счита, че най-добрият начин, по който може да изпълни правомощието си съгласно член 138 от Директива 2013/36/ЕС, е чрез наблюдението за признаци на прекомерен кредитен растеж само в онези трети държави, към които експозициите на банковата система на Съюза са съществени.

               (5)

               За да определи съществените трети държави, ЕССР възнамерява да използва надзорните данни, събирани от Европейския банков орган (ЕБО) в съответствие с Решение ЕБО/Р/2015/130 на Европейския банков орган от 23 септември 2015 г. (5) В Решение ЕБО/Р/2015/130 се съдържа подробна информация относно експозициите в банковия портфейл на извадка от най-големите 191 банки в Съюза към всички трети държави в глобален мащаб. Въпреки че данните не включват експозициите в търговския портфейл и не обхващат всички банки в Съюза, ЕССР счита, че данните са подходящи с оглед на определянето на съществените трети държави. Съсредоточаването на вниманието върху експозициите в банковия портфейл се счита за подходящо, защото те представляват по-голямата част от експозициите. Освен това споразуменията за нетиране и използването, inter alia, на деривати и къси позиции затрудняват разпределянето на експозицията в търговския портфейл на дадена трета държава. Съсредоточаването на вниманието върху извадка от най-големите банки се счита за подходящо, защото тенденцията е тези банки да се характеризират с най-голям обем трансгранична дейност и следователно те са банките, които биха били най-засегнати, ако не се предприемат действия по отношение на прекомерния кредитен растеж в трети държави. През 2014 г. всички 191 банки в извадката представляваха около 92 % от общите активи на банковата система на Съюза. Тъй като за да определи съществените трети държави, ЕССР не се нуждае от данни за специфичните за всяка банка експозиции, той възнамерява да поиска от ЕБО данните, събирани в съответствие с Решение ЕБО/Р/2015/130, обобщени на национално равнище. По отношение на тези искания за данни се прилага Решение ЕССР/2015/2.

               (6)

               ЕССР ще определи съществените трети държави въз основа на три показателя за експозициите: рисково претеглените активи, първоначалната експозиция и експозиции в неизпълнение по отношение на трети държави. Основната цел на използването на няколко показателя е да бъде получен цялостен поглед върху естеството на експозициите към трети държави. Съсредоточаването на вниманието единствено върху рисково претеглените активи би могло да доведе до ситуация, в която значимите експозиции с ниски рискови тегла не се разглеждат с дължимото внимание. Първоначалната експозиция компенсира за това, като отчита размера на експозициите, преди да бъдат приложени рисковите тегла. На последно място, с експозициите в неизпълнение се цели да бъдат отчетени онези експозиции, които излагат банките на по-голям кредитен риск.

               (7)

               Традиционно ЕССР определя дадена трета държава за съществена, когато експозициите на банковата система на Съюза към тази трета държава са поне 1 % за поне един от горепосочените три показателя. В сравнение с нефинансовите предприятия при банките тенденцията е равнищата на собствения им капитал да са ниски в сравнение с активите им. Това означава, че дори при експозициите, които на пръв поглед изглеждат малки в сравнение с размера на баланса на банката, загубите могат да достигнат равнища, които заплашват платежоспособността на банките и/или създават съмнения сред обществото относно платежоспособността им. Този аргумент налага определянето на нисък праг, тъй като неблагоприятните промени в дадена трета държава биха могли да окажат съществено въздействие върху капиталовата позиция на банките. Същевременно с използвания при определянето на съществените трети държави праг не следва да се отчитат третите държави, към които само една държава членка има експозиции, освен ако тези експозиции са достатъчно големи, за да изложат, освен въпросната индивидуална държава членка, и Съюза на риск. За да се сведат до минимум тези прояви, следва да бъде определен висок праг, с който се осигурява отчитането само на най-големите експозиции в държавите членки. ЕССР счита, че с праг в размер на 1 % от общите експозиции се постига правилният баланс между горепосочените два желани резултата.

               (8)

               ЕССР ще състави списък със съществените трети държави и ще го актуализира всяка година въз основа на критерии, съгласно които се извършват добавянията и заличаванията в него. Експозициите на банковия сектор еволюират във времето, като отразяват както цикличните, така и структурните промени в икономическата и финансовата интеграция по света. Необходимо е процесът на определяне на съществените трети държави да отразява тази еволюция. За тази цел се определят критериите, съгласно които се извършват добавянията и заличаванията в списъка със съществени трети държави. Те са: а) консервативни — по-лесно е в списъка да бъде добавена трета държава, отколкото да бъде заличена от него; и б) прозрачни — критериите за добавяне и заличаване в списъка се основават на опростени правила. Освен това ЕССР може да упражни правото си на преценка, когато решава дали дадена трета страна е съществена за банковия сектор на Съюза. Най-вероятно правото на преценка ще бъде упражнено в случаите, когато трета държава почти напълно отговаря на критериите за същественост.

               (9)

               От Генералния съвет ще бъде поискано да одобрява всяко преразглеждане на списъка със съществените трети държави чрез писмена процедура. Ако бъде направено възражение, Генералният съвет ще гласува. Секретариатът на ЕССР ще изготвя на годишна база проект на списъка със съществените трети държави въз основа на прилагането на критериите за добавяне и заличаване. Консултативният технически комитет ще може да упражни правото си на преценка и да измени проекта на списъка, преди той да бъде представен на Генералния съвет.

               (10)

               Секретариатът на ЕССР ще извършва наблюдение върху съществените трети държави, определени в съответствие с настоящото решение. Може да бъде извършвано наблюдение върху други трети държави от други юрисдикции в Съюза в зависимост от съществеността им за местната банкова система на дадена държава членка. Ще бъде използван експертният опит, натрупан от таблицата на риска и от по-ранната работа върху антицикличния капиталов буфер, за да бъдат определени онези показатели, които имат по-голямо значение от гледна точка на ранното установяване на прекомерен кредитен растеж.

               (11)

               На първо време ЕССР е определил като съществени шест трети държави въз основа на надзорни данни с референтна дата 30 юни 2014 г. Първоначално определените като съществени трети държави са Федеративна република Бразилия, Специализираният административен район Хонконг на Китайската народна република, Китайската народна република, Република Турция, Руската федерация и Съединените американски щати. Измененията на този списък със съществени трети държави следва да бъдат публикувани на уебсайта на ЕССР.

               (12)

               Първото преразглеждане на списъка с определените от ЕССР съществени трети държави ще се извърши през второто тримесечие на 2017 г., като се използват надзорни данни с референтна дата 31 декември 2016 г. Това отразява нуждата от наличието на достатъчно данни, за да се прилагат критериите за добавяне. Поради факта, че няма да има достатъчно данни, за да се прилагат критериите за заличаване, при това първо преразглеждане ще се разгледат само евентуални добавяния към списъка със съществени трети държави.

               (13)

               Последващите преразглеждания на списъка със съществени трети държави ще се извършват, като се използват надзорни данни с референтна дата 31 декември на всяка съответна календарна година. Веднага щом се появят достатъчно данни, за да се прилагат критериите за заличаване, при последващите преразглеждания ще се разгледат и евентуалните заличавания от списъка със съществени трети държави,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Обхват
   С настоящото решение се определят процедурите на ЕССР за оценка на съществеността на трети държави за банковия сектор на Съюза във връзка с признаването и определянето на нива на антицикличния буфер в съответствие с Директива 2013/36/ЕС.
   Член 2
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               а)

               „ниво на антицикличния капиталов буфер“ има същото значение, както в член 128, точка 7 от Директива 2013/36/ЕС;

               б)

               „експозиция“ има същото значение, както в член 5, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6);

               в)

               „наблюдение от секретариата на ЕССР“ е управлението, поддържането и редовното актуализиране на набор от показатели и количествени инструменти от секретариата на ЕССР, за да се сигнализира за евентуален прекомерен кредитен растеж в съществените трети държави;

               г)

               „трета държава“ има същото значение, както в раздел 2, точка 1, буква ж) от Препоръка ЕССР/2015/1.

         Член 3
   Събиране на данни
   1.   За целите на оценката на това кои трети държави са съществени за банковия сектор на Съюза и в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1092/2010 секретариатът на ЕССР поисква от ЕБО обобщените надзорни данни, предвидени в приложение I от Регламент за изпълнение (ЕС) № 680/2014 на Комисията, събирани от ЕБО съгласно Решение ЕБО/Р/2015/130.
   2.   При оценяването на това коя трета държава е съществена за банковия сектор на Съюза се вземат предвид следните показатели:

               а)

               размер на рисково претеглените експозиции;

               б)

               първоначални експозиции; и

               в)

               експозиции в неизпълнение.

         3.   По-специално, на тримесечна база ЕССР събира за всяка съответна трета държава следните елементи на надзорните данни, посочени в параграф 1:

               а)

               образец C 09.01: пресичането на редове 070, 080, 090, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, и колони 010, 020 и 080; и

               б)

               образец C 09.02: пресичането на редове 030, 060 и 140, и колони 010, 030 и 110.

         4.   Секретариатът на ЕССР си сътрудничи с ЕБО във връзка с предоставянето на посочените в параграф 3 елементи на данните, както и относно възможни бъдещи изменения на образците за отчетност.
   Член 4
   Оценка на съществеността
   1.   Трета държава се определя за съществена за банковия сектор на Съюза и се добавя в списъка със съществени трети държави при следните обстоятелства:

               а)

               средноаритметичната стойност на експозициите към третата държава през осемте тримесечия, които предхождат референтната дата, е била поне 1 % за поне един от показателите, изброени в член 3, параграф 2; и

               б)

               експозициите през всяко едно от двете тримесечия, които предхождат референтната дата, са били поне 1 % за поне един от показателите, изброени в член 3, параграф 2.

         2.   Една държава се заличава от списъка със съществени трети държави, ако:

               а)

               средноаритметичната стойност на експозициите към тази държава през дванадесетте тримесечия, които предхождат референтната дата, е била по-малка от 1 % за всички показатели, изброени в член 3, параграф 2; и

               б)

               експозициите през всяко едно от двете тримесечия, които предхождат референтната дата, са били по-малко от 1 % за всички показатели, изброени в член 3, параграф 2.

         3.   Секретариатът на ЕССР извършва наблюдение върху всяка трета държава, определена като съществена за банковия сектор на Съюза въз основа на критериите в параграф 1.
   4.   Секретариатът на ЕССР преразглежда списъка със съществени трети държави всяка година и представя предложение на Консултативния технически комитет. Предложението се основава на надзорните данни, събрани за 12-те тримесечия, които предхождат 31-ви декември от съответната календарна година. Предложението се представя на Консултативния технически комитет до 30 юни от съответната календарна година. Консултативният технически комитет може да упражни правото си на преценка и да измени предложението, преди да го представи на Генералния съвет за одобрение, по-специално в случаите, в които ЕССР е издал препоръка в съответствие с член 138 от Директива 2013/36/ЕС и третата държава, предмет на тази препоръка, следва да бъде заличена от списъка със съществени трети държави.
   5.   Генералният съвет приема решение относно измененията на списъка със съществени трети държави въз основа на предложението на Консултативния технически комитет. Измененията на списъка със съществени трети държави се публикуват на уебсайта на ЕССР.
   Член 5
   Преходни разпоредби
   1.   Първоначалният списък със съществени трети държави, съставен въз основа на референтни данни за второто тримесечие на 2014 г., включва Федеративна република Бразилия, Специализирания административен район Хонконг на Китайската народна република, Китайската народна република, Република Турция, Руската федерация и Съединените американски щати.
   2.   Когато списъкът със съществени трети държави се преразглежда през 2017 г., като се използват надзорни данни с референтна дата 31 декември 2016 г., не се използват определените в член 4, параграф 2 критерии за заличаване на държави от списъка.
   Член 6
   Влизане в сила
   Настоящото решение се прилага от 1 януари 2016 г.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 11 декември 2015 година.

            Председател на ЕССР

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338.

      (3)  ОВ L 191, 28.6.2014 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 394, 27.11.2015 г., стр. 4.

      (5)  Решение ЕБО/Р/2015/130 на Европейския банков орган от 23 септември 2015 г. относно отчитането от компетентните органи пред ЕБО, публикувано на уебсайта на ЕБО www.eba.europa.eu.

      (6)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 г. (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).


title: 2013/319/ЕС: Решение на Съвета от 12 май 2014 година относно сключването на Протокола към Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Грузия за общите принципи на участие на Грузия в програми на Съюза

text:
               4.6.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 165/16

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 12 май 2014 година
   относно сключването на Протокола към Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Грузия за общите принципи на участие на Грузия в програми на Съюза

      (2013/319/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               Протоколът към Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Грузия за общите принципи на участие на Грузия в програми на Съюза („протокола“) беше подписан от името на Съюза на 12 декември 2013 г.

               (2)

               Целта на протокола е да се определят финансовите и техническите правила, които да дадат възможност на Грузия да участва в някои програми на Съюза. Хоризонталната рамка, създадена с протокола, представлява икономическа, финансова и техническа мярка за сътрудничество, която дава достъп до помощ, по-специално финансова помощ, която се предоставя от Съюза по линия на програмите на Съюза. Рамката се прилага само по отношение на тези програми на Съюза, за които в съответните правни актове, с които са създадени, е предвидена възможност за участието на Грузия. Ето защо сключването на Протокола не предполага упражняване на правомощия по различните секторни политики, провеждани с помощта на програмите, които се упражняват при установяването на програмите.

               (3)

               Протоколът следва да бъде одобрен,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Протоколът към Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Грузия, от друга страна, относно Рамково споразумение между Европейския съюз и Грузия за общите принципи на участие на Грузия в програми на Съюза („протокола“) се одобрява от името на Съюза (1).
   Член 2
   Председателят на Съвета извършва от името на Съюза нотификацията, предвидена в член 10 от протокола (2).
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  Протоколът е публикуван в ОВ L 8, 11.1.2014 г., стp. 3 заедно с решението за подписване.

      (2)  Генералният секретариат на Съвета ще публикува датата на влизане в сила на протокола в Официален вестник на Европейския съюз.


title: Решение 2012/152/ОВППС на Съвета от 15 март 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран

text:
               16.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 77/18

         РЕШЕНИЕ 2012/152/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 15 март 2012 година
   за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 юли 2010 г. Съветът прие Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (1).

               (2)

               На 23 януари 2012 г. Съветът прие Решение 2012/35/ОВППС за изменение на Решение 2010/413/ОВППС (2), което отразява неговата сериозна и задълбочаваща се загриженост във връзка с характера на ядрената програма на Иран.

               (3)

               Във връзка с това доставчиците на специализирани услуги за финансови съобщения следва да продължат да прилагат целеви финансови мерки в съответствие с Решение 2010/413/ОВППС.

               (4)

               Решение 2010/413/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В член 20 от Решение 2010/413/ОВППС се добавя следният параграф:

      „12.   Без да се засягат изключенията, предвидени в настоящия член, се забранява предоставянето на специализирани услуги за финансови съобщения, използвани за обмен на финансови данни, на лицата и образуванията, посочени в параграф 1.“

   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 15 март 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         N. WAMMEN

      (1)  ОВ L 195, 27.7.2010 г., стр. 39.

      (2)  ОВ L 19, 24.1.2012 г., стр. 22.


title: Решение на Съвета и на Комисията от 13 декември 1993 година за сключване на Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави-членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария

text:
Важна правна забележка

|

31994D0001

Официален вестник n° L 001 , 03/01/1994 стр. 0001 - 0001 специално финландско издание: глава 2 том 11 стр. 0037  специално шведско издание: глава 2 том 11 стр. 0037  специално чешко издание глава 11 том 19 стр. 146  - 146 специално испанско издание глава 11 том 19 стр. 146  - 146 специално унгарско издание глава 11 том 19 стр. 146  - 146 специално литвийско издание глава 11 том 19 стр. 146  - 146 LV.ES глава 11 том 19 стр. 146  - 146 MT.ES глава 11 том 19 стр. 146  - 146 PL.ES глава 11 том 19 стр. 146  - 146 SK.ES глава 11 том 19 стр. 146  - 146 специално словенско издание глава 11 том 19 стр. 146  - 146

		Решение на Съвета и на Комисиятаот 13 декември 1993 годиназа сключване на Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави-членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария(94/1/ЕОВС, ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 238 във връзка с член 228, параграф 3, втора алинея от него,като взеха предвид съгласието на Европейския парламент [1],като имат предвид, че Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави-членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария, подписано в Порто на 2 май 1992 г., следва да бъде одобрено,РЕШИХА:Член 1Споразумението за Европейското икономическо пространство между Европейските общности, техните държави-членки и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Княжество Лихтенщайн, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария, протоколите, приложенията, приложени към него, както и декларациите, приетите протоколи и размените на писма, приложени към заключителния акт, се одобряват от името на Европейската общност и на Европейската общност за въглища и стомана.Текстовете на актовете, посочени в първия параграф, са приложени към настоящото решение.Член 2Актът на одобряване, предвиден в член 129 от споразумението, се депозира от председателя на Съвета от името на Европейската общност и от председателя на Комисията от името на Европейската общност за въглища и стомана [2].Съставено в Брюксел на 13 декември 1993 година.За СъветаПредседателPh. MaystadtЗа КомисиятаПредседателJ. Delors[1] ОВ C 305, 23.11.1992 г., стр. 66.[2] ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 606.--------------------------------------------------


title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 28/13/COL от 30 януари 2013 година за осемдесет и осмо изменение на процесуалните и материалноправните норми в сферата на държавната помощ, въвеждащо нова глава за застраховането на краткосрочни експортни кредити

text:
               19.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 343/54

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 28/13/COL
   от 30 януари 2013 година
   за осемдесет и осмо изменение на процесуалните и материалноправните норми в сферата на държавната помощ, въвеждащо нова глава за застраховането на краткосрочни експортни кредити
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ,
   като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално членове 61—63 и протокол 26 към него,
   като взе предвид Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на Надзорен орган и Съд (2), и по-специално член 5, параграф 2, буква б) и член 24,
   като напомня процесуалните и материалноправните норми за държавните помощи, приети на 19 януари 1994 г. от Надзорния орган (3),
   като има предвид, че:
   Съгласно член 24 от Споразумението за надзор и съд, Органът прилага разпоредбите на Споразумението за ЕИП по отношение на държавната помощ,
   Съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд Органът публикува уведомления или насоки по въпроси, които се разглеждат в Споразумението за ЕИП, ако това се предвижда изрично в това споразумение или в Споразумението за надзор и съд или ако Органът сметне това за необходимо.
   На 6 декември 2012 г. Европейската комисия прие ново Съобщение относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към застраховането на краткосрочни експортни кредити застраховането на краткосрочни експортни кредити
       (4).
   Това съобщение е от значение и за Европейското икономическо пространство,
   Следва да се осигури еднакво прилагане на правилата на ЕИП за държавни помощи в цялото Европейско икономическо пространство,
   Съгласно точка II от част „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ в края на приложение XV към Споразумението за ЕИП, Органът след консултиране с Комисията, следва да приеме актове, съответстващи на актовете, приети от Европейската комисия.
   Проведени са консултации с Европейската комисия и държавите от ЕАСТ б,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Насоките за държавните помощи се изменят с въвеждането на нова глава за застраховането на краткосрочни експортни кредити. Новата глава се съдържа в приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Само текстът на английски език е автентичен.

      Съставено в Брюксел на 30 януари 2013 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Oda Helen SLETNES

            Председател

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Член на колегията

      (1)  „Споразумението за ЕИП“.

      (2)  „Споразумението за надзор и съд“.

      (3)  Насоки за прилагане и тълкуване на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и член 1 от Протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, приети и издадени от Органа на 19 януари 1994 г., публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (наричан по-долу „ОВ“) L 231, 3.9.1994 г., стр. 1, и в притурка за ЕИП № 32 от 3.9.1994 г., стр. 1. Тези насоки са наричани по-долу „Насоките за държавните помощи“. Актуализирана версия на Насоките за държавни помощи е публикувана на уебсайта на Органа: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (4)  Съобщение на Комисията до държавите членки относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към застраховането на краткосрочни експортни кредити (ОВ C 392, 19.12.2012 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         НАСОКИ ЗА ЗАСТРАХОВАНЕТО НА КРАТКОСРОЧНИ ЕКСПОРТНИ КРЕДИТИ
          (1)

      1   Въведение

                  (1)

                  Субсидиите за износ могат да се отразят неблагоприятно на конкуренцията между потенциални съперничещи си доставчици на стоки и услуги. Ето защо Европейската комисия и Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“), като пазители на конкуренцията по силата на Договора за ЕО и Споразумението за ЕИП, винаги решително са осъждали помощите за износ в търговския обмен в ЕИП и извън него. С цел да се избегне подкрепата на държавите от ЕИП за застраховането на експортни кредити да нарушава конкуренцията, трябва да се изясни нейната оценка съгласно правилата на ЕИП за държавните помощи.

                  (2)

                  През 1998 г. Органът определи принципите за държавна намеса в своите Насоки за застраховането на краткосрочни експортни кредити (2). Насоките от 1998 г. трябваше да се прилагат за период от почти пет години, считано от 1 юни 1998 г. Те впоследствие бяха изменени и техният срок на прилагане беше удължен през 2001 г (3).

                  (3)

                  Опитът, придобит при прилагането на насоките от 1998 г., особено през финансовата криза между 2009 г. и 2011 г., показва, че политиката на Органа в тази област трябва да бъде преразгледана.

                  (4)

                  Правилата, определени в настоящите насоки, ще спомогнат да се гарантира, че държавната помощ не нарушава конкуренцията между частните и публичните/работещите с държавна подкрепа застрахователи на експортни кредити, както и да се създаде равнопоставеност между износителите.

                  (5)

                  Целта е държавите от ЕАСТ да бъдат предоставени по-подробни насоки относно принципите, на които Органът възнамерява да основе своето тълкуване на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и тяхното прилагане към застраховането на краткосрочни експортни кредити. Те следва да направят политиката на Органа в тази област възможно най-прозрачна и да гарантират предвидимост и равнопоставеност. За тази цел в тях е предвиден набор от условия, които трябва да бъдат изпълнени, когато държавни застрахователи искат да навлязат на пазара за застраховане на краткосрочни експертни кредити за продаваеми рискове.

                  (6)

                  Рисковете, които по принцип са непродаваеми, остават извън приложното поле на настоящите насоки.

                  (7)

                  В раздел 2 се описват приложното поле на настоящите насоки и определенията, използвани в тях. Раздел 3 е посветен на приложимостта на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП и общата забрана за държавна помощ в полза на застраховането на експортни кредити, покриващо продаваеми рискове. Накрая, в раздел 4 се предвиждат някои изключения от определението за продаваеми рискове и се уточняват условията за намеса на държавата в застраховането на временно непродаваемите рискове.

            2   Приложно поле на насоките и определения

      2.1   Приложно поле

                  (8)

                  Органът ще прилага принципите, изложени в настоящите насоки, само за застраховането на експортни кредити с период на риска, по-кратък от две години. Всички останали експортни финансови инструменти са изключени от приложното поле на настоящите насоки.

            2.2   Определения

                  (9)

                  За целите на настоящите насоки се прилагат следните определения:

                              „съзастраховане“ означава процентът на всяка застрахована загуба, която не се обезщетява от застрахователя, а се поема от друг застраховател.

                              „кредитен период“ означава периодът от време, отпуснат на купувача да плати за доставените стоки и услуги по сделка с експортни кредити;

                              „търговски рискове“ означава рисковете, включващи по-специално:

                                          —

                                          произволно неизпълнение на договор от страна на купувача, т.е. всяко произволно решение на частен купувач да спре изпълнението на договора или да прекрати договора без основателна причина;

                                          —

                                          произволен отказ без основателна причина от страна на частен купувач да приеме стоките, предмет на договора;

                                          —

                                          неплатежоспособност на частен купувач и неговия гарант;

                                          —

                                          продължително неизпълнение, т.е. неплащане от страна на частен купувач и от неговия гарант на дълг, който произтича от договора;

                              „застраховане на експортни кредити“ означава застрахователен продукт, чрез който застрахователят предоставя застраховка срещу търговски и политически риск, свързан със задължения за плащане по сделка за износ;

                              „период на производство“ означава периодът между датата на поръчката и доставката на стоките или услугите;

                              „продаваеми рискове“ означава търговските и политически рискове с максимален период на риска под две години относно публични и частни купувачи в държавите, изброени в допълнението; всички други рискове се считат за непродаваеми за целите на настоящите насоки;

                              „политически рискове“ означава рисковете, включващи по-специално:

                                          —

                                          риска публичен купувач или държава да попречи на изпълнението на дадена сделка или да не плати навреме;

                                          —

                                          риска, който не зависи от волята на отделен купувач или е не е негова отговорност;

                                          —

                                          риска държава да не прехвърли на държавата на застрахованото предприятие средствата, платени от купувачи с местожителство на нейна територия;

                                          —

                                          риска от случай на непреодолима сила извън държавата на застрахователя, което може да включва военни събития, доколкото последиците от тях не са застраховани по друг начин.

                              „частен кредитен застраховател“ означава дружество или организация, различни от държавен застраховател, които осигуряват застраховане на експортни кредити;

                              „процентно участие“ означава презастраховане, при което се изисква застрахователят да прехвърли, а презастрахователят да приеме определен процент от всички рискове в определена категория полица, подписана от застрахователя;

                              „презастраховане“ означава застраховка, която застраховател купува от друг застраховател с цел управление на риска чрез понижаване на собствения риск;

                              „период на риска“ означава периодът на производство плюс кредитния период;

                              „покритие на индивидуален риск“ означава покритие за всички продажби, осъществени с един купувач или по договор с един купувач;

                              „държавен застраховател“ означава дружество или друга организация, които предоставят застраховане на експортни кредити с подкрепата или от името на държава от ЕИП, или държава от ЕИП, която предлага застраховане на експортни кредити;

                              „допълнително покритие“ означава допълнително покритие над кредитен лимит, определен от друг застраховател;

                              „полица за целия оборот“ означава застрахователна полица за кредит, различна от покритие на индивидуален риск; т.е. застрахователна полица за кредит, която обхваща всички или по-голямата част от продажбите на кредит на застрахованото лице, както и дължимите плащания от продажби, осъществени с множество купувачи.

            3   Приложимост на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП

      3.1   Общи принципи

                  (10)

                  Член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП постановява, че „всяка помощ, предоставена от държава — членка на ЕС, държава от ЕАСТ или чрез държавни ресурси, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между договарящите страни, е несъвместима с това споразумение.“

                  (11)

                  Ако застраховката на експортни кредити е предоставена от държавни застрахователи, тя включва държавни ресурси. Участието на държавата може да предостави на застрахователите и/или износителите избирателно предимство и по този начин да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите от ЕИП. Предназначението на описаните по-долу принципи е да бъдат предоставени насоки за това как тези мерки ще бъдат оценявани съгласно правилата за държавна помощ.

            3.2   Помощ за застрахователите

                  (12)

                  Ако държавните застрахователи имат определени предимства в сравнение с частните кредитни застрахователи, може да има наличие на държавната помощ. Предимствата могат да приемат различни форми и могат да включват например:

                              a)

                              държавни гаранции за заеми и загуби;

                              б)

                              освобождаване от изискването да се съставят подходящи резерви и от другите изисквания, произтичащи от изключването на операциите по застраховане на експортни кредити, които са за сметка на държавата или са гарантирани от нея, от Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (4);

                              в)

                              частично или пълно освобождаване от дължими по принцип данъци (като например, корпоративни данъци и данъци върху застрахователните полици);

                              г)

                              отпускане на помощ или капиталови вноски от държавата или други форми на финансиране, които не са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика;

                              д)

                              предоставяне от страна на държавата на услуги в натура, като достъп до държавна инфраструктура, съоръжения или привилегирована информация из използването им, при условия, които не отразяват тяхната пазарна стойност;

                              е)

                              пряко презастраховане от държавата или пряка държавна гаранция за презастраховане при условия, които са по-благоприятни от предлаганите на частния презастрахователен пазар, което занижава прекалено цената на презастрахователното покритие или създава изкуствено капацитет, който не е наличен на частния пазар.

            3.3   Забрана на държавните помощи в областта на експортните кредити

                  (13)

                  Предимствата за държавните застрахователи, изброени в точка 12 по отношение на продаваемите рискове, засягат търговията в ЕИП с услуги за кредитно застраховане. Те водят до различия в наличното застрахователно покритие за продаваемите рискове в различните държави от ЕИП. Това нарушава конкуренцията между застрахователите в отделните държави от ЕИП и произвежда вторични ефекти върху търговията в ЕИП, независимо от това дали става дума за износ в рамките на ЕИП или за износ извън неговите предели (5). Необходимо е да се определят условията, при които държавните застрахователи могат да работят, ако разполагат с такива предимства в сравнение с частните кредитни застрахователи, за да се гарантира, че те не се ползват от държавна помощ. За тази цел те не трябва да бъдат в състояние да застраховат продаваеми рискове.

                  (14)

                  Предимствата за държавните застрахователи понякога също се прехвърлят върху износителите, поне частично. Такива предимства могат да нарушат конкуренцията и търговията и да представляват държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП. Ако обаче са спазени условията за застраховане на експортни кредити за временно непродаваеми рискове, както е посочено в раздел 4.3 от настоящите насоки, Органът ще приеме, че към износителите не е прехвърлено неправомерно предимство.

            4   Условия за предоставяне на застраховане на експортни кредити за временно непродаваеми рискове

      4.1   Общи принципи

                  (15)

                  Както е посочено в точка 13, ако държавните застрахователи имат предимства в сравнение с частните кредитни застрахователи, както е описано в точка 12, те не трябва да застраховат продаваеми рискове. Ако държавните застрахователи или техните дъщерни предприятия желаят да застраховат продаваеми рискове, трябва да се гарантира, че при тази дейност те не се ползват пряко или косвено от държавна помощ. За тази цел те трябва да притежават определен размер собствени средства (граница на платежоспособност с включен гаранционен фонд) и технически резерви (запасен фонд) и трябва да получат необходимото разрешение в съответствие с Директива 73/239/ЕИО. Те трябва също поне да управляват отделно и да водят отделни счетоводни сметки за своята дейност по застраховането на продаваеми и на непродаваеми рискове за сметка на държавата или с нейна гаранция, за да докажат, че не получават държавна помощ за застраховането на продаваеми рискове. Сметките за предприятията, застраховани от застрахователя за негова собствена сметка, следва да се водят в съответствие с Директива 91/674/ЕО на Съвета (6).

                  (16)

                  Държавите от ЕАСТ, които предоставят презастрахователно покритие на застрахователи на експортни кредитни под формата на участие в сключени с частния сектор договори за презастраховане, покриващи продаваеми и непродаваеми рискове, или в качеството си на страна по такива договори, трябва да са в състояние да докажат, че този режим не съдържа държавна помощ по смисъла на точка 12, буква е).

                  (17)

                  Държавните застрахователи могат да предоставят застраховане на експортни кредити за временно непродаваеми рискове при спазване на условията, изложени в настоящите насоки.

            4.2   Изключения от определението за продаваеми рискове: временно непродаваеми рискове

                  (18)

                  Независимо от определението за продаваеми рискове, някои търговски и политически рискове, свързани с купувачите, установени в посочените в допълнението държави, се считат за временно непродаваеми в следните случаи:

                              a)

                              ако Органът реши да извади временно чрез механизма, описан в раздел 5.2, една или повече държави от списъка на държавите с продаваеми рискове в допълнението, тъй като капацитетът на частния застрахователен пазар е недостатъчен, за да обхване всички икономически оправдани рискове в съответната държава или държави;

                              б)

                              ако, след като получи уведомление от държава от ЕАСТ, Органът реши, че рисковете, поети от малките и средните предприятия, както са определени в Препоръката на Комисията от 6 май 2003 г. относно определението за микро-, малки и средни предприятия (7), с общ годишен оборот от износ не по-голям от 2 млн. EUR, са временно непродаваеми за износителите в уведомяващата държава от ЕАСТ;

                              в)

                              ако, след като получи уведомление от държава от ЕАСТ, Органът реши, че покритие на индивидуален риск с период на риска най-малко 181 дни и по-кратък от две години е временно непродаваемо за износителите в уведомяващата държава от ЕАСТ;

                              г)

                              ако, след като получи уведомление от държава от ЕАСТ, Органът реши, че поради недостиг на застраховане на експортни кредити някои рискове са временно непродаваеми за износителите в уведомяващата държава от ЕАСТ.

                  (19)

                  За свеждане до минимум на нарушенията на конкуренцията на пазара на ЕИП рисковете, които се смятат за временно непродаваеми в съответствие с точка 18, могат да бъдат покрити от държавни застрахователи, ако отговарят на условията, посочени в раздел 4.3.

            4.3   Условия за осигуряване на покритие на временно непродаваеми рискове

      4.3.1   Качество на покритието

                  (20)

                  Качеството на покритието, предлагано от държавните застрахователи, трябва да бъде в съответствие с пазарните стандарти. По-специално могат да бъдат покрити единствено икономически оправданите рискове, т.е. рисковете, които са приемливи на базата на разумни застрахователни принципи. Максималният процент на покритие трябва да бъде 95 % за търговските и политическите рискове, а изчаквателният период до изплащане на застрахователното обезщетение трябва да бъде минимум 90 дни.

            4.3.2   Застрахователни принципи

                  (21)

                  При оценяването на рисковете трябва винаги да се прилагат разумни застрахователни принципи. Следователно рискът от погрешни финансови сделки не трябва да се допуска за застраховане от подкрепяни от държавата схеми. По отношение на тези принципи трябва да бъдат ясно формулирани критерии за приемливост на риска. Ако вече съществуват бизнес отношения, износителите трябва да имат положителен опит по отношения на търговията и/или плащанията. Купувачите не трябва да са предизвиквали застрахователно събитие, вероятността от неизпълнение на купувачите трябва да е приемлива и техните вътрешни и/или външни финансови рейтинги трябва да също са приемливи.

            4.3.3   Подходящо ценообразуване

                  (22)

                  Поемането на риск при договори за застраховане на експортни кредити трябва да бъде възнаградено с подходяща премия. За свеждане до минимум на изтласкването от пазара на частните кредитни застрахователи средните премии по публично подпомаганите схеми трябва да бъдат по-високи от средните премии на частните кредитни застрахователи за подобни рискове. С това изискване се гарантира постепенното премахване на държавната намеса, тъй като по-скъпите премии ще гарантират, че износителите ще се обърнат отново към частните кредитни застрахователи веднага щом пазарните условия позволят това и рискът отново стане продаваем.

                  (23)

                  Приема се, че ценообразуването е подходящо, ако на купувача се фактурира минималната премия (8) (премия тип „убежище“) за съответната категория риск на купувача (9), както е определено в следната таблица. Минималната премия се прилага, освен ако държавите от ЕАСТ представят доказателства, че тези ставки са неподходящи за въпросния риск. При полици на целия оборот рисковата категория трябва да съответства на средния риск на купувачите, покрит от полицата.

                              Категории на риск

                              Годишна премия за риск (10)

                              (% от застрахованите суми)

                              Отлична (11)

                              0,2 – 0,4

                              Добра (12)

                              0,41 – 0,9

                              Задоволителна (13)

                              0,91 – 2,3

                              Слаба (14)

                              2,31 – 4,5

                  (24)

                  За съзастраховането, за процентното участие и за допълнителното осигурително покритие, ценообразуването се счита за подходящо само ако фактурираната премия е най-малко 30 % по-висока от премията за (първоначалното) покритие, предоставено от частен кредитен застраховател.

                  (25)

                  Към премията за риск трябва да бъде добавена административна такса, независимо от срока на договора, за да може ценообразуването да се счита за адекватно.

            4.3.4.   Прозрачност и отчетност

                  (26)

                  Държавите от ЕАСТ трябва да публикуват въведените схеми за рисковете, които се считат за временно непродаваеми в съответствие с точка 18, на уебсайтовете на държавните застрахователи, като посочват всички приложими условия.

                  (27)

                  Те трябва да представят на Органа годишни доклади относно рисковете, които се считат за временно непродаваеми в съответствие с точка 18 и са покрити от държавни застрахователи. Те трябва да представят докладите най-късно на 31 юли от годината след интервенцията.

                  (28)

                  В доклада трябва да се съдържа информация за използването на всяка схема, по-специално общата сума на отпуснатите кредитни лимити, застрахования оборот, фактурираните премии, регистрираните застрахователни събития и изплатените обезщетения, възстановените суми и административните разходи по схемата. Органът ще публикува докладите на своя уебсайт.

            5   Процедурни аспекти

      5.1   Общи принципи

                  (29)

                  Рисковете, посочени в точка 18, буква а), могат да бъдат покрити от държавни застрахователи при спазване на условията, изложени в раздел 4.3. В такива случаи не е необходимо Органът да бъде уведомяван.

                  (30)

                  Рисковете, посочени в точка 18, букви б), в) и г), могат да бъдат покрити от държавни застрахователи при спазване на условията в раздел 4.3 и след като Органът е бил уведомена за тях и ги е одобрил.

                  (31)

                  Неизпълнението на някое от условията, посочени в раздел 4.3, не означава, че застраховането на експортни кредити или застрахователната схема са автоматично забранени. Ако дадена държава от ЕАСТ желае да се отклони от някое от условията или ако има някакво съмнение дали планираната схема за застраховане на експортни кредити удовлетворява условията, изложени в настоящите насоки, държавата от ЕАСТ трябва да уведоми Органа относно схемата.

                  (32)

                  Анализът съгласно правилата за държавните помощи не предопределя съвместимостта на дадена мярка с други разпоредби на Споразумението за ЕИП.

            5.2   Изменение на списъка на държавите с продаваеми рискове

                  (33)

                  Когато определя дали липсата на достатъчен капацитет на частните застрахователи оправдава временното изваждане на държава от списъка на държавите с продаваеми рискове, както е посочено в точка 18, буква а), Органът ще вземе под внимание следните фактори, подредени по приоритет:

                              a)

                              свиване на капацитета на частните кредитни застрахователи: по-специално решение на значителен кредитен застраховател да не покрива рискове по отношение на купувачи в съответната държава, съществено намаляване на общите застрахователни суми или значителен спад в съотношенията на приемливост на риска на съответната държава в рамките на период от шест месеца;

                              б)

                              влошаване на рейтингите на държавните дългове: по-специално внезапни промени в кредитните рейтинги в рамките на период от шест месеца, например няколкократно понижаване на рейтинга от независими рейтингови агенции или голямо увеличаване на спредовете по суаповете за кредитно неизпълнение;

                              в)

                              влошаване на резултатите на предприятията: по-специално рязко увеличение на случаите на несъстоятелност в съответната държава за период от шест месеца.

                  (34)

                  Когато пазарният капацитет стане недостатъчен за покриване на икономически оправданите рискове, Органът може да преразгледа списъка на държавите с продаваеми рискове по писмено искане на държава от ЕАСТ или по своя собствена инициатива.

                  (35)

                  Ако Органът възнамерява да измени списъка на държавите с продаваеми рискове в допълнението, той ще се консултира държавите от ЕАСТ и ще потърси информация от тях, частните кредитни застрахователи и заинтересованите страни. Консултацията и видът на исканата информация се оповестяват на уебсайта на Органа. Периодът за консултации обикновено е не по-дълъг от 20 работни дни. Когато въз основа на събраната информация Органът реши да измени списъка на държавите с продаваеми рискове, той ще информира писмено държавите от ЕАСТ и ще обяви решението на своя уебсайт.

                  (36)

                  Временното изваждане от списъка на дадена държава от списъка с продаваеми рискове ще бъде валидно за не по-малко от 12 месеца. Свързаните с временно извадените държави застрахователни полици, които са подписани през този период, могат да бъдат валидни за максимален период от 180 дни след датата, на която временното изваждане се прекратява. Нови застрахователни полици не могат да бъдат подписвани след тази дата. Три месеца преди да бъде прекратено временното изваждане, Органът ще обмисли дали да удължи срока на изваждане на съответната държава от списъка. Ако Органът определи, че пазарният капацитет все още е недостатъчен за покриване на всички икономически оправдани рискове, като отчете факторите, посочени в точка 33, той може да удължи временното изваждане на държавата от списъка в съответствие с точка 35.

            5.3   Задължение за уведомяване относно изключенията, посочени в точка 18, букви б) и в)

                  (37)

                  Данните, с които разполага Органа към момента, сочат, че може би съществува пазарна ниша по отношение на рисковете, определени в точка 18, букви б) и в), както и че по тази причина тези рискове са непродаваеми. (15) Трябва обаче да се има предвид, че липсата на покритие не се наблюдава във всички страни от ЕИП, и че с времето положението може да се промени, тъй като частният сектор може да се заинтересува от този пазарен сегмент. Държавната намеса следва да се разрешава единствено за рисковете, които в противен случай пазарът не би покрил.

                  (38)

                  По тези причини, ако държава от ЕАСТ желае да покрие рисковете, посочени в точка 18, буква б) или в), тя трябва да уведоми Органа съгласно Протокол 3 към Споразумението за надзор и съд и да докаже в своето уведомление, че се е обърнала към основните кредитни застрахователи и брокери, развиващи дейност в тази държава от ЕАСТ (16) и им е дала възможност да докажат, че се предлага покритие за въпросните рискове. Ако засегнатите кредитни застрахователи не дадат на държавата от ЕАСТ или на Органа информация за условията на покритието и застрахованите обеми за вида рискове, които държавата от ЕАСТ желае да покрие, в рамките на 30 дни от получаването на искане от държавата от ЕАСТ да покрива тези рискове или ако предоставената информация не доказва, че покритието на съответните рискове е налично в държавата от ЕАСТ, Органът ще сметне рисковете за временно непродаваеми.

            5.4   Задължение за уведомяване в други случаи

                  (39)

                  По отношение на рисковете, посочени в точка 18, буква г), държавата от ЕАСТ трябва да докаже в своето уведомление до Органа в съответствие с Протокол 3 от Споразумението за надзор и съд, че няма покритие за износителите в тази конкретна държава от ЕАСТ поради сътресение в предлагането на частния застрахователен пазар, по-специално поради оттеглянето от съответната държава от ЕАСТ на голям кредитен застраховател, поради намален капацитет или поради по-тясна продуктова гама в сравнение с други държави от ЕАСТ.

            6   Влизане в сила и продължителност

                  (40)

                  Органът ще прилага принципите, определени в настоящите насоки, от датата на тяхното приемане до 31 декември 2018 г.

         (1)  Настоящите насоки съответстват на Съобщение на Комисията до държавите членки относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към застраховането на краткосрочни експортни кредити, 6.12.2012 г. (ОВ C 392, 19.12.2012 г., стр. 1).

         (2)  ОВ L 120, 23.4.1998 г., стр. 27 и притурка за ЕИП № 16, 23.4.1998 г., стр. 1.

         (3)  ОВ L 30, 31.1.2002 г., стр. 52 и притурка за ЕИП № 7, 31.1.2001 г., стр. 1.

         (4)  ОВ L 228, 16.8.1973 г., стр. 3, вж. точка 2 от приложение IX към Споразумението за ЕИП.

         (5)  В своето решение по дело C-142/87, Кралство Белгия срещу Комисия на Европейските общности, Съдът приема, че не само помощите за износ на територията на Съюза, но и тези за износ извън него, могат да окажат влияние върху конкуренцията и търговията в Съюза. И двата вида операции се застраховат от застрахователите на експортни кредити и следователно помощите за някой от тях могат да засегнат конкуренцията и търговията в Съюза.

         (6)  Директива 91/674/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия (ОВ L 374, 31.12.1991 г., стр. 7), както е адаптирана за целите на Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 7/94 (ОВ L 160, 28.6.1994 г.; притурка за ЕИП № 17, 28.6.1994 г.).

         (7)  ОВ L 124, 20.5.2003 г., стр. 36, включена в Споразумението за ЕИП с Решение на Съвместния комитет на ЕИП № 131/2004 (ОВ L 64, 10.3.2005 г., стр. 67 и притурка за ЕИП № 12, 10.3.2005 г., стр. 49).

         (8)  За всяка съответна категория риск диапазонът на минималната премия на риска бе определен въз основа на едногодишните спредове на суаповете за кредитно неизпълнение въз основа на съставен рейтинг, в който влизат рейтингите на всички три основни агенции за кредитен рейтинг (Standard & Poor, Moody’s и Fitch) за последните пет години (2007–—2011 г.), като се предполага, че средното съотношение между застрахователните обезщетения и премиите за застраховането на краткосрочни експортни кредити е 40 %. Впоследствие диапазоните станаха непрекъснати за по-добро отчитане на факта, че рисковите премии не остават постоянни във времето.

         (9)  Категориите риск на купувача се основават на кредитни рейтинги. Не е необходимо рейтингите да бъдат получени от конкретни рейтингови агенции. Националните рейтингови системи или рейтинговите системи, използвани от банките, се приемат на равни начала. За предприятията без публичен рейтинг може да се приложи рейтинг, основан на проверима информация.

         (10)  Премията „убежище“ по договор за 30-дневна застраховка може да бъде изчислена, като годишната премия за риск бъде разделена на 12.

         (11)  Отличните категории на риск съдържат рискове с кредитни рейтинги, равняващи се на AAA, AA+, AA, AA–, A+, A, A– по системата на Standard & Poor’s;

         (12)  Добрите категории на риск съдържат рискове с кредитни рейтинги, равняващи се BBB+, BBB или BBB– по системата на Standard & Poor’s;

         (13)  Задоволителните категории на риск съдържат рискове с кредитни рейтинги, равняващи се BB+, BB или BB– по системата на Standard & Poor’s;

         (14)  Слабите категории на риск съдържат рискове с кредитни рейтинги, равняващи се на B+, B или B– по системата на Standard & Poor’s;

         (15)  Вж. Съобщение на Европейската комисия до държавите — членки на ЕС, относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към застраховането на краткосрочни експортни кредити, 6.12.2012 г. (ОВ C 392, 19.12.2012 г., стр. 1), точка 37.

         (16)  Потърсените за контакт кредитни застрахователи и брокери следва да бъдат представителни по отношение на предлаганите продукти (например специализирани доставчици за индивидуални рискове) и на големината на пазара, който покриват (например представляващи съвместно минимален дял от 50 % от пазара).

         Приложение

            Списък на държавите с продаваеми рискове

                     Всички държави — членки на ЕС, и държави от ЕАСТ, членки на ЕИП

                     Австралия

                     Канада

                     Япония

                     Нова Зеландия

                     Швейцария

                     Съединени американски щати


title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 441/12/COL от 29 ноември 2012 година за назначаване на нови служители по изслушването в някои производства по конкуренция

text:
               11.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 190/92

      РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 441/12/COL
   от 29 ноември 2012 година
   за назначаване на нови служители по изслушването в някои производства по конкуренция
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД процедурния правилник на Надзорния орган на ЕАСТ, по-специално член 15 от него,
   КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Решение № 442/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 29 ноември 2012 г. относно функцията и мандата на служителите по изслушването в някои производства по конкуренция, и по-специално член 2 от него,
   като има предвид, че:
   С цел да се гарантират ефикасното провеждане на производствата по конкуренция и правата на изслушване на страните в такива производства следва да бъде назначен един или повече служители по изслушването,
   Членът на Органа, който отговаря специално за конкуренцията, може да реши, че служителят на Органа трябва да продължи да служи като служител по изслушването по това дело след прекратяване на трудовите си отношения с Органа,
   Когато служителят по изслушването не е в състояние да изпълнява задълженията си, неговата роля се поема от друг служител по изслушването. Ако нито един служител по изслушването не е в състояние да изпълнява задълженията си, компетентният член на колегията определя друг компетентен служител на Органа, който не е бил свързан със съответното дело, който да изпълни задълженията на служител по изслушването,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначаване на служителите по изслушването
   1.   Г-жа Clémence Perrin и г-жа Auður Steinarsdóttir, служители по правните въпроси, се назначават като служители по изслушването в производства по конкуренция.
   2.   Ако нито един от служителите по изслушването не е в състояние да изпълнява задълженията си, членът на колегията, отговарящ за конкуренцията, с настоящото е упълномощен да посочи друг компетентен служител на Надзорния орган на ЕАСТ, който не е бил свързан със съответното дело, да изпълнява задълженията на служител по изслушването.
   Член 2
   Отмяна на предходни решения
   Решение № 554/08/COL и Решение № 7/10/COL на Надзорния орган на ЕАСТ се отменят и дейността на предишните служители по изслушването се прекратява.
   Член 3
   Информация
   Държавите от ЕАСТ и Европейската комисия биват информирани чрез изпращане на копие от решението.
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 29 ноември 2012 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Oda Helen SLETNES

            Председател

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            Член на колегията


title: Решение на Съвета от 21 декември 1988 година за временно прилагане на Международното споразумение за естествения каучук от 1987 година

text:
Важна правна забележка

|

31988D0662

Официален вестник n° L 382 , 31/12/1988 стр. 0039 - 0039 специално финландско издание: глава 11 том 14 стр. 0209  специално шведско издание: глава 11 том 14 стр. 0209  специално чешко издание глава 11 том 16 стр. 271  - 271 специално испанско издание глава 11 том 16 стр. 271  - 271 специално унгарско издание глава 11 том 16 стр. 271  - 271 специално литвийско издание глава 11 том 16 стр. 271  - 271 LV.ES глава 11 том 16 стр. 271  - 271 MT.ES глава 11 том 16 стр. 271  - 271 PL.ES глава 11 том 16 стр. 271  - 271 SK.ES глава 11 том 16 стр. 271  - 271 специално словенско издание глава 11 том 16 стр. 271  - 271

		19881221Решение на Съветаот 21 декември 1988 годиназа временно прилагане на Международното споразумение за естествения каучук от 1987 година(88/662/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 113 и 116 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че срокът на действие на Международното споразумение за естествения каучук от 1979 г. е изтекъл;като има предвид, че съгласно Решение 88/107/ЕИО [1] Общността и нейните държави-членки са подписали на 18 декември 1987 г. Международното споразумение за естествения каучук от 1987 г., наричано по-долу "Споразумението от 1987 г.";като има предвид, че е желателно да се гарантира временното влизане в сила на Споразумението от 1987 г. не по-късно от 1 януари 1989 г.; като има предвид, че за целта е необходимо Общността и нейните държави-членки, съобразно техните вътрешни процедури и след приключване на същите, да уведомят генералния секретар на Организацията на обединените нации за намерението си временно да прилагат Споразумението от 1987 г.,РЕШИ:Член 1След приключване на необходимите вътрешни процедури Общността и нейните държави-членки нотифицират генералния секретар на Организацията на обединените нации за намерението си временно да прилагат Международното споразумение за естествения каучук от 1987 г. в съответствие с член 59, параграф 1 и член 60, параграф 2.Член 2Председателят на Съвета се упълномощава да определи лицето, което е оправомощено да депозира от името на Общността нотификацията за временно прилагане на Споразумението от 1987 г.Съставено в Брюксел на 21 декември 1988 година.За СъветаПредседателV. Papandreou[1] ОВ L 58, 3.3.1988 г., стр. 18.--------------------------------------------------


title: 2007/409/ЕОРешение на Съвета от 11 юни 2007 година за изменение на Решение 2004/585/EО относно създаване на регионални консултативни съвети в рамките на Общата политика в областта на рибарството

text:
               15.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 155/68

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 11 юни 2007 година
   за изменение на Решение 2004/585/EО относно създаване на регионални консултативни съвети в рамките на Общата политика в областта на рибарството
   (2007/409/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на Общата политика в областта на рибарството (1), и по-специално членове 31 и 32 от него, чрез създаването на регионални консултативни съвети установяват нови форми на участие на заинтересованите страни в Общата политика в областта на рибарството.

               (2)

               Решение 2004/585/EО (2) установява обща рамка, задължителна за всеки регионален консултативен съвет.

               (3)

               Член 9 от Решение 2004/585/EО предвижда отпускането на финансова помощ от Общността на регионалните консултативни съвети с цел осигуряване на ефикасното им функциониране и покриване на свързаните с писмен и устен превод разходи.

               (4)

               Регионалните консултативни съвети предоставят на Комисията и държавите-членки съвети относно Общата политика в областта на рибарството и осигуряват ефективно участие на заинтересованите страни, което е един от основните стълбове на реформираната Обща политика в областта на рибарството и предпоставка за добро управление.

               (5)

               Следователно е необходимо регионалните консултативни съвети да бъдат считани за органи, преследващи цел от общ европейски интерес по смисъла на член 162, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (3).

               (6)

               Регионалните консултативни съвети следва да получат финансова стабилност посредством достатъчно и постоянно финансиране, с цел да могат да продължат ефективно да упражняват консултативната си роля в рамките на Общата политика в областта на рибарството.

               (7)

               С оглед опростяването на управлението на полученото от регионалните консултативни съвети общностно финансиране, следва да има един финансов инструмент за покриване на всички разходи.

               (8)

               Предвид предоставената на регионалните консултативни съвети общностна финансова помощ, е необходимо Комисията, в допълнение към одиторските проверки, да може във всеки един момент да установи дали регионалните консултативни съвети функционират в съответствие с възложените им задачи.

               (9)

               Решение 2004/585/ЕО следва да бъде съответно изменено,

         РЕШИ:
   Член 1
   Решение 2004/585/ЕО се изменя, както следва:

               1)

               Член 9 се заменя със следното:
               „Член 9
               Финансиране
               1.   Придобилите юридическа правосубектност регионални консултативни съвети могат да кандидатстват за финансова помощ от страна на Общността като органи, преследващи цел от общ европейски интерес по смисъла на член 162, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (4).
               2.   Комисията подписва споразумение с всеки регионален консултативен съвет за покриване на разходите за дейността му, включително разходите за писмен и устен превод, в съответствие с приложение II.

               2)

               Добавя се следният член:
               „Член 9а
               Проверки от страна на Комисията
               Комисията може да провежда всякакви проверки, които счете за необходими с оглед гарантиране на съблюдаването от страна на регионалните консултативни съвети на задачите, възложени им с Регламент (EО) № 2371/2002 и настоящото решение.“;

               3)

               Приложение II се заменя с приложението към настоящото решение.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Люксембург на 11 юни 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         H. SEEHOFER

      (1)  OВ L 358, 31.12.2002 г., стp. 59.

      (2)  OВ L 256, 3.8.2004 г., стр. 17.

      (3)  OВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (EО, Евратом) № 478/2007 (OВ L 111, 28.4.2007 г., стр. 13).

      (4)  OВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (EО, Евратом) № 478/2007 (OВ L 111, 28.4.2007 г., стр. 13).“;

      ПРИЛОЖЕНИЕ

            „ПРИЛОЖЕНИЕ II
            Участие на Общността в извършените от регионалните консултативни съвети разходи
            Общността покрива определена част от разходите за дейността на регионалните консултативни съвети в качеството им на органи, преследващи цел от общ европейски интерес. Отпусканите на всеки регионален консултативен съвет безвъзмездни средства за оперативни разходи не следва да надхвърлят 90 % от неговия оперативен бюджет. През следващите години финансирането е постоянно и зависи от разполагаемия бюджет. Всяка година Комисията сключва с всеки един регионален консултативен съвет „споразумение за оперативни безвъзмездни средства“, което установява точно условията и процедурата за отпускане на такова финансиране.
            Допустимите за финансиране разходи представляват разходите, необходими за нормалната работа на регионалните консултативни съвети и за изпълняването на поставените им цели. Единствено реалните разходи ще бъдат обект на финансиране от страна на Общността, което ще бъде отпускано, при условие че са използвани и други източници на финансиране.
            За допустими за финансиране се считат следните преки разходи:

                        —

                        разходи за персонал (разходи за персонал на ден работа върху проекта);

                        —

                        оборудване на конферентни зали;

                        —

                        ново или използвано оборудване;

                        —

                        материали и доставки;

                        —

                        разпространение на информацията сред членовете;

                        —

                        пътни разноски и разходи по настаняването на експерти, участващи в срещи на комитети (в съответствие с установените от отделите на Комисията скала и правила);

                        —

                        одити;

                        —

                        писмени и устни преводи;

                        —

                        резерви за непредвидени обстоятелства до 5 % от допустимите за финансиране преки разходи.“


title: Решение на Съвета от 22 март 2004 година за сключване на Споразумение под формата на размяна на писма за временното прилагане на Протокола, определящ риболовните квоти и финансовите компенсации, предвидени в Споразумението между Европейската икономическа общност и правителството на Република Гвинея относно риболова в гвинейското крайбрежие за периода от 1 януари 2004 година до 31 декември 2008 г.

text:
Важна правна забележка

|

32004D0305

Официален вестник n° L 099 , 03/04/2004 стр. 0009 - 0010 специално чешко издание глава 11 том 51 стр. 82  - 83 специално испанско издание глава 11 том 51 стр. 82  - 83 специално унгарско издание глава 11 том 51 стр. 82  - 83 специално литвийско издание глава 11 том 51 стр. 82  - 83 LV.ES глава 11 том 51 стр. 82  - 83 MT.ES глава 11 том 51 стр. 82  - 83 PL.ES глава 11 том 51 стр. 82  - 83 SK.ES глава 11 том 51 стр. 82  - 83 специално словенско издание глава 11 том 51 стр. 82  - 83

		Решение на Съветаот 22 март 2004 годиназа сключване на Споразумение под формата на размяна на писма за временното прилагане на Протокола, определящ риболовните квоти и финансовите компенсации, предвидени в Споразумението между Европейската икономическа общност и правителството на Република Гвинея относно риболова в гвинейското крайбрежие за периода от 1 януари 2004 година до 31 декември 2008 г.(2004/305/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 във връзка с член 300, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) Съгласно член 15, втори параграф от Споразумението между Европейската икономическа общност и Република Гвинея относно риболова в гвинейското крайбрежие [1], двете страни проведоха преговори за уточняване на измененията или допълненията към споразумението в края на периода на прилагане на протокола, приложен към него.(2) След приключване на преговорите на 27 юни 2003 г. бе подписан нов протокол.(3) Протоколът предоставя на рибарите от Европейската общност риболовни квоти в териториалните води на Република Гвинея и риболовните зони под нейна юрисдикция за периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2008 г.(4) За да се гарантира непрекъснатостта на риболовната дейност на корабите на Европейската общност, новият протокол трябва да бъде ратифициран в най-кратки срокове. За тази цел двете страни парафираха споразумение под формата на размяна на писма, предвиждащо временното прилагане на парафирания протокол от 1 януари 2004 г.(5) Следва да се определи методът на разпределение на риболовните квоти между държавите-членки въз основа на традиционната схема на разпределение в рамките на Споразумението за риболов.(6) Необходимо е да се одобри Споразумението под формата на размяна на писма до сключването на окончателно споразумение от Съвета,РЕШИ:Член 1Споразумението под формата на размяна на писма относно временното прилагане на протокола, определящ риболовните квоти и финансовите компенсации, предвидени в Споразумението между Европейската икономическа общност и Република Гвинея относно риболова в гвинейското крайбрежие за периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2008 г., се одобрява от името на Европейската общност.Текстът на Споразумението под формата на размяна на писма е приложен към настоящото решение.Член 21. Риболовните квоти, определени в Протокола за 2004 г., се разпределят между държавите-членки, както следва:a) улов на риба/главоноги:- Испания: 844 бруто регистър тона (БРТ),- Италия: 750 бруто регистър тона (БРТ),- Гърция: 906 бруто регистър тона (БРТ);б) улов на скариди:- Испания: 1050 бруто регистър тона (БРТ),- Португалия: 300 бруто регистър тона (БРТ),- Гърция: 150 бруто регистър тона (БРТ);в) кораби за улов на риба тон с риболовни мрежи:- Франция: 17 кораба,- Испания: 17 кораба;г) кораби за улов на тон с индустриални въдици:- Франция: 7 кораба,- Испания: 7 кораба;д) кораби с индустриални въдици за риболов на малки дълбочини:- Испания: 8 кораба,- Португалия: 1 кораб.2. Ако молбите за издаване на лицензии от тези държави-членки не изчерпват риболовните квоти, определени в протокола, Комисията ще разглежда молби за издаване на лицензия от всяка друга държава-членка.Член 3Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето/лицата, упълномощени да подпишат Споразумението под формата на размяна на писма за да задължи Европейката общност по него.Съставено в Брюксел 22 март 2004 година.За СъветаПредседателJ. Walsh[1] ОВ L 111, 27.4.1983 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Решение № 252/2013/EC на Съвета от 11 март 2013 година за създаване на многогодишна рамка за Агенцията на Европейския съюз за основните права за периода 2013 — 2017 г.

text:
               21.3.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 79/1

         РЕШЕНИЕ № 252/2013/EC НА СЪВЕТА
   от 11 март 2013 година
   за създаване на многогодишна рамка за Агенцията на Европейския съюз за основните права за периода 2013 — 2017 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 352 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   в съответствие със специална законодателна процедура,
   като има предвид, че:

               (1)

               Предвид целите, за които е създадена Агенцията на Европейския съюз за основните права („Агенцията“), и за да може тя да изпълнява своите задачи адекватно, конкретните тематични области на нейната дейност трябва да се определят в многогодишна рамка, която да обхваща период от пет години, съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета от 15 февруари 2007 г. за създаване на Агенция на Европейския съюз за основните права (1).

               (2)

               Съветът прие първата многогодишна рамка с Решение 2008/203/ЕО на Съвета от 28 февруари 2008 г. за изпълнение на Регламент (ЕО) № 168/2007 по отношение на приемането на многогодишна рамка за Агенцията на Европейския съюз за основните права за периода 2007 — 2012 г. (2).

               (3)

               Многогодишната рамка следва да се изпълнява единствено при спазване на приложното поле на законодателството на Съюза.

               (4)

               Многогодишната рамка следва да отговаря на приоритетите на Съюза, като отчита надлежно насоките, произтичащи от резолюциите на Европейския парламент и заключенията на Съвета в областта на основните права.

               (5)

               Многогодишната рамка следва да е съобразена с финансовите и човешките ресурси на Агенцията.

               (6)

               Многогодишната рамка следва да включва разпоредби, които да осигурят взаимно допълване с правомощията на другите органи, служби и агенции на Съюза, както и с тези на Съвета на Европа и на другите международни организации, действащи в областта на основните права. Най-важните агенции и органи на Съюза във връзка с тази многогодишна рамка са Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3), Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (FRONTEX), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (4), Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (5), Европейският институт за равенство между половете (EIGE), създаден с Регламент (ЕО) № 1922/2006 на Европейския парламент и на Съвета (6), Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД), създаден с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7), Звеното на Европейския съюз за съдебно сътрудничество (Евроюст), създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (8), Европейската полицейска служба (Европол), създадена с Решение 2009/371/ПВР на Съвета (9), Европейският полицейски колеж (CEPOL), създаден с Решение 2005/681/ПВР на Съвета (10), Европейската агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (Агенция за информационните технологии), създадена с Регламент (ЕС) № 1077/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11), и Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд, създадена с Регламент (ЕИО) № 1365/75 на Съвета (12).

               (7)

               Многогодишната рамка следва да включва в тематичните области на дейност на Агенцията борбата с расизма, ксенофобията и свързаните с тях прояви на нетърпимост.

               (8)

               Предвид значението за Съюза на борбата с бедността и социалното изключване, който я обяви за една от петте цели на стратегията за растеж „Европа 2020“, при събирането и разпространението на данни в тематичните области, определени с настоящото решение, Агенцията следва да отчита икономическите и социалните предпоставки, които дават възможност на хората пълноценно да се възползват от основните си права.

               (9)

               По искане на Европейския парламент, Съвета или Комисията Агенцията може да изпълнява задачи извън тематичните области, определени в многогодишната рамка, в съответствие с член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 168/2007, при условие че нейните финансови и човешки ресурси позволяват това. В съответствие с приетата от Европейския съвет Стокхолмска програма — Отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите (13), институциите следва да използват пълноценно експертния опит на Агенцията и, когато е целесъобразно, да се консултират с нея, в съответствие с мандата ѝ, по отношение на разработването на политиките и законодателството, които оказват въздействие върху основните права.

               (10)

               При изготвянето на предложението Комисията се консултира с управителния съвет на Агенцията и на 18 октомври 2011 г. получи писмени бележки,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Многогодишна рамка
   1.   Създава се многогодишна рамка за Агенцията на Европейския съюз за основните права („Агенцията“) за периода 2013 — 2017 г.
   2.   В съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 168/2007 Агенцията изпълнява задачите, определени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 168/2007, в посочените в член 2 от настоящото решение тематични области.
   Член 2
   Тематични области
   Тематичните области са следните:

               а)

               достъп до правосъдие;

               б)

               жертви на престъпления, включително обезщетения за жертвите на престъпления;

               в)

               информационно общество, и по-специално зачитане на личния живот и защита на личните данни;

               г)

               интеграция на ромите;

               д)

               съдебно сътрудничество, с изключение на наказателноправните въпроси;

               е)

               права на детето;

               ж)

               дискриминация, основана на пол, раса, цвят на кожата, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други мнения, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст или сексуална ориентация;

               з)

               имиграция и интеграция на мигрантите, визи и граничен контрол и убежище;

               и)

               расизъм, ксенофобия и свързаните с тях прояви на нетърпимост.

         Член 3
   Взаимно допълване и сътрудничество с други органи
   1.   За изпълнението на многогодишната рамка Агенцията осъществява по целесъобразност сътрудничество и координация със съответните органи, служби и агенции на Съюза, държавите членки, международните организации и гражданското общество съгласно разпоредбите на членове 7, 8 и 10 от Регламент (ЕО) № 168/2007.
   2.   Агенцията се занимава с въпросите, отнасящи се до дискриминацията, основана на пола, само като част от работата ѝ и доколкото го изисква работата ѝ в контекста на член 2, буква ж), като има предвид, че Европейският институт за равенство между половете (EIGE) отговаря за събирането на данни относно равенството между половете и дискриминацията, основана на пола. Агенцията и EIGE си сътрудничат в съответствие със споразумението за сътрудничество от 22 ноември 2010 г.
   3.   Агенцията си сътрудничи с Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд (EUROFOUND) в съответствие със споразумението за сътрудничество от 8 октомври 2009 г. и с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници (Frontex) в съответствие със споразумението за сътрудничество от 26 май 2010 г. Освен това Агенцията си сътрудничи с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), Европейската мрежа за миграцията, Звеното на Съюза за съдебно сътрудничество (Евроюст), Европейската полицейска служба (Европол), Европейския полицейски колеж (CEPOL) и Европейската агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (Агенцията за информационните технологии) в съответствие със съответните бъдещи споразумения за сътрудничество. Сътрудничеството с тези органи се ограничава до дейности от обхвата на тематичните области, установени в член 2 от настоящото решение.
   4.   Агенцията изпълнява задачите си в областта на информационното общество, и по-специално зачитането на личния живот и защитата на личните данни, без да се засягат отговорностите на Европейския надзорен орган по защита на данните, за да гарантира, че основните права и свободи на физическите лица, и по-специално правото им на личен живот, се зачитат от институциите и органите на Съюза, в съответствие със задълженията и правомощията, предвидени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
   5.   Агенцията координира дейностите си с тези на Съвета на Европа в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 168/2007 и с посоченото в този член споразумение между Европейската общност и Съвета на Европа относно сътрудничеството между Агенцията на Европейския съюз за основните права и Съвета на Европа (14).
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

   Той се прилага от 1 януари 2013 година.

      Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         E. GILMORE

      (1)  ОВ L 53, 22.2.2007 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 63, 7.3.2008 г., стр. 14.

      (3)  ОВ L 132, 29.5.2010 г., стр. 11.

      (4)  ОВ L 349, 25.11.2004 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 131, 21.5.2008 г., стр. 7.

      (6)  ОВ L 403, 30.12.2006 г., стр. 9.

      (7)  ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1.

      (8)  ОВ L 63, 6.3.2002 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 121, 15.5.2009 г., стр. 37.

      (10)  ОВ L 256, 1.10.2005 г., стр. 63.

      (11)  ОВ L 286, 1.11.2011 г., стр. 1.

      (12)  ОВ L 139, 30.5.1975 г., стр. 1.

      (13)  ОВ C 115, 4.5.2010 г., стр. 1.

      (14)  ОВ L 186, 15.7.2008 г., стр. 7.