title: 2010/474/ЕС: Решение на Комисията от 24 март 2010 година относно държавна помощ C 4/03 (ex NN 102/02) приведена в действие от Италия в полза на WAM SpA (нотифицирано под номер C(2010) 1711)  Текст от значение за ЕИП

text:
               4.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 235/26

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 24 март 2010 година
   относно държавна помощ C 4/03 (ex NN 102/02) приведена в действие от Италия в полза на WAM SpA
   (нотифицирано под номер C(2010) 1711)
   (само текстът на италиански език е автентичен)
   (текст от значение за ЕИП)
   (2010/474/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
   като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
   като взе предвид решението, с което Комисията взе решение да открие процедурата, предвидена от член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на помощ C 4/03 (ex NN 102/02) (2),
   като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
   като има предвид, че:
   I.   ПРОЦЕДУРА

               (1)

               С писмо от 26 юли 1999 г. Комисията получи жалба срещу WAM Engineering Ltd. В жалбата се твърдеше, че на WAM SpA са били отпуснати неправомерни държавни субсидии от Италия.

               (2)

               На италианските власти бяха изпратени искания за информация с писма от 5 август 1999 г. и 10 септември 1999 г. Жалбоподателят представи допълнителна информация с писмо от 2 септември 1999 г. С писмо от 13 декември 1999 г. Комисията съобщи на жалбоподателя отговора на италианските власти, представен с писмо от 11 октомври 1999 г., и обяви, че възнамерява да проведе официално разследване.

               (3)

               Същевременно течеше проучване на националните програми за подпомагане на преки чуждестранни инвестиции (ПЧИ) извън ЕС, което се очакваше да доведе до съобщение на Комисията по въпроса.

               (4)

               С писмо от 18 декември 2001 г. Комисията поиска допълнителна информация от Италия след подновени действия на жалбоподателя (на Комисията бяха изпратени две напомнителни писма от 31 март 2000 г. и 11 октомври 2000 г.), предвид факта, че проучването на ПЧИ беше отложено от Комисията.

               (5)

               С оглед на информацията, представена с писма от 20 февруари 2002 г. и 27 март 2002 г., на италианските власти бяха представени допълнителни въпроси с писмо от 12 април 2002 г.

               (6)

               Италианските власти отговориха с писмо от 21 май 2002 г. С писмо от 5 юни 2002 г. Комисията уведоми италианските власти, че счита представената информация за непълна и поиска да се представи липсващата информация и допълнителни разяснения в рамките на 20 работни дни от получаване на писмото.

               (7)

               Тъй като не беше получен отговор и въпреки искане на италианските власти с писмо от 25 юни 2002 г. за удължаване на срока до 31 юли 2002 г., на 26 септември 2002 г. Комисията прие разпореждане за информация по смисъла на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3) (наричан по-долу „Регламент (ЕО) № 659/1999“). Междувременно делото беше прехвърлено в регистъра за помощи, за които не е изпратено уведомление, и беше обозначено с номер NN 102/02.

               (8)

               С писма от 26 юни 2002 г. и 4 октомври 2002 г. жалбоподателят беше уведомен за напредъка по досието. С писмо от 31 октомври 2002 г. той отправи искане да се запознае с резултата от разпореждането.

               (9)

               Италианските власти представиха поисканата информация с писма от 16 октомври 2002 г. и предоставиха допълнителни елементи с писмо от 24 октомври 2002 г.

               (10)

               Комисията уведоми Италия с писмо от 24 януари 2003 г., че е взела решение да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, понастоящем член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на въпросната помощ (4).

               (11)

               С писмо от 29 януари 2003 г. жалбоподателят беше информиран за това.

               (12)

               Тъй като не беше получил горепосоченото писмо, жалбоподателят изпрати напомняне до Комисията с писмо от 10 февруари 2003 г.

               (13)

               В отговор на съобщението до италианските власти във връзка с откриването на процедурата WAM SpA незабавно изпрати писмо до Комисията (писмо от 10 февруари 2003 г.).

               (14)

               С писмо от 27 февруари 2003 г. Италия поиска удължаване до 7 март 2003 г. на петнадесетдневния краен срок за представяне на забележките във връзка с поверителността, както е предвидено в решението на Комисията.

               (15)

               С писмо от 10 март 2003 г. Италия отправи искане до Комисията да не публикува решението предвид желанието на бенефициера да възстанови помощта, както беше заявено и от самото WAM SpA в писмо от 13 март 2003 г., изпратено директно до Комисията.

               (16)

               С писмо от 18 март 2003 г. Комисията отбеляза, че с оглед да не се публикува решението е необходимо окончателно решение за приключване на делото, което зависи от представяне на доказателство, че двата транша от помощ заедно с лихвата, изчислена по приемлив за Комисията начин, действително са възстановени.

               (17)

               Тъй като сумата, предложена от италианското правителство с писмо от 13 май 2003 г., е била значително по-ниска от първата оценка на еквивалента на безвъзмездна помощ, изчислена от Комисията въз основа на наличните елементи към момента на откриване на процедурата, с писмо от 22 май 2003 г. Комисията уведоми Италия, че тъй като счита, че предложената сума за възстановяване не удовлетворява нейните критерии, скоро ще последва публикуване.

               (18)

               С писмо от 13 юни 2003 г. жалбоподателят отправи искане за информация относно публикуването на решението. Комисията отговори с писмо от 18 юни 2003 г. На същия ден беше изпратено допълнително съобщение по електронна поща до жалбоподателя, с което той бе своевременно уведомен, че публикуваното е било осъществено.

               (19)

               С писмо от 1 юли 2003 г., предхождано от факс на същата дата, WAM SpA отправи искане за достъп до цялото досие. Молбата беше отказана от Комисията с писмо от 14 юли 2003 г.

               (20)

               С писмо от 20 юни 2003 г. WAM SpA отговори директно на съобщението на Комисията до Италия във връзка с публикуването на решението. Комисията отговори с писмо от 11 юли 2003 г.

               (21)

               С писмо от 27 юни 2003 г. жалбоподателят изрази намерение да поиска обезщетение от WAM SpA с оглед на загубите, които е претърпял, ако окончателното решение на Комисията е отрицателно. Той отправи искане да бъде информиран за процедурата, която да бъде следвана.

               (22)

               С писмо от 4 юли 2003 г. Morton Machine Company Limited обяви, че е било призовано да се яви пред италиански съд от WAM SpA, което от своя страна поиска обезщетение, и отправи запитване до Комисията дали би могла да уреди оттеглянето на призовките.

               (23)

               С писмо от 10 юли 2003 г. Комисията отговори на двете горепосочени писма от Morton Machine Company.

               (24)

               С писмо от 16 юли 2003 г. заинтересованите трети страни представиха мнения и отправиха искане да не бъдат разкривани.

               (25)

               На 23 юли 2003 г. беше проведена среща между службите на Комисията и италианските власти. Преди срещата италианските власти представиха информация с писмо от 22 юли 2003 г., регистрирано като получено на 25 юли 2003 г. На Комисията беше изпратена пряко допълнителна информация с писмо от 8 август 2003 г. от кабинета на министър-председателя (Служба за координиране на общностните политики).

               (26)

               С писмо от 21 август 2003 г. Morton Machine Company Limited отправи запитване дали вече е взето окончателно решение и поиска да бъде информирано на ситуацията. Комисията отговори с писмо от 28 август 2003 г.

               (27)

               С писмо от 19 септември 2003 г. Италия представи на Комисията своите забележки по решението за откриване на процедурата за официално разследване.

               (28)

               С писмо от 3 ноември 2003 г. Италия представи своите забележки на мненията на трети страни.

               (29)

               В отговор на искането за обезщетение, представено от WAM SpA на 30 юли 2003 г. с писмо от 16 септември 2003 г. генералният секретариат потвърди отказа на достъп до документите.

               (30)

               Липсващата информация от отговора от 19 септември 2003 г. беше представена от Италия с писмо от 14 януари 2004 г.

               (31)

               На 19 май 2004 г. Комисията прие решение съгласно член 7, параграфи 3 и 5 от Регламент (ЕО) № 659/1999 (5).

               (32)

               WAM SpA и Италия обжалваха решението на Комисията от 19 май 2004 г. пред Първоинстанционния съд. След като взе решение да обедини делата, Първоинстанционният съд произнесе своето решение на 6 септември 2006 г. и отмени решението на Комисията на основание, че тя не е представила достатъчно доказателства, че помощта вероятно би засегнала търговията и конкуренцията на пазара на ЕС, предвид обстоятелствата по делото (6).

               (33)

               Комисията обжалва решението на Първоинстанционния съд. На 30 април 2009 г. Съдът отхвърли жалбата на Комисията (7).

         II.   ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА

               (34)

               WAM SpA е дружество, учредено съгласно италианското законодателство, със седалище в Cavezzo, Италия. По време на уместния период между 1995 г. и 2000 г. то е извършвало дейност на пазара за производство и маркетинг на винтови транспортьори и захранващо-подавателни устройства, колектори за прах и клапани за промишлени предприятия. Съществуват множество производители от ЕС на този пазар. По-специално на пазара за колектори за прах WAM SpA е имало няколко по-големи конкурента от ЕС с модерни технологии и добре разработена търговска структура (8).

               (35)

               По отношение на присъствието на WAM SpA на италианския пазар пазарният дял на предприятието на пазара за винтови транспортьори на цимент е бил 60 % през 1991 г., 50 % през 2000 г. и 55 % през 2003 г. На пазара за колектори за прах пазарният дял на предприятието е бил 40 % през 1991 г. и се е увеличил на 50 % през 2000 г. и 60 % през 2003 г. (9).

               (36)

               От 1997 г. насам WAM SpA се е развило на други пазари на ЕС, по-специално Западна Германия и Франция. През 2000 г. пазарният дял на дружеството за винтови транспортьори на цимент е бил 70 % във Франция и Германия и 60 % в Обединеното кралство, докато съответните стойности за обли колектори за прах са били 50 % във Франция, 20 % в Германия и 10 % в Обединеното кралство (10).

               (37)

               През 1994 г. е било създадено японско дъщерно предприятие, WAM Japan. То е било насочено към маркетинга на два продукта, които се произвеждат в Италия и чиито транспортни разходи са сравнително ниски: колектори за прах и клапани. През 1995 г. е било създадено китайско дъщерно предприятие, която първо е било управлявано като съвместно предприятие с местен партньор, а от 1998 г. насам — като дъщерно предприятие, изцяло притежавано от WAM SpA (11).

               (38)

               През въпросния период WAM SpA е притежавало и 84 % от дяловете в „WAM Engineering Ltd“, предприятие, учредено съгласно английското законодателство със седалище в Tewkesbury, Обединено кралство. Пазарният сегмент, в който е участвало WAM Engineering Ltd., е бил проектиране, производство и продажба на промишлени смесителни машини, използвани основно в хранителната, химическата, фармацевтичната промишленост и промишлеността, свързана с околната среда.

               (39)

               Позовавайки се на ценовата политика на WAM Engineering Ltd в Обединеното кралство жалбоподателят изтъкна, че WAM е било в състояние да предлага същите продукти (промишлени смесителни машини), които предприятието на жалбоподателя е произвеждало и продавало за около една трета от цената — стойност, за която жалбоподателят твърди, че едва би покрила необходимите суровини за производството на машините, благодарение — по негово мнение — на финансирането от италианското правителство, по специално финансирането съгласно Закон № 394/81.

               (40)

               Според жалбоподателя на WAM Engineering Ltd е предоставена финансова помощ за програма за търговско навлизане в държави извън ЕС съгласно Закон № 394/81. По-специално той твърди, че Закон № 394/81 предоставя помощ на италиански предприятия, които желаят да основат дъщерно предприятие в чужбина под формата на представителства, клонове за продажба и складове.

               (41)

               Италианските власти потвърдиха предоставянето на помощ под формата на субсидирани заеми, равняващи се на 2 281 450 000 LIT (около 1,8 млн. евро) на WAM SpA през 1995 г. за проекти в Япония, Южна Корея и Тайван. Според италианските власти на бенефициера всъщност е бил предоставен субсидиран заем от 1 358 505 421 LIT (около 0,7 млн. евро), тъй като планираните проекти в Корея и Тайван не са реализирани поради икономическата криза в тези държави.

               (42)

               Субсидираният заем покрива 85 % от допустимите разходи. Лихвената субсидия би могла да се равнява на до 60 % от референтния лихвен процент. Заемът е трябвало да бъде възстановен за пет години по линейния метод и на равни шестмесечни вноски с лихва, платима по неиздължената сума. Бил е предвиден гратисен период от две години.

               (43)

               Субсидираният лихвен процент на конкретния заем (равен на 4,4 %) е бил изчислен чрез позоваване на пазарен курс от 11 %. В контекста на горепосоченото и въз основа на информацията, достъпна към момента на откриване на процедурата, интензитетът на помощта изглежда е бил еквивалентен на брутен еквивалент на помощта (БЕП) в размер на 16,38 %, което би довело до помощ от 222 523 млн. LIT (около 115 000 EUR).

               (44)

               Допустимите разходи за тази помощ са разделени в две категории: разходи, свързани с постоянни структури в чужбина и разходи за стимулиране на търговията. Следните разходи, изразени в млн. LIT, бяха взети предвид:

                           (В млн. LIT)

                           ДОПУСТИМИ РАЗХОДИ

                           ПРЕДОСТАВЕНИ ЗАЕМИ

                           ПОСТОЯННИ СТРУКТУРИ

                           Наем, застраховка, различни съоръжения

                           122,56

                           Оперативни разходи (по-специално персонал, приспособления, оборудване за постоянни структури)

                           556,94

                           Модели за излагане

                           38,23

                           Консултантски услуги

                           29,43

                           Междинна сума 1

                           747,18

                           СТИМУЛИРАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА

                           Съхранение на стоки

                           456,28

                           Пазарни проучвания

                           40,95

                           Панаири и изложения

                           12,19

                           Реклама

                           94,39

                           Командировки

                           7,52

                           Междинна сума 2

                           611,33

                           Обща сума

                           1 358,51

               (45)

               Освен това, с писмо от 21 май 2002 г. в отговор на искането за информация на Комисията италианските власти заявиха, че на 9 ноември 2000 г. на WAM SpA е бил предоставен и друг субсидиран заем от 1 940 579 808 LIT (около 1 млн. евро) съгласно същата схема.

               (46)

               Към момента на откриването на процедурата Комисията не беше запозната с никакви други подробности, касаещи тази допълнителна помощ.

         III.   ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА

               (47)

               В своето писмо от 21 май 2002 г. италианските власти заявиха, че предоставената на WAM SpA помощ през 1995 г. съгласно Закон № 394/81 е била значително под прага de minimis и че на същия бенефициер не е била предоставена никаква друга помощ de minimis през същия тригодишен период. Освен това, те подчертаха факта, че помощта по никакъв начин не може да се счита за пряко свързана с обема на износа.

               (48)

               Комисията отбеляза, че повечето от допустимите разходи, взети предвид за конкретната помощ, предоставена на WAM SpA през 1995 г., като наем, застраховка, различни съоръжения и оперативни разходи (по-специално за персонал, приспособления и оборудване) във връзка с постоянното място на дейност в чужбина, може да се счита за помощ за създаване и обслужване на дистрибуторска мрежа.

               (49)

               Освен това, по мнение на Комисията, разходите за консултантски услуги, свързани с постоянните структури в чужбина, реклама и командировки, е трябвало да бъдат класифицирани като настоящи разходи, свързани с дейности по износ.

               (50)

               В решението си да открие процедурата за официално разследване Комисията заяви, че съгласно последният параграф от Известие на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на незаконосъобразната държавна помощ (12), в случаи, в които при вземане на решение насоките са били заменени с регламент, Комисията счита, че правилата, заложени в регламента, трябва да се прилагат, дотолкова доколкото са по-благоприятни от правилата, определени в насоките. В съответствие с това Комисията отбеляза в решението си за откриване на процедурата за официално разследване, че по отношение на помощ de minimis по принцип е трябвало да бъдат приложени правилата от Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо помощ de minimis
                   (13) (наричан по-долу „Регламент (ЕО) № 69/2001“).

               (51)

               При все това Регламент (ЕО) № 69/2001 не се прилага по отношение на помощ за дейности, свързани с износ, тоест помощ, пряко свързана с обема на износа, както и създаване и обслужване на дистрибуторска мрежа или други настоящи разходи, свързани с дейности по износ, както е предвидено в член 1, буква а).

               (52)

               По отношение на съответствието на въпросната помощ с уместните правила de minimis трябва да се отбележи, че в решението за откриване на процедурата за официално разследване Комисията заяви, че Насоките на Общността от 1992 г. за държавните помощи за МСП (14) (наричани по-долу: насоки за МСП от 1992 г.) не изключват изрично помощта за износ, но определят по-нисък праг за помощ de minimis от 50 000 ECU.

               (53)

               В контекста на горепосоченото Комисията изрази съмнение в решението за откриване на процедурата за официално разследване дали би могло да се счита, че предоставената на WAM SpA помощ през 1995 г. съгласно Закон № 394/81 съответства на уместните правила de minimis.

               (54)

               Освен това, в контекста на предварителното проучване, Комисията изрази сериозни съмнения дали помощта за WAM SpA би могла да се обяви за съвместима с Договора за ЕО (понастоящем ДФЕС) въз основа на която и да било разпоредба.

               (55)

               Към момента на откриване на процедурата за официалното разследване Комисията не е била запозната с никакви специфични характеристики, например интензитет на помощта или допустими разходи на помощта за „WAM group“ (както я наричат италианските власти), предоставена през 2000 г., отново под формата на субсидиран заем, съгласно Закон № 394/81. Италианските органи не бяха представили никаква информация, свързана с тази помощ.

               (56)

               Съответно, на този етап от процедурата Комисията не е имала възможност да оцени конкретната помощ в дълбочина. При все това, предвид факта, че тя е служела за същата цел и е била предоставена на същото правно основание като помощта, предоставена през 1995 г., Комисията изрази съмнения дали може да се счита, че помощта съответства на всички уместни разпоредби от Договора за ЕО (понастоящем ДФЕС).

               (57)

               В своето писмо от 24 октомври 2002 г. италианските власти също така изтъкнаха, че никаква помощ не е била предоставена директно на „WAM Engineering“ и че в италианския търговски регистър не е било регистрирано такова предприятие. При все това Комисията отбеляза, първо, че „WAM SpA“ е държало 84 % от дяловете на „WAM Engineering Ltd“ и, второ, че след тяхното писмо от 11 октомври 1999 г. италианските власти са обявили, че през 1995 г. на „WAM SpA“ е бил предоставен субсидиран заем съгласно Закон № 394/81 и с писмо от 21 май 2002 г. са добавили, че на 9 ноември 2000 г. на „WAM group“ е бил предоставен друг субсидиран заем съгласно същата схема.

         IV.   МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

               (58)

               Мнения относно решението за откриване на процедурата за официално разследване бяха получени от една заинтересована трета страна, която поиска да не бъде назовавана.

               (59)

               В мнението на третата страна беше изразена подкрепа за усилията на Комисията да възстанови равните условия за конкурентите в засегнатия сектор и недоволство относно техническите умения и работни места, които са изгубени поради позицията на WAM SpA на пазара.

               (60)

               С писмо от 3 ноември 2003 г. италианските власти, които бяха уведомени за мнението на третата страна с писмо от 25 септември 2003 г. от Комисията, заявиха, че според тях това мнение не добавя нищо ново, тъй като то просто потвърждава някои от вече изразените твърдения по делото от жалбоподателя и други лица. По-специално, италианските власти счетоха, че са предоставени достатъчно доказателства, които демонстрират, че не съществува никаква връзка между исковете, предявени в горепосочените мнения, и финансирането на WAM SpA съгласно Закон № 394/81.

         V.   МНЕНИЕ НА ИТАЛИАНСКИТЕ ВЛАСТИ

               (61)

               По отношение на заема от 1995 г. италианските власти представиха доказателства, че към момента на подаване на молбата за първата мярка за помощ и предоставяне на заема WAM SpA е отговаряло на определението за средно предприятие, посочено в точка 2.2 от насоките за МСП от 1992 г., както се демонстрира от годишните счетоводни отчети на предприятието от 1994 г., на основание факта, че е имало 163 служители, годишен оборот от 16,8 млн. евро и общ годишен баланс от 20,1 млн. евро, както и че е било притежавано от две предприятия, отговарящи на определението за МСП. Въпреки това самите италиански власти се съгласиха, че след 1998 г., или към момента на предоставяне на втората помощ (2000 г.), WAM SpA вече не е било МСП.

               (62)

               Към информацията, с която Комисията вече разполагаше, не беше добавен никакъв друг елемент по същество относно първата мярка за помощ при откриване на процедурата, с изключение на факта, че заемът е бил предоставен на бенефициера на няколко транша, за които гратисният период е можел да варира от 2 до нула години. Изглежда в първоначалния договор не е съществувала клауза за преразглеждане на лихвения процент. Пълното възстановяване на заема е било насрочено за април 2004 г.

               (63)

               Колкото до заема от 2000 г., с писмо от 25 юли 2003 г. италианските власти представиха пояснение, че действителният общ размер на заема е бил 3 603 574 689 LIT (съответстващ на 1 861 091,01 EUR), а не 1 940 579 808 LIT (около 1 млн. евро), както беше заявено преди това в писмото от 21 май 2002 г. и посочено в решението за откриване на процедурата за официално разследване, тъй като последната стойност се отнася само до частта от заема, която вече е била платена към момента на съставяне на писмото, а не целия размер на предоставената помощ.

               (64)

               Всъщност са били направени още две плащания. Последното, равняващо се на 248 091,01 EUR, е било платено на 22 януари 2003 г. Условията, съгласно които е бил предоставен този заем, са същите като условията за заема от 1995 г., тъй като и двата са предоставени съгласно Закон № 394/81. Предоставянето на целия размер на въпросния заем за 2000 г. е било решено на 9 ноември 2000 г. и договорът е бил подписан на 20 декември 2000 г.

               (65)

               По-долу е изложен график на допустимите разходи, взети предвид по отношение на тази помощ, препратен от италианските власти в приложение към писмото от 22 юли 2003 г.

                           (хил. EUR)

                           ДОПУСТИМИ РАЗХОДИ

                           ПРЕДОСТАВЕНИ ЗАЕМИ

                           ПОСТОЯННИ СТРУКТУРИ

                           Наемане и обзавеждане на помещения, превозни средства

                           331,27

                           Оперативни разходи (управление, стоки и персонал)

                           973,50

                           Модели за излагане

                           0,87

                           Обучение

                           25,24

                           Консултации

                           30,29

                           Междинна сума 1

                           1 361,17

                           НАСЪРЧАВАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА

                           Съхранение на стоки

                           353,39

                           Панаири и изложения

                           6,37

                           Реклама

                           42,74

                           Командировки

                           94,84

                           Пътувания на клиенти до Италия

                           2,59

                           Междинна сума 2

                           499,92

                           Обща сума

                           1 861,09

               (66)

               Освен това от приложените документи към писмото от 14 януари 2004 г. става ясно, че въпросната програма е трябвало да бъде изпълнена в Китай съвместно от WAM SpA и „WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd“, местно предприятие, изцяло притежавано от WAM SpA.

               (67)

               Счита се, че допустимите разходи включват наема на помещения за офиси, съхранение, изложбени зали и техническа помощ (обща повърхностна площ от 7 500 m2), закупуването, наемането или закупуването на лизинг на три превозни средства и разходите, свързани с персонала в компанията майка и в чужбина (по-специално: 1 директор на продажбите и 6 техници).

               (68)

               Лихвеният процент, прилаган по отношение на конкретния заем, е бил 2,32 %, т.е. 40 % от референтния лихвен процент от 5,8 % в сила към момента на предоставяне на помощта. От това също изглежда, че в договора не е била предвидена никаква промяна в лихвения процент по време на периода за заема. Заемът е бил изплатен на бенефициера на няколко транша, като гратисният период е варирал от две до нула години.

               (69)

               По отношение на възстановяването предоставените от италианските власти данни показват, че гратисният период от две години, по време на който е била плащана само лихвата по вече изплатените траншове по заема на бенефициера, е изтекъл на 20 февруари 2003 г. Петгодишният период за възстановяване започнал да тече на 20 август 2003 г. Възстановяването се е извършвало по линейния метод и на равни шестмесечни плащания с дължима лихва по неиздължената сума. Следователно, съгласно графика възстановяването е трябвало да приключи на 20 февруари 2008 г.

               (70)

               Освен това, по отношение на изменението на лихвения процент по време на периода за възстановяване, италианските власти заявиха, че общите правила, позволяващи такива облекчения, действително съществуват в италианската правна рамка.

               (71)

               В допълнение, по отношение на двата заема, италианските власти заявиха, че разходите за задължителната банкова гаранция, която е била поискана преди предоставянето на заемите, е трябвало да бъдат приспаднати от размера на помощта.

               (72)

               По отношение на износа на WAM SpA във и извън ЕС бяха предоставени следните данни:

                           ГОДИНА

                           ИЗНОС В РАМКИТЕ НА ЕС

                           ИЗНОС ИЗВЪН ЕС

                           ОБЩ ИЗНОС

                           1995 г.

                           10 237 196

                           4 477 951

                           14 715 147

                           1996 г.

                           9 338 640

                           5 592 122

                           14 930 762

                           1997 г.

                           9 974 814

                           5 813 442

                           15 788 256

                           1998 г.

                           10 780 161

                           5 346 514

                           16 126 675

                           1999 г.

                           11 885 473

                           5 276 525

                           17 161 998

               (73)

               Италианските власти уведомиха Комисията, че общите стойности на износа, представени по-горе, представляват между 52 % и 57,5 % от общия годишен оборот съответно през 1995 г. и 1999 г.

               (74)

               Накрая, макар италианските власти да признават, че двата разглеждани заема не са покрити нито от Регламент (ЕО) № 69/2001, нито от Регламент (ЕО) № 70/2001 на Комисията (15), те изразяват становището, че стимулите за предприятията от ЕС, замислени да подкрепят привеждането в действие на програми извън ЕС, не попадат в обхвата на член 87, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 107, параграф 3 от ДФЕС.

         VI.   ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА

               (75)

               Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че „всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.

               (76)

               От член 107, параграф 1 от ДФЕС следва, че за класифицирането на дадена мярка като държавна помощ трябва да бъдат спазени четири условия. Първо, трябва да е налице намеса на държавата чрез държавни ресурси. Второ, тази намеса трябва да предоставя избирателно предимство на нейния получател. Трето, трябва да има възможност тя да засегне търговията между държави-членки и четвърто, тя трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията.

               (77)

               Понятието държавна помощ се прилага по отношение на всяко предимство, предоставено пряко или непряко, финансирано от държавни ресурси, предоставено от самата държава или от междинен орган, действащ по силата на поверените му правомощия. В съдебната практика на Съда на Европейските общности много ясно се установява, че няма разлика между помощ, прехвърлена пряко от държавата, и помощ, прехвърлена от публични или частни предприятия, учредени от държавата за целта (16).

               (78)

               Разглежданите мерки за помощ са били предоставени от комитета, създаден съгласно член 2 от Закон № 394/81 (17) за заема от 1995 г., и от „Comitato Agevolazioni“ (18) за заема от 2000 г.

               (79)

               Mediocredito Centrale SpA (19) сключи договора за финансиране от 1995 г. с WAM SpA, за да приведе в действие решението на комитета, създаден съгласно член 2 от Закон № 394/81. SIMESIT SpA (20) сключи договора за финансиране от 2000 г. с WAM SpA, за да приведе в действие решението на „Comitato Agevolazioni“.

               (80)

               В този случай помощта е била предоставена с държавни ресурси от предприятия, които са действали от името на държавата, с цел насърчаване на икономически дейности в съответствие с насоките, определени от държавата, и поради това — в съответствие със съдебната практика на Съда на Европейските общности — може да се вмени на държавата (21).

               (81)

               Заемите с изгодни условия подобряват финансовото положение на получателя на помощта, освобождавайки го от разходи, които иначе би понесъл, ако е желаел да изготви програма за търговско навлизане без държавна намеса. Поради това разглежданите мерки за държавни помощи предоставят на WAM SpA избирателно предимство в сравнение с неговите конкуренти от ЕС.

               (82)

               Тъй като участва на пазара за производство и разпространение на винтови транспортьори и захранващо-подавателни устройства, колектори за прах и клапани за промишлени предприятия, няма съмнение, че WAM SpA извършва икономическа дейност на този пазар, която отговаря на определението за предприятие съгласно правото на ЕС (22).

               (83)

               В заключение, предоставената на WAM SpA помощ може да се счита за такава, която предоставя избирателно предимство на предприятие.

               (84)

               В своето решение от 30 април 2009 г. Съдът на Европейските общности подчертава (23), че „дори в случаите, когато от обстоятелствата, при които е предоставена помощта, е видно, че тя може да засегне търговията между държавите-членки и да наруши или да заплаши да наруши конкуренцията, Комисията трябва най-малкото да посочи тези обстоятелства в мотивите на решението си“. При все това Съдът също така счита, че Комисията не трябва да доказва, че помощта има реален ефект върху търговията между държавите-членки, а само да „разгледа дали помощта би могла да засегне тази търговия и да наруши конкуренцията“ (24). Освен това Съдът на Европейските общности постанови и че „Комисията не била длъжна да извърши икономически анализ на реалното положение на разглеждания пазар или на разглежданите търговски потоци между държави-членки, нито да докаже реалния ефект на спорните помощи“, за да докаже, че условията, засягащи ефектите върху търговията и конкуренцията, са изпълнени.

               (85)

               WAM SpA е дружество, извършващо дейност на пазара на ЕС и на международните пазари. То има дъщерни предприятия в много държави-членки и продава своите продукти в целия ЕС, както и извън него. Между 1995 г. и 1999 г. две трети от неговия оборот, 10 млн. евро в абсолютно изражение, е идвал от продажби на пазара на ЕС, а една трета от продажби извън ЕС. На тези пазари WAM SpA действително или потенциално се конкурира с други дружества от ЕС, които извършват дейност и на международно ниво. Както е посочено по-горе (вж. съображение 34), е имало поне трима други големи производители на филтри за прах в ЕС от различни държави-членки, които присъстват на международно ниво и които са могли да бъдат потенциални конкуренти на WAM SpA в износа на филтри за прах в Япония или Китай (25). Тези дружества са били, поне потенциално, конкуренти на WAM SpA, тъй като ако бяха решили да изнасят своите продукти в Япония или Китай, те щяха да бъдат в по-неблагоприятна начална позиция от WAM SpA, което е получило държавна помощ, за да навлезе на тези пазари.

               (86)

               Освен това, както е обяснено в съображения 34 и 35, по време на уместния период WAM SpA е имало голям дял както на националния, така и на европейския пазар. Както е посочено в съображение 38, то също така е имало търговско присъствие чрез дъщерно предприятие в друга държава-членка

               (87)

               В резултат от помощта цялостната позиция на WAM SpA на пазара е била укрепена или потенциално е било възможно да бъде укрепена в сравнение с дружествата от други държави-членки, които не само са действителни, но и потенциални конкуренти на WAM SpA. Съгласно постоянната съдебна практика „помощите, които имат за цел да освободят дадено предприятие от разходите, които самото то поначало би трябвало да понесе в рамките на своето текущо управление или на своята нормална дейност… по принцип нарушават условията на конкуренция“ (26).

               (88)

               Три допълнителни аргумента по настоящото дело подкрепят тази констатация:

               (89)

               Първо, заемите за износ, предоставени на WAM SpA, вероятно биха изменили обичайната конкурентна структура на пазара, улеснявайки WAM SpA да изнася своите продукти на чуждестранни пазари в сравнение с неговите действителни или потенциални конкуренти от ЕС, тъй като последните трябва да финансират програма за навлизане в износа със собствени средства.

               (90)

               Второ, WAM SpA е получило помощ за изготвяне на програма за навлизане на пазара и поради това е направило определени спестявания. Тъй като WAM SpA е инвестирало в навлизането на чуждестранни пазари с цел износ на свои продукти, тези спестявания вследствие биха могли да позволят на дружеството да изнася продукти, произведени в ЕС, извън ЕС на по-ниска цена или с по-висок марж.

               (91)

               Трето, тъй като парите са заменяеми, всички печалби от тази дейност биха могли да се реинвестират в рамките на ЕС. Друга възможност е след получаването на помощта WAM SpA да е било освободено от разходи по навлизане на чуждестранния пазар и да е имало възможност да използва спестените пари, за да укрепи своята позиция на пазара на ЕС за други цели (27). Освен това, след като износът е бил осъществен, всички печалби от тази дейност биха могли да се реинвестират в рамките на ЕС.

               (92)

               Във всички тези случаи помощта би имала пряко въздействие върху пазара на ЕС и ефект на нарушаване по отношение на конкурентите на WAM в ЕС.

               (93)

               По подобен начин в съдебната практика е установено, че „когато предоставена от държава членка помощ укрепва позицията на предприятие спрямо други конкурентни предприятия в рамките на търговията в Общността, тя трябва да се счита за повлияна от помощта“ (28). Тъй като предоставената на WAM SpA помощ от Италия е укрепила неговата позиция в сравнение с неговите действителни или потенциални конкуренти от ЕС, както е обяснено по-горе, тази помощ е засегнала и търговията в рамките на ЕС.

               (94)

               По отношение на размера на помощта, Съдът на Европейските общности постанови във Philip Morris/Комисия
                   (29) и Франция/Комисия
                   (30), че дори ако размерът на получената помощ е сравнително малък или предприятието е малко, все още съществува възможност търговията в рамките на ЕС да бъде засегната. По подобен начин, във Vlaams Gewest/Комисия
                   (31) Първоинстанционният съд постанови, че „дори помощ с относително слабо значение е от естество да засегне търговията между държавите-членки, когато в секторите на дейност на предприятията получатели се наблюдава интензивна конкуренция“. Освен това, Съдът на Европейските общности постанови в Heiser
                   (32), че не съществува никакъв праг или процент, под който може да се счита, че търговията между държавите-членки не е засегната.

               (95)

               Поради това в разглеждания случай относително малкият размер на помощта не противоречи на констатацията, че може да съществува ефект върху търговията в рамките на ЕС, както и върху конкуренцията. Въпреки че размерът на помощта е доста малък, поради интензивното естество на съществуващата и потенциалната конкуренция в сектора, в който извършва дейност WAM SpA, съществува голям риск конкуренцията да бъде нарушена и търговията в рамките на ЕС да бъде засегната.

               (96)

               Въз основа на горепосоченото може да се заключи, че има много голяма вероятност помощта, предоставена на WAM SpA от Италия, да засегне търговията и да наруши конкуренцията на вътрешния пазар.

               (97)

               Като заключение, подпомагането с държавни средства, предоставено на WAM SpA, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

               (98)

               В съответствие с принципа tempus regis actum процедурните правила, които са в сила при приемане на решението трябва да се прилагат към мерките за помощи, за които не е получено уведомление, освен ако изрично не е предвидено друго (33).

               (99)

               Предвид факта, че правилата за освобождаване (включително правилата de minimis) освобождават определени мерки за помощ от задължението за отправяне на уведомление и заменят централизираната система за контрол върху държавните помощи с децентрализирана система на контрол върху държавните помощи, те се считат за правила от процедурно естество.

               (100)

               В разглежданото дело, дори при условие че в своето решение за откриване на процедурата за официално разследване Комисията изрази съмнения относно възможността за освобождаване на помощта съгласно регламенти (ЕО) № 69/2001 и (ЕО) № 70/2001 на Комисията, трябва да се прилагат съответните правила в сила към момента на вземане на решение, т.е. Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията (34). По подобен начин Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 г. относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (35) (наричан по-долу „Регламент за групово освобождаване от 2008 г.“) се прилага по отношение на отделни помощи, предоставени преди влизането му в сила, ако помощта изпълнява всички условия, предвидени в този Регламент, с изключение на член 9.

               (101)

               В своето писмо от 11 октомври 1999 г. италианските власти заявиха, че Комисията и Световната търговска организация (СТО) са били уведомени за правните основания за помощта, предоставена на WAM SpA, а именно Закон № 394 от 29 юли 1981 г. съгласно член 25 от Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки (СТО-ГАТТ 1994 г.) (36).

               (102)

               Комисията отбелязва, че по този начин италианските власти се опитват да окачествят като уведомление съобщението, съдържащо много малко данни, свързани със схемата, в таблица, която е била изпратена до Комисията или с цел предаване до комитета за субсидиите на СТО, или за целите на годишния доклад за държавни помощи в Европейския съюз от поне шестия доклад (1996 г.). Освен това Комисията е била информирана за съществуването на схемата като част от нейното проучване на националните програми за подпомагане за преки чуждестранни инвестиции (ПЧИ) извън Европейския съюз, които съществуват в държавите-членки.

               (103)

               При все това не може да се счита, че тези видове съобщения са в съответствие с член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС, който гласи, че „Комисията следва да бъде информирана в разумен срок, който да ѝ даде възможност да представи своето становище по отношение на всякакви планове за предоставянето или изменението на помощта“.

               (104)

               Тъй като Комисията не е била уведомена преди това за горепосочената схема за помощ по отношение на нейното съответствие с правилата за държавни помощи, тя е била приведена в действие в противоречие с член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС и, следователно, е неправомерна. Тъй като помощта за WAM SpA е била предоставена съгласно тази схема, освен всякаква групово освободена помощ, тя също трябва да се счита за неправомерна.

               (105)

               Комисията трябва да провери дали някоя от помощите, предоставени на WAM SpA, може да се освободи въз основа на правилата de minimis.

               (106)

               По подобен начин, след като е достигнато до заключението, че разглежданите мерки съставляват държавна помощ в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тази помощ трябва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост с уместните правила за държавни помощи.

               (107)

               Италианското правителство предостави доказателства, че по времето, когато е предоставен първия заем (1995 г.), WAM SpA е изпълнявало всички изисквания, за да се счита за МСП по смисъла на Препоръка № 96/280/ЕО на Комисията от 3 април 1996 г. относно определението на малки и средни предприятия (37). По-точно WAM SpA е било средно предприятие, тъй като е имало 163 служители, годишен оборот от 16,8 млн. евро и общ годишен баланс от 20,1 млн. евро. Било е контролирано от две финансови предприятия, като самите те са били МСП по смисъла на горепосочената препоръка.

               (108)

               Във въпросното дело Комисията базира своя анализ на действителните разходи, взети предвид при предоставянето на заема (вж. таблицата в съображение 44).

               (109)

               Като се вземе предвид, че целта на договора за заем е да субсидира програма за навлизане на пазара и по-специално да субсидира предприятия за износ, които осъществяват програми за навлизане на пазара извън Европейския съюз, въпросната помощ трябва да бъде класифицирана като помощ за износ, т.е. помощ, свързана с дейности по износ, в смисъл че е пряко свързана със създаването и обслужването на дистрибуторска мрежа или други настоящи разходи, свързани с дейностите за износ. По подобен начин крайната цел на програмата за навлизане на пазара е била продажба на продуктите на WAM SpA в Япония. Това е друга причина, поради която не може да се счита, че тя е свързана с преки чуждестранни инвестиции (ПЧИ).

               (110)

               Регламент (ЕО) № 1998/2006 изключва помощите за износ от своя обхват. Член 1, буква г) всъщност гласи, че този Регламент не е приложим към „помощите за дейности, свързани с износ за трети страни или държави-членки, по-конкретно — помощите, пряко свързани с изнасяните количества, със създаването и функционирането на дистрибуторски мрежи или с други текущи разходи по експортната дейност“.

               (111)

               При все това, член 5 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 гласи, че помощите, които не отговарят на условията на член 1, се оценяват в съответствие с приложимите рамки, насоки, съобщения и известия.

               (112)

               Тъй като помощта е била предоставена през 1995 г., когато насоките за МСП от 1992 г. са били в сила, трябва да се приложат насоките за МСП от 1992 г. (38) Тези насоки не изключват изрично помощите за износ от своя обхват. При все това, тъй като в този случай част от помощта надхвърля допустимия праг de minimis (50 000 EUR), трябва да се счита, че цялата помощ не попада в обхвата на освобождаването de minimis и поради тази причина трябва да се счита, че тя представлява държавна помощ (39).

               (113)

               След като е установено, че мярката представлява държавна помощ, трябва да се реши дали тя може да се счита за съвместима с вътрешния пазар съгласно правилата за държавни помощи.

               (114)

               Член 44, параграф 2 от Регламента за групово освобождаване гласи, че всяка помощ, предоставена преди влизане в сила на този регламент, която не изпълнява нито условията, определени в него, нито условията, определени в регламенти (ЕО) № 68/2001, (ЕО) № 70/2001, (ЕО) № 2204/2002 или (ЕО) № 1628/2006, трябва да бъде оценена в съответствие с рамките, насоките, съобщенията и известията в сила към момента на нейното предоставяне.

               (115)

               В настоящия случай Регламентът за групово освобождаване от 2008 г. не е приложим, тъй като той въвежда допълнителна стъпка — проверка на стимулиращия ефект на проекта или дейността преди неговото начало — която не е извършена от Италия. Поради това по силата на член 8, параграф 6 от Общия регламент за групово освобождаване от 2008 г. цялата мярка за помощ не може да бъде освободена съгласно този регламент. Освен това, разходите, посочени в таблицата в съображение 44 и изброени в съображение 118, не могат да бъдат групово освободени въз основа на регламент (ЕО) № 68/2001 (40), (ЕО) № 70/2001, (ЕО) № 2204/2002 (41) или (ЕО) № 1628/2006 (42), тъй като условията, предвидени в тези регламенти, не са изпълнени.

               (116)

               Тъй като никое от тези средства не демонстрира съвместимост на помощта, тя трябва да бъде оценена въз основа на насоките за МСП от 1992 г., тъй като те съдържат материалноправните норми в сила към момента на предоставяне на помощта през 1995 г. (43)

               (117)

               Част от помощта може да се счита за съвместима с вътрешния пазар въз основа на насоките за МСП от 1992 г. По-специално помощта за консултантски услуги (29,43 млн. LIT) и пазарни проучвания (40,95 млн. LIT) може да се счита за съвместима, тъй като тя отговаря на точка 4.3 „Помощ за консултантска помощ, обучение и разпространение на знания“. По отношение на помощта за участие на панаири и изложения (12,19 млн. LIT) тя може да се счита за съвместима с насоките за МСП от 1992 г. въз основа на точка 4.5 „Помощ за други цели“, тъй като може да се смята за помощ за други начини за насърчаване на МСП, например насърчаване на сътрудничеството. Останалата помощ (вж. таблицата в съображение 44) не може да се счита за съвместима, тъй като не е предназначена да подпомогне никакви производствени инвестиции, нито други допустими цели, предвидени в насоките за МСП от 1992 г., т.е. помощ за общи инвестиции извън или в подпомагани национални региони, помощ за инвестиции за опазване на околната среда и помощ за научноизследователска и развойна дейност.

               (118)

               Съответно Комисията е на мнение, че по-голямата част от допустимите разходи за създаването на постоянни структури в чужбина, които са били взети предвид от италианското правителство при предоставянето на първия субсидиран заем на WAM SpA през 1995 г., по никакъв начин не могат да се считат за производствена инвестиция; напротив, помощта за тях трябва да се класифицира като оперативна помощ. Разходите, които са били счетени за допустими: наемане на помещения, застраховка и различни съоръжения (122,56 млн. LIT) и оперативните разходи като персонал, приспособления и оборудване за помещения (556,94 млн. LIT) са разходи, които предприятието е трябвало да поеме; същото се отнася за моделите за излагане и резервните части за следпродажбени услуги (38,23 млн. LIT). По аналогичен начин по мнение на Комисията допустимите разходи за подпомагане на насърчаването на търговията, разходите за съхранение на стоки (456,28 млн. LIT) не отговарят на насоките за МСП от 1992 г. и не могат да се считат за първоначална инвестиция; разходите за реклама (7,52 млн. LIT) също не отговарят на насоките.

               (119)

               Поради това въз основа на горепосочената оценка Комисията заключава, че:

                           а)

                           частта от помощта, свързана с помощ за консултантски услуги (29,43 млн. LIT) и пазарни проучвания (40,95 млн. LIT), както и помощта за участие на панаири и изложения (12,19 млн. LIT) представлява държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар въз основа на насоките за МСП от 1992 г.; частта от помощта, която не се посочва в буква a) (вж. съображение 118), представлява държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар.

               (120)

               Към момента на предоставяне на втората сума за помощ през 2000 г., WAM SpA е било, както признават самите италиански власти, голямо предприятие. Освен това, то се е намирало в неподпомаган район.

               (121)

               Заемът от 2000 г. може да се счита и за помощ за износ за WAM SpA, тъй като неговата цел е била същата като целта на заема от 1995 г. и също е бил предназначен за навлизане и износ на чуждестранни пазари (по-специално китайския пазар). Очевидно е, че помощта за техническа помощ, помещения за работилници и служители зад граница (един ръководител по продажбите, един общ ръководител, четирима служители и шестима техници) вероятно е била предвидена именно за търговски дейности. Като следствие, използваните доводи за заема от 1995 г. са приложими и за заема от 2000 г.

               (122)

               Освен това формулировката, използвана за класифициране на първия заем за WAM SpA като стимул за предприемане на програми за навлизане на пазара, е била използвана и в договора за предоставяне на помощта от 2000 г. Следва да се отбележи и че конкретната програма е трябвало да се изпълни съвместно от WAM SpA и местното предприятие WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, дъщерно предприятие, притежавано изцяло от WAM SpA. Това представлява доказателство за установеното присъствие на WAM SpA на въпросния конкретен пазар.

               (123)

               Тъй като въпросната помощ е помощ за износ, Регламент (ЕО) № 1998/2006, както вече е заявено по-горе, не е приложим.

               (124)

               Поради това трябва да се оцени съвместимостта на помощта с вътрешния пазар. Комисията изразява становището, че процедурните правила в сила към момента на вземане на решението, Общия регламент за групово освобождаване от 2008 г., не се прилагат по отношение на настоящия случай. Този регламент въвежда допълнителна стъпка — проверка на стимулиращия ефект на проекта или дейността преди неговото начало —която не е изпълнена от Италия. Поради това по силата на член 8, параграф 6 от този регламент цялата мярка за помощ не може да бъде освободена съгласно Общия регламент за групово освобождаване от 2008 г. Следователно в съответствие с член 44, параграф 2 от Общия регламент за групово освобождаване от 2008 г. трябва да бъде оценена съвместимостта на помощта с регламенти (ЕО) № 68/2001, (ЕО) № 70/2001, (ЕО) № 2204/2002 и (ЕО) № 628/2006.

               (125)

               Комисията изразява становището, че разходите за обучение, описани в писмото от 22 юли 2003 г. (25 240 EUR от общия заем от 1,8 млн. евро през 2000 г.) (както е показано в таблицата в съображение 65), могат да бъдат освободени въз основа на член 4 от Регламент (ЕО) № 68/2001 и следователно са съвместими с вътрешния пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 107, параграф 3 от ДФЕС, без значение дали оценката е базирана на член 4, параграф 2 (конкретно обучение) или член 4, параграф 3 (общо обучение).

               (126)

               При все това остатъкът от въпросната помощ не може да се счита за съвместим въз основа на регламенти (ЕО) № 70/2001, (ЕО) № 2204/2002 или (ЕО) № 1628/2006, или което и да е друго правно основание, тъй като тази помощ не насърчава никакви други хоризонтални цели за Европейския съюз по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, като научноизследователска и развойна дейност, заетост, околната среда или оздравяване и преструктуриране по смисъла на съответните насоки, рамки и регламенти.

               (127)

               Поради това трябва да се заключи, че тъй като дейностите, свързани с износ, се изключват от прилагането на Регламент (ЕО) № 1998/2006 и не могат да се считат за съвместими с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС на никакво правно основание, предоставената посредством втория заем помощ е несъвместима с вътрешния пазар, с изключение на съвместимата част за помощ за обучение, описана по-горе.

               (128)

               По отношение на изменението на лихвения процент по време на периода за възстановяване на заема италианските власти заявиха, че общите правила, позволяващи такива облекчения, съществуват в италианската правна рамка. При все това министерската наредба от 31 март 2000 г., която е единственото правно основание, предвидено за тази цел, се прилага само по отношение на инициативите, финансирани в съответствие със закони № 394/81 и № 304/1990, и поради това обхватът е силно ограничен. Освен това трябва да се подчертае, че не са предоставени никакви допълнителни доказателства, че лихвеният процент по отношение на въпросната мярка е бил изменян (44).

               (129)

               По отношение на двата заема италианските власти твърдят, че разходите по задължителната банкова гаранция, която е била поискана преди предоставянето на заемите, трябва да бъдат приспаднати от общия размер на помощта. Комисията отбелязва на първо място, че такава гаранция или нейният еквивалент обикновено би била поискана дори от частна кредитна институция, предоставяща заеми, в съответствие с принципа на инвеститора в условията на пазарната икономика. Второ, в спецификациите, приложени към договора, се посочва, че припокриването на помощи за една и съща програма не е разрешено, с изключение на помощите, свързани с гаранцията, която впоследствие се счита, че отговаря на условията за помощ.

         VII.   ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ

               (130)

               Комисията отбелязва, че освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 2, букви а)—в) (45) от ДФЕС, не са приложими по отношение на въпросните заеми, тъй като не са предназначени да постигнат нито една от целите, изброени в този член, нито пък италианските власти твърдят, че случаят е такъв.

               (131)

               Заемите не са били предназначени да насърчат икономическото развитие на определени райони, да насърчат изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или преодолеят сериозни затруднения в икономиката на държава-членка, нито са предназначени да насърчат културата и опазване на наследството. Поради това Комисията счита, че член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (46), член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС (47) и член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС (48) не са приложими по отношение на разглежданите заеми.

         VIII.   ЗАКЛЮЧЕНИЕ

               (132)

               И двата заема на WAM SpA са били предоставени без предварително уведомление до Комисията. В действителност заемът от 1995 г. е бил предоставен на 24 ноември 1995 г., а заемът от 2000 г. е бил предоставен на 9 ноември 2000 г. Съответно, Комисията констатира, че с изключение на групово освободената съвместима част от помощта, дотолкова доколкото тези заеми са били приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС, те са били предоставени неправомерно на бенефициера.

               (133)

               Помощта, която Италия е предоставила на WAM SpA на 24 ноември 1995 г. под формата на лихвена субсидия, представлява държавна помощ. Частта, съответстваща на допустимите разходи за консултантски услуги, участието на панаири и изложения и пазарни проучвания, представлява държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар.

               (134)

               По отношение на цялостния еквивалент на безвъзмездна помощ на конкретната помощ беше отчетен фактът, че заемът е бил предоставен на бенефициера на три транша (на 24 април 1996 г., 23 юли 1997 г. и 24 април 1998 г.) и че вследствие гратисният период е варирал от две до нула години. Лихвеният процент, посочен в договора за заема (4,4 %), отнесен към референтния лихвен процент, определяни периодично от Комисията (49) и в сила към момента на предоставяне на заема (11,35 %), също е бил взет под внимание. Елементът на помощта е изчислен като разликата между посочения в договора лихвен процент и референтния лихвен процент към момента на предоставяне на заема. Въз основа на това изчисление еквивалентът, дисконтиран към 24 април 1996 г. (датата, на която е изплатен първия транш от заема на WAM SpA), се равнява на 108 165,10 EUR.

               (135)

               При все това тази сума трябва да бъде коригирана по отношение на съвместимата част от държавната помощ.

               (136)

               Тъй като част от въпросния заем беше счетена за съвместима, тази сума трябва да се приспадне от компонента за държавна помощ от заема от 1995 г. (108 165,10 EUR). Предвид невъзможността да се установи пряка връзка между даден транш от заема и определени специфични разходи, процентът, представен от съвместимите елементи в цялостния заем (82,57 млн. LIT от 1 358,51 млн. LIT, т.е. 6 %) е приложен към цялостния еквивалент на безвъзмездна помощ. Тъй като 6 % от 108 165,10 EUR са 6 489,906 EUR, счита се, че тази сума съставлява съвместимата част от помощта.

               (137)

               Следователно еквивалентът на безвъзмездна помощ за частта от държавната помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар, възлиза на 101 675,194 EUR.

               (138)

               Помощта, предоставена на WAM SpA през 2000 г., с изключение на съвместимата част за подпомагане на дейности по обучение, възлизаща на 25 240 EUR като допустими разходи, е несъвместима с вътрешния пазар.

               (139)

               В този случай заемът е бил предоставен на WAM SpA на пет транша (на 12 февруари 2001 г., 28 септември 2001 г., 26 април 2002 г., 27 септември 2002 г. и 22 януари 2003 г.); съответно, както и при първия заем гратисният период е варирал от две до нула години. По подобен начин лихвените проценти, посочени в договора за заема (2,32 %), отнесени към референтния лихвен процент, определян периодично от Комисията и в сила към момента на предоставяне на въпросния заем (5,70 %), бяха взети предвид от Комисията при изчислението на еквивалента на безвъзмездна помощ. Цялостното възстановяване, включително главницата и лихвите, е трябвало да приключи до 20 февруари 2008 г. Съответно, еквивалентът на безвъзмездна помощ на елемента от помощта от целия заем от 12 февруари 2001 г. (датата, на която е изплатен първия транш от конкретния заем на WAM SpA), е 182 550,80 EUR, при условие че възстановяването е било извършвано в съответствие с графика за възстановяване.

               (140)

               По отношение на съвместимата част от заема процентът на съвместимата част във връзка с целия заем (1,35 %) трябва да бъде приспаднат от еквивалента на безвъзмездна помощ на помощта. Съответно, при условие че възстановяването е било извършвано в съответствие с графика за възстановяване, еквивалентът на безвъзмездна помощ на втория заем възлиза на 180 086,36 EUR (182 550,80 EUR — 2 464,44 EUR).

               (141)

               Стандартна практика на Комисията в съответствие с член 107 от ДФЕС е да възстанови от бенефициера помощ, която е предоставена неправомерно съгласно този член и е несъвместима с вътрешния пазар, при условие че тази помощ не се обхваща от правилата de minimis. Тази практика е потвърдена в член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999.

               (142)

               В съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 помощта, която трябва да се възстанови съгласно решение за възстановяване, включва всички лихви с подходящ процент, фиксиран от Комисията. Лихвата е дължима от датата, на която неправомерната помощ е била на разположение на получателя до датата на нейното възстановяване, за периода, в който е била на разположение на дружеството.

               (143)

               Методът на прилагане на лихвения процент е описан в глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (50) (наричан по-долу Регламент (ЕО) № 794/2004) и в Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията от 30 януари 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004 за прилагането на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (51) (наричан по-долу Регламент (ЕО) № 271/2008).

               (144)

               Комисията желае да отбележи, че настоящото решение не засяга съвместимостта на националната рамка, представлявана от Закон № 394/81, който е правното основание за предоставената на WAM SpA помощ, по отношение на която Комисията, в съответствие със съдебната практика на Първоинстанционния съд (52) не счете за необходимо да започне производство в настоящия случай. Въпреки това тя не изключва тази възможност на по-късен етап,

         ПРЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Помощта, предоставена на WAM SpA в съответствие със Закон № 394/81, попада в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
   Тъй като Комисията не е била предварително уведомена за тази помощ, което е в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС, тя представлява неправомерна помощ, с изключение на групово освободената част от помощта.
   Член 2
   1.   Помощта в размер на 108 165,10 EUR, която Италия е предоставила на WAM SpA на 24 ноември 1995 г. под формата на лихвена субсидия, представлява държавна помощ. Частта от помощта, която съответства на допустимите разходи за консултантски услуги, участие на панаири и изложения и пазарни проучвания и възлиза на 6 489,906 EUR, представлява държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар.
   Италия взема всички необходими мерки за възстановяване на несъвместимата помощ в размер на 101 675,194 EUR от получателя WAM SpA.
   2.   Помощта, възлизаща на 182 550,80 EUR, която Италия е предоставила на WAM SpA на 9 ноември 2000 г. под формата на лихвена субсидия, представлява държавна помощ. Частта от помощта, която съответства на допустимите разходи за мерки за обучение и възлиза на 2 464,44 EUR, представлява държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар.
   Италия взема всички необходими мерки за възстановяване на несъвместимата помощ в размер на 180 086,36 EUR от получателя WAM SpA.
   3.   Лихвата по сумите, които следва да се възстановят съгласно настоящото решение, се изчислява от датата, на която несъвместимата държавна помощ е била предоставена на разположение на получателя WAM SpA, до датата на възстановяване.
   4.   Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и Регламент (ЕО) № 271/2008 за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
   Член 3
   1.   Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
   2.   Италия гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено в рамките на четири месеца, считано от датата на уведомяване на Италия за настоящото решение.
   Член 4
   1.   В рамките на два месеца след уведомяването за настоящото решение Италия представя следната информация на Комисията:

               а)

               общата сума (главница и лихва), която следва да бъде възстановена от получателя WAM SpA;

               б)

               подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;

               в)

               документи, доказващи, че на получателя WAM SpA е било наредено да възстанови помощта.

         2.   Италия информира редовно Комисията относно напредъка по отношение на предприетите национални мерки за изпълнението на решението до възстановяването на помощта, посочена в член 2. Тя предава незабавно, на основата на искане на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на решението. Освен това тя предоставя подробна информация за сумата на помощта и на лихвата по възстановяването, които вече са възстановени от получателя.
   Член 5
   Адресат на настоящото решение е Република Италия.

      Съставено в Брюксел на 24 март 2010 година.

            За Комисията

         Joaquín ALMUNIA

            Заместник-председател

      (1)  Считано от 1 декември 2009 г. членове 87 и 88 от Договора за ЕО станаха съответно членове 107 и 108 от ДФЕС; двата набора от разпоредби са по същество идентични. За целите на настоящото решение позовавания на членове 107 и 108 от ДФЕС следва да се разбират като позовавания съответно на членове 87 и 88 от Договора за ЕО, когато е целесъобразно, и позоваванията на Първоинстанционния съд като позовавания на Общия съд.

      (2)  C(2003) 35 окончателен (ОВ C 142, 18.6.2003 г., стр. 2).

      (3)  ОВ L 83, 27.3.1999 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 142, 18.6.2003 г., стр. 2.

      (5)  ОВ L 63, 4.3.2006 г., стр. 11.

      (6)  Съединени дела T-304/04 и T-316/04 Република Италия и Wam SpA/Комисия (2006 г.), Recueil, стр. II-64.

      (7)  Решение на Съда на Европейските общности от 30 април 2009 г. по дело C-494/06 P Комисия/Република Италия и Wam SpA, все още непубликувано.

      (8)  Като Dce и R-Master (Обединеното кралство), Infa-Stauband Ats (Германия) и Fda (Франция). Вж. Recent, Център за икономически изследвания (Факултет за политическа икономика към Университета на Модена и Реджо Емилия), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968—2003)“ („Възходът на водещо областно предприятие: случаят WAM (1968—2003 г.)“), февруари 2009 г.

      (9)  Recent, Център за икономически изследвания (Факултет за политическа икономика към Университета на Модена и Реджо Емилия), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968—2003)“ („Възходът на водещо областно предприятие: случаят WAM (1968—2003 г.)“), февруари 2009 г.

      (10)  Вж. бележка под линия 9.

      (11)  Вж. бележка под линия 9.

      (12)  ОВ C 119, 22.5.2002 г., стр. 22.

      (13)  ОВ L 10, 13.1.2001 г., стр. 30.

      (14)  ОВ C 213, 19.8.1992 г., стр. 2.

      (15)  ОВ L 10, 13.1.2001 г., стр. 33.

      (16)  Вж. дело 78/76 Steinike & Weinlig, [1977 г.] ECR 595, точка 21; дело 290/83 Комисия/Франция, (1985 г.), Receuil, стр. 439, точка 14; съединени дела 67/85 68/85 и 70/85 Van der Kooy и други/Комисия, (1988 г. ), Receuil, стр. 219, точка 35; и дело C-305/89 Италия/Комисия (1991 г. ), Receuil, стр. I-1603, параграф 13.

      (17)  Съгласно член 2 от Закон № 394/81 в Mediocredito Centrale е създаден фонд за предоставяне на субсидирани заеми на предприятията за търговско навлизане в чужбина. Този фонд се управлява от комитет, който гарантира, че подкрепата се предоставя в съответствие със закона. Комитетът е назначен със заповед на министъра на търговията в сътрудничество с министъра на финансите и министъра на промишлеността, търговията и занаятите. Комитетът, създаден към Министерство на външната търговия, е съставен от:

               а)

               министъра на търговията или, по делегиране, държавният секретар, който го оглавява;

               б)

               управител от всяка от следните служби: държавната хазна, Министерство на промишлеността, търговията и занаятите или заместници с подобна квалификация, назначени от съответните министри;

               в)

               генералния директор на Mediocredito Centrale или, в негово отсъствие, заместник, определен от него;

               г)

               генералния директор на Националния институт за външна търговия (Istituto nazionale per ilcommercio estero) или, в негово отсъствие, заместник, определен от него.

      (18)  Член 1 от министерската наредба от 19 януари 1999 г. гласи, че съставът на комитета по смисъла на законодателно постановление № 143 от 31 март 1998 г., и по-специално член 25, параграф 1, включващ двама представители на Министерство на търговията, един представител на държавната хазна, бюджета и икономическото планиране, един представител на Министерство на външните работи, Министерство на промишлеността, търговията и занаятите, един представител, определен от Конференцията на президентите на региони и автономни провинции, и един представител на италианското банково сдружение.

      (19)  През въпросния период е бил създаден фонд към Mediocredito Centrale по смисъла на член 2 от Закон № 394/81, съдържащ държавни ресурси и управляван от комитета, учреден съгласно член 2 от Закон № 394/81. С писмо от 27 декември 1995 г. Министерство на външната търговия е отправило искане към Mediocredito Centrale да сключи договор с WAM SpA (в рамките на три месеца), за да приведе в действие решението на комитета, взето съгласно член 2 от Закон № 394/81 на неговата сесия на 24 ноември 1995 г.

      (20)  Съгласно законодателно постановление № 143 от 31 март 1998 г., и по-специално член 25, параграф 1 от него, считано от 1 януари 1999 г. SIMESIT SpA е било назначено да управлява финансовата помощ за насърчаване на търговията в чужбина съгласно Закон № 394/81. SIMESIT SpA е публично дружество, основано през 1990 г. (Закон № 100 от 24 април 1990 г.) от италианското правителство за популяризиране на италианските дружества в трети държави. Дружеството се контролира от италианското правителство, което притежава 76 % от неговите акции и определя насоките за избор на инвестиции, които SIMESIT SpA подкрепя. Освен това, управителният съвет на SIMESIT („consiglio d’amministrazione“) се състои от девет члена, петима от които са назначени от италианското правителство.

      (21)  Вж. дело C-482/99 Република Франция/Комисия (Stardust) (2002 г.), Receuil, стр. I-4397, параграфи 55 и 56.

      (22)  Вж. дело C-41/90 Höfner и Elser (1991 г.), Receuil, стр. I-01979, параграф 21.

      (23)  Дело C-494/06 P Комисия/Република Италия и Wam SpA, все още непубликувано, параграф 49 и сл.

      (24)  Вж. също така дело C-372/97 Италия/Комисия (2004 г.), Receuil, стр. I-3679, параграф 52 и дело C-66/02 Италия/Комисия (2005 г.), Receuil, стр. I-10901.

      (25)  Recent, Център за икономически изследвания (Факултет за политическа икономика към Университета на Модена), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968—2003)“ („Възходът на водещо областно предприятие: случаят WAM (1968—2003 г.)“), февруари 2009 г.

      (26)  Вж. дело T-459/93 Siemens/Комисия (1995 г.), Receuil, стр. II-1675, параграфи 48 и 77, дело T-214/95 Vlaams Gewest/Комисия (1998 г.), Receuil, стр. II-717, параграф 43 и дело T-217/02 TerLembeek/Комисия, (2006 г.), Receuil, стр. II-4483, параграф 177.

      (27)  По дело T-369/06 Holland Malt/Комисия, все още непубликувано, Първоинстанционният съд постанови в параграф 55, че „следователно от съдебната практика личи ясно, че не само облекчаването с държавни ресурси на разходите за текущото управление или за нормалната дейност на предприятието, но и субсидията, която отнема тежестта на всички или част от инвестиционните разходи на получателя, може фактически да наруши конкуренцията“.

      (28)  Вж. дело 730/79 Philip Morris Holland/Комисия (1980 г.), Receuil, стр. 2671, параграф 11, дело C-53/00 Ferring (2001 г.), Receuil, стр. I-9067, параграф 21 и дело C-372/97 Италия/Комисия (2004 г.), Receuil, стр. I-3679, параграф 52.

      (29)  Вж. дело 730/79 Philip Morris/Комисия (1980 г.), Receuil, стр. 2671.

      (30)  Вж. дело 259/86 Франция/Комисия (1978 г.), Receuil, стр. 4393.

      (31)  Вж. дело T-214/95 Vlaams Gewest/Комисия (1998 г.), Receuil, стр. II-717, параграф 49.

      (32)  Вж. дело C-172/03 Heiser (1998 г.), Receuil, стр. I-1627, параграф 32.

      (33)  Вж. съединени дела 212/80 и 217/80 Meridionale Industria Salumi и други (1981 г.), Receuil, стр. 2735; съединени дела CT Control Rotterdam и JCT Benelux/Комисия (1981 г.), Receuil, стр. I-3873 и дело C-61/98 De Haan Beheer (2000 г.), Receuil, стр. I-5003.

      (34)  ОВ L 379, 28.12.2006 г., стр. 11.

      (35)  ОВ L 214, 9.8.2008 г., стр. 3.

      (36)  Уругвайски кръг от многостранните търговски преговори (1986—1994 г.) — Приложение 1 — Приложение 1A — Споразумение за субсидиите и изравнителните мерки (СТО-ГАТТ 1994 г.) (ОВ L 336, 23.12.1994 г., стр. 156).

      (37)  ОВ L 107, 30.4.1996, стр. 4.

      (38)  ОВ C 119, 22.5.2002 г., стр. 22.

      (39)  В съответствие с установената практика на Комисията. Вж. например: Решение № 2003/643/ЕО на Комисията от 13 май 2003 г. относно държавна помощ, приведена в действие от Германия в полза на Kahla Porzellan GmbH и Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (ОВ L 227, 11.9.2003 г., стр. 12).

      (40)  ОВ L 10, 13.1.2001 г., стр. 20.

      (41)  ОВ L 337, 13.12.2002 г., стр. 3.

      (42)  ОВ L 302, 1.11.2006 г., стр. 29.

      (43)  ОВ C 119, 22.5.2002 г., стр. 22.

      (44)  Такова изменение би могло, във всеки случай, да се осъществи само за първия субсидиран заем, предоставен на WAM SpA, тъй като той е касаел финансиране, което вече е съществувало към момента на привеждане в действие на заема, докато вторият заем все още не е бил предоставен на WAM SpA.

      (45)  Член 107, параграф 2 ДФЕС гласи, че следната помощ съответства на общия пазар: а) помощи със социален характер, предоставени на отделни потребители, при условие че тези помощи се предоставят, без да се прави разграничение по отношение на произхода на засегнатите стоки; б) помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития; в) помощи, предоставени на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия ….

      (46)  А именно „помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, както и на регионите, посочени в член 349, като се вземе предвид структурната, икономическата и социалната ситуация в тях“.

      (47)  А именно „помощите за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“.

      (48)  А именно „помощите за насърчаване на културата и опазване на наследството, доколкото тези помощи не засягат условията на търговия и конкуренция в рамките на Съюза в степен, противоречаща на общия интерес“.

      (49)  Редовно публикуван в Официален вестник.

      (50)  ОВ L 140, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (51)  ОВ L 82, 25.3.2008 г., стр. 1.

      (52)  Вж. дела T-92/00 и T-103/00 Diputación Foral de Álava/Комисия (Ramondín) (2002 г.), Recueil, стр. II-1385.


title: Решение на Съвета от 20 юли 1998 година за сключване на Споразумение между Европейската общност и Руската федерация за търговия с текстилни продукти, подписано на 28 март 1998 година

text:
Важна правна забележка

|

31998D0491

Официален вестник n° L 222 , 10/08/1998 стр. 0001 - 0027 специално чешко издание глава 11 том 29 стр. 61  - 61 специално испанско издание глава 11 том 29 стр. 61  - 61 специално унгарско издание глава 11 том 29 стр. 61  - 61 специално литвийско издание глава 11 том 29 стр. 61  - 61 LV.ES глава 11 том 29 стр. 61  - 61 MT.ES глава 11 том 29 стр. 61  - 61 PL.ES глава 11 том 29 стр. 61  - 61 SK.ES глава 11 том 29 стр. 61  - 61 специално словенско издание глава 11 том 29 стр. 61  - 61

		19980720Решение на Съветаот 20 юли 1998 годиназа сключване на Споразумение между Европейската общност и Руската федерация за търговия с текстилни продукти, подписано на 28 март 1998 година(98/491/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113, във връзка с член 228, параграф 2, първо изречение от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че Комисията договори, от името на Общността, сключването на двустранно споразумение с Руската федерация за търговия с текстилни продукти, обхванати от глави от 50 до 63 от Комбинираната номенклатура, подписано в Брюксел на 28 март 1998 г.;като има предвид, че Решение 98/379/ЕО на Съвета [1] предвиди временно прилагане на подписаното споразумение при условията на реципрочно временно прилагане от страна на Руската федерация;като има предвид, че Руската федерация не бе в състояние временно да прилага подписаното споразумение;като има предвид, че с Руската федерация бе договорено споразумението да се прилага временно от датата на неговото подписване;като има предвид, че двустранното споразумение следва да бъде одобрено и подписано от страна на Европейската общност,РЕШИ:Член 1Споразумението между Европейската общност и Руската федерация за търговия с текстилни продукти се одобрява от името на Общността.В съответствие с член 6, параграф 1 от споразумението, то се прилага временно от датата на неговото подписване от двете страни.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета е оправомощен да посочи лице, упълномощено да подпише споразумението, упоменато в член 1, за да задължи Общността по него.Комисията, от името на Общността, извършва нотификацията съгласно член 6, параграф 1 от споразумението.Съставено в Брюксел на 20 юли 1998 година.За СъветаПредседателW. Molterer[1] ОВ L 169, 15.6.1998 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 26 април 2004 година за изменение на членове 51 и 54 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности

text:
Важна правна забележка

|

32004D0407

Официален вестник n° L 132 , 29/04/2004 стр. 0005 - 0006 Официален вестник n° L 296 , 26/10/2006 стр. 0006 - 0007 специално чешко издание глава 01 том 05 стр. 85  - 86 специално испанско издание глава 01 том 05 стр. 85  - 86 специално унгарско издание глава 01 том 05 стр. 85  - 86 специално литвийско издание глава 01 том 05 стр. 85  - 86 LV.ES глава 01 том 05 стр. 85  - 86 MT.ES глава 01 том 05 стр. 85  - 86 PL.ES глава 01 том 05 стр. 85  - 86 SK.ES глава 01 том 05 стр. 85  - 86 специално словенско издание глава 01 том 05 стр. 85  - 86

		20040426Решение на Съветаот 26 април 2004 годиназа изменение на членове 51 и 54 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности(2004/407/ЕО, Евратом)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 245, втори параграф от него,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 160, втори параграф от него,като взе предвид искането на Съда на Европейските общности от 12 февруари 2003 г.,като взе предвид становището на Европейския парламент от 10 февруари 2004 г.,като взе предвид становището на Комисията от 10 ноември 2003 г.,като има предвид, че:(1) Член 2, точка 31 от Договора от Ница заменя член 225 от Договора за ЕО с нова разпоредба, чиито параграф 1, първа алинея предвижда:"Първоинстанционният съд е компетентен да разглежда и да се произнася като първа инстанция по исковете, посочени в членове 230, 232, 235, 236 и 238, с изключение на възложените на съдебен състав и тези, които в статута са изрично запазени за Съда на ЕО. Статутът може да предвиди компетентност на Първоинстанционния съд и относно други категории дела."(2) Член 3, параграф 13 от Договора от Ница прави подобно изменение на Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.(3) Това изменение беше взето предвид във временната редакция на член 51 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности, съгласно който: "Чрез дерогация от правилото по член 225, параграф 1 от Договора за ЕО и член 140а, параграф 1 от Договора за Евратом Съдът на ЕО може да се произнася по искове, заведени от държави-членки, от институции на Общностите и от Европейската централна банка."(4) В съответствие с текста и структурата на новия член 225 от Договора за ЕО и новия член 140а от Договора за Евратом, следва да се изготви нова редакция на член 51 от Протокола относно статута на Съда на ЕО, за да се определят съответните правомощия на Съда на Европейските общности и на Първоинстанционния съд, тъй като прехвърлянето на правомощия на Първоинстанционния съд като първа инстанция трябва да бъде съществено, а критериите за предоставяне на правомощията - достатъчно ясни, за да бъдат недвусмислено разбрани от институциите и държавите-членки.(5) Искове, заведени от държавите-членки срещу актове на Съвета, чрез които той упражнява изпълнителни правомощия в съответствие с правилата, посочени в член 202, трето тире от Договора за ЕО, следва да бъдат подсъдни на Първоинстанционния съд. Става въпрос за случаи, в които Съветът е запазил правото сам да упражнява изпълнителни правомощия, или е придобил отново правото да упражнява такива правомощия в рамките на "комитологична процедура".(6) Разпоредбите на член 54 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности, засягащи случаите, в които Първоинстанционният съд може да откаже да правораздава в полза на Съда на Европейските общности, следва да бъдат изменени, така че да съответстват на новите правомощия на Първоинстанционния съд. Необходимо е да се предвиди възможност за отказ от правораздаване, когато пред Съда на Европейските общности и Първоинстанционния съд са заведени свързани помежду си дела, като изходът на едното от тях може да зависи от този на другото,РЕШИ:Член 11. Член 51 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности се заменя със следния текст:"Член 51Чрез дерогация от правилото по член 225, параграф 1 от Договора за ЕО и член 140а, параграф 1 от Договора за Евратом, Съдът на Европейските общности запазва правомощието да разглежда исковете, посочени в членове 230 и 232 от Договора за Европейската общност и членове 146 и 148 от Договора за Евратом, когато са заведени от държава-членка срещу:а) акт или бездействие на Европейския парламент или Съвета, или на двете институции, действащи съвместно, освен за:- решения, взети от Съвета съгласно член 88, параграф 2, трета алинея от Договора за Европейската общност,- актове на Съвета, приети съгласно регламент на Съвета относно мерките за търговска защита по смисъла на член 133 от Договора за ЕО,- актове на Съвета, чрез които Съветът упражнява изпълнителни правомощия в съответствие с член 202, трето тире от Договора за ЕО;б) срещу акт или бездействие на Комисията съгласно член 11а от Договора за ЕО.Съдът на Европейските общности запазва също така правомощието си да разглежда исковете, посочени в същите членове, когато те са заведени от институция на Общностите или от Европейската централна банка срещу акт или бездействие на Европейския парламент, на Съвета, на тези две институции, действащи съвместно, или на Комисията, или са заведени от институция на Общностите срещу акт или бездействие на Европейската централна банка."2. Член 54, трети параграф от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности се заменя със следния текст:"Когато Съдът и Първоинстанционният съд са сезирани с искове, които имат еднакъв предмет, повдига се еднакъв въпрос за тълкуване или се оспорва валидността на един и същ акт, Първоинстанционният съд може, след изслушване на страните, да спре висящото пред него производство до постановяване на решението на Съда на ЕО. При същите условия, Съдът може освен това да реши да спре висящото пред него производство; в този случай производството пред Първоинстанционния съд продължава."3. Към член 54 от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности се добавя следният нов параграф:"Когато държава-членка и институция на Общностите оспорват един и същ акт, Първоинстанционният съд отказва да правораздава, с оглед Съдът на ЕО да се произнесе по тези искове."Член 2Дела, които са подсъдни на Първоинстанционния съд по силата на настоящото решение и които са били заведени пред Съда на Европейските общности до датата на влизане в сила на настоящото решение;ноа) производствата, по които са били спрени към тази дата, в съответствие с член 54, трети параграф, последно изречение от Протокола относно статута на Съда на Европейските общности;илиб) производствата, чиято писмена фаза не е приключила към тази дата, както е определено в член 44 от Процедурния правилник на Съда на Европейските общности,се препращат на Първоинстанционния съд.Член 3Настоящото решение влиза в сила на първия ден от втория месец след този на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Люксембург на 26 април 2004 година.За СъветаПредседателB. Cowen--------------------------------------------------


title: Решение на Комисията от 17 юни 2011 година за изменение на решението на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции

text:
               21.6.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 180/11

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 17 юни 2011 година
   за изменение на решението на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции
   2011/C 180/06
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (1),
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 215/2008 на Съвета от 18 февруари 2008 г. относно Финансовия регламент, приложим за 10-ия Европейски фонд за развитие (2),
   като има предвид, че:

               (1)

               Решението на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение (СРП) за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции включва в определението за отговорен оправомощен разпоредител с бюджетни кредити за целите на решението, което определение е посочено в член 2 от решението, вторично оправомощения разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на член 59 от Финансовия регламент, изпълняващ функциите на директор.

               (2)

               Тъй като ръководителите на делегациите на Съюза могат да действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити за изпълнението на бюджетните кредити от раздел „Комисия“, които са им поверени чрез вторично оправомощаване, уместно е да бъдат включени в определението за отговорен оправомощен разпоредител с бюджетни кредити за целите на решението относно СРП като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на Комисията,

         РЕШИ:
   Член 1
   Решението на Комисията от 16 декември 2008 г. относно Системата за ранно предупреждение за ползване от разпоредителите с бюджетни средства на Комисията и на изпълнителните агенции се изменя, както следва:
   Второто тире на член 2 се заменя със следния текст:

      „—   „отговорен оправомощен разпоредител с бюджетни кредити“: оправомощените разпоредители с бюджетни кредити на Комисията по смисъла на член 59 от Финансовия регламент, които са отговорни съгласно вътрешните правила за изпълнението на общия бюджет на Европейските общности (наричан по-долу „бюджетът“), включително директорите на изпълнителните агенции, вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити по смисъла на член 59 от Финансовия регламент, изпълняващи функциите на директор, и ръководителите на делегациите на Съюза, когато действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на Комисията съгласно член 59, втора алинея от Финансовия регламент“.

   Член 2
   Настоящото решение се прилага от момента на своето приемане.
   Член 3
   Настоящото решение се публикува за информация в Официален вестник на Европейския съюз.
   То се прилага към Вътрешните правила за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 17 юни 2011 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 78, 19.3.2008 г., стр. 1.


title: 2014/32/ЕС: Решение на Европейската централна банка от 29 август 2013 година относно внасянето на капитала на Европейската централна банка от националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото (ЕЦБ/2013/30)

text:
               21.1.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 16/61

      РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

   от 29 август 2013 година
   относно внасянето на капитала на Европейската централна банка от националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото
   (ЕЦБ/2013/30)
   (2014/32/ЕС)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 28.3 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Решение ЕЦБ/2013/19 от 21 юни 2013 г. относно внасянето на капитала на Европейската централна банка от националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото (1), се определя как и в каква степен националните централни банки (НЦБ) на държавите членки, чиято парична единица е еврото (наричани по-долу „НЦБ от еврозоната“), бяха длъжни да внесат капитала на Европейската централна банка (ЕЦБ) на 1 юли 2013 г.

               (2)

               В Решение ЕЦБ/2013/28 от 29 август 2013 г. относно процентното участие на националните централни банки в алгоритъма за записване на капитала на Европейската централна банка (2) се предвижда корекция на алгоритъма за записване на капитала на ЕЦБ (наричан по-долу „капиталов алгоритъм“) в съответствие с член 29.3 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка и се установяват с действие от 1 януари 2014 г. новите тегла, определени за всяка НЦБ в коригирания капиталов алгоритъм (наричани по-долу „тегла в капиталовия алгоритъм“).

               (3)

               Записаният капитал на ЕЦБ ще възлиза на 10 825 007 069,61 EUR, считано от 1 януари 2014 г.

               (4)

               Коригирането на капиталовия алгоритъм на ЕЦБ налага приемането на ново решение на ЕЦБ, което да отмени от 1 януари 2014 г. Решение ЕЦБ/2013/19 и да определи как и до каква степен НЦБ от еврозоната са длъжни да внесат капитала на ЕЦБ от 1 януари 2014 г.

               (5)

               Съгласно член 1 от Решение 2013/387/ЕС на Съвета от 9 юли 2013 г. относно приемането на еврото от Латвия от 1 януари 2014 г. (3) в съответствие с член 140, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз Латвия изпълнява необходимите условия за приемане на еврото и дерогацията за Латвия по член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г. (4) ще бъде отменена от 1 януари 2014 г.

               (6)

               Задължението на Latvijas Banka да плати оставащата част от вноската си в капитала на ЕЦБ, считано от 1 януари 2014 г., имайки предвид коригирания капиталов алгоритъм, ще бъде определено в отделно решение на Управителния съвет относно внасянето на капитал, прехвърлянето на чуждестранните резервни активи и вноската за резервите и провизиите на Европейската централна банка от страна на Latvijas Banka,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Размер и форма на записания и внесен капитал
   Всяка НЦБ от еврозоната плаща с действие от 1 януари 2014 г. цялата си вноска в капитала на ЕЦБ.
   Предвид теглата в капиталовия алгоритъм, определени в член 2 от Решение ЕЦБ/2013/28, всяка НЦБ от еврозоната притежава общ записан и внесен капитал в размерите, посочени срещу името ѝ в следната таблица:

               НЦБ от еврозоната

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               268 222 025,17

               Deutsche Bundesbank

               1 948 208 997,34

               Eesti Pank

               20 870 613,63

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               125 645 857,06

               Bank of Greece

               220 094 043,74

               Banco de España

               957 028 050,02

               Banque de France

               1 534 899 402,41

               Banca d’Italia

               1 332 644 970,33

               Central Bank of Cyprus

               16 378 235,70

               Latvijas Banka

               30 537 344,94

               Banque centrale du Luxembourg

               21 974 764,35

               Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

               7 014 604,58

               De Nederlandsche Bank

               433 379 158,03

               Oesterreichische Nationalbank

               212 505 713,78

               Banco de Portugal

               188 723 173,25

               Banka Slovenije

               37 400 399,43

               Národná banka Slovenska

               83 623 179,61

               Suomen Pankki

               136 005 388,82

         Член 2
   Коригиране на внесения капитал
   1.   Тъй като всяка НЦБ от еврозоната вече е платила изцяло дела си в записания капитал на ЕЦБ, прилагащ се до 31 декември 2013 г. съгласно Решение ЕЦБ/2013/19, всяка една от тях, с изключение на Latvijas Banka, прехвърля допълнителна сума на ЕЦБ или съответно получава обратно от ЕЦБ определена сума, до достигане на сумите, посочени в таблицата по член 1. Внасянето на капитала от Latvijas Banka ще бъде уредено с отделно решение на Управителния съвет.
   2.   Всички прехвърляния съгласно настоящия член се извършват в съответствие с Решение ЕЦБ/2013/29 от 29 август 2013 г. за определяне на условията за прехвърляне на дяловете от капитала на Европейската централна банка между националните централни банки и за коригиране на внесения капитал (5).
   Член 3
   Влизане в сила и отмяна
   1.   Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2014 година.
   2.   Решение ЕЦБ/2013/19 се отменя, считано от 1 януари 2014 година.
   3.   Позоваванията на Решение ЕЦБ/2013/19 се считат за позовавания на настоящото решение.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 29 август 2013 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 187, 6.7.2013 г., стр. 23.

      (2)  Вж. стр. 53 от настоящия брой на Официален вестник.

      (3)  ОВ L 195, 18.7.2013 г., стр. 24.

      (4)  Акт относно условията за присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в Учредителните договори на Европейския съюз (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33).

      (5)  Вж. стр. 55 от настоящия брой на Официален вестник.