title: Решение на Съвета от 12 юли 2002 година за приемане на процедурните правила на Комитета на Европейския фонд за развитие

text:
Важна правна забележка

|

32002D0647

Официален вестник n° L 212 , 08/08/2002 стр. 0008 - 0012 специално чешко издание глава 11 том 42 стр. 242  - 246 специално испанско издание глава 11 том 42 стр. 242  - 246 специално унгарско издание глава 11 том 42 стр. 242  - 246 специално литвийско издание глава 11 том 42 стр. 242  - 246 LV.ES глава 11 том 42 стр. 242  - 246 MT.ES глава 11 том 42 стр. 242  - 246 PL.ES глава 11 том 42 стр. 242  - 246 SK.ES глава 11 том 42 стр. 242  - 246 специално словенско издание глава 11 том 42 стр. 242  - 246

		Решение на Съветаот 12 юли 2002 годиназа приемане на процедурните правила на Комитета на Европейския фонд за развитие(2002/647/EО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн от една страна и Европейската общност и нейните държави-членки от друга, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. [1],като взе предвид Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, срещащи се в рамките на Съвета, относно финансирането и администрирането на помощите от Общността съгласно Финансовия протокол към Споразумението за партньорство между държавите от Африка, Карибския басейн и Тихоокеанския басейн и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано в Котону (Бенин) на 23 юни 2000 г. и разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които е приложима част четвърта на Договора за ЕО [2], подписано в Брюксел на 18 септември 2000 г., и по-специално член 21, параграф 2 от него,като взе предвид Решение на Съвета 2001/822/ЕО от 27 ноември 2001 г. относно асоциирането на отвъдморски страни и територии към Европейската общност [3] ("Решение за асоцииране на отвъдморски страни и територии"),като взе предвид предложението на Комисията.РЕШИ:Член 1Приема процедурните правила на Комитета на Европейския фонд за развитие, съдържащи се в приложението.Член 2До влизането в сила на Вътрешното споразумение, процедурните правила на Комитета на Европейския фонд за развитие се прилагат само по отношение на програмните нужди, посочени в точки 1 и 2 на член 1 от Решение 2000/770/ЕО на представителите на правителствата на държавите-членки, срещащи се в рамките на Съвета от 3 октомври 2000 г. [4], а по отношение на отвъдморските страни и територии — в член 20 от Решение 2001/822/ЕО.Член 3Настоящото решение влиза в сила в деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел 12 юли 2002 година.За СъветаПредседателT. Pedersen[1] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.[2] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 355.[3] ОВ L 314, 30.11.2001 г., стр. 1.[4] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 354.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА НА КОМИТЕТА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ФОНД ЗА РАЗВИТИЕЧлен 1СъставКомитетът на Европейския фонд за развитие, наричан по-долу "Комитета", включва делегациите на държавите-членки, наричани по-долу "делегации" и се председателства от представител на Комисията.В работата на Комитета взема участие представител на Европейската инвестиционна банка.Представител на Общия секретариат на Съвета присъства на заседанията като наблюдател.Член 2Сезиране на Комитета1. Комитетът се сезира в случаите и в съответствие с процедурите, изложени във Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, срещащи се в рамките на Съвета, относно финансирането и администрирането на помощи от Общността съгласно Финансовия протокол на Споразумението за партньорство между държавите от Африка, Карибския басейн и Тихоокеанския басейн и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано в Котону (Бенин) на 23 юни 2000 г. и разпределението на финансовата помощ за отвъдморските страни и територии, за които е приложима част четвърта на Договора за ЕО [1], подписано в Брюксел на 18 септември 2000 г. (наричано по-долу "Вътрешното споразумение") и когато е уместно, в Решение на Съвета 2001/822/ЕО от 27 ноември 2001 г. относно асоциирането на отвъдморски страни и територии към Европейската общност ("Решение за Асоцииране на отвъдморски страни и територии") [2]. Във връзка с отговорностите, които са му възложени с решението, Комитетът се нарича "Комитет на Европейския фонд за развитие — отвъдморски страни и територии" Комитет ЕФР—ОСТ.2. Наред със случаите на сезиране, посочени в параграф 1:а) на всяко заседание Комисията представя на Комитета списък на решенията, взети през предходния период на основание член 24, параграф 2, буква б), член 24, параграф 3, член 24, параграф 4 и първото тире от член 25, параграф 3 от Вътрешното споразумение;б) Комитетът се осведомява, колкото се може по-скоро за забавяния или трудности при реализацията на проекти или програми за действие, които биха могли да имат за резултат значителни допълнителни ангажименти или съществени промени, за които има вероятност да предизвикат задължително сезиране съгласно разпоредбите на Вътрешното споразумение.Член 3Свикване на заседание1. Комитетът се свиква от своя председател, по негова/нейна собствена инициатива или по искане на държава-членка.2. Могат да бъдат свиквани съвместни заседания на Комитета с други комитети, за да се обсъждат въпроси от взаимен интерес, попадащи в съответните им области на отговорност.Член 4Дневен ред1. Председателят изготвя проект за дневния ред и го предоставя на Комитета.2. В дневния ред се прави разграничение между:- предложения за мерки, по които от Комитета се изисква да даде становище съгласно условията на Вътрешното споразумение,- други въпроси, отнесени на Комитета съгласно условията на Вътрешното споразумение.3. Всяка делегация може да поиска включването на точка в дневния ред на заседанията на Комитета. Информация по тези точки може да се даде устно.4. Дневният ред включва утвърждаване на протокола от предишното заседание.Член 5Документация, която се изпраща на членовете на Комитета1. Председателят изпраща на членовете на Комитета покана за заседанието, проекта за дневния ред и предложените мерки, по които се изисква мнението на Комитета, и всички други работни документи чрез секретариата, на официалните езици на Общността по правило не по-късно от 15 работни дни преди датата на заседанието.2. В неотложни случаи и тогава, когато мерките, които се приемат, трябва да намерят незабавно приложение, председателят може, по искане на член на Комитета или по негова/нейна собствена инициатива, да съкрати срока, предвиден в параграф 1 до шест работни дни преди датата на заседанието.3. По изключение, в надлежно доказани случаи на крайна спешност (например, сериозни икономически, социални и политически обстоятелства, природни бедствия понесени от държавата-получател или други обстоятелства, изискващи много бърза реакция), председателят може да не спази сроковете предвидени в параграфи 1 и 2.4. В случай на предложения, които се представят на Комитета посредством устната процедура съгласно Вътрешното споразумение, делегациите следва писмено да уведомят секретариата на Комитета най-малко три работни дни преди датата на заседанието за:- точките, по които те вече могат да дадат своето принципно съгласие и които предлагат да се включат като точки А (със или без бележки или искания за допълнителна информация) в дневния ред по член 4, параграф 1 и- точките, които според тях, се нуждаят от обсъждане и за които се предлага да влязат като точки В.Делегациите също така формулират своите бележки и искания за допълнителна информация писмено и в рамките на същия срок.Комисията предоставя допълнителна информация и дава отговор на всички бележки, по възможност писмено и преди заседанието на Комитета.Член 6Становище на Комитета1. Комитетът дава своето становище в случаите и съгласно процедурите, предвидени във Вътрешното споразумение. Когато даден въпрос бъде сведен за становище до Комитета, той се обсъжда при условията и съгласно процедурата, предвидена съответно в член 21 и член 27 от Вътрешното споразумение.2. Когато се използва устната процедура и в хода на заседанието бъде направена съществена промяна или нови фактически елементи бъдат прибавени към проектомерките, председателят, по негова/нейна собствена инициатива или по искане на държава-членка, може да отложи гласуването по дадена точка от дневния ред до края на заседанието или до следващо заседание.3. Ако в ситуацията, описана в параграф 2, председателят не уважи искането на някоя от делегациите за отлагане на гласуването, то тази делегация може да внесе особено мнение, което може да бъде оттеглено в рамките на максимум три работни дни, считано от деня, следващ заседанието. При изтичането на този срок становището на Комитета се регистрира като окончателно. Комисията уведомява държавите-членки за окончателната позиция, възприета от държавата-членка, чиято делегация е изразила особеното мнение в рамките на Комитета.Член 7Представителство и кворум1. Всяка делегация на държава-членка се счита за един член на Комитета. Всяка една държава-членка решава какъв да бъде съставът на нейната делегация и информира председателя за това.С одобрението на председателя, делегациите могат да бъдат придружавани от неправителствени експерти, за сметка на въпросната държава-членка.2. Ако е необходимо делегацията на една държава-членка може да представлява друга държава-членка, но не повече една. Председателят на Комитета се уведомява писмено от делегацията, която бива представлявана.3. Необходимият кворум за провеждане на заседанията на Комитета е този, който позволява да се приеме становище на мнозинството в съответствие с Вътрешното споразумение.Член 8Допускане на трети страни1. По искане на член на Комитета или своя собствена инициатива председателят може да реши да бъдат изслушани експерти по конкретни точки.2. Тези експерти, както и споменатите в член 7, параграф 1 не могат да присъстват, нито да участват в гласуванията.Член 9Писмена процедура1. Когато предложените мерки се разглеждат в рамките на писмена процедура, делегациите разполагат с 15 работни дни от изпращането на предложенията, за да си съставят позиция. За всеки член на Комитета, който не изрази своето несъгласие или намерение да се въздържи преди крайния срок предвиден в писмото, се счита че е дал мълчаливото си съгласие за предложението.В случаи на спешност или на крайна неотложност, се прилагат сроковете предвидени в член 5, параграфи 2 и 3. Случаят на крайна неотложност трябва да бъде надлежно доказан и съгласието на делегациите бива установено, само ако то бъде изрично съобщено.2. Ако, обаче, член на Комитета поиска проектомерките да бъдат разгледани в хода на заседание на Комитета, писмената процедура се прекратява; предложените мерки се отлагат за следващото заседание на Комитета.Член 10СекретариатСекретарски услуги за Комитета се осигуряват от Комисията.Член 11Протокол и обобщаващ отчет на заседаниятаПротоколът на всяко заседание се изготвя под ръководството на председателя и съдържа изразените становища по предложените мерки и изразените позиции по време на заседанието. Протоколът се изпраща до членовете на Комитета в рамките на 15 работни дни.Членовете на Комитета изпращат всички писмени забележки, които имат по протокола до председателя. Комитетът трябва да бъде информиран за това; ако има несъгласие, предложените изменения се обсъждат от Комитета. Ако несъгласието продължава, предложеното изменение се прикрепя като приложение към протокола.Член 12Присъствен списък1. На всяко заседание, председателят изготвя присъствен списък, в който се посочват властите или органите, към които принадлежат участниците.2. Членове на делегации, които не принадлежат към определена власт или организация на държава-членка, трябва да подпишат декларация потвърждаваща, че тяхното участие не поражда конфликт на интереси.В случаи, че има такъв конфликт на интереси, въпросният член трябва да се оттегли докато се работи по съответните точки от дневния ред, по искане на председателя.Член 13Кореспонденция1. Кореспонденцията, отнасяща се до Комитета, се адресира до Комисията, на вниманието на секретариата на Комитета.2. Кореспонденция, адресирана до членове на Комитета от секретариата се изпраща също така до постоянния представител на въпросната държава-членка.3. Освен при изключителни обстоятелства, кореспонденцията между Комисията и членове на Комитета се изпраща и в двете посоки посредством компютъризираните средства осигурени за тази цел.Член 14Прозрачност1. Принципите и условията относно обществения достъп до документи, които са приложими за Комисията, се прилагат за Комитета ЕФР—ОСТ. Ако такова искане бъде изпратено до държава-членка, тя трябва да действа в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията [3].2. Работата на Комитета е поверителна за всички участници.Член 15Текущи разходи1. Текущите разходи на Комитета, включително пътни разходи за един участник от всяка държава-членка, се покриват от Комисията.Ако разпределената финансова субсидия го позволява и в рамките на последната, Комисията покрива пътните разходи на двама членове на делегация, които внесат искане за това.2. Комисията е упълномощена да изплати обратно квартирните и пътните разходи на експерти, поканени съгласно член 8, параграф 1.3. Комисията предоставя на Комитета помещенията и материалите, необходими за неговата работа.[1] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 355.[2] ОВ L 314, 30.11.2001 г., стр. 1.[3] ОВ L 145, 31.5.2001 г., стр. 43.--------------------------------------------------


title: Решение на Комисията от 16 декември 2002 година за продължаване на сравнителните опити и анализи на Общността върху размножителен и посадъчен материал от Prunus domestica съгласно Директивa 92/34/EИО на Съветатекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32002D0983

Официален вестник n° L 341 , 17/12/2002 стр. 0069 - 0069 специално чешко издание глава 3 том 37 стр. 490  - 490 специално испанско издание глава 3 том 37 стр. 490  - 490 специално унгарско издание глава 3 том 37 стр. 490  - 490 специално литвийско издание глава 3 том 37 стр. 490  - 490 LV.ES глава 3 том 37 стр. 490  - 490 MT.ES глава 3 том 37 стр. 490  - 490 PL.ES глава 3 том 37 стр. 490  - 490 SK.ES глава 3 том 37 стр. 490  - 490 специално словенско издание глава 3 том 37 стр. 490  - 490

		20021216Решение на Комисиятаот 16 декември 2002 годиназа продължаване на сравнителните опити и анализи на Общността върху размножителен и посадъчен материал от Prunus domestica съгласно Директивa 92/34/EИО на Съвета(текст от значение за ЕИП)(2002/983/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 92/34/ЕИО на Съвета от 28 април 1992 г. относно търговията с посадъчен материал от овощни култури и с овощни култури, предназначени за производството на плодове [1], последно изменена с Директива 2002/112/ЕО на Комисията [2],като взе предвид Решение 2001/896/ЕО на Комисията от 12 декември 2001 г. за определяне на правилата за сравнителните опити и анализи на Общността върху размножителен и посадъчен материал от овощни култури, съгласно Директива 92/34/ЕИО на Съвета [3], и по-специално член 2 от него,като има предвид, че:(1) Решение 2001/896/ЕО установява правилата за сравнителните опити и анализи, които следва да се извършват съгласно Директива 92/34/EИО по отношение на Prunus domestica от 2002 до 2006 г.(2) Опитите и анализите, извършени през 2002 г., следва да продължат през 2003 г.,РЕШИ:Член единственСравнителните опити и анализи на Общността върху размножителен и посадъчен материал от Prunus domestica, които са започнали през 2002 г., продължават през 2003 г., съгласно Решение 2001/896/ЕО.Съставено в Брюксел на 16 декември 2002 година.За КомисиятаDavid ByrneЧлен на Комисията[1] ОВ L 157, 10.6.1992 г., стр. 10.[2] ОВ L 41, 13.2.2002 г., стр. 44.[3] ОВ L 331, 15.12.2001 г., стр. 95.--------------------------------------------------


title: 2012/114/ЕС: Решение на Съвета от 14 февруари 2012 година относно позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Общия съвет на Световната търговска организация по отношение на искането за освобождаване от задължения от страна на СТО във връзка с допълнителни автономни търговски преференции, предоставени от Европейския съюз на Пакистан

text:
               24.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 52/2

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 14 февруари 2012 година
   относно позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Общия съвет на Световната търговска организация по отношение на искането за освобождаване от задължения от страна на СТО във връзка с допълнителни автономни търговски преференции, предоставени от Европейския съюз на Пакистан
   (2012/114/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съюзът понастоящем е в процес на приемане на законодателство за предоставяне на допълнителни автономни търговски преференции на Пакистан. При липсата на освобождаване в необходимата степен от задълженията на Съюза по член I, параграф 1 и член XIII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ 1994) обхватът на третирането, предоставено в рамките на тези допълнителни автономни търговски преференции, би трябвало да бъде разширен, така че да обхване всички други членове на Световната търговска организация (СТО). Поради това е целесъобразно да се поиска освобождаване в необходимата степен от задълженията по член I, параграф 1 и от член XIII от ГАТТ 1994 г. в съответствие с член IX, параграф 3 от Маракешкото споразумение за създаване на Световната търговска организация.

               (2)

               Съюзът представи такова искане за освобождаване на 18 ноември 2010 г., а впоследствие го измени на 26 октомври 2011 г. и 19 януари 2012 г., като Общият съвет на СТО трябва да се произнесе по него.

               (3)

               Поради това е целесъобразно да се установи позицията, която да бъде взета от Съюза в рамките на Общия съвет на СТО по отношение на посоченото искане,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Позицията, която да бъде взета от Европейския съюз в рамките на Общия съвет на Световната търговска организация, е да бъде одобрено освобождаването от задължения от страна на СТО във връзка с допълнителни автономни търговски преференции, предоставени от Европейския съюз на Пакистан.
   Комисията представя тази позиция.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 14 февруари 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         M. LIDEGAARD


title: 2013/792/ЕС: Решение на Съвета от 16 декември 2013 година относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на дактилоскопични данни във Финландия

text:
               21.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 349/103

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 16 декември 2013 година
   относно започването на автоматизиран обмен на данни по отношение на дактилоскопични данни във Финландия
   (2013/792/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (1), и по-специално член 25 от него,
   като взе предвид Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР (2), и по-специално член 20 от него и глава 4 от приложението към него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно Протокола относно преходните разпоредби, приложен към Договора за Европейския съюз, към Договора за функционирането на Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, правните последици от актовете на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, се запазват дотогава, докато тези актове не бъдат отменени, обявени за нищожни или изменени в приложение на Договорите.

               (2)

               Съответно член 25 от Решение 2008/615/ПВР е приложим и Съветът трябва да вземе решение с единодушие дали държавите членки са въвели разпоредбите на глава 6 от посоченото решение.

               (3)

               Член 20 от Решение 2008/616/ПВР предвижда, че решенията, посочени в член 25, параграф 2 от Решение 2008/615/ПВР, се вземат въз основа на доклад за оценка, който се изготвя на основата на въпросник. По отношение на автоматизирания обмен на данни в съответствие с глава 2 от Решение 2008/615/ПВР докладът за оценка се основава на посещение за оценка и на пилотно изпитване.

               (4)

               Съгласно глава 4, точка 1.1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР въпросникът, съставен от съответната работна група на Съвета, се отнася за всички случаи на автоматизиран обмен на данни и трябва да бъде попълнен от държавата членка веднага щом тя счете, че е изпълнила необходимите условия за обмен на данни за съответната категория данни.

               (5)

               Финландия е попълнила въпросника относно защитата на данни, както и въпросника относно обмена на дактилоскопични данни.

               (6)

               Финландия е осъществила успешно пилотно изпитване с Австрия.

               (7)

               Проведено е посещение за оценка във Финландия, като екипът за оценка от Австрия е изготвил доклад за посещението и го е предал на съответната работна група на Съвета.

               (8)

               На Съвета е представен доклад за цялостна оценка, в който са обобщени резултатите от въпросника, посещението за оценка и пилотното изпитване на обмена на дактилоскопични данни,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   За целите на автоматизираното търсене на дактилоскопични данни Финландия е въвела изцяло общите разпоредби за защита на данните на глава 6 от Решение 2008/615/ПВР и има право да получава и предоставя лични данни съгласно член 9 от посоченото решение, считано от датата на влизане в сила на настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 16 декември 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         V. JUKNA

      (1)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12.


title: Решение на Изпълнителния комитет от 22 декември 1994 година за привеждане в изпълнение на Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 19 юни 1990 година (SCH/Com-ex (94)29 rev. 2)

text:
Важна правна забележка

|

41994D0029

Официален вестник n° L 239 , 22/09/2000 стр. 0130 - 0132 специално чешко издание глава 19 том 02 стр. 117  - 119 специално испанско издание глава 19 том 02 стр. 117  - 119 специално унгарско издание глава 19 том 02 стр. 117  - 119 специално литвийско издание глава 19 том 02 стр. 117  - 119 LV.ES глава 19 том 02 стр. 117  - 119 MT.ES глава 19 том 02 стр. 117  - 119 PL.ES глава 19 том 02 стр. 117  - 119 SK.ES глава 19 том 02 стр. 117  - 119 специално словенско издание глава 19 том 02 стр. 117  - 119

		19941222Решение на Изпълнителния комитетот 22 декември 1994 годиназа привеждане в изпълнение на Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 19 юни 1990 година(SCH/Com-ex (94)29 rev. 2)ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯТ КОМИТЕТ,като взе предвид член 2 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген,като взе предвид член 131 от посочената по-горе конвенция,като взе предвид член 132 от посочената по-горе конвенция,като взе предвид член 139, параграф 2 във връзка с параграфи 1 и 2 от съвместната декларация № 1 по член 139 от заключителния акт към посочената по-горе конвенция,РЕШИ:Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген (по-долу Конвенцията) се прилага неотменимо:1. Влизане в сила на разпоредбитеКонвенцията влиза в сила във всички свои части на 26 март 1995 г. за първоначално подписалите я страни, а именно Белгия, Германия, Франция, Люксембург и Нидерландия, и за присъединяващите се страни Испания и Португалия.От тази дата всички разпоредби на конвенцията се прилагат в отношенията между шенгенските договарящи страни в съответствие с решенията на изпълнителния комитет, в частност с онези, с които са свързани:- с премахването на проверките на лица по вътрешните граници, в частност премахването на пречките и ограниченията на трафика по пресечните пунктове по вътрешните граници(SCH/Com-ex (94)1 rev. 2),- с въвеждане и прилагане на шенгенските споразумения по летищата и аеродрумите(SCH/Com-ex (94)17 rev. 4),- с извършването на проверки по външните граници и мерки за допълнително засилване на сигурността по външните граници(SCH/Com-ex (93)4 rev. 2 corr [*]; SCH/Com-ex (94)decl. 8 corr [**]; SCH/Com-ex (94)12 [*]; SCH/Com-ex (94)16 rev.; SCH/Com-ex (94)23 rev. [*],- с общата визова политика(SCH/Com-ex (93)6 [**]; SCH/Com-ex (93)7 [*]; SCH/Com-ex (93)19 [**]; SCH/Com-ex (93)24; SCH/Com-ex (93)21; SCH/Com-ex (94)15 rev.; SCH/Com-ex (94)2; SCH/Com-ex (94)5 [*]; SCH/Com-ex (94)6 [*]; SCH/Com-ex (94)7 [*]; SCH/Com-ex (94)20 rev. [*]; SCH/Com-ex (94)24) [*],- с борбата срещу незаконния трафик на наркотични и психотропни вещества(SCH/Com-ex (93)9; SCH/Com-ex (94)28 rev.),- с отговорността за разглеждане на молби за убежище(SCH/Com-ex (93)15 corr. []; SCH/Com-ex (94)3 []; SCH/Com-ex (94)11 [],- с международно съдебно сътрудничество(SCH/Com-ex (93)14).На по-късна дата се приема решение за останалите страни, които са се присъединили към конвенцията, а именно Италия и Гърция, веднага след като изпълнят предварителните условия за влизане в сила на конвенцията.2. Обявяване на Шенгенската информационна система (ШИС) за функциониращаШенгенска информационна система ще бъде за действаща и отворена за органите, които имат право на пряк достъп до данните, които се съдържат в нея, към 26 март 1995 г.Наръчникът СИРЕНЕ (SCH/Com-ex (93)8 [], който допълва Шенгенската информационна система, се прилага изцяло от тази дата.Като се основава на заключенията от доклада на управителния комитет на Шенгенската информационна система, изпълнителният комитет счита, че Шенгенската информационна система ще бъде функционираща към тази дата и че съществуващите национални данни, които се считат за съществени по смисъла на неговата декларация от 18 октомври 1993 г. (SCH/Com-ex (93)decl. 1 [**], към този момент са въведени в съответствие с декларацията от 27 юни 1994 г. (SCH/Com-ex (94)decl. 4 rev. 2).Към тази дата съвместният надзорен орган по член 115 от Конвенцията започва да изпълнява функциите си.Разпоредбите на Конвенцията за защита на личните данни се прилагат изцяло. Изпълнителният комитет се позовава на нотификацията от временния съвместен надзорен орган за защита на личните данни, че договарящите страни, които успешно са приключили тестовете, отговарят на условията за защита на личните данни, необходими за пускане в действие на Шенгенската информационна система.3. Договореностите за подготвителния период (от 22 декември 1994 г. до 26 март 1995 г.).Изпълнителният комитет изисква от договарящите страни, които успешно са приключили тестовете, преди 26 март 1995 г. да приемат следните мерки:- да укрепят организационнитe и човешките ресурси, което е необходимо за цялостното прилагане на шенгенските разпоредби, в частност в областта на консулското, съдебното и полицейското сътрудничество, както и в борбата срещу наркотиците; да гарантират и занапред, че компетентните служители са обучени за прилагането на шенгенските разпоредби, и- да приключат подготовката на техническите, организационните и щатните ресурси за пускането в експлоатация на националната част на Шенгенската информационна система ( Н.ШИС ) във връзка с централната част на Шенгенската информационна система (Ц.ШИС ) и приключването на подготовката за достъп на крайните ползватели до нея.Изпълнителният комитет инструктира ръководния комитет на ШИС своевременно да потвърди, преди гореспоменатата дата, че ШИС е готова за действие по отношение техническите, организационните и щатните ресурси.Изпълнителният комитет изисква от договарящите страни да потвърдят, че систeмата е достъпиа за оправомощените компeтентни власти да консултират пряко данните, въведени в ЩИС, чийто списък вече му е бил съобщен (SCH/OR.SIS (94)18 rev 3).Изпълнителният комитет изисква от договарящите страни през този срок да въведат със задна дата други данни за лица и вещи, които надхвърлят данните, считани за основни (SCH/Com-ex (94)decl. 4 rev. 2 [**]. Базите данни на ШИС трябва да бъдат постоянно актуализирани.Изпълнителният комитет призовава договарящите страни да гарантират, че авиолиниите правят необходимите изменения за гарантиране свободното движение на хора, най-късно с промяната на графика на полетите на 26 март 1995 г., както и че летищните оператори приключват мерките, които са предвидени за тази цел в решението за въвеждане и прилагане на шенгенските споразумения по летищата и аеродрумите (SCH/Com-ex (94)17 rev. 4) и че към тази дата се създават необходимите организационни и технически предпоставки за свободното движение на хора.От договарящите страни се изисква да уведомят съответно авиолиниите и летищните оператори възможно най-скоро.4. Организиране на прилагането на конвенцията след влизането ѝ в сила, по-специално в началната фаза на нейното прилаганеЦелта на изпълнението на конвенцията е да се насърчи сигурността на гражданите на Европа, като същевременно се създадат условията, които са необходими за постигане на свободното движение на хора, по смисъла на член 7а от Договора за създаване на Европейската общност.Поради тази причина изпълнителният комитет придава особена важност на първоначалната фаза от прилагането на конвенцията в нейната цялост през първите три месеца след 26 март 1995 г.Всяка договаряща страна отговаря за прилагането на конвенцията, по-специално във връзка с премахването на проверките по вътрешните граници през първоначалната фаза на нейното прилагане. Договарящите страни взаимно се информират, консултират се по целесъобразност и работят в тясно сътрудничество.С оглед създаване на инструмента, който е необходим за администрирането на конвенцията, изпълнителният комитет решава да създаде постоянна структура, съставена от съществуващата централна група, нейните работни групи и подгрупи.Изпълнителният комитет инструктира постоянната структура по време на първоначалната фаза особено отблизо да следи прилагането на шенгенските разпоредби, да определя, анализира и бързо да решава всички технически проблеми и по целесъобразност да предприема мерки за по-ефективното прилагане на конвенцията.Изпълнителният комитет инструктира председателството след 1 януари 1995 г. да подготви работата на тази структура, в частност да гарантира бързото определяне на трудностите и намирането на решения от страна на работните групи.По време на първоначалния тримесечен период работните групи на тази структура се събират редовно и толкова често, колкото е необходимо.Ако в определени случаи се налага незабавното вземане на решения, централната група може с кратко предизвестие да свика извънредно заседание на комитета, съставен от ръководителите на делегациите на всяка от договарящите страни или от държавен служител с висок ранг, който е назначен от всяка от договарящите страни, подпомаган от представителите на работните групи, чието мнение трябва да се вземе предвид при решаването на всеки възникнал проблем.По искане на някоя от договарящите страни централната група може да направи общ анализ на възникналите трудности и да предложи решения, които се изработват в сътрудничество с работните групи и подгрупите.При липсата на съгласие в рамките на централната група въпросът се отнася до изпълнителния комитет. В това отношение на заинтересованите договарящи страни трябва да бъда дадена възможност да изразят становището си по заключенията на изпълнителния комитет.Всяка договаряща страна може да поиска от централната група да оцени ситуациите, които са възникнали само на нейна територия.В срок от три месеца след влизане в сила на конвенцията централната група представя предварителен доклад на изпълнителния комитет, посветен на функционирането на Шенгенската информационна система, ефективността на контрола по външните граници, ефективността на борбата срещу наркотиците и резултатите от полицейското и съдебно сътрудничество.Централната група представя общ доклад на изпълнителния комитет до 31 март 1996 г.Съставено в Бон на 22 декември 1994 година.ПредседателBernd Schmidbauer[*] Виж SCH/Com-ex (99)13.[**] Този документ не се включва в достиженията на правото.[] Разпоредбите относно убежището се включват в протокола от Бон SCH/Com-ex (94)3).[] Заменено с SCH/Com-ex (99)5.--------------------------------------------------


title: Решение (ЕС) 2016/1112 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2016 година за предоставяне на допълнителна макрофинансова помощ на Тунис

text:
               9.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 186/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1112 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 6 юли 2016 година
   за предоставяне на допълнителна макрофинансова помощ на Тунис
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212, параграф 2 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Отношенията между Европейския съюз („Съюзът“) и Република Тунис („Тунис“) се развиват в рамките на Европейската политика за съседство (ЕПС). Тунис беше първата държава от Средиземноморието, която на 17 юли 1995 г. подписа споразумение за асоцииране (2) със Съюза, което влезе в сила на 1 март 1998 г. Съгласно посоченото споразумение Тунис приключи премахването на митата за промишлени продукти през 2008 г., като по този начин се превърна в първата държава от Средиземноморието, сключила споразумение за свободна търговия със Съюза. Двустранният политически диалог и икономическото сътрудничество бяха доразвити и в рамките на плановете за действие по ЕПС, последният от които обхваща периода 2013—2017 г.

               (2)

               След революцията и свалянето от поста на президента Бен Али на 14 януари 2011 г., на 23 октомври 2011 г. в Тунис се проведоха първите свободни и демократични избори. През януари 2014 г. беше приета нова конституция, а през четвъртото тримесечие на 2014 г. се проведоха парламентарни и президентски избори със съгласувани усилия от страна на основните участници в политическия процес за продължаване на реформите в посока на една напълно развита демократична система.

               (3)

               Едновременно с процеса на политически преход тунизийската икономика беше засегната от продължаващите вътрешни размирици, регионалната нестабилност (включително въздействието на конфликта в Либия) и слабата международна среда (по-специално в Съюза, който е основният търговски партньор на Тунис). Тези неблагоприятни развития отслабиха значително растежа на страната, както и нейните фискални позиции и състоянието на платежния баланс.

               (4)

               След политическите промени в Тунис през 2011 г. Съюзът изрази категоричния си ангажимент да подкрепя страната в процеса на икономически и политически реформи. Той увеличи финансовата си подкрепа за Тунис, като засили сътрудничеството си в редица области, включително гражданското общество, избирателната система, сигурността, регионалното развитие и социалните и икономическите реформи. Освен това той предложи възможността за сключване на споразумение за задълбочена и всеобхватна зона за свободна търговия, преговорите по което започнаха през октомври 2014 г.

               (5)

               В този труден икономически и финансов контекст органите на Тунис и Международният валутен фонд (МВФ) договориха през април 2013 г. тригодишно стендбай споразумение в размер на 1 146 милиона специални права на тираж като непредпазна мярка в подкрепа на тунизийската програма за икономическо приспособяване и реформи, която впоследствие беше удължена до края на 2015 г. Общо 1 500 милиона щатски долара бяха предоставени по програмата на МВФ вследствие на шест завършени прегледа на програмата.

               (6)

               През август 2013 г. Тунис поиска от Съюза допълнителна макрофинансова помощ. В отговор на това искане през май 2014 г. беше прието решение, с което се предоставя макрофинансова помощ под формата на заеми в размер на 300 милиона евро (МФП-I) (3). Меморандумът за разбирателство (МР), в който се определят условията на политиката във връзка с МФП-I, влезе в сила на 4 март 2015 г. В резултат на прилагането на съгласуваните мерки в областта на политиката, първият транш от МФП-I беше изплатен на 7 май 2015 г., а вторият на 1 декември 2015 г.

               (7)

               За периода 2011—2015 г. Съюзът предостави 524 милиона евро под формата на безвъзмездни средства по своята редовна програма за сътрудничество в подкрепа на програмата на Тунис за икономическа и политическа реформа. В допълнение 155 милиона евро бяха отпуснати на Тунис за периода 2011—2013 г. по програмата „Подкрепа за партньорство, реформи и приобщаващ растеж“ (SPRING) и 122 милиона евро — за периода 2014—2015 г. по интегриращата програма. Освен това, от 2011 г. насам Европейската инвестиционна банка е предоставила кредити в размер на 1 338 милиона евро.

               (8)

               През 2015 г. икономиката на Тунис беше сериозно засегната от няколко терористични нападения, насочени към ключови икономически отрасли като туризма и транспорта, които имаха за цел прекъсване на консолидирането на политическия преход в страната. Тези нападения се отразиха негативно на започналото икономическо възстановяване на Тунис. Заедно с продължаващата регионална нестабилност (включително възобновяването на конфликта в Либия) и все още слабата европейска и световна икономическа среда, тези събития доведоха до влошаване на слабия платежен баланс и фискални позиции на Тунис. Това доведе до значителен външен и бюджетен недостиг на финансиране.

               (9)

               В този труден контекст Съюзът нееднократно потвърди своя ангажимент да подкрепя Тунис в процеса на икономически и политически реформи. По-специално, този ангажимент беше изразен в заключенията от срещата на Съвета за асоцииране между Съюза и Тунис от март 2015 г., както и след терористичното нападение близо до Сус през юни 2015 г. в заключенията на Съвета от 20 юли 2015 г. Политическата и икономическата подкрепа на Съюза за процеса на реформи в Тунис е в съответствие с политиката на Съюза по отношение на региона на Южното Средиземноморие, определена в контекста на ЕПС.

               (10)

               Вследствие на влошаването на икономическата и финансовата ситуация в страната, МВФ и Тунис започнаха дискусии за последващо споразумение с по-голям размер, което би могло да бъде под формата на Разширен фонд за финансиране („програма на МВФ“) и по всяка вероятност ще обхваща период от четири години, считано от пролетта на 2016 г. Новата програма на МВФ ще бъде насочена към облекчаване на краткосрочните затруднения в платежния баланс на Тунис и същевременно към насърчаване на прилагането на строги мерки за коригиране.

               (11)

               През август 2015 г. с оглед на влошаващата се икономическа ситуация и перспективи Тунис поиска допълнителна макрофинансова помощ от Съюза.

               (12)

               Като се има предвид, че Тунис е държава, участваща в ЕПС, следва да се счита, че тя отговаря на условията за получаване на макрофинансова помощ от Съюза.

               (13)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да представлява извънреден финансов инструмент на необвързана и нецелева подкрепа за платежния баланс, предназначена за покриване на нуждите на бенефициера от незабавно външно финансиране, и тя следва да бъде в основата на прилагането на програма в областта на политиката, съдържаща строги незабавни мерки за икономически корекции и структурни реформи, насочени към подобряване на състоянието на платежния баланс в краткосрочен план.

               (14)

               Предвид факта, че в платежния баланс на Тунис все още се наблюдава значителен остатъчен недостиг на външно финансиране, който надвишава средствата, предоставени от МВФ и други многостранни институции, се счита, че при настоящите извънредни обстоятелства предвидената за Тунис макрофинансова помощ от Съюза представлява подходящ отговор на искането на Тунис за подпомагане на икономическата стабилизация във връзка с програмата на МВФ. Макрофинансовата помощ от Съюза ще подпомогне икономическата стабилизация и програмата за структурни реформи на Тунис, като ще допълни средствата, предоставени в рамките на финансовото споразумение с МВФ.

               (15)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде насочена към подпомагане на възстановяването на устойчиво външно финансиране за Тунис, като по този начин се подпомага икономическото и социалното развитие на страната.

               (16)

               Размерът на макрофинансовата помощ от Съюза се определя въз основа на пълна количествена оценка на остатъчните нужди на Тунис от външно финансиране и е съобразен с капацитета на страната да се финансира със собствени средства, и по-специално от международните резерви, с които разполага. Макроикономическата помощ от Съюза следва да допълва програмите и средствата, предоставяни от МВФ и Световната банка. При определянето на размера на помощта се отчитат също очакваният финансов принос от многостранните донори и необходимостта да се осигури справедливо разпределение на тежестта между Съюза и други донори, както и предварително съществуващото разпределение на другите инструменти на Съюза за външно финансиране в Тунис и добавената стойност на цялостното участие на Съюза.

               (17)

               Комисията следва да гарантира, че макрофинансовата помощ от Съюза съответства в правно отношение и по същество на основните принципи, целите и мерките, предприети в различните области на външната дейност и в рамките на други съответни политики на Съюза.

               (18)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепи външната политика на Съюза по отношение на Тунис. Службите на Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да работят в тясно сътрудничество през цялото времетраене на операцията за макрофинансова помощ, за да координират външната политика на Съюза и да гарантират нейната последователност.

               (19)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепя ангажимента на Тунис с ценностите, които са общи за Тунис и Съюза, в това число принципите за демокрация, правова държава, добро управление, зачитане на правата на човека, устойчиво развитие и намаляване на бедността, както и ангажимента на Тунис по отношение на принципите за отворена, основана на правила и справедлива търговия.

               (20)

               Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека са предпоставка за предоставянето на макрофинансовата помощ от Съюза. Освен това конкретните цели на макрофинансовата помощ от Съюза следва да подобрят ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис и да насърчат структурните реформи, насочени към подпомагането на устойчив и приобщаващ растеж, създаването на работни места и фискална консолидация. Комисията и Европейската служба за външна дейност следва редовно да наблюдават спазването на предварителните условия и напредъка в постигането на тези цели.

               (21)

               С оглед осигуряване на ефикасна защита на финансовите интереси на Съюза, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, Тунис следва да предприеме подходящи мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всякакви други нередности, свързани с помощта. Освен това следва да се предвиди извършването на проверки от страна на Комисията и одити на Сметната палата.

               (22)

               Отпускането на макрофинансовата помощ от Съюза не засяга правомощията на Европейския парламент и на Съвета като бюджетни органи.

               (23)

               Размерът на необходимата макрофинансова помощ следва да съответства на бюджетните кредити, предвидени в многогодишната финансова рамка.

               (24)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде управлявана от Комисията. За да се гарантира, че Европейският парламент и Съветът могат да следят за изпълнението на настоящото решение, Комисията следва редовно да ги информира за развитията, свързани с помощта, и да им предоставя съответните документи.

               (25)

               За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).

               (26)

               Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде обвързана с изпълнението на условия в областта на икономическата политика, които ще бъдат определени в Меморандума за разбирателство. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение, както и за целите на по-голяма ефикасност, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да договори тези условия с органите на Тунис под надзора на комитета на представителите на държавите членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Съгласно този регламент процедурата по консултиране следва по принцип да се прилага за всички случаи с изключение на предвидените в регламента. Като се има предвид потенциално значителното въздействие на помощ, чийто размер надхвърля 90 милиона евро, е целесъобразно за операциите над този праг да се използва процедурата по разглеждане. Предвид размера на макрофинансовата помощ от Съюза за Тунис процедурата по разглеждане следва да се прилага за приемането на Меморандума за разбирателство и за намаляване, спиране или отмяна на помощта,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
   Член 1
   1.   Съюзът предоставя макрофинансова помощ в максимален размер от 500 милиона евро за Тунис („макрофинансова помощ от Съюза“) с цел подпомагане на икономическото стабилизиране на Тунис и провеждането на съществени реформи. Помощта се отпуска като принос за покриване на нуждите на платежния баланс на Тунис, както е посочено в програмата на МВФ.
   2.   Пълният размер на макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя на Тунис под формата на заеми. На Комисията се предоставят правомощия от името на Съюза да заема необходимите средства на капиталовите пазари или от финансовите институции и да ги предоставя на Тунис под формата на заем. Максималният среднопретеглен матуритет на заемите не надхвърля 15 години.
   3.   Отпускането на макрофинансовата помощ от Съюза се управлява от Комисията в съответствие със споразуменията или договореностите, постигнати между МВФ и Тунис, и с основните принципи и цели на икономическите реформи, заложени в Споразумението за асоцииране ЕС—Тунис. Комисията осведомява редовно Европейския парламент и Съвета за развитията във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза, включително за изплащането на помощта, и им предоставя своевременно съответните документи.
   4.   Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя за период от две години и половина, считано от първия ден след влизането в сила на Меморандума за разбирателство, посочен в член 3, параграф 1.
   5.   Ако финансовите нужди на Тунис намалеят съществено през периода на отпускане на макрофинансовата помощ от Съюза в сравнение с първоначалните прогнози, Комисията намалява размера на помощта, спира я или я отменя в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2.
   Член 2
   1.   Съблюдаването от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и принципите на правовата държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека са предпоставка за предоставянето на макрофинансовата помощ от Съюза.
   2.   През целия цикъл на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията и Европейската служба за външна дейност следят за изпълнението на предпоставката, предвидена в параграф 1.
   3.   Параграфи 1 и 2 се прилагат в съответствие с Решение 2010/427/ЕС на Съвета (5).
   Член 3
   1.   В съответствие с посочената в член 7, параграф 2 процедура по разглеждане Комисията договаря с органите на Тунис ясно определени условия на икономическата политика и финансови условия, които акцентират върху структурните реформи и солидните публични финанси, с които предоставянето на макрофинансовата помощ от Съюза трябва да е обвързано, като тези условия трябва да са предвидени в Меморандум за разбирателство („Меморандум за разбирателство“). Условията на икономическата политика и финансовите условия, определени в Меморандума за разбирателство, съответстват на споразуменията или договореностите, посочени в член 1, параграф 3, включително на програмите за макроикономически корекции и структурни реформи, изпълнявани от Тунис с подкрепата на МВФ.
   2.   С посочените в параграф 1 условия се цели по-специално повишаване на ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис, включително по отношение на използването на макрофинансовата помощ от Съюза. Напредъкът по отношение на взаимното отваряне на пазара, развиването на справедлива търговия, основана на правила, и другите приоритети в рамките на външната политика на Съюза също се вземат надлежно предвид при определянето на мерките на политиката. Комисията редовно следи постигнатия при осъществяването на тези цели напредък.
   3.   Подробните финансови условия във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза се определят в Споразумение за заем, което ще бъде сключено между Комисията и органите на Тунис.
   4.   Комисията редовно проверява дали продължават да са изпълнени условията в член 4, параграф 3, включително дали икономическите политики на Тунис са в съответствие с целите на макрофинансовата помощ от Съюза. В този процес Комисията си сътрудничи тясно с МВФ и Световната банка, а когато е необходимо, и с Европейския парламент и Съвета.
   Член 4
   1.   При условие че са спазени условията по параграф 3, Комисията предоставя макрофинансовата помощ от Съюза под формата на заем на три транша. Размерът на всеки транш се определя в Меморандума за разбирателство.
   2.   Сумите на предоставената от Съюза макрофинансова помощ се отпускат, когато това е необходимо, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (6).
   3.   Комисията взема решение за отпускането на траншовете, при условие че са спазени всички условия по-долу:

               а)

               предпоставката, предвидена в член 2;

               б)

               постигането на задоволителни резултати при изпълнението на програма на политиката, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, подкрепяно от договореност за кредитиране с МВФ като непредпазна мярка; както и

               в)

               задоволителното изпълнение на икономическата политика и на финансовите условия, договорени в Меморандума за разбирателство.

         Отпускането на втория транш по принцип се извършва не по-рано от три месеца след отпускането на първия транш. Отпускането на третия транш по принцип се извършва не по-рано от три месеца след отпускането на втория транш.
   4.   Ако условията в параграф 3, първа алинея не се изпълняват систематично, Комисията временно спира или отменя изплащането на макрофинансовата помощ от Съюза. В такъв случай тя информира Европейския парламент и Съвета за причините за това спиране или тази отмяна.
   5.   Макрофинансовата помощ от Съюза се изплаща на Централната банка на Тунис. В зависимост от разпоредбите, договорени в Меморандума за разбирателство, включително потвърждение на остатъчните нужди от бюджетно финансиране, финансовите средства от Съюза може да бъдат преведени на Министерството на финансите на Тунис като краен бенефициер.
   Член 5
   1.   Операциите по получаване и отпускане на заема, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, се извършват в евро, с един и същ вальор и те не могат да ангажират Съюза с преобразуването на матуритетите, нито да го излагат на валутни или лихвени рискове, или на други търговски рискове.
   2.   Ако обстоятелствата позволяват и при искане от Тунис, Комисията може да предприеме необходимите стъпки, за да гарантира, че в условията на заема е включена клауза за преждевременното му погасяване, съпроводена от съответна клауза в условията на операциите по получаване на заем.
   3.   Ако обстоятелствата позволяват подобряване на лихвения процент по заема и по искане на Тунис, Комисията може да реши да рефинансира изцяло или отчасти първоначалните заеми или да преструктурира съответните финансови условия. Операциите по рефинансиране или преструктуриране се извършват в съответствие с параграфи 1 и 4 и не трябва да водят до удължаване на матуритета на съответните заеми или до увеличаване на неизплатената главница към датата на рефинансиране или преструктуриране.
   4.   Всички разходи на Съюза, свързани с операциите по получаване и предоставяне на заем съгласно настоящото решение, се поемат от Тунис.
   5.   Комисията информира Европейския парламент и Съвета за развитието на операциите, посочени в параграфи 2 и 3.
   Член 6
   1.   Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (8).
   2.   Усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза се извършва чрез пряко управление.
   3.   Споразумението за заем, посочено в член 3, параграф 3, съдържа разпоредби, с които:

               а)

               се гарантира, че Тунис извършва редовни проверки за правилното използване на финансирането от бюджета на Съюза, предприема съответните мерки за предотвратяване на нередности и измами и ако е необходимо, предприема правни действия за възстановяването на средствата, предоставени съгласно настоящото решение, които са били незаконно присвоени;

               б)

               се осигурява защитата на финансовите интереси на Съюза, по-конкретно като се предвиждат конкретни мерки във връзка с предотвратяването и борбата с измамите, корупцията и всички други нередности, засягащи макрофинансовата помощ от Съюза, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (9), Регламент (Евратом, EO) № 2185/96 на Съвета (10) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);

               в)

               Комисията, включително Европейската служба за борба с измамите или нейните представители, се упълномощава изрично да провежда проверки, включително проверки на място;

               г)

               Комисията и Сметната палата се упълномощават изрично да извършват одити в периода на предоставяне на макрофинансовата помощ от Съюза и след него, включително одити на документи и одити на място, като например оперативни оценки;

               д)

               се гарантира, че Съюзът има право на предсрочно погасяване на заема, когато е установено, че във връзка с управлението на макрофинансовата помощ от Съюза Тунис е участвал в измама или корупция или друга незаконна дейност, която вреди на финансовите интереси на Съюза.

         4.   Преди изпълнението на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията преценява в рамките на оперативна оценка надеждността на финансовата уредба на Тунис, административните процедури и механизмите за вътрешен и външен контрол, които са от значение за помощта.
   Член 7
   1.   Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
   2.   При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
   Член 8
   1.   До 30 юни всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно изпълнението на настоящото решение през предходната година, включващ оценка на изпълнението. В този доклад:

               а)

               се разглежда напредъкът по отношение на изпълнението на макрофинансовата помощ от Съюза;

               б)

               се прави оценка на икономическото състояние и икономически перспективи на Тунис, както и на напредъка при изпълнението на мерките на политиката, посочени в член 3, параграф 1;

               в)

               се посочва връзката между условията на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство, текущите икономически и бюджетни показатели на Тунис и решенията на Комисията за изплащане на траншовете по макрофинансовата помощ от Съюза.

         2.   Не по-късно от две години след изтичането на срока за предоставяне на помощта, посочен в член 1, параграф 4, Комисията представя пред Европейския парламент и на Съвета доклад за последваща оценка на резултатите и ефикасността на предоставената макрофинансова помощ от Съюза и на степента, до която тя е допринесла за постигане на целите на помощта.
   Член 9
   Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Страсбург на 6 юли 2016 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         I. KORČOK

      (1)  Позиция на Европейския парламент от 8 юни 2016 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 24 юни 2016 г.

      (2)  Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Тунис, от друга страна (ОВ L 278, 21.10.2005 г., стр. 9).

      (3)  Решение № 534/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за предоставяне на макрофинансова помощ на Република Тунис (ОВ L 151, 21.5.2014 г., стр. 9).

      (4)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).

      (5)  Решение 2010/427/ЕС на Съвета от 26 юли 2010 г. за определяне на организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (ОВ L 201, 3.8.2010 г., стр. 30).

      (6)  Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (ОВ L 145, 10.6.2009 г., стр. 10).

      (7)  Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1).

      (8)  Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 31.12.2012 г., стр. 1).

      (9)  Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, 23.12.1995 г., стр. 1).

      (10)  Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2).

      (11)  Регламент (Евратом, ЕС) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 18.9.2013 г., стр. 1).

      Съвместно изявление на Европейския парламент и на Съвета
      Настоящото решение се приема, без да се засягат разпоредбите на Съвместната декларация, приета заедно с Решение № 778/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за предоставяне на допълнителна макрофинансова помощ на Грузия, която следва да продължи да се разглежда като основа за всички решения на Европейския парламент и на Съвета за предоставяне на макрофинансова помощ на трети държави и територии.


title: Решение (ОВППС) 2015/236 на Съвета от 12 февруари 2015 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран

text:
               14.2.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 39/18

         РЕШЕНИЕ (ОВППС) 2015/236 НА СЪВЕТА
   от 12 февруари 2015 година
   за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като взе предвид Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 г. относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (1), и по-специално член 23 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 26 юли 2010 г. Съветът прие Решение 2010/413/ОВППС.

               (2)

               В Решение 2010/413/ОВППС се позволява, inter alia, изпълнението на задължения по договори, сключени преди 23 януари 2012 г., или по допълнителни договори, необходими за изпълнението на такива задължения, при които доставката на ирански суров нефт и на петролни продукти или приходите от тяхната доставка са за възстановяване на неизплатени суми, по отношение на договори, сключени преди 23 януари 2012 г., на лица или образувания, намиращи се на територията на държавите членки или които са под тяхна юрисдикция, когато в тези договори се предвижда изрично такова възстановяване.

               (3)

               В Решение 2010/413/ОВППС е предвидено също, че мерките за замразяване на активи, предвидени в посоченото решение, не се прилагат по отношение на действия и трансакции, извършени във връзка с образуванията, включени в приложение II към същото решение, доколкото това е необходимо за изпълнението до 31 декември 2014 г. на съответните задължения.

               (4)

               Съветът счита, че действието на това изключение следва да бъде удължено до 30 юни 2015 г.

               (5)

               Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на мерките, предвидени в настоящото решение.

               (6)

               С решението си от 12 декември 2013 г. по дело T-58/12 Общият съд на Европейския съюз отмени решението на Съвета да включи Gholam Golparvar, Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Fard, Alireza Ghezelayagh, Hassan Zadeh, Mohammad Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Rasool и Ahmad Tafazoly в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки, който се съдържа в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС.

               (7)

               Gholam Golparvar следва отново да бъде включен в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки, въз основа на ново изложение на основанията за това.

               (8)

               С решението си от 3 юли 2014 г. по дело Т-565/12 Общият съд на Европейския съюз отмени решението на Съвета да включи National Iranian Tanker Company в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки, който се съдържа в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС.

               (9)

               Дружеството National Iranian Tanker Company следва отново да бъде включено в списъка на лицата и образуванията, към които се прилагат ограничителни мерки, въз основа на ново изложение на основанията за това.

               (10)

               Поради това Решение 2010/413/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Член 20, параграф 14 от Решение 2010/413/ОВППС се заменя със следното:

      „14.   Параграфи 1 и 2 не се прилагат за действия и трансакции, извършени във връзка с образуванията, включени в приложение II, доколкото е необходимо за изпълнението, до 30 юни 2015 г., на задълженията, посочени в член 3в, параграф 2, ако същите действия и трансакции са били разрешени предварително, след преценка на всеки конкретен случай, от съответната държава членка. Съответната държава членка информира другите държави членки и Комисията за намерението си да даде разрешение.“

   Член 2
   Приложение II към Решение 2010/413/ОВППС се изменя съгласно предвиденото в приложението към настоящото решение.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         E. RINKĒVIČS

      (1)  ОВ L 195, 27.7.2010 г., стр. 39.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

                  I.

                  Образуванието, посочено по-долу, се вмъква в списъка, който се съдържа в част I от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС:
                  I.   Лица и образувания, участващи в дейности, свързани с ядрени или балистични ракети, и лица и образувания, подкрепящи правителството на Иран.

                  Б.   Образувания

                              Име

                              Идентификационни данни

                              Основания

                              Дата на включване в списъка

                              140.

                              National Iranian Tanker Company (NITC)

                                          35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Tehran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          тел. + 98 21 23801,

                                          имейл: info@nitc-tankers.com; all offices worldwide

                              Дружеството National Iranian Tanker Company предоставя финансова подкрепа на правителството на Иран посредством акционерите си Iranian State Retirement Fund, Iranian Social Security Organization и Oil Industry Employees Retirement and Savings Fund, които са контролирани от държавата образувания. Освен това NITC е един от най-крупните оператори на танкери за суров нефт в света и един от основните превозвачи на суров ирански нефт. Следователно NITC предоставя логистична подкрепа на правителството на Иран посредством транспорт на ирански нефт.

                  II.

                  Лицето, посочено по-долу, се вмъква в списъка, който се съдържа в част III от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС:
                  III.   Корабна компания на Ислямска република Иран, Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL)

                  A.   Лице

                              Име

                              Идентификационни данни

                              Основания

                              Дата на включване в списъка

                              8.

                              Gholam Hossein Golparvar

                              Роден на 23 януари 1957 г., с иранско гражданство. Лична карта № 4207.

                              Г-н Golparvar действа от името на IRISL и дружества, свързани с нея. Той е бил търговски директор на IRISL, както и управляващ директор и акционер на SAPID Shipping Company, директор без изпълнителни функции и акционер на HDSL и акционер на Rhabaran Omid Darya Ship Management Company, които са посочени от ЕС като действащи от името на IRISL.


title: Решение (ОВППС) 2017/1386 на Съвета от 25 юли 2017 година за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна

text:
               26.7.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 194/63

         РЕШЕНИЕ (ОВППС) 2017/1386 НА СЪВЕТА
   от 25 юли 2017 година
   за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като взе предвид Решение 2014/145/ОВППС на Съвета от 17 март 2014 г. относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи, териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (1), и по-специално член 3, параграф 1 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като имат предвид, че:

               (1)

               На 17 март 2014 г. Съветът прие Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна.

               (2)

               На 13 март 2017 г. Съветът прие Решение (ОВППС) 2017/445 (2), с което поднови прилагането на мерките за още шест месеца.

               (3)

               Съветът направи преглед на вписването за едно лице в приложението към Решение 2014/145/ОВППС. Вписването за това лице следва да бъде изменено.

               (4)

               Приложението към Решение 2014/145/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Приложението към Решение 2014/145/ОВППС се изменя съгласно приложението към настоящото решение.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 25 юли 2017 година.

            За Съвета

            Председател

         M. MAASIKAS

      (1)  ОВ L 78, 17.3.2014 г., стр. 16.

      (2)  Решение (ОВППС) 2017/445 на Съвета от 13 март 2017 г. за изменение на Решение 2014/145/ОВППС относно ограничителни мерки във връзка с действия, подкопаващи или застрашаващи териториалната цялост, суверенитета и независимостта на Украйна (ОВ L 67, 14.3.2017 г., стр. 88).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложението към Решение 2014/145/ОВППС, в частта „Лица“ вписване № 92 се заменя със следното:

                     Име

                     Идентифицираща информация

                     Основания

                     Дата на вписване

                     „92.

                     Arkady Romanovich ROTENBERG,
                     Arkadii Romanovich ROTENBERG
                     (Аркадий Романович РОТЕНБЕРГ)

                     Дата на раждане: 15.12.1951 г.
                     Място на раждане: Ленинград (Санкт Петербург)

                     Аркадий Ротенберг е известен руски бизнесмен с тесни лични връзки с президента Путин. От март 2014 г. насам Ротенберг или негови дружества са получавали държавни поръчки на обща стойност над 7 милиарда щатски долара. През 2015 г. Ротенберг е начело на годишния списък на изпълнителите на държавни поръчки по стойност на поръчките, след като са му възложени договори на стойност 555 милиарда рубли от руското правителство. Много от тези поръчки са възложени без провеждането на официални състезателни процедури. На 30 януари 2015 г. министър-председателят Дмитрий Медведев подписва указ, с който възлага на дружеството на Ротенберг „Стройгазмонтаж“ поръчка за изграждането на моста през Керченския пролив от Русия до незаконно анексираната Автономна република Крим. Благодарение на тези поръчки Ротенберг извлича финансова полза от вземащите решения лица в Русия, отговорни за анексирането на Крим или за дестабилизирането на източната част на Украйна.
                     Той е собственик на дружество „Стройгазмонтаж“, получило държавна поръчка за изграждането на моста през Керченския пролив от Русия до незаконно анексираната Автономна република Крим, с което се утвърждава включването ѝ в Руската федерация, което на свой ред допълнително подкопава териториалната цялост на Украйна. Също така през януари 2017 г. „Стройгазмонтаж“ получава държавна поръчка на стойност 17 милиарда рубли за изграждането на железопътна линия по Керченския мост, което отново подкопава в още по-голяма степен териториалната цялост на Украйна.
                     Той е председател на съвета на директорите на издателство „Просвещение“, осъществило по-специално проекта „На децата на Русия: Адрес — Крим“ — кампания за връзки с обществеността, имаща за цел да убеди децата в Крим, че те са вече живеещи в Русия руски граждани — и по този начин е подпомогнал политиката на руското правителство за включване на Крим в Русия.

                     30.7.2014 г.“


title: 2009/167/ЕО: Решение на Съвета от 26 февруари 2009 година за изменение на Решението от 27 март 2000 г. за упълномощаване на директора на Европол за започване на преговори по споразумения с трети държави и с организации, които не са свързани с Европейския съюз

text:
               28.2.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 56/15

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 26 февруари 2009 година
   за изменение на Решението от 27 март 2000 г. за упълномощаване на директора на Европол за започване на преговори по споразумения с трети държави и с организации, които не са свързани с Европейския съюз
   (2009/167/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид член 42, параграф 2, член 10, параграф 4 и член 18 от Конвенцията за създаване на Европейска полицейска служба (Конвенцията за Европол) (1),
   като взе предвид Акта на Съвета от 3 ноември 1998 г. за установяване на правила за външните отношения на Европол с трети държави и с организации, които не са свързани с Европейския съюз (2), и по-специално член 2 от него,
   като взе предвид Акта на Съвета от 3 ноември 1998 г. за приемане на правила за получаване от Европол на информация от трети лица (3), и по-специално член 2 от него,
   като взе предвид Акта на Съвета от 12 март 1999 г. за приемане на правила за предаване на лични данни от Европол на трети държави и трети организации (4), и по-специално членове 2 и 3 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 27 март 2000 г. Съветът прие решение за упълномощаване на директора на Европол за започване на преговори по споразумения с трети държави и с организации, които не са свързани с Европейския съюз (5).

               (2)

               Оперативни интереси налагат Индия да бъде добавена към списъка с трети държави, с които директорът на Европол е упълномощен да започва преговори.

               (3)

               Поради това решението от 27 март 2000 г. следва да бъде съответно изменено,

         РЕШИ:
   Член 1
   Решението от 27 март 2000 г. се изменя, както следва:
   в член 2, параграф 1, под заглавие „Трети държави“, към азбучния списък се добавя следната държава:

               „—

               Индия“.

         Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му.

      Съставено в Брюксел на 26 февруари 2009 година.

            За Съвета

            Председател

         I. LANGER

      (1)  ОВ C 316, 27.11.1995 г., стр. 2.

      (2)  ОВ C 26, 30.1.1999 г., стр. 19.

      (3)  ОВ C 26, 30.1.1999 г., стр. 17.

      (4)  ОВ C 88, 30.3.1999 г., стр. 1.

      (5)  ОВ C 106, 13.4.2000 г., стр. 1.


title: 2014/693/ЕС: Решение на Съвета от 29 септември 2014 година за назначаване на член от Полша в Европейския икономически и социален комитет

text:
               3.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 289/21

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 29 септември 2014 година
   за назначаване на член от Полша в Европейския икономически и социален комитет

      (2014/693/ЕС)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 302 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Полша,
   като взе предвид становището на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 13 септември 2010 г. Съветът прие Решение 2010/570/ЕС, Евратом за назначаване на членовете на Европейския икономически и социален комитет за периода от 21 септември 2010 г. до 20 септември 2015 г. (1)

               (2)

               След изтичането на мандата на г-жа Marzena MENDZA-DROZD се освободи едно място за член на Европейския икономически и социален комитет,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначава се за член на Европейския икономически и социален комитет за остатъка от мандата, а именно до 20 септември 2015 г., г-н Michal Grzegorz MODRZEJEWSKI.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 29 септември 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         S. GOZI

      (1)  ОВ L 251, 25.9.2010 г., стр. 8.


title: Решение на Комисията от 16 ноември 1999 година относно присъединяването на Европейската общност за атомна енергия (Евратом) към Конвенцията за ядрена безопасност от 1994 година (нотифицирано под номер C(1999) 3223)

text:
Важна правна забележка

|

31999D0819

Официален вестник n° L 318 , 11/12/1999 стр. 0020 - 0020 специално чешко издание глава 15 том 04 стр. 370  - 370 специално испанско издание глава 15 том 04 стр. 370  - 370 специално унгарско издание глава 15 том 04 стр. 370  - 370 специално литвийско издание глава 15 том 04 стр. 370  - 370 LV.ES глава 15 том 04 стр. 370  - 370 MT.ES глава 15 том 04 стр. 370  - 370 PL.ES глава 15 том 04 стр. 370  - 370 SK.ES глава 15 том 04 стр. 371  - 371 специално словенско издание глава 15 том 04 стр. 370  - 370

		19991116Решение на Комисиятаот 16 ноември 1999 годинаотносно присъединяването на Европейската общност за атомна енергия (Евратом) към Конвенцията за ядрена безопасност от 1994 година(нотифицирано под номер C(1999) 3223)(1999/819/Eвратом)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 101, параграф 2 от него,като взе предвид Решение на Съвета от 7 декември 1998 г. за одобрение на присъединяването на Европейската общност за атомна енергия към Конвенцията за ядрена безопасност,като има предвид, че всички държави-членки са страни по Конвенцията за ядрена безопасност;като има предвид, че Европейската общност за атомна енергия следва да се присъедини към Конвенцията за ядрена безопасност,РЕШИ:Член 1С настоящото се одобрява присъединяването на Европейската общност за атомна енергия към Конвенцията за ядрена безопасност.Текстът на Конвенцията и декларацията от Европейската общност за атомна енергия съгласно разпоредбите на член 30, параграф 4, iii) от Конвенцията са приложени към настоящото решение.Член 2Инструментите по присъединяването се депозират при генералния директор на Международната агенция за атомна енергия, депозитар на Конвенцията, в деня след приемането на настоящото решение.Съставено в Брюксел на 16 ноември 1999 година.За КомисиятаMargot WallströmЧлен на Комисията--------------------------------------------------


title: 2011/775/ЕС: Решение на Европейския съвет от 23 октомври 2011 година за назначаване на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка

text:
               30.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 317/33

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ
   от 23 октомври 2011 година
   за назначаване на член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка
   (2011/775/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪВЕТ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 283, параграф 2 от него,
   като взе предвид Протокола за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 11.2 от него,
   като взе предвид препоръката на Съвета на Европейския съюз (1),
   като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Управителния съвет на Европейската централна банка (3),
   като има предвид, че:

               (1)

               С писмо от 27 септември 2011 г. председателят на Европейската централна банка г-н Jean-Claude TRICHET съобщи за решението на г-н Jürgen STARK да подаде оставка от поста си в Изпълнителния съвет преди изтичането на мандата му на 31 май 2014 г. и за неговата готовност да изпълнява функциите си до датата, на която неговият приемник ще встъпи в длъжност. Поради това е необходимо да се назначи нов член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка.

               (2)

               Европейският съвет желае да назначи г-н Jörg ASMUSSEN, който според него отговаря на всички изисквания, предвидени в член 283, параграф 2 от Договора,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Г-н Jörg ASMUSSEN се назначава за член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка с осемгодишен мандат, считано от 1 януари 2012 г.
   Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 23 октомври 2011 година.

            За Европейския съвет

            Председател

         H. VAN ROMPUY

      (1)  ОВ L 265, 11.10.2011 г., стр. 29.

      (2)  Становище от 13 октомври 2011 г.

      (3)  Становище от 6 октомври 2011 г. (ОВ C 301, 12.10.2011 г., стр. 2).


title: Решение на Съвета от 20 април 2015 година за назначаване на двама заместник-членове от Словакия на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място

text:
               22.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 130/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 20 април 2015 година
   за назначаване на двама заместник-членове от Словакия на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място
   (2015/C 130/04)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Решението на Съвета от 22 юли 2003 г. за създаване на Консултативен комитет за безопасност и здраве на работното място (1), и по-специално член 3 от него,
   като взе предвид списъка на кандидатурите, внесени в Съвета от правителствата на държавите-членки,
   като има предвид, че:

               (1)

               С решенията си от 22 април 2013 г. (2), от 2 декември 2013 г. (3), от 14 април 2014 г. (4) и от 12 юни 2014 г. (5) Съветът назначи членове и заместник-членове на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за периода от 22 април 2013 г. до 28 февруари 2016 г.

               (2)

               Правителството на Словакия предложи допълнителни кандидатури за двата свободни поста.

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Назначават се за заместник-членове на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за срок до 28 февруари 2016 г.:
   I.   ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ОРГАНИЗАЦИИТЕ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ

               Държава

               Член

               Заместник-член

               Словакия

               Г-жа Silvia SUROVÁ
               Г-н Štefan PETKANIČ

         Член 2
   Членовете и заместник-членовете, които все още не са предложени, ще бъдат назначени от Съвета на по-късна дата.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         Jānis DŪKLAVS

      (1)  Решение на Съвета от 22 юли 2003 г. за създаване на Консултативен комитет за безопасност и здраве на работното място (ОВ C 218, 13.9.2003 г., стр. 1).

      (2)  Решение на Съвета от 22 април 2013 г. за назначаване на пълноправни членове и заместници в Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място (ОВ C 120, 26.4.2013 г., стр. 7).

      (3)  Решение на Съвета от 2 декември 2013 г. за назначаване на членове и заместник-членове в Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за Хърватия, Унгария, Португалия и Обединеното кралство (ОВ C 358, 7.12.2013 г., стр. 3).

      (4)  Решение на Съвета от 14 април 2014 г. за назначаване на член и заместник-членове в Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за Хърватия (ОВ C 118, 17.4.2014 г., стр. 3) и Решение на Съвета от 14 април 2014 г. за назначаване на членове и заместник-членове в Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за Гърция и Румъния (ОВ C 118, 17.4.2014 г., стр. 4).

      (5)  Решение на Съвета от 12 юни 2014 г. за назначаване на един заместник-член на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място за Литва (ОВ C 182, 14.6.2014 г., стр. 16).


title: 2014/553/ЕС: Решение на Европейския парламент от 3 април 2014 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2012 година, раздел IV – Съд на Европейския съюз

text:
               5.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 266/123

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 3 април 2014 година
   относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2012 година, раздел IV – Съд на Европейския съюз
   (2014/553/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2012 година (1),

               —

               като взе предвид консолидираните годишни отчети на Европейския съюз за финансовата 2012 година (COM(2013) 570 – C7-0276/2013) (2),

               —

               като взе предвид годишния доклад на Сметната палата относно изпълнението на бюджета за финансовата 2012 година, придружен от отговорите на институциите (3),

               —

               като взе предвид декларацията за достоверност (4) относно надеждността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата за финансовата 2012 година съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид член 314, параграф 10 и членове 317, 318 и 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5), и по-специално членове 50, 86, 145, 146 и 147 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (6), и по-специално членове 164, 165 и 166 от него,

               —

               като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол (A7-0213/2014),

               1.

               Освобождава от отговорност секретаря на Съда на Европейския съюз във връзка с изпълнението на бюджета на Съда на Европейския съюз за финансовата 2012 година.

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията по-долу.

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на Съвета, Комисията, Съда на Европейския съюз, Сметната палата, Европейския омбудсман и на Европейския надзорен орган по защита на данните и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ L 56, 29.2.2012 г.

      (2)  ОВ C 334, 15.11.2013 г., стр. 1.

      (3)  ОВ C 331, 14.11.2013 г., стр. 1.

      (4)  ОВ C 334, 15.11.2013 г., стр. 122.

      (5)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.


title: Решение (EС) 2015/2358 на Съвета от 10 декември 2015 година за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца

text:
               17.12.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 331/23

         РЕШЕНИЕ (EС) 2015/2358 НА СЪВЕТА
   от 10 декември 2015 година
   за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3 във връзка с член 218 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз. Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.

               (2)

               Съветът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003 (2) (регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконното им прехвърляне или задържане и да въвежда процедури за осигуряване на незабавното им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.

               (3)

               Регламент (EО) № 2201/2003 допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.

               (4)

               Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.

               (5)

               Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки, inter alia, в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.

               (6)

               Може да се счита, че една обща правна рамка, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, предлага най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.

               (7)

               Хагската конвенция от 1980 г. гласи, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.

               (8)

               Хагската конвенция от 1980 г. не позволява на регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея. Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.

               (9)

               Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. попадат в сферата на изключителната външна компетентност на Съюза.

               (10)

               Армения депозира своя инструмент за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 1 март 2007 г. Хагската конвенция от 1980 г. влезе в сила за Армения на 1 юни 2007 г.

               (11)

               Няколко държави членки вече са приели присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г. Оценката на положението в Армения доведе до заключението, че държавите членки, които още не са приели присъединяването на Армения, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Армения при условията на Хагската конвенция от 1980 г.

               (12)

               Поради това държавите членки, които още не са приели присъединяването на Армения, следва да бъдат упълномощени да депозират своите декларации за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Армения в съответствие с условията, изложени в настоящото решение. Кралство Белгия, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Унгария, Малта, Република Полша, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция, които вече са приели присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г., не следва да депозират нови декларации за приемане, тъй като съществуващите декларации остават валидни по силата на международното публично право.

               (13)

               Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (14)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   1.   Държавите членки, които все още не са го направили, се упълномощават да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).
   2.   Държавите членки, посочени в параграф 1, депозират не по-късно от 11 декември 2016 г. декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана както следва:

      „[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (EС) 2015/2358 на Съвета“.

   3.   Всяка държава членка информира Съвета и Комисията за депозиране на своята декларация за приемане на присъединяването на Армения и съобщава на Комисията текста на декларацията в двумесечен срок от депозирането ѝ.
   Член 2
   Държавите членки, които са депозирали своите декларации за приемане на присъединяването на Армения към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не депозират нови декларации.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящото решение са всички държави членки с изключение на Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Унгария, Малта, Република Полша, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.

      Съставено в Брюксел на 10 декември 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         F. BAUSCH

      (1)  Становище от11 февруари 2015 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) № 1347/2000 (ОВ L 338, 23.12.2003 г., стр. 1).