title: Решение (ЕС) 2016/809 на Комисията от 20 май 2016 година относно нотифицирането на желанието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, които не са част от достиженията на правото от Шенген

text:
               21.5.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 132/105

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/809 НА КОМИСИЯТА
   от 20 май 2016 година
   относно нотифицирането на желанието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, които не са част от достиженията на правото от Шенген
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Протокол № 36 относно преходните разпоредби, и по-специално член 10, параграф 5 от него във връзка с член 4 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, както и член 331, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 10, параграф 4 от Протокол № 36 позволява на Обединеното кралство най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния преходен период, посочен в член 10, параграф 3 от Протокол № 36, да нотифицира Съвета, че не приема по отношение на актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, които са приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон, правомощията на Комисията и на Съда, както са посочени в член 10, параграф 1 от Протокол № 36.

               (2)

               С писмо до председателя на Съвета от 24 юли 2013 г. Обединеното кралство се възползва от посочената възможност, като нотифицира, че не приема посочените правомощия на Комисията и на Съда, като последицата от това е, че съответните актове в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси престават да се прилагат за Обединеното кралство на 1 декември 2014 г.

               (3)

               Член 10, параграф 5 от Протокол № 36 позволява на Обединеното кралство да нотифицира Съвета за желанието си да участва в актове, чието прилагане спрямо него е прекратено.

               (4)

               В Решение 2014/858/ЕС на Комисията (1) бе потвърдено участието на Обединеното кралство в определени актове.

               (5)

               В Решение 2014/836/ЕС на Съвета (2) бе потвърдено, че Решение 2008/615/ПВР на Съвета (3), Решение 2008/616/ПВР на Съвета (4) и Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета (5) („Решенията от Прюм“) престават да се прилагат за Обединеното кралство от 1 декември 2014 г. и и че Обединеното кралство няма да има достъп, за целите на правоприлагането, до базата данни „Евродак“ до момента, в който участва отново в решенията „Прюм“. В Решение 2014/836/ЕС Обединеното кралство също така се призова да извърши обстоен анализ на въздействието, ползите и разходите, за да направи оценка на преимуществата и практическите ползи от участието в решенията „Прюм“. Обединеното кралство извърши анализа на въздействието, ползите и разходите и неговият парламент гласува в полза на участието в решенията „Прюм“.

               (6)

               Решение 2014/857/ЕС на Съвета (6) потвърди нотифицирането на желанието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген, които се съдържат в актове на Съюза в областта на полицейското и на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси.

               (7)

               С писмо до председателя на Съвета от 22 януари 2016 г. Обединеното кралство се възползва допълнително от член 10, параграф 5 от Протокол № 36, като нотифицира желанието си да участва в Решение 2008/615/ПВР, Решение 2008/616/ПВР и Рамково решение 2009/905/ПВР.

               (8)

               За актове, които не са част от достиженията на правото от Шенген, член 10, параграф 5 от Протокол № 36 се позовава на Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие. Член 4 от Протокол № 21 се позовава на процедурата, предвидена в член 331, параграф 1 от ДФЕС. В посочената разпоредба се предвижда Комисията да потвърди участието на съответната желаеща да участва държава членка и да се увери, при необходимост, че условията за участие са изпълнени.

               (9)

               Съгласно четвъртото изречение от член 10, параграф 5 от Протокол № 36 институциите на Съюза и Обединеното кралство се стремят да възстановяват във възможно най-голяма степен участието на Обединеното кралство в достиженията на правото на Съюза по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, без това да засяга сериозно практическото действие на различни части от него и като се съблюдава неговото единство.

               (10)

               Условията, посочени в четвъртото изречение на член 10, параграф 5 от Протокол № 36, са изпълнени за актовете, за които Обединеното кралство е нотифицирало желанието си да участва.

               (11)

               Участието на Обединеното кралство в актовете, изброени в съображение 7, следва да бъде потвърдено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Потвърждава се участието на Обединеното кралство в следните решения на Съвета:

               Решение 2008/615/ПВР;

               Решение 2008/616/ПВР;

               Рамково решение 2009/905/ПВР.

         Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   То влиза в сила на 21 май 2016 г.

      Съставено в Брюксел на 20 май 2016 година.

            За Комисията

            Председател

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Решение 2014/858/ЕС на Комисията от 1 декември 2014 г. относно нотификацията от страна на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за желанието му да участва в актовете на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, които са приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон и които не са част от достиженията на правото от Шенген (ОВ L 345, 1.12.2014 г., стр. 6)

      (2)  Решение 2014/836/ЕС на Съвета от 27 ноември 2014 г. за определяне на някои произтичащи и преходни мерки във връзка с прекратяването на участието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия в някои актове на Съюза в областта на полицейското сътрудничество и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, приети преди влизането в сила на Договора от Лисабон (ОВ L 343, 28.11.2014 г., стр. 11).

      (3)  Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 1).

      (4)  Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (ОВ L 210, 6.8.2008 г., стр. 12).

      (5)  Рамково решение 2009/905/ПВР на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно акредитацията на дейността на лаборатории за криминалистични анализи (ОВ L 322, 9.12.2009 г., стр. 14).

      (6)  Решение 2014/857/ЕС на Съвета от 1 декември 2014 г. относно нотифицирането на желанието на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген, които се съдържат в актове на Съюза в областта на полицейското и на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, и за изменение на решения 2000/365/ЕО и 2004/926/ЕО (ОВ L 345, 1.12.2014 г., стр. 1).


title: 2011/311/ЕС: Решение на Съвета от 19 май 2011 година за назначаване на член от Дания в Комитета на регионите

text:
               27.5.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 140/54

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 19 май 2011 година
   за назначаване на член от Дания в Комитета на регионите
   (2011/311/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 305 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Дания,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 22 декември 2009 г. и на 18 януари 2010 г. Съветът прие решения 2009/1014/ЕС (1) и 2010/29/ЕС (2) за назначаване на членове и заместник-членове на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2010 г. до 25 януари 2015 г.

               (2)

               След изтичането на мандата на г-н Henning JENSEN се освободи едно място за член на Комитета на регионите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Преназначава се за член на Комитета на регионите за остатъка от мандата, а именно до 25 януари 2015 г.:

               —

               г-н Henning JENSEN, Byrådsmedlem (промяна на мандата).

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 19 май 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         BALOG Z.

      (1)  ОВ L 348, 29.12.2009 г., стр. 22.

      (2)  ОВ L 12, 19.1.2010 г., стр. 11.


title: 2007/37/ЕОРешение на Съвета от 22 януари 2007 година за подписване и временно прилагане на двустранно споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Украйна за удължаване и изменение на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти

text:
               24.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 17/17

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 22 януари 2007 година
   за подписване и временно прилагане на двустранно споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Украйна за удължаване и изменение на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти
   (2007/37/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 133, във връзка с първото изречение на първа алинея на член 300, параграф 2 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като има предвид, че:

               (1)

               Комисията е договорила от името на Общността споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Украйна за удължаване и изменение на споразумението за търговия с текстилни продукти с Украйна.

               (2)

               Настоящото двустранно споразумение следва да се прилага временно от 1 януари 2007 г. до приключване на необходимите за неговото сключване процедури, при условие че се прилага временно от Украйна на реципрочна основа.

               (3)

               Предложеното споразумение следва да бъде подписано от името на Общността с възможност за сключване на по-късна дата.

         РЕШИ:
   Член 1
   При условие за възможно сключване на по-късна дата, председателят на Съвета е упълномощен да посочи лице/а, оправомощено/и да подпише/ат от името на Европейската общност Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската общност и Украйна за удължаване и изменение на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти.
   Член 2
   Текстът на споразумението под формата на размяна на писма е приложен към настоящото решение. Споразумението се прилага временно от 1 януари 2007 г. до приключване на необходимите за неговото сключване процедури, при условие че се прилага временно от Украйна на реципрочна основа.
   Член 3
   В съответствие с процедурата, предвидена в член 17 от Регламент (ЕИО) № 3030/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно общите правила за внос на някои текстилни продукти от трети страни (1), Комисията може да приеме мерките, предвидени в точка 6 от размяната на писма, подписани на 19 декември 2000 г. (2), свързани с възстановяване на квотния режим от 2000 г. в случай на неприлагане от страна на Украйна на тарифните ставки, описани в параграф 2.2 от размяната на писма, посочена в член 1 от настоящото решение.
   Член 4
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник.

      Съставено в Брюксел на 22 януари 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  ОВ L 275, 8.11.1993 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 35/2006 на Комисията (ОВ L 7, 12.1.2006 г., стр. 8).

      (2)  OВ L 16, 18.1.2001 г., стр 3.
    ---documentbreak---

               24.1.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 17/18

         СПОРАЗУМЕНИЕ
   под формата на размяна на писма между Европейската общност и Украйна, представлявана от правителството на Украйна, за удължаване и изменение на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти
   Уважаеми господине,

               1.

               Имам честта да се позова на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти, парафирано на 5 май 1993 г., последно изменено със Споразумението под формата на размяна на писма, подписано на 9 март 2005 г. (наричано по-долу „Споразумението“).

               2.

               Член 20, параграф 1 от него предвижда Споразумението да се прилага само до 31 декември 2006 г. Европейската общност предлага да се удължи срокът на действие на Споразумението при следните промени и условия:

                           2.1.

                           Член 20, параграф 1 се заменя със следния текст:
                           „Настоящото споразумение влиза в сила на първо число от месеца, следващ датата, на която всяка от договарящите страни нотифицира другата за приключването на необходимите за тази цел процедури. Споразумението се прилага до 31 декември 2007 г. След това прилагането на всички разпоредби на настоящото споразумение се удължава автоматично за срок от още една година до 31 декември 2008 г., освен ако една от страните не уведоми другата най-малко шест месеца преди 31 декември 2007 г., че не е съгласна с удължаването.“

                           2.2.

                           Тарифните ставки, прилагани от Украйна за износа на продукти с произход от ЕО по глави 50-63 от ХС, не надвишават окончателните нива, договорени в допълнение 7 от размяната на писма между Европейската общност и Украйна, подписана на 19 декември 2000 г.

               3.

               Ако Украйна стане член на Световната търговска организация (СТО) преди изтичането на срока на Споразумението, споразуменията и правилата на СТО се прилагат от датата на присъединяването на Украйна към СТО.

               4.

               Ще Ви бъда задължен, ако потвърдите, че Вашето правителство е съгласно с гореизложеното. В случай, че е така, настоящото споразумение под формата на размяна на писма влиза в сила на първо число от месеца, следващ датата, на която страните са се нотифицирали взаимно за приключването на необходимите за тази цел законови процедури. Междувременно то се прилага временно от 1 януари 2007 г. при условие за реципрочност.

         Моля приемете моите най-дълбоки почитания.

   Уважаеми господине,
   Имам честта да потвърдя получаването на Вашето писмо от … със следното съдържание:
   „Уважаеми господине,

               1.

               Имам честта да се позова на Споразумението между Европейската общност и Украйна за търговия с текстилни продукти, парафирано на 5 май 1993 г., последно изменено със Споразумението под формата на размяна на писма, подписано на 9 март 2005 г. (наричано по-долу „Споразумението“).

               2.

               Член 20, параграф 1 от него предвижда Споразумението да се прилага само до 31 декември 2006 г. Европейската общност предлага да се удължи срокът на действие на Споразумението при следните промени и условия:

                           2.1.

                           Член 20, параграф 1 се заменя със следния текст:
                           „Настоящото споразумение влиза в сила на първо число от месеца, следващ датата, на която всяка от договарящите страни нотифицира другата за приключването на необходимите за тази цел процедури. Споразумението се прилага до 31 декември 2007 г. След това прилагането на всички разпоредби на настоящото споразумение се удължава автоматично за срок от още една година до 31 декември 2008 г., освен ако една от страните не уведоми другата най-малко шест месеца преди 31 декември 2007 г., че не е съгласна с удължаването.“

                           2.2.

                           Тарифните ставки, прилагани от Украйна за износа на продукти с произход от ЕО по глави 50-63 от ХС, не надвишават окончателните нива, договорени в допълнение 7 от размяната на писма между Европейската общност и Украйна, подписана на 19 декември 2000 г.

               3.

               Ако Украйна стане член на Световната търговска организация (СТО) преди изтичането на срока на Споразумението, споразуменията и правилата на СТО се прилагат от датата на присъединяването на Украйна към СТО.

               4.

               Ще Ви бъда задължен, ако потвърдите, че Вашето правителство е съгласно с гореизложеното. В случай, че е така, настоящото споразумение под формата на размяна на писма влиза в сила на първо число от месеца, следващ датата, на която страните са се нотифицирали взаимно за приключването на необходимите за тази цел законови процедури. Междувременно то се прилага временно от 1 януари 2007 г. при условие за реципрочност.“

         Имам честта да потвърдя, че правителството на Украйна е съгласно с гореизложеното и че Вашето писмо и настоящото писмо представляват споразумение в съответствие с Вашето предложение.
   Моля приемете моите най-дълбоки почитания.


title: 2010/628/ЕС: Решение на Съвета от 15 октомври 2010 година за назначаване на член на Сметната палата

text:
               22.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 278/28

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 15 октомври 2010 година
   за назначаване на член на Сметната палата
   (2010/628/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 286, параграф 2 от него,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Мандатът на г-н Kikis KAZAMIAS изтича на 1 ноември 2010 г.

               (2)

               Поради това следва да се извърши ново назначение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Г-н Lazaros LAZAROU се назначава за член на Сметната палата за периода от 2 ноември 2010 г. до 1 ноември 2016 г.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 15 октомври 2010 година.

            За Съвета

            Председател

         E. SCHOUPPE

      (1)  Становище от 7 октомври 2010 г. (все още непубликувано в Официален вестник).


title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 139/16/COL от 28 юни 2016 година за разрешаване на Норвегия да направи дерогация от Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разпоредбите, свързани с ограничения на времето за полети, по отношение на авиационния оператор Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]

text:
               17.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 310/87

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 139/16/COL
   от 28 юни 2016 година
   за разрешаване на Норвегия да направи дерогация от Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разпоредбите, свързани с ограничения на времето за полети, по отношение на авиационния оператор Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ,

      като взе предвид акта, посочен в точка 66н от приложение XIII към Споразумението за ЕИП,

         Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО
          (1), както е изменен (наричан по-нататък „Актът“),
      адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него, и по-специално член 14, параграф 7 от Акта,

   като взе предвид становището на Транспортния комитет на ЕАСТ, прието на 10 юни 2016 г.,
   като взе предвид Решение на Надзорния орган на ЕАСТ 103/13/COL (наричан по-нататък „Органът“) от 13 март 2013 г., с което членът на колегията, отговарящ за транспорта, се упълномощава да взема определени решения и мерки (документ № 578349),
   като има предвид, че:
   Норвегия уведоми Надзорния орган на ЕАСТ и Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-нататък „Агенцията“) за намерението си да предостави на авиационния оператор Widerøes Flyselskap AS дерогация от разпоредбите на ORO.FTL.210, буква а) от приложение III към Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията (2) по отношение на максималното общо време за дежурство, което може да бъде възложено на член на екипажа в рамките на период от 7, 14 и 28 последователни дни, чрез одобряване на индивидуална схема за определяне на времето за полети за този авиационен оператор.
   Предложената схема за авиационния оператор има следните характеристики:

               Общото време за дежурство, което може да бъде възложено на член на екипажа, не може да надвишава:

                           1)

                           максимум 70 часа, които може да бъдат разпределени през всеки седем последователни дни в рамките на период от 14 последователни дни (вместо 60 часа);

                           2)

                           максимум 90 часа през всеки 14 последователни дни (вместо 110 часа);

                           3)

                           максимум 180 часа през всеки 28 последователни дни (вместо 190 часа), разпределени възможно най-равномерно през целия период.

         Предложената от оператора система за работа на смени (7 дни работа/7 дни почивка) за пилотите и кабинния екипаж се основава на неговите операции по въздушни маршрути до и от регионални летища в Норвегия и на факта, че членовете на кабинния му екипаж трябва да пътуват от местата, където живеят, до работата си.
   Въз основа на оценката на Европейската агенция за авиационна безопасност Органът заключава, че изменението би могло да осигури равнище на безопасност, еквивалентно на равнището, което може да се постигне с прилагането на разпоредба ORO.FLT.210, буква а) от приложение III към Регламент (ЕС) № 965/2012, при условие че в допълнение към смекчаващите мерки, предложени от оператора и изброени в писмото на Норвегия от 9 декември 2015 г., са изпълнени и условията, описани в приложението.
   Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Транспортния комитет на ЕАСТ,
   ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Норвегия може да предостави дерогация от разпоредба ORO.FTL.210, буква а) от приложение III към Регламент (ЕС) № 965/2012, като разреши на оператора Widerøes Flyselskap AS да прилага следната индивидуална схема за определяне на времето за полети:

               Общото време за дежурство, което може да бъде възложено на член на екипажа, не може да надвишава:

                           i)

                           максимум 70 часа, които може да бъдат разпределени през всеки седем последователни дни в рамките на период от 14 последователни дни;

                           ii)

                           максимум 90 часа за всеки 14 последователни дни; и

                           iii)

                           максимум 180 часа за всеки 28 последователни дни, разпределени възможно най-равномерно през целия период;

         при условие че са изпълнени условията, посочени в приложението, и смекчаващите мерки, описани в нотификацията на Норвегия от 9 декември 2015 г.
   Член 2
   Всички държави от ЕАСТ имат право да прилагат мерките, посочени в член 1 и посочени в приложението към настоящото решение, като те подлежат на задължението за нотифициране по член 14, параграф 6 от Акта.
   Член 3
   Адресат на настоящото решение е Норвегия. Текстът на английски език е автентичен.
   Член 4
   Уведомление за това решение се изпраща на Норвегия, Исландия и Лихтенщайн.

      Съставено в Брюксел на 28 юни 2016 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Член на колегията

         Carsten ZATSCHLER

            Директор

      (1)  ОВ L 79, 19.3.2008 г., стр. 1.

      (2)  Актът, посочен в точка 66не от приложение XIII към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 296, 25.10.2012 г., стр. 1), както е изменен), адаптиран към Споразумението за ЕИП с Протокол 1 към него.

      ПРИЛОЖЕНИЕ

         УСЛОВИЯ ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ДЕРОГАЦИЯТА

                  i)

                  Авиационният оператор прилага система за управление на риска от умора (FRM) в съответствие с разпоредба ORO.FTL.120 от приложение III към Регламент (ЕС) № 965/2012 и извършва непрекъснат мониторинг на ефективността на предложените смекчаващи мерки. Системата за управление на риска от умора се одобрява от Норвежкия орган за гражданско въздухоплаване не по-късно от 1 януари 2017 г.

                  ii)

                  Авиационният оператор постига основните цели от своя план за изпълнение на FRM, представен пред Норвежкия орган за гражданско въздухоплаване в неговото искане за дерогация.

                  iii)

                  Авиационният оператор предоставя на Норвежкия орган за гражданско въздухоплаване резултатите от базирана на данни проверка на индивидуалните елементи на своята схема за определяне на времето за полети (например докладване на работното време и следполетно дежурство), по-специално когато тези елементи се отразяват на периодите за почивка.

                  iv)

                  Авиационният оператор включва мониторинг на развитието на събитията в мониторинга на полетните данни (FDM), който следва да позволи по-нататъшно разследване в неговите реактиви процедури за FRM.

                  v)

                  Авиационният оператор доказва, че през първите 24 месеца след одобрението на дерогацията неговата система за докладване на събития в резултат на преумора търпи проактивно развитие. Етапите на оценката на системата на оператора за докладване на събития в резултат на преумора са включени във всеобхватната програма за надзор за авиационния оператор.

                  vi)

                  През първите 24 месеца след предоставянето на дерогацията Норвежкият орган за гражданско въздухоплаване следи непрекъснато отблизо как процедурата за гарантиране на безопасността на FRM осигурява разпознаването и намаляването на възможните рискове, свързани с преумора. След този период ефективността на системата за управление на риска от умора на авиационния оператор се следи от Норвежкия орган за гражданско въздухоплаване като част от непрекъснатата му надзорна дейност.

                  vii)

                  Норвежкият орган за гражданско въздухоплаване гарантира провеждането на независима пропорционална научна оценка на въздействието на предоставената дерогация в рамките на първите 24 месеца след нейното одобрение. В тази оценка се анализират данните за преумората сред кабинния и летателния екипаж, включително най-малко два източника на обективни данни (например тест за психомоторна бдителност, актиграфия), за да се провери ефективността на предлаганите смекчаващи мерки, като тези данни включват като минимум:

                              —

                              последиците от натрупаната умора вследствие на високо работно натоварване в голям брой сектори, и

                              —

                              въздействието на извънредния труд върху натрупаната умора с цел предоставяне на доказателства за определяне на ефективно задължително ограничение за използване на извънреден труд.

                        В оценката се анализира въздействието на не по-малко от четири последователни блок цикли на дежурства и почивка по време на пикови периоди на дейността, през които се прилага дерогацията, и се вземат предвид констатациите от FRM на оператора, както и всички научни данни и регулаторната рамка по това време.

                  viii)

                  Не по-късно от 2 години от началото на прилагането на дерогацията на Органа и на Агенцията се представят доклад за въздействието на дерогацията, придружен от оценката, посочена в точка vii).

                  ix)

                  Надзорният орган на ЕАСТ, подпомаган от Европейската агенция за авиационна безопасност, ще преразгледа предоставената дерогация, с оглед на посочените по-горе доклад и оценка, и си запазва правото да измени, прекрати или отмени дерогацията, ако сметне това за целесъобразно с оглед на наличните доказателства на този етап.


title: Решение 2003/335/ПВР на Съвета от 8 май 2003 година за разследване и наказателно преследване на геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления

text:
Важна правна забележка

|

32003D0335

Официален вестник n° L 118 , 14/05/2003 стр. 0012 - 0014 специално чешко издание глава 19 том 06 стр. 154  - 156 специално испанско издание глава 19 том 06 стр. 154  - 156 специално унгарско издание глава 19 том 06 стр. 154  - 156 специално литвийско издание глава 19 том 06 стр. 154  - 156 LV.ES глава 19 том 06 стр. 154  - 156 MT.ES глава 19 том 06 стр. 154  - 156 PL.ES глава 19 том 06 стр. 154  - 156 SK.ES глава 19 том 06 стр. 154  - 156 специално словенско издание глава 19 том 06 стр. 154  - 156

		20030508Решение 2003/335/ПВР на Съветаот 8 май 2003 годиназа разследване и наказателно преследване на геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпленияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално членове 30 и 31 и член 34, параграф 2, буква в) от него,като взе предвид инициативата на Кралство Дания [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като има предвид, че:(1) От 1995 г. Международният наказателен съд за бивша Югославия и Международният наказателен съд за Руанда разследват нарушенията на международното право във връзка с воденето на война, геноцид или престъпления срещу човечеството, преследват и осъждат техните извършители.(2) Римският статут на Международния наказателен съд от юли 1998 г. е ратифициран от всички държави-членки, прогласява, че най-тежките престъпления, които засягат цялата международна общност, по-специално геноцидът, престъпленията срещу човечеството и военните престъпления, не могат да останат ненаказани и че наказанията за тях трябва да бъдат ефективно гарантирани от мерки в национален план и посредством засилване на международното сътрудничество.(3) Римският статут припомня, че задължение на всяка държава е да изправи пред наказателното си правосъдие лицата, отговорни за такива международни престъпления.(4) Римският статут подчертава, че Международният наказателен съд, който той създава, трябва да допълва националната наказателна юрисдикция. Ефективността на разследванията ѝ, когато има такива, на наказателните преследвания за геноцид, за престъпления срещу човечеството и за военните престъпления, би трябвало да бъде гарантирана без нарушаване на юрисдикцията на Международния наказателен съд.(5) Разследванията и преследванията, както и обменът на информация относно геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления, остават задължение на националните органи, освен ако тези престъпления попадат нормите на международното право.(6) Държавите-членки редовно се занимават с лица, които са били въвлечени в такъв вид престъпления, и които търсят начин да проникнат и да пребивават постоянно в Европейския съюз.(7) Компетентните органи на държавите-членки гарантират, че когато получат информация, че дадено лице, което е подало заявление за разрешение за пребиваване, е заподозряно в извършването на геноцид, на престъпления срещу човечеството или на военни престъпления, или че е участвало в извършването на такива действия, да се убеди, че въпросните ще подлежат на разследване и, ако има основание за това, на наказателно преследване в съответствие с тяхното национално право.(8) Съответните национални органи по наказателно преследване и имиграционните органи, независимо че всеки от тях има собствени задачи и компетентности, трябва много тясно да си сътрудничат, за да дадат възможност на компетентните национални органи да водят ефективни разследвания и преследване на повод на такива престъпления, когато имат юрисдикция за национално ниво.(9) Държавите-членки гарантират, че органите по наказателно преследване, респективно разследващите органите и имиграционните органи разполагат с необходимите средства и структури, за да могат ефективно да си сътрудничат и да разследват геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления, когато са налице условия за това.(10) Ефективността на разследванията и наказателното преследване на такива престъпления предполага тясно сътрудничество на наднационално равнище между органите на държавите, които са страни по Римския статут, включително държавите-членки.(11) На 13 юни 2002 г. Съветът прие Решение 2002/494/ПВР за създаване на европейска мрежа на контактни точки по отношение на лицата, отговорни за геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления [3]. Държавите-членки трябва да гарантират, че тези органи за контакт се използват пълноценно, за да се улесни сътрудничеството между компетентните международни органи.(12) В Съвместна позиция 2001/443/ОВППС на Съвета от 11 юни 2001 г. относно Международния наказателен съд [4] държавите-членки посочиха, че престъпленията, които са от компетентността на Международния наказателен съд, са предмет на внимание за всички държави-членки, които са решени да си сътрудничат, за да предотвратяват тези престъпления и да сложат край на безнаказаността на техните извършители,РЕШИ:Член 1ЦелЦелта на настоящото решение е да подобри сътрудничеството между националните звена, за да може да направи максимално ефективна способността на органите по наказателно преследване, в това число разследващите органи на държавите-членки, да си сътрудничат в случаи, в които лица, които са извършили или са участвали в извършването на геноцид, престъпления срещу човечеството или военни престъпления съгласно членове 6, 7 и 8 от Римския статут на Международния наказателен съд от 17 юли 1998 г.Член 2Съобщаване на информация на органите по наказателно преследване, респективно на разследващите органи1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки с цел осведомяване на органите по наказателно преследване, респективно на разследващите органи, когато се установят обстоятелства, които дават основание да се направи предположение, че дадено лице, което иска разрешение за пребиваване, е извършило престъпления по член 1, които могат да доведат до наказателно преследване от някоя държава-членка или от международните наказателни съдилища.2. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират възможността за компетентните национални органи в областта на репресията и имиграцията да обменят сведенията, които са им необходими, за да бъдат в състояние да изпълнят ефективно своите задачи.Член 3Разследване и наказателни преследвания1. Държавите-членки си оказват взаимна помощ при разследване и на наказателно преследване на престъпленията по член 1 в съответствие със съответните международни споразумения и с тяхното национално право.2. Когато при разглежданото заявление за разрешение за пребиваване имиграционните органи узнаят факти, които създават подозрения, че заявителят е участвал в престъпления по член 1 и ако се установи, че заявителят е търсил разрешение за пребиваване в друга държава-членка, органите по наказателно преследване, респективно, разследващите органи могат да се обърнат към съответните органи по наказателно преследване, респективно, разследващите органи на последната държава-членка, за да съберат съответната информация, включително и от имиграционните органи.3. Когато органите по наказателно преследване, респективно, разследващите органи на държава-членка узнаят, че лице, което е заподозряно в извършване на престъпления по член 1 се намира на територията на друга държава-членка, съобщават подозренията си и основанията за тях на компетентните органи на тази държава-членка. Тези информации се предоставят в съответствие със съответните международни споразумения и с националното право.Член 4СтруктуриДържавите-членки разглеждат необходимостта от създаване или определяне в рамките на съответните компетентни органи на специализирани структури, които са специално натоварени с разследване и когато е необходимо, и наказателно преследване на тези престъпления.Член 5Съгласуване и редовни заседания1. Държавите-членки съгласуват положените усилия по разследване и наказателно преследване срещу лица, които са заподозрени в извършването или участието в геноцид, престъпления срещу човечеството или военни престъпления.2. По инициатива на председателството органите за контакт, които са определени съгласно член 1 от Решение 2002/494/ПВР, редовно заседават с цел обменяне на информация за своя опит, практики и методи. Тези заседания могат да се провеждат едновременно със заседанията на Европейската съдебна мрежа, а при необходимост могат да бъдат поканени да участват представители на Международния наказателен съд за бивша Югославия и на Международния наказателен съд за Руанда, на Международния наказателен съд, както и на други международни органи.Член 6Спазване на законодателството относно защитата на даннитеВсеки обмен на информация или всеки друг тип обработка на данни от личен характер, които са предвидени в настоящото решение, се осъществяват при пълно спазване на изискванията на законодателството, както международно, така и национално, което е приложимо по отношение на защитата на данните.Член 7ПрилаганеДържавите-членки предприемат мерките, необходими за да се съобразят с настоящото решение, най-късно до 8 май 2005 г.Член 8Териториално приложениеНастоящото решение се прилага и в Гибралтар.Член 9Влизане в силаНастоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.Изготвено в Брюксел на 8 май 2003 година.За СъветаПредседателM. Chrisochoïdis[1] ОВ C 223, 19.9.2002 г., стр. 19.[2] Становище от 17 декември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 167, 26.6.2002 г., стр. 1.[4] ОВ L 155, 12.6.2001 г., стр. 19.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 24 юли 2006 година относно подписването от Европейската общност на Протокола за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика с хора, особено жени и деца, допълващ Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност относно разпоредбите на Протокола, доколкото разпоредбите на настоящия протокол попадат в приложното поле на част III, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност

text:
Важна правна забележка

|

32006D0619

Официален вестник n° L 262 , 22/09/2006 стр. 0051 - 0058

		Решение на Съветаот 24 юли 2006 годинаотносно подписването от Европейската общност на Протокола за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика с хора, особено жени и деца, допълващ Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност относно разпоредбите на Протокола, доколкото разпоредбите на настоящия протокол попадат в приложното поле на част III, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност(2006/619/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, точка 2, член 63, точка 3 и член 66 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея и член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като има предвид, че:(1) Елементите на Протокола, които са предмет на компетенциите на Общността, бяха договорени от Комисията с одобрението на Съвета от името на Общността.(2) Съветът нареди на Комисията да води преговори по присъединяването на Общността към въпросното международно споразумение.(3) Преговорите бяха успешно приключени и инструментът, резултат от тях, беше подписан от Общността на 12 декември 2000 година в съответствие с Решение 2001/87/ЕО на Съвета от 8 декември 2000 г. [2].(4) Някои държави-членки са страни по Протокола, а в други държави-членки тече процесът по ратификацията му.(5) Настоящото решение не накърнява позицията на Обединеното кралство и Ирландия по Протокола, обединяващ Шенгенското законодателство в рамките на Европейския съюз, както и по Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, представляващ приложение към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, от което произтича, че Обединеното кралство и Ирландия не са задължени по настоящето решение до степен, че то засяга упражняването на външна власт от Общността в сфери, в които нейното вътрешно законодателство не задължава Обединеното кралство и/или Ирландия.(6) Настоящето решение не накърнява позицията на Дания по Протокола относно позицията на Дания, представляващ приложение към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, от което произтича, че Дания не участва в приемането му и не е задължена по него.(7) Сключването на Конвенцията беше одобрено от страна на Общността с Решение 2004/579/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година [3], което е условие за Общността да стане страна по Протокола по силата на член 37, параграф 2 от Конвенцията.(8) Другите условия, позволяващи на Общността да депозира инструмент за одобряване, предвиден в член 36, параграф 3 от Конвенцията и член 16, параграф 3 от Протокола, са изпълнени.(9) Дотолкова, доколкото разпоредбите на Протокола попадат в обхвата на част III, дял IV от Договора, подписването на Протокола следва да се одобри от Общността.(10) Дотолкова, доколкото разпоредбите на Протокола попадат в обхвата на членове 179 и 181a на Договора, подписването на Протокола следва да се одобри от името на Общността чрез отделно решение на Съвета [4].(11) Когато депозира инструмента на одобрението, Общността трябва също да депозира декларация относно степента на компетенциите си по отношение на въпросите, регулирани от Протокола по член 16, параграф 3 от Протокола за трафик,РЕШИ:Член 1Протоколът за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика с хора, особено жени и деца, допълващ Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност, както е изложен в приложение I, се одобрява от името на Европейската общност.Инструментът на Общността за официалното потвърждение се състои от декларация за компетенции съгласно член 16 параграф 3 от Протокола, както е посочена в приложение IIЧлен 2Настоящото решение се прилага, доколкото разпоредбите на Протокола попадат в приложното поле на част III, дял IV от Договора.Член 3Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лице, упълномощено да депозира инструмента на официалното потвърждение, с което да се задължи Общността.Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 24 юли 2006 година.За СъветаПредседателK. Rajamäki[1] Все още непубликувано Официален вестник.[2] ОВ L 30, 1.2.2001 г., стр. 44.[3] ОВ L 261, 6.8.2004 г., стр. 69.[4] ОВ L 262, 22.9.2006 г., стр. 44.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ IПРОТОКОЛза предотвратяване, противодействие и наказване на трафика с хора, особено жени и деца, допълващ Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпностПРЕАМБЮЛДЪРЖАВИТЕ — СТРАНИ ПО ТОЗИ ПРОТОКОЛ,КАТО ДЕКЛАРИРАТ, че ефективното противодействие срещу международния трафик на хора, и по-специално на жени и деца, изисква задълбочен и всеобхватен международен подход в страните, откъдето започва този трафик, транзитните страни и тези по предназначение на трафика, с цел санкциониране на трафикантите и защита на жертвите на такъв трафик, включително и защита на международно признатите им човешки права,КАТО ИМАТ ПРЕДВИД ФАКТА, че независимо от съществуването на разнообразни международни правни инструменти, които съдържат правила и практически мерки за борба със сексуалната експлоатация на жени и деца, не съществува универсален правен инструмент, който да обхваща всички аспекти на трафика на хора,КАТО ИЗРАЗЯВАТ ЗАГРИЖЕНОСТ, че в отсъствието на такъв инструмент лицата, уязвими по отношение на трафика, няма да бъдат защитени в достатъчна степен,КАТО ПРИПОМНЯТ решението на Общото събрание на ООН № 53/111 от 9 декември 1998 г., в което събранието реши да създаде отворена междуправителствена специална комисия с цел изготвяне на всеобхватна международна Конвенция срещу организираната международна престъпност и дискутиране изготвянето, заедно с всичко останало, на международен инструмент относно трафика на жени и деца,С УБЕЖДЕНИЕТО, че допълването на конвенцията с международен инструмент за предотвратяване, противодействие и наказание на трафика на хора, и по-специално на жени и деца, ще бъде от полза в борбата с тази престъпност,СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:I. ОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Връзка с Конвенцията на ООН срещу международната организирана престъпност1. Този протокол допълва Конвенцията на ООН срещу международната организирана престъпност. Той следва да бъде тълкуван заедно с конвенцията.2. Разпоредбите на конвенцията следва да се прилагат mutatis mutandis спрямо този протокол, освен ако в този документ не е предвидено друго.3. Престъпленията, дефинирани съгласно член 3 на този протокол, следва да се считат за престъпления, дефинирани съгласно конвенцията.Член 2ЦелиЦелите на този протокол са:а) да се предотвратява и да се противодейства на трафика на хора, като се отдели особено внимание на жените и децата;б) да се осигуряват защита и помощ на жертвите на този вид трафик, като се зачитат напълно техните човешки права; ив) да се пропагандира и улеснява сътрудничеството между държавите — страни по конвенцията, с цел постигане на тази цел.Член 3ДефиницииЗа целите на този протокол:а) "трафик на хора" означава набирането, транспортирането, прехвърлянето, укриването или приемането на хора чрез заплаха или използване на сила или други форми на принуда, отвличане, измама, заблуда, злоупотреба с власт или с уязвимо положение или чрез даване и получаване на плащания или други облаги за получаване съгласието на лице, което има контрол върху друго лице, с цел експлоатация; експлоатацията включва като минимум експлоатиране на проституцията на други лица или други форми на сексуална експлоатация, принудителен труд или услуги, робство или дейности, сходни с робството, заробване или отнемане на телесни органи;б) съгласието на дадена жертва на трафик на хора относно намерението за експлоатация, изложена в точка а) на този член, се счита за невалидно в случай, че са използвани някои от средствата, изброени в точка а);в) набирането, транспортирането, прехвърлянето, укриването или приемането на деца за целите на експлоатацията следва да се счита за вид "трафик на хора", дори и ако това не включва нито едно от средствата, изброени в точка а) на този член;г) под "дете" следва да се има предвид всяко лице под 18-годишна възраст.Член 4Приложно полеТози протокол, освен ако в него не се предвижда друго, се прилага при предотвратяването, разследването и преследването на престъпленията, дефинирани съгласно член 3 на протокола, доколкото тези престъпления имат международен характер и включват организирана престъпна група, както и при защитата на жертвите на такива престъпления.Член 5Инкриминиране1. Всяка държава — страна по протокола приема такива законодателни и други мерки, каквито биха били необходими за определянето като престъпления по нейните местни закони на деянията, посочени в член 3 от този протокол, когато са извършени умишлено.2. Всяка държава — страна по протокола приема такива законодателни и други мерки, каквито биха били необходими за инкриминиране на следните деяния:а) съгласно основните разпоредби на местната законодателна система — опитите за извършване на престъпление, посочено в алинея 1 на този член;б) участие като съучастник в извършването на престъпление, посочено в алинея 1 на този член; ив) организирането или насочването на други лица към извършване на престъпление, посочено в алинея 1 на този член.II. ЗАЩИТА НА ЛИЦАТА, ЖЕРТВИ НА ТРАФИКЧлен 6Оказване на помощ и защита на жертви на трафик на хора1. В подходящи случаи и в рамките на разпоредбите на местните закони всяка държава — страна по протокола ще защитава личността и идентичността на жертвите на трафика на хора, включително наред с останалото, чрез предприемане на конфиденциални правни действия, свързани с трафика на лица.2. Държавите — страни по протокола ще положат усилия за включване в законодателните и административните разпоредби на съответната страна на мерки, които предоставят на жертви на трафика на хора, в съответните случаи:а) информация относно съответните съдебни и административни процедури;б) помощ, за да се даде възможност техните възгледи или проблеми да бъдат представени и разгледани на съответните етапи на предприетите правни действия срещу престъпниците, по начин, невъзпрепятстващ правата на защитата.3. Държавите — страни по протокола ще разгледат въпроса за прилагането на мерки за възстановяване на физическото, психическото състояние и социалното положение на жертвите на трафика на хора, което в съответните случаи и в сътрудничество с неправителствени организации, други важни организации и други институции на гражданското общество включва в частност осигуряването на:а) подходящ подслон;б) съвети и информация, особено по отношение на законните им права, на език, разбираем от лицата, жертви на трафик;в) медицинска, психологическа и материална подкрепа; иг) възможности за намиране на работа, образование и обучение.4. Държавите — страни по протокола следва да вземат предвид при прилагането на разпоредбите на този член възрастта, пола и специалните изисквания на жертвите на трафика на хора и в частност специалните нужди на децата, включително осигуряване на подходящ подслон, образование и грижи.5. Държавите — страни по протокола трябва да полагат усилия за осигуряване на физическата безопасност на жертвите на трафика на хора, докато се намират на тяхна територия.6. Държавите — страни по протокола ще осигурят в рамките на своето законодателство мерки, които да предоставят на жертвите на трафика на хора възможността да получат компенсации за понесените щети.Член 7Статут на жертвите на трафик на хора в приемащите държави1. В допълнение към мерките по силата на член 4 от този протокол държавите — страни по протокола обмислят приемането на законодателни или други подходящи мерки, които да позволят на жертвите на трафик на хора да останат на техните територии, временно или постоянно, в съответните случаи.2. В процеса на прилагане на разпоредбите от алинея 1 от този член държавите — страни по протокола следва да обърнат съответното внимание на хуманитарните и човешките фактори.Член 8Репатриране на жертвите на трафика на хора1. Държавата, чийто гражданин е лицето, жертва на трафик на хора, или в която лицето е имало право на постоянно пребиваване по времето на навлизането му в приемащата държава, трябва да подпомогне и приеме с надлежна грижа за сигурността на лицето надлежното му връщане без ненужно или безпричинно забавяне.2. Когато държава — страна по протокола връща жертва на трафик на хора до друга такава държава, от която има произход лицето или за която е имало по времето на влизане в приемащата държавата правото на постоянно пребиваване, това връщане ще се извърши с надлежна грижа за сигурността на това лице, както и за статуса на правните действия, свързани с факта, че лицето е жертва на трафик и доколкото е възможно, доброволно.3. По искане на държава — страна по протокола всяка страна, без неправомерно или безпричинно забавяне, ще удостовери дали лице, жертва на трафик на хора, произхожда от тази държава или има правото на постоянно пребиваване в тази държава по времето на влизане в приемащата държава.4. С цел улесняване връщането на жертвите на такъв трафик, които нямат нужните документи, държавата — страна по протокола, чийто гражданин е жертвата или в която той или тя са имали правото на постоянно пребиваване по време на влизане в приемащата държава, приема да издаде по искане на приемащата държава такива пътни документи или други правомощия, каквито биха били необходими на лицето да влезе отново на територията на изходната страна.5. Настоящият член не засяга което и да е право, предоставено на жертвите на трафика на хора от страна на който и да е местен закон на приемащата държава.6. Настоящият член не засяга каквито и да било приложими двустранни или многостранни споразумения или договорености, които уреждат изцяло или частично връщането на жертвите на трафика на хора.III. ПРЕВЕНЦИЯ, СЪТРУДНИЧЕСТВО И ДРУГИ МЕРКИЧлен 9Превенция на трафика на хора1. Държавите — страни по протокола следва да изготвят всеобхватна политика, програми и други мерки:а) за предотвратяване и борба с трафика на хора; иб) за защита на жертвите на трафика на хора по-специално жените и децата, от повторен трафик.2. Държавите — страни по протокола ще положат усилия да предприемат мерки, като проучвания, информация и кампании в масмедиите и социални и икономически инициативи за предотвратяване и борба с трафика на хора.3. Политиката, програмите и другите мерки, предприети в съответствие с този член, трябва при необходимост да включват сътрудничество с неправителствени организации, други сходни организации и други елементи на гражданското общество.4. Държавите — страни по протокола следва да предприемат или да задълбочават мерките, включително чрез двустранно или многостранно сътрудничество, за да се отстранят факторите, които правят хората и особено жените и децата уязвими спрямо трафика, като бедността, недостатъчното развитие и липсата на равни възможности.5. Държавите — страни по протокола следва да приемат или да засилят законодателните или другите мерки, като образователни, социални или културни мерки, включително чрез двустранно и многостранно сътрудничество, за да се отстранят условията, които са причина за всички форми на експлоатация на хора и особено на жени и деца, водещи до трафик.Член 10Информационен обмен и обучение1. Правоохранителните, имиграционните или други важни органи на държавите — страни по протокола при необходимост ще си сътрудничат чрез обмен на информация в съответствие с местните си закони, за да могат да направят преценка на следното:а) дали лицата, които пресичат или правят опит да пресекат международна граница с пътни документи, които принадлежат на други лица, или без документи за пътуване, са нарушители или жертви на трафик на хора;б) видовете документи за пътуване, които лицата са използвали или са се опитали да използват, за да пресекат международна граница с цел извършване на трафик на хора; ив) средствата и методите, използвани от организираните криминални групи за трафик на хора, включително набирането и транспортирането на жертвите, маршрутите и връзките между хората и групите, ангажирани в такъв трафик, както и възможните мерки за тяхното разкриване.2. Държавите — страни по протокола следва да осигурят или подобрят обучението за предотвратяване на трафика на хора, предоставяно на служители на правоохранителни органи, имиграционни и други ангажирани служители. Обучението трябва да се фокусира върху методите, използвани при предотвратяването на такъв трафик, съдебното преследване на трафикантите и защита на правата на жертвите, включително и защитата на жертвите от трафикантите. Обучението трябва също така да вземе предвид необходимостта от зачитане на човешките права, както и въпросите, отнасящи се до децата и лицата, уязвими като пол, и да поощрява сътрудничеството с неправителствени организации, други сходни организации и други елементи на цивилното общество.3. Всяка държава — страна по протокола, която получи информация, следва да се подчинява на изискванията на държавата — страна по протокола, която е предала информацията и която поставя ограничения при използването ѝ.Член 11Гранични мерки1. Без да се засягат международни ангажименти относно свободното движение на хора, държавите — страни по протокола ще укрепят до максимално възможната степен контрола върху границите, необходим за разкриване и предотвратяване на трафика на хора.2. Държавите — страни по протокола ще предприемат законодателни или други подходящи мерки за предотвратяване във възможната степен на използването на начините за транспортиране от търговски превозвачи при извършване на престъпления, посочени в член 3 на този протокол.3. Тази мерки включват, когато е уместно и без да се засягат приложимите международни конвенции, възлагането на задължението на търговските превозвачи, включително транспортни компании или собственици и оператори на сухопътни или морски плавателни съдове, да проверяват дали пасажерите имат документацията за пътуване, необходима за влизане в приемащата държава.4. Държавите — страни по протокола ще предприемат необходимите мерки в съответствие с вътрешните си закони за налагане на санкции в случаи на нарушение на задължението, изложено в параграф 3 от този член.5. Държавите — страни по протокола ще разгледат въпроса за предприемане на мерки, които позволяват в съответствие с техните вътрешни закони отказ за влизане или анулиране на визи на лица, уличени в извършването на престъпленията, обхванати от протокола.6. Без да се засяга член 27 на конвенцията, държавите — страни по протокола следва да разгледат възможностите за засилване на сътрудничеството между институциите, осъществяващи граничен контрол, като заедно с всичко останало създадат и поддържат преки канали за комуникация.Член 12Сигурност и контрол на документитеДържавите — страни по протокола следва да предприемат при нужда необходимите мерки в съответствие с наличните средства:а) за да осигурят такова качество на издаваните от тях документи за самоличност, което да не позволява те лесно да бъдат използвани не по предназначение и да не могат да бъдат фалшифицирани, незаконно изменяни, възпроизвеждани или издавани;б) за да осигурят неприкосновеността и сигурността на пътните документи и документите за самоличност, издадени от или от името на държавите — страни по протокола, и да предотвратяват тяхното незаконно създаване, издаване, удостоверяване и използване.Член 13Легитимност и валидност на документитеПо искане на друга държава — страна по протокола всяка държава — страна по протокола следва съгласно вътрешното си законодателство да удостоверява в разумни срокове легитимността и валидността на документите за пътуване или за самоличност, издадени или за които се предполага, че са били издадени от нея, за които съществуват подозрения, че се използват за трафик на хора.IV. ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 14Клауза за запазване1. Нищо в този протокол не следва да накърни правата, задълженията и отговорностите на държавите и отделните лица по силата на международните закони, включително и международните хуманитарни закони и международните закони за правата на човека и в частност, когато е уместно, на конвенцията от 1951 г. [1] и протокола от 1967 г. [2], отнасящи се до статута на бежанците и до принципа на неотблъскване, съдържащ се в тези документи.2. Тълкуването и прилагането на мерките по силата на този протокол трябва да се извършва по начин, който не дискриминира лицата на основанието, че са жертви на трафик на хора. Тълкуването и прилагането на тези мерки трябва да съответства на международно признатите принципи на недискриминация.Член 15Решаване на спорове1. Държавите — страни по протокола ще положат усилия за решаване на споровете, свързани с тълкуването или прилагането на този протокол чрез преговори.2. Всеки спор между две или повече такива държави — страни по протокола, свързао с тълкуването или прилагането на този протокол, който не може да бъде разрешен чрез преговори в рамките на разумен период от време, по искане на една от тези държави ще бъде отнесено до арбитраж. Ако след шест месеца от датата на искането за арбитраж тези две държави — страни по протокола не са в състояние да се споразумеят относно организацията на арбитража, всяка една от тях може да отнесе спора до Международния арбитражен съд по искане в съответствие с неговия статут.3. Всяка държава — страна по протокола може по времето на подписване, ратифициране, приемане или одобрение или присъединяване към този протокол да декларира, че не се счита обвързана от алинея 2 на този член. Другите страни няма да бъдат обвързани от алинея 2 на този член по отношение на която и да е държава — страна по протокола, която си е запазила такова право.4. Всяка от държавите — страни по протокола, която си е запазила такова право в съответствие с алинея 3 на този член, може по всяко време да оттегли това свое право чрез нотификация до Генералния секретар на ООН.Член 16Подписване, ратифициране, приемане, одобрение и присъединяване1. Протоколът е открит за всички държави за подпис от 12 до 15 декември 2000 г. в Палермо, Италия, а след тази дата — в седалището на ООН в Ню Йорк до 12 декември 2002 г.2. Този протокол е открит за подпис за регионалните организации за икономическа интеграция, при условие че най-малко една държава — член на такава организация е подписала протокола в съответствие с алинея 1 от този член.3. Протоколът подлежи на ратифициране, приемане или одобрение. Инструментите за ратификация, приемане или одобрение се депозират при Генералния секретар на ООН. Организация за регионална икономическа интеграция може да депозира своя документ за ратификация, приемане или одобрение, ако поне една от нейните държави-членки е направила това. В този инструмент за ратифициране, приемане или одобрение тази организация трябва да декларира обхвата на своята компетентност по отношение на въпросите, регулирани от този протокол. Тази организация ще информира също така депозитаря относно каквито и да било съществени изменения в обхвата на своите правомощия.4. Този протокол е отворен за присъединяване за всяка държава или всяка организация за регионална икономическа интеграция, на която поне един член е страна по протокола. Инструментите за присъединяване се депозират при Генералния секретар на ООН. По времето на присъединяване организацията за регионална икономическа интеграция ще декларира обхвата на своята компетентност по отношение на въпросите, регулирани от протокола. Тази организация ще информира също така депозитаря относно каквито и да било съществени изменения в обхвата на своите правомощия.Член 17Влизане в сила1. Протоколът влиза в сила на деветдесетия ден след датата на депозиране на четиридесетия инструмент за ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване с изключение на това, че той не влиза в сила преди влизането в сила на конвенцията. За целите на настоящия параграф всеки инструмент, депозиран от организация за регионална икономическа интеграция, няма да се брои като допълнителен към депозираните от държава — член на такава организация.2. За всяка държава или организация за регионално икономическо сътрудничество, която ратифицира, приема, одобрява или се присъединява към този протокол, след депозирането на четиридесетия инструмент на такава дейност този протокол влиза в сила на тридесетия ден от датата на депозиране от страна на такава държава или организация на съответния инструмент или на датата, на която този протокол влиза в сила съгласно алинея 1 на този член в зависимост от това коя е по-късната дата.Член 18Изменение1. След изтичането на пет години от влизането в сила на този протокол държава — страна по протокола може да предложи изменение и да го внесе при Генералния секретар на ООН, който ще доведе предложеното изменение до знанието на останалите държави — страни по протокола и до Конференцията на страните по конвенцията с цел разглеждане и вземане на решение относно предложението. На събранието на Конференцията на държавите — страни по протокола ще се положат всички усилия да се постигне консенсус за всяко изменение. Ако всички усилия за консенсус са изчерпани и не доведат до постигане на споразумение, изменението ще изисква като последна мярка приемане с мнозинство от две трети от гласовете на държавите — страни по протокола, присъстващи и гласуващи на събранието на Конференцията на държавите — страни по протокола.2. Организациите за регионална икономическа интеграция в рамките на въпросите от тяхната компетентност ще упражняват правото си да гласуват по този член с брой гласове, равен на броя на техните страни членки, които са и страни по този протокол. Такива организации няма да упражняват правото си на глас, ако техните членове упражняват своето право и обратното.3. Изменение, прието в съответствие с алинея 1 от този член, е предмет на ратифициране, приемане или одобрение от държавите — страни по протокола.4. Изменение, прието в съответствие с алинея 1 на този член, влиза в сила по отношение на държава — страна по протокола деветдесет дни след датата на депозирането при Генералния секретар на ООН на инструмент за ратифициране, приемане или одобрение на такова изменение.5. При влизане на изменение в сила то става задължително за онези държави — страни по протокола, които са изразили съгласието си за такова задължаване. Другите държави ще продължават да бъдат обвързани от разпоредбите на този протокол и всички по-ранни изменения, които са ратифицирали, приели или одобрили.Член 19Денонсиране1. Държава — страна по протокола може да го денонсира с писмена нотификация до Генералния секретар на ООН. Денонсирането влиза в сила една година след датата на получаване на нотификацията от генералния секретар.2. Организация за регионална икономическа интеграция престава да бъде страна по протокола, когато всички нейни членове са го денонсирали.Член 20Депозитар и езици1. Генералният секретар на ООН е определен за депозитар на този протокол.2. Оригиналът на протокола, чиито текстове на арабски, китайски, английски, френски, руски и испански език са еднакво автентични, се депозира при Генералния секретар на ООН.В потвърждение на което долуподписаните представители, надлежно упълномощени от своите правителства, подписаха този протокол.[1] ООН, Серия "Договори", том 189, № 25445.[2] Пак там, том 606, № 8791.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕ IIДекларация относно компетенциите на Европейската общност по отношение на въпросите, ръководени от Протокола за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика с хора, по-специално жени и деца, допълващ Конвенцията на ООН срещу трансгранична организирана престъпностЧлен 16, параграф 3 от Протокола за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика на хора, по-специално жени и деца, разпорежда инструментът за ратифициране, приемане или одобряване на регионална икономическа интеграционна организация да съдържа декларация, посочваща ръководените от Протокола въпроси, по отношение на които на организацията са прехвърлени компетенции от нейните държави-членки, които са страни на Протокола.Протоколът за предотвратяване, противодействие и наказване на трафика на хора, по-специално жени и деца, се прилага предвид прехвърлените на Европейската общност компетенции на териториите, на които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност и по условията, посочени в Договора, по-специално член 299 от него и приложените към него протоколи.Настоящата декларация не накърнява позицията на Обединеното кралство и Ирландия по Протокола, обединяващ Шенгенското законодателство в рамката на Европейския съюз и по Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложени към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност.Настоящата декларация равностойно не накърнява позицията на Дания по Протокола относно позицията на Дания, приложена към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност.По силата на член 299 настоящата декларация също не се прилага на териториите на държавите-членки, в които споменатият договор не се прилага, и не накърнява подобни актове или позиции, които евентуално могат да се приемат по протокола от държавите-членки, заинтересувани от името на и в интересите на тези територии. В съответствие с цитираната по-горе разпоредба настоящата декларация посочва компетенциите, която държавите-членки са прехвърлили на Общността по Договорите по въпроси, ръководени от Протокола. Обхватът и упражняването на подобни общностни компетенции и поради характера си подлежат на непрекъснато развитие, тъй като Общността продължава да приема правила и регламенти, и Общността ще допълни или измени настоящата декларация, ако това е необходимо, в съответствие с член 16, параграф 3 от Протокола.Общността изтъква, че има компетенции по отношение на преминаването на външните граници на държавите-членки, като контролира стандарти и процедури при извършване на проверки на хора на тези граници и издава разрешения за визи за предстоящи пребивавания за не повече от три месеца.Общността е също така компетентна по отношение на мерки по имиграционната политика относно условията за влизане и пребиваване и мерки за пресичане на незаконната имиграция и незаконното пребиваване, включително репатрирането на незаконно пребиваващи. Нещо повече, тя може да взема мерки за осигуряване на сътрудничество между съответните отдели на администрациите на държавите-членки, както и между тези отдели и Комисията в горепосочените сфери. В тези сфери Общността е приела правила и регламенти и, когато е извършила това, то е било единствено за целите ѝ да участва във външни мероприятия с трети държави или компетентни международни организации.В допълнение на гореизложеното политиката на Общността в сферата на развитие на сътрудничество допълва политиките, следвани от държавите-членки, и включва разпоредби за превенция и борба срещу трафика на хора.--------------------------------------------------


title: 2007/649/ЕО: Решение на Съвета от 1 октомври 2007 година относно назначаването на четирима членове и трима заместник-членове от Швеция в Комитета на регионите

text:
               9.10.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 262/27

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 1 октомври 2007 година
   относно назначаването на четирима членове и трима заместник-членове от Швеция в Комитета на регионите
   (2007/649/ЕО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 263 от него,
   като взе предвид предложението на правителството на Швеция,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 24 януари 2006 година Съветът прие Решение 2006/116/ЕО относно назначаването на членове и заместник-членове на Комитета на регионите за периода от 26 януари 2006 г. до 25 януари 2010 г. (1).

               (2)

               След промяна на мандата на г-жа BESKOW, г-н JOHANSSON, г-н KNAPE и г-жа STARK се освободиха четири места за членове на Комитета на регионите. След промяна на мандата на г-н JOHNSON, г-жа KARLSSON и г-н NILSSON се освободиха три места за заместник-членове на Комитета на регионите,

         РЕШИ:
   Член 1
   За членове и заместник-членове на Комитета на регионите за оставащия период от мандата, а именно до 25 януари 2010 г., се назначават:

               а)

               за членове:

                           Г-жа Ann BESKOW, Orsa kommun на мястото на г-жа Ann BESKOW, Ordförande i kommunstyrelsen, Orsa kommun,

                           Г-н Kent JOHANSSON, Västra Götalands läns landsting на мястото на г-н Kent JOHANSSON, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting,

                           Г-н Anders KNAPE, Karlstads kommun на мястото на г-н Anders KNAPE, Kommunalråd, ledamot i kommunstyrelsen, Karlstads kommun,

                           Г-жа Anneli STARK, Västra Götalands läns landsting на мястото на г-жа Anneli STARK, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting,

                     и

               б)

               за заместник-членове:

                           Г-н Bernth JOHNSON, Blekinge läns landsting на мястото на г-н Bernth JOHNSON, Landstingsråd, ledamot i landstingsstyrelsen, Blekinge läns landsting,

                           Г-жа Ewa-May KARLSSON, Vindelns kommun на мястото на г-жа Ewa-May KARLSSON, Kommunalråd, ledamot i kommunstyrelsen, Vindelns kommun,

                           Г-н Jens NILSSON, Östersunds kommun на мястото на г-н Jens NILSSON, Ordförande i kommunstyrelsen, Östersunds kommun.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Люксембург на 1 октомври 2007 година.

            За Съвета

            Председател

         M. LINO

      (1)  ОВ L 56, 25.2.2006 г., стр. 75.


title: Решение (ЕС) 2017/1663 на Европейския парламент от 27 април 2017 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за околна среда за финансовата 2015 година

text:
               29.9.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 252/215

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/1663 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 27 април 2017 година
   относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейската агенция за околна среда за финансовата 2015 година
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейската агенция за околна среда за финансовата 2015 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейската агенция за околна среда за финансовата 2015 година, придружен от отговора на Агенцията (1),

               —

               като взе предвид декларацията за достоверност (2) относно надеждността и точността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата за финансовата 2015 година в съответствие с член 287 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2017 г. относно освобождаването от отговорност на Агенцията във връзка с изпълнението на бюджета за финансовата 2015 година (05873/2017 — C8-0052/2017),

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (3), и по-специално член 208 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно Европейската агенция за околна среда и Европейската мрежа за информация и наблюдение на околната среда (4), и по-специално член 13 от него,

               —

               като взе предвид Делегиран регламент (ЕС) № 1271/2013 на Комисията от 30 септември 2013 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 208 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5), и по-специално член 108 от него,

               —

               като взе предвид член 94 и приложение IV към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните (A8-0085/2017),

               1.

               освобождава от отговорност изпълнителния директор на Европейската агенция за околна среда във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за финансовата 2015 година;

               2.

               представя своите забележки в резолюцията по-долу;

               3.

               възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на изпълнителния директор на Европейската агенция за околна среда, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Antonio TAJANI

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 449, 1.12.2016 г., стр. 87.

      (2)  Вж. бележка под линия 1.

      (3)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 126, 21.5.2009 г., стр. 13.

      (5)  ОВ L 328, 7.12.2013 г., стр. 42.