title: Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 277/15/COL от 6 юли 2015 година за освобождаване на някои логистични услуги на Posten Norge AS от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги [2016/488]

text:
               7.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 92/68

         РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
   № 277/15/COL
   от 6 юли 2015 година
   за освобождаване на някои логистични услуги на Posten Norge AS от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги [2016/488]
   НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ („ОРГАНЪТ“),
   като взе предвид акта, посочен в точка 4 от приложение XVI към Споразумението за ЕИП, за определяне на процедурите за възлагане на обществени поръчки в сектора на комуналните услуги (Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1)), и по-специално член 30, параграфи 1, 5 и 6 от него,
   като взе предвид Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд (наричано по-нататък „Споразумението за надзорен орган и съд“) и по-специално протокол 1, членове 1 и 3 от него,
   като взе предвид решението на Органа от 19 април 2012 г. за даване на правомощия на член, специално отговарящ за възлагането на обществени поръчки, да взема определени решения в областта на възлагането на обществени поръчки (Решение № 136/12/COL),
   след консултации с Комитета на ЕАСТ по обществените поръчки,
   като има предвид, че:
   I.   ФАКТИ

               (1)

               С писмо от 20 март 2015 г. (2) и след обсъждания, предхождащи уведомяването, в Органа бе получено искане от Posten Norge AS (наричано по-нататък „Norway Post“) да бъде прието решение за определяне на приложимостта на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО за някои логистични услуги. Органът информира Норвегия относно получаването на това искане (3). С писмо от 1 юни 2015 г. (4) Norway Post измени обхвата на своето искане в следствие на консултации с Органа. С писма на Органа от 10 юни 2015 г. бе проведена консултация с Комитета на ЕАСТ по обществените поръчки с искане той да предостави своето становище по писмената процедура (5). На 26 юни 2015 г. (6) Комитетът на ЕАСТ по обществените поръчки прие с единодушие положително становище за проекта на решение на Органа.

               (2)

               Искането на Norway Post, с внесените изменения, се отнася за следните логистични услуги, определени от Norway Post:

                           а)

                           стандартни колетни услуги от предприятие до предприятие (наричани по-нататък „B2B“) (национални), свързани с доставката на колетни пратки с тегло под 35 кг, изпращани от и доставяни на предприятия в Норвегия (включително входящи пратки, свързани с доставки на колетни пратки от пощенски оператор или доставчик на логистични услуги в Норвегия от името на пощенски оператор или доставчик на логистични услуги в чужбина);

                           б)

                           стандартни колетни услуги B2B (международни изходящи), свързани с доставката на колетни пратки с тегло под 35 кг, изпращани от предприятия в Норвегия на предприятия в чужбина;

                           в)

                           експресни колетни услуги („ден 1/през нощта“) (национални), свързани с доставката на колетни пратки и стоки до предприятия в Норвегия, с гарантирана доставка до следващия ден преди определен краен срок;

                           г)

                           експресни колетни услуги (международни, включително входящи и изходящи), свързани с експресен транспорт на колетни пратки до и от Норвегия;

                           д)

                           групажни пратки или товари с общ характер, свързани с доставката на стоки с тегло между 35 кг и 2,5 тона (не колетни пратки), обработвани чрез мрежа от терминали, с изключение на превоз при регулирана температура и превоз в насипно състояние, и при които множество пратки се доставят на същите получатели;

                           е)

                           частично натоварване, свързано с доставката на стоки с тегло, надхвърлящо 2—2,5 тона, които не се обработват чрез терминали, а се доставят с шосеен или железопътен превоз, с изключение на превоз при регулирана температура и превоз в насипно състояние.

               (3)

               Искането е придружено от доклад на националния орган за защита на конкуренцията Konkurransetilsynet („Норвежкият орган за защита на конкуренцията“), в който се заключава, че Norway Post е било изложено на значителна степен на конкуренция на всички пазари, за които е бил уведомен Органът.

         II.   НОРМАТИВНА УРЕДБА

               (4)

               В член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО се допуска освобождаване от изискванията на правилата за възлагане на обществени поръчки в случаи, когато участниците на даден пазар осъществяват дейността си в конкурентна среда. В член 30, параграф 1 от Директивата се предвижда:
               „Поръчки, които са предназначени да способстват изпълнението на дейност, спомената в членове 3—7, не са предмет на настоящата директива, ако в държавата членка, в която тя се осъществява, дейността е пряко изложена на конкуренция на пазарите, до които достъпът не е ограничен.“

               (5)

               В член 30, параграф 1 от Директивата се определят две изисквания, които трябва да бъдат изпълнени едновременно преди Органът да може да разреши освобождаване съгласно член 30, параграф 5 от Директивата, в съответствие с член 30, параграф 6 от нея.

               (6)

               Първото изискване в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО е това дейността да се извършва на пазари, до които достъпът не е ограничен. В съответствие с член 30, параграф 3 от Директивата достъпът до даден пазар се счита за неограничен, ако държавата членка е изпълнила и приложила съответните разпоредби на законодателството на ЕИП относно отварянето на даден сектор или на част от него.

               (7)

               С член 30, параграф 5 от Директива 2004/17/ЕО се позволява Органът да приема решения на основание на член 30, параграф 1 при искане от страна на възложителите, когато това е предвидено от законодателството на дадена държава. Това изискване е спазено по отношение на Норвегия. Директива 2004/17/ЕО е приложена в правния ред на Норвегия със Закон № 69 за обществените поръчки от 16 юли 1999 г. (7) и Наредба № 403 от 7 април 2006 г. относно правилата за възлагане на обществени поръчки в секторите на доставка (водоснабдяване и доставки на енергия, транспорт и пощенски услуги) (8). В раздел 15-1 от Наредба № 403 са посочени условията и процедурата за прилагане на член 30 от Директивата спрямо норвежките възложители. В Наредба № 403 е предвидено, че възложителите могат да поискат Органът да приеме решение относно приложимостта на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО по отношение на дадена дейност в Норвегия. Преди да бъде подадено заявление възложителите могат, когато е уместно, да получат становище от националния компетентен орган.

               (8)

               По отношение на разглежданото искане приложимото законодателство на ЕИП в съответствие с член 30, параграф 3 от Директивата е посочено в приложение XI, буква Е към Директива 2004/17/ЕО, а именно Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). Норвегия е приложила Директива 97/67/ЕО в своя национален правен ред, както и нейните първи изменения, внесени чрез Директива за изменение 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10). Към настоящия момент обаче в Споразумението за ЕИП не са включени последните изменения на Директива 97/67/ЕО, внесени чрез Директива за изменение 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11). Независимо от този факт разпоредбите, съдържащи се в тези последни изменения на Директива 97/67/ЕО, не засягат дейностите, които са предмет на искането, и съответно не съществува правна пречка да се счита, че презумпцията, установена от член 30, параграф 3 от Директива 2004/17/ЕО, е изпълнена.

               (9)

               Второто изискване в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО е това дейността да е пряко изложена на конкуренция в държавата от ЕАСТ, в която се осъществява. Въпросът дали дадена дейност е пряко изложена на конкуренция се решава въз основа на „критериите, които са в съответствие с разпоредбите на договора относно конкуренцията, такива като качествата на засегнатите стоки или услуги, наличието на алтернативни стоки или услуги, цените и същинското или потенциалното наличие на повече от един доставчик на въпросните стоки или услуги“ (12).

               (10)

               Оценката доколко съществува пряко излагане на конкуренция се дава на базата на различни показатели, нито един от които сам по себе си не е от решаващо значение. Един критерий, който трябва да бъде взет под внимание по отношение на засегнатите в настоящото решение пазари, е пазарният дял на основните участници на даден пазар. Друг критерий е степента на концентрация на тези пазари (13). Прякото излагане на конкуренция се оценява на базата на обективни критерии, като се вземат предвид специфичните характеристики на съответния сектор. Тъй като условията за различните дейности, попадащи в обхвата на настоящото решение, са различни, за всяка съответна дейност или пазар се прави отделна оценка.

               (11)

               Въпреки че в някои случаи могат да бъдат предвидени различни определения на пазара, не е необходимо да се взема решение за точното определение на съответния пазар по отношение на редица услуги, посочени в подаденото от Norway Post уведомление, доколкото резултатът от оценката остава непроменен, независимо дали е основан на конкретно или на по-общо определение на пазара.

               (12)

               Настоящото решение е изготвено единствено с цел предоставяне на освобождаване по силата на член 30 от Директива 2004/17/ЕО и не засяга прилагането на правилата за конкуренцията.

         III.   ОЦЕНКА

               (13)

               Следва да се отчете фактът, че целта на настоящото решение е да се установи дали конкуренцията (на пазари, до които достъпът не е ограничен, по смисъла на член 30 от Директива 2004/17/ЕО) при обхванатите от искането услуги е в степен, която би гарантирала, че дори при липса на строгите подробни правила, установени в Директива 2004/17/ЕО по отношение на обществените поръчки, процедурите за възлагане на изпълнението на въпросните дейности ще бъдат провеждани по прозрачен и недискриминационен начин въз основа на критерии, позволяващи на купувачите да изберат решението, което като цяло е най-изгодно от икономическа гледна точка.

               (14)

               В този контекст следва да бъде припомнено, че определените пазари като цяло се характеризират с наличието на няколко доставчици на логистични услуги. Въпреки това, за целите на настоящото решение и без да се засяга прилагането на правото в областта на конкуренцията в по-широк смисъл, в анализа на излагането на конкуренция ще бъде оценено само това дали дейностите на Norway Post понастоящем са изложени на конкуренция на пазарите, до които достъпът не е ограничен.

               (15)

               Както беше обяснено по-горе, Органът трябва да определи дали съответните дейности са пряко изложени на конкуренция. За тази цел той разгледа доказателствата, предоставени от Norway Post, както и информацията, предоставена от Норвежкия орган за защита на конкуренцията, от конкуренти и от клиенти на Norway Post. Следва да се отбележи, че за оценката на пазарните дялове и равнищата на концентрация Органът разчиташе предимно на данните за пазара, предоставени от Norway Post. Някои от данните бяха потвърдени в контекста на събирането на пазарна информация от Органа, но въпреки това той не беше в състояние да потвърди всички данни за пазарните дялове.

      Определение на пазара — продуктов пазар

               (16)

               В съответствие с практиката на Европейската комисия за вземане на решения по дела в областта на конкурентното право (14), както и по дела, свързани с освобождаванията по член 30 от Директива 2004/17/ЕО (15) във връзка с колетни услуги, заявителят разграничи съответните пазари, както следва:

                           а)

                           стандартни/отложени и експресни колетни услуги, в зависимост от чувствителността по отношение на срока на доставка на пратката;

                           б)

                           вътрешни и международни колетни услуги;

                           в)

                           колетни услуги от предприятие до потребител (наричани по-нататък „B2C“) и от предприятие до предприятие (наричани по-нататък „B2B“); и

                           г)

                           колети и товари, в зависимост от теглото, формата и необходимото оборудване за обработването им.

      Определение на пазара — географски пазар

               (17)

               Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“) е констатирала в различни решения по дела в областта на конкуренцията (16), а също и в контекста на член 30 от Директива 2004/17/ЕО (17), че географските пазари за вътрешни и международни колетни услуги B2B, национални и международни експресни услуги, както и услуги за товар от общ характер и групажни пратки (или услуги за превоз на леки товари) и услуги за частично натоварване са национални по обхват. По отношение на някои от тези пазари Комисията разгледа въпроса дали те могат да бъдат по-широки от националния, но в крайна сметка не достигна до заключение по този въпрос (18). Това разделение се основава главно на факта, че подобни услуги се предоставят на национално равнище. Позицията на заявителя е в съответствие с гореописаната практика на Комисията.

               (18)

               Норвежкият орган за защита на конкуренцията стигна до заключението, че точното географско определение на съответния пазар може да бъде оставено открито, тъй като резултатът от анализа не се променя, независимо дали се основава на по-тясно, или на по-общо определение на пазара (19).

               (19)

               Като се има предвид, че липсват признаци за по-широк или по-тесен географски обхват на пазарите, за да се оцени дали условията, предвидени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, са изпълнени и без да се засягат разпоредбите на законодателството в областта на конкуренцията, Органът счита, че съответните географски пазари за целите на настоящото решение обхващат територията на Норвегия.

               (20)

               По-долу въпросите са разгледани по-подробно по отношение на продуктовите пазари, за които е подадено уведомление от Norway Post.

         1.1.   Пазар на стандартни колетни услуги B2B (национални)

   1.1.1.   Съответен продуктов пазар

               (21)

               Заявителят твърди, че пазарът на стандартни национални колетни услуги B2B следва да бъде определен като доставката между предприятия на колетни пратки с тегло под 35 кг, които се доставят в Норвегия (включително входящи пратки, свързани с доставки на колетни пратки от пощенски оператор или доставчик на логистични услуги в Норвегия от името на пощенски оператор или доставчик на логистични услуги в чужбина) (20).

               (22)

               В своето решение Norway Post/Privpak
                   (21) Органът заключи, че колетните услуги B2B се използват от бизнес клиенти, които изискват доставка от врата до врата до други предприятия в рамките на работното време. Такива бизнес клиенти са чувствителни по отношение на часа на доставка и са готови да заплащат значително по-висока цена за подобни услуги. Органът определи, че колетните услуги B2B имат различни характеристики, цени и предназначения в сравнение с колетните услуги B2C (22). Това заключение е в съответствие с практиката на Комисията, в която Комисията е определила пазарите на колетни услуги за бизнес клиенти и пазарите за частни клиенти като отделни пазари, тъй като доставките B2B и B2C не бяха счетени за взаимозаместими (23).

               (23)

               Заявителят също разграничава пазара на колетни услуги B2B от пазара на превоз на товари поради разликата в обработването и цените. Съоръженията за сортиране на колетни пратки на доставчиците на услуги B2B подлежат на ограничение за тегло въз основа на възможността всеки колет да бъде повдигнат от един човек, както и всеки колет да подлежи на машинно товарене и разтоварване. Заявителят посочва, че колети с тегло над 35 кг не се обработват в същото съоръжение за сортиране като колетите с по-ниско тегло и доставчиците на услуги прилагат ограничения за тегло в порядъка между 30 и 35 кг (24).

               (24)

               Това е в съответствие с практиката на Комисията, в която е бил установен отделен продуктов пазар за услуги за доставка на малки пакети. Беше счетено, че съществува отделен продуктов пазар за услуги за доставка на малки пакети, като подходящ праг за разграничаване на малките пакети от товарите беше определено тегло от 31,5 кг. Това е така, защото товарите и малките пакети обикновено се превозват чрез различни инфраструктури, които са проектирани по различен начин. Според проучване на пазара, проведено от Комисията във връзка с едно от последните ѝ дела, анкетираните са потвърдили, че в рамките на отрасъла не съществува единно ограничение за тегло за определяне на това кои пакети са допустими в мрежите за малки пакети. Повечето конкуренти обаче посочват ограничения за тегло в диапазона между 25 и 35 кг (25).

               (25)

               Освен това според Norway Post националните и международните стандартни колетни услуги B2B също представляват два отделни продуктови пазара. При международните изходящи колетни услуги обикновено се изисква участието на двама доставчици на услуги и различни инфраструктури (26). Това отново е в съответствие с решенията на Комисията, в които пазарът беше направена разлика между национални и международни пазари на услуги за доставка на малки пакети (27).

               (26)

               Заявителят счита, че вътрешните колетни услуги B2B и международните колетни услуги за входящи пратки са част от един и същ пазар. Съществуват редица решения на Комисията, в които тези международни входящи доставки са включени в националния пазар (28). Въпросът дали тези пазари са били разгледани отделно или като част от един и същ пазар няма да се отрази на крайната оценка, така че за целите на настоящото решение няма да се прави допълнително разграничение и следователно точното определение на съответния пазар може да бъде оставено открито.

               (27)

               С оглед на гореизложеното, за целите на настоящото решение Органът заключава, че съществува отделен продуктов пазар за доставка на колетни пратки с тегло под 35 кг между предприятия в Норвегия.

         1.1.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (28)

               Пазарният дял на Norway Post на вътрешния пазар на услуги B2B през 2013 г. като стойност се оценява на 35 %. Очакваният общ пазарен дял на трите най-големи конкуренти възлиза на 33 %, като нараства всяка година от 2011 г. насам. В това отношение през 2013 г. PostNord като стойност е имало пазарен дял от 13 %, Schenker — 11 %, а UPS — 9 % (29). В допълнение конкурентите на Norway Post са международни стопански оператори с финансова мощ да се разширяват, а клиентите използват в голяма степен търгове за доставка на услуги, което прави преминаването към нов доставчик на услуги относително лесно. Също така срокът на договорите по принцип е кратък и нивото на лоялност на клиентите към техните доставчици е ниско (30).

               (29)

               Въпреки че Норвежкият орган за защита на конкуренцията посочи, че не може да провери данните за пазарните дялове, предоставени от Norway Post, въз основа на информацията, с която разполага, той заключи, че Norway Post е било изправено пред конкуренция от страна на големи международни конкуренти и „е изложено на немалка степен на конкуренция на пазара за стандартни колетни услуги [B2B]“ (31).

               (30)

               Въз основа на изложеното по-горе и по-специално с оглед на настоящите пазарни позиции и финансова мощ на конкурентите Органът заключава, че пазарът на стандартни национални колетни услуги B2B е пряко изложен на конкуренция.

         1.2.   Пазар на стандартни колетни услуги B2B (международни изходящи)

   1.2.1.   Съответен продуктов пазар

               (31)

               Заявителят твърди, че пазарът на стандартни международни колетни услуги B2B следва да бъде определен като доставката на колетни пратки, изпращани от предприятия в Норвегия до предприятия в чужбина, и следва да се разграничава от пазара на национални колетни услуги B2B (32).

               (32)

               Както е посочено в съображение 16 по-горе и в съответствие с практиката на Комисията (33), националните и международните стандартни колетни услуги представляват два отделни продуктови пазара. В допълнение, както е посочено по-горе, заявителят е на мнение, че пазарният сегмент на международни входящи колетни услуги следва да бъде част от пазара на националните вътрешни колетни услуги B2B, в съответствие с редица решения на Комисията (34).

               (33)

               Международните изходящи доставки включват събирането, международния превоз и доставката на колетни пратки чрез мрежа за разпространение, напълно различна от вътрешните колетни услуги. При международните изходящи доставки обикновено са ангажирани двама доставчици на логистични услуги, един в държавата на събиране и друг в държавата по местоназначение. В държавата на събиране доставчикът на логистични услуги събира колетните пратки за превоз до няколко държави по местоназначение. След това същият или друг доставчик на логистични услуги разпределя колетната пратка до нейното крайно местоназначение в държавата по местоназначение.

               (34)

               С оглед на гореизложеното, за целите на настоящото решение Органът заключава, че съществува отделен продуктов пазар за разпространение на колетни пратки с тегло под 35 кг, изпращани от предприятия в Норвегия до предприятия в чужбина.

         1.2.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (35)

               На пазара за международни изходящи стандартни колетни услуги B2B Norway Post е имало пазарен дял през 2013 г. като стойност от 9 %, докато дяловете на неговите най-големи конкуренти са били съответно 26 % (DHL), 24 % (UPS) и 11 % (TNT) (35). Наличието на няколко по-силни конкуренти на пазара представлява значителна степен на конкурентен натиск.

               (36)

               Въз основа на изложеното по-горе Органът заключава, че пазарът на международни изходящи стандартни колетни услуги B2B е пряко изложен на конкуренция. Това заключение е в съответствие с оценката на Норвежкия орган за защита на конкуренцията (36).

         1.3.   Пазар на експресни колетни услуги с доставка на ден 1/през нощта (национални)

   1.3.1.   Съответен продуктов пазар

               (37)

               Според заявителя съществува отделен пазар за доставка на колетни пратки и стоки до предприятия в Норвегия с гарантирана доставка до следващата сутрин преди определен краен срок. Такива експресни услуги, наричани от заявителя услуги за доставка на ден 1 или през нощта, представляват продуктов пазар, отделен от стандартната услуга B2B със срок на доставка до следобед на следващия ден. Експресната услуга с доставка на ден 1/през нощта е два до три пъти по-скъпа от стандартната или отложената услуга B2B (37).

               (38)

               Както се споменава по-горе, очертаването на отделен продуктов пазар за експресни колетни услуги въз основа на скоростта на доставка е в съответствие с практиката на Комисията за вземане на решения (38). Разграничението се основава на факта, че двете услуги се предоставят с помощта на различни инфраструктури и мрежи, че експресните услуги са по-бързи и по-надеждни, както и че експресните куриерски услуги са значително по-скъпи. Експресните услуги обикновено се изпълняват за една нощ, с гарантирано време на доставка, и включват някои от следните услуги с добавена стойност: доказателство за доставка, проследяване, възможност за промяна на местоназначението или адреса след изпращането, доставка от бюро до бюро, гъвкаво таксуване и ценообразуване, застраховка и гаранция за връщане на парите (39). Въпреки че е възможно да има разлики в сроковете за доставка по отношение на различните експресни куриерски услуги (в сравнение с разликите между експресните и отсрочените колетни услуги), Комисията наскоро заключи, че тези различни услуги не представляват отделни продуктови пазари, а са сегменти в рамките на по-широкия пазар на експресни услуги (40).

               (39)

               С оглед на изложеното по-горе, за целите на настоящото решение Органът заключава, че съществува отделен продуктов пазар за експресни доставки на колетни пратки и стоки на предприятия в Норвегия.

         1.3.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (40)

               Пазарният дял на Norway Post като стойност през 2013 г. за националния пазар на експресни услуги се оценява на 28 %, докато пазарният дял на PostNord възлиза на 33 %, на Jetpak — на 11 %, а на Schenker — на 12 %. Пазарният дял на Norway Post постоянно намалява от 2011 г. насам. Няколко международни дружества извършват дейност на този пазар и много клиенти организират търгове, преди да сключат договори с доставчици на услуги (41). С оглед на тези фактори и в съответствие с оценката и заключението на Норвежкия орган за защита на конкуренцията (42) Органът заключава, че пазарът на национални експресни колетни услуги е пряко изложен на конкуренция.

         1.4.   Пазар на експресни колетни услуги (международни, включително входящи и изходящи)

   1.4.1.   Съответен пазар

               (41)

               Заявителят счита, че съществува отделен пазар за експресен превоз на колетни пратки и стоки до и от Норвегия (43). Такова определяне на границите на пазара отново е в съответствие с практиката на Комисията за вземане на решения (44). Действително Комисията е приела, че международните доставки на колетни пратки включват събирането, международния превоз и доставката на колетни пратки чрез напълно различна мрежа за доставка (45). Международните експресни услуги изискват значително по-голям брой дестинации, специфична и сложна логистика, повече квалифициран персонал и способността за справяне с допълнителни регулаторни изисквания. Дори когато някои участници извършват дейност както на вътрешния, така и на международните пазари на експресни услуги, техните стопански дейности обикновено са организирани отделно. Ето защо от гледна точка на доставчика продажбите, маркетингът и оперативните дейности при международните и вътрешните експресни услуги са много различни (46). Международните експресни колетни услуги са разграничени от вътрешните експресни услуги също и поради националния характер на инфраструктурата (47).

               (42)

               С оглед на изложеното по-горе, за целите на настоящото решение Органът заключава, че съществува отделен продуктов пазар за международни експресни колетни услуги.

         1.4.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (43)

               На пазара за международни експресни колетни услуги като стойност Norway Post е имало пазарен дял през 2013 г. от 4,4 %, като се има предвид, че то е изправено пред силна конкуренция от страна на големи международни дружества като DHL с пазарен дял от 38 %, TNT с 21 % и UPS с 19 % (48). Пазарният дял на Norway Post е нисък в сравнение с неговите конкуренти и постоянно намалява от 2011 г. насам. С оглед на тези фактори и в съответствие с оценката и заключението на Норвежкия орган за защита на конкуренцията (49) Органът заключава, че пазарът на международни експресни колетни услуги е пряко изложен на конкуренция.

         1.5.   Спедиторски услуги по суша — товари от общ характер/групажни пратки

   1.5.1.   Съответен продуктов пазар

               (44)

               Заявителят твърди, че съществува отделен пазар за спедиторски услуги —товари от общ характер, свързан с доставката на стоки с тегло между 35 кг и 2,5 тона, които се обработват чрез мрежа от терминали. Според заявителя превозът при регулирана температура и превозът в насипно състояние следва да бъдат изключени от този пазар (50).

               (45)

               Заявителят прави разграничение между превоза на колетни пратки B2B и превоза на товари, тъй като превозът на товари изисква различно оборудване за товаро-разтоварна дейност от колетните пратки, които обикновено се обработват в съоръжения за сортиране, които могат да обработват големи обеми с ограничения на теглото до 30—35 кг по автоматизиран начин и в стандартизирани формати. Товарите, напротив, обикновено се характеризират с по-големи и по-тежки пратки, за които е необходимо специализирано оборудване за товаро-разтоварна дейност (като вилкови товарачи и др.). Освен това при превоза на товари се прилагат различни модели за ценообразуване от превоза на колетни пратки, което често води до по-ниски цени за доставката на товари (51).

               (46)

               В допълнение заявителят е на мнение, че пазарът на товарни превози може да бъде разделен на пазар за товари от общ характер/групажни пратки и пазар за по-тежки товари, или т.нар. частично натоварване. Това разграничение се основава на разликите в цената, но в още по-голяма степен — на факта, че тези продукти изискват различна мрежа или инфраструктура за транспортиране и обработване. Товарите от общ характер и групажните пратки изискват мрежа от терминали, тъй като се обработват чрез терминали, докато за частичното натоварване е необходим голям брой превозни средства, тъй като тези пратки обикновено се изпращат директно от подателя до получателя.

               (47)

               Въпреки че Комисията не е приела окончателна позиция относно определението на съответния пазар при спедиторските услуги, в редица случаи тя е направила ясно разграничение между колетни услуги и услуги за товарни превози в зависимост от теглото, формата и необходимото оборудване за обработване (колетни услуги, насочени към обработване на големи обеми от пратки, които трябва да бъдат с ограничено тегло и стандартизиран формат, при които товаро-разтоварните дейности и транспортът са стандартизирани, за да се постигнат ниски единични разходи) (52). Спедиторските услуги са определени в практиката на Комисията като организацията на транспортирането на пратки (евентуално включващи допълнителни услуги като например митническо оформяне, складиране, наземни услуги и т.н.) от името на клиенти в съответствие с техните нужди (53).

               (48)

               В допълнение, в решение за освобождаване в съответствие с член 30 от Директива 2004/17/ЕО Комисията направи разграничение между пазара за услуги, свързани с превоз на леки товари, определен като превоз на единични пратки от 35 кг до 2,5 тона, и пазара за товарни превози, определен като услуги по превоз на тежки товари в контейнери, от 2,5 тона до 5 тона, както и над 5 тона (54). Тази логика е в съответствие с решението на Комисията по дела за сливане, в които се прави допълнително сегментиране в рамките на спедиторските услуги с шосеен транспорт в категориите „непълно натоварване на камион или групажни пратки“ (less than truck load), „полунатоварване или частично натоварване на камион“ (semi-truck load или part load) и „пълно натоварване на камион“ (full truck load). „Непълно натоварване на камион или групажни пратки“ се определя като всички пратки, по-големи от колет, но по-малки от 2 тона, докато „полунатоварване или частично натоварване на камион“ е определено като превоз на товари от над 2 тона до пълно натоварване на камион. „Пълно натоварване на камион“ включва всеки товар, който запълва целия камион. Комисията посочва, че различните изисквания за обработване предполагат отделни продуктови пазари, тъй като участниците в инфраструктурата и пазара са различни. В крайна сметка Комисията констатира, че не е необходимо да се очертават точно границите на пазарите, тъй като дори при възможно най-конкретното определение на пазара не съществуват признаци, че страните ще придобият господстващо положение (55).

               (49)

               Въпреки че Комисията разгледа по-нататъшно подразделяне на спедиторските услуги в зависимост от вида на операциите — на вътрешни и международни спедиторски услуги, както и в зависимост от вида на средствата за спедиция — на спедиторски услуги по въздух, суша и море (56), Органът счита, че в настоящия случай не е необходимо да се очертават границите на съответните продуктови пазари с по-голяма точност от определението, посочено по-горе. Аналогично, независимо дали превозът при регулирана температура и превозът в насипно състояние се разглеждат поотделно или като част от спедиторските услуги, пазарът на товари от общ характер също няма да се отрази на крайната оценка, така че за целите на настоящото решение няма да бъде правено по-нататъшно разграничение и следователно точното определение на съответния пазар може да бъде оставено открито.

         1.5.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (50)

               На пазара на спедиторски услуги — товари от общ характер, Norway Post е имало пазарен дял през 2013 г., изразен като стойност, от 10 %, докато Schenker е имало 13 %, а PostNord — 12 %. Пазарният дял на Norway Post през периода 2011—2013 г. е бил стабилен, като същото се отнася и за неговите основни конкуренти (57). Освен това голям брой големи международни оператори извършват дейност на този пазар и оказват значителен конкурентен натиск върху Norway Post. С оглед на тези фактори и в съответствие с оценката и заключението на Норвежкия орган за защита на конкуренцията (58) Органът заключава, че пазарът на спедиторски услуги — товари от общ характер, е пряко изложен на конкуренция.

         1.6.   Спедиторски услуги по суша — частично натоварване

   1.6.1.   Съответен продуктов пазар

               (51)

               В съответствие с аргументите, изложени в раздел 1.5.1, заявителят твърди, че съществува отделен пазар за спедиторски услуги — частично натоварване, свързани с доставката на стоки с тегло, надхвърлящо 2—2,5 тона, които не се обработват чрез терминали, а се доставят с шосеен или железопътен превоз директно от подателя до получателя. Тук заявителят отново твърди, че превозът при регулирана температура и превозът в насипно състояние следва да бъдат изключени от това определение на пазара (59).

               (52)

               Независимо дали определението на съответния продуктов пазар е по-тясно или по-широко, това няма да се отрази на крайната оценка. Поради това Органът счита, че не е необходимо границите на съответните продуктови пазари да се очертават с по-голяма точност от определението, посочено по-горе, и ще оцени дали Norway Post е пряко изложено на конкуренция на пазара на спедиторски услуги — частично натоварване, без да се включват превозът при регулирана температура и превозът в насипно състояние.

         1.6.2.   Пряко излагане на конкуренция

               (53)

               На пазара на спедиторски услуги — частично натоварване, Norway Post е имало пазарен дял през 2013 г., изразен като стойност, от 16 %, докато Schenker е имало 11 %, а PostNord — 9 %. Пазарният дял на Norway Post намалява слабо от 2011 г. насам. Освен това много от големите международни оператори извършват дейност на този пазар и оказват значителен конкурентен натиск върху Norway Post (60). В съответствие с оценката и заключението на Норвежкия орган за защита на конкуренцията (61) Органът констатира, че тези фактори следва да се приемат за признак, че пазарът на спедиторски услуги — частично натоварване, е пряко изложен на конкуренция.

         IV.   ЗАКЛЮЧЕНИЯ

               (54)

               Предвид горепосочените показатели условието за пряко излагане на конкуренция, установено в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, е изпълнено по отношение на следните услуги, предоставяни в Норвегия:

                           а)

                           стандартни колетни услуги B2B (национални);

                           б)

                           стандартни колетни услуги B2B (международни изходящи);

                           в)

                           експресни колетни услуги с доставка на ден 1/през нощта (национални);

                           г)

                           експресни колетни услуги (международни, включително входящи и изходящи);

                           д)

                           спедиторски услуги по суша (товари от общ характер/групажни пратки);

                           е)

                           спедиторски услуги по суша (частично натоварване).

               (55)

               Тъй като условието за неограничен достъп до пазара се счита за изпълнено, Директива 2004/17/ЕО не се прилага нито при възлагане на поръчки от възложителите, предназначени да способстват предоставянето на посочените в съображение 54, букви а)—е) услуги в Норвегия, нито при организирането на конкурси за проекти за упражняване на такава дейност в Норвегия.

               (56)

               Настоящото решение се основава на информацията, предоставена на Органа. То може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени в правната или фактическата обстановка вече не са изпълнени условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО.

               (57)

               Настоящото решение е изготвено единствено с цел предоставяне на освобождаване по силата на член 30 от Директива 2004/17/ЕО и не засяга прилагането на правилата за конкуренцията.

               (58)

               С настоящото решение не се изключва приложимостта на правилата на ЕИП за обществените поръчки в области, които не са обхванати от неговото приложно поле. В допълнение се припомня, че обществените поръчки, обхващащи няколко дейности, следва да се разглеждат в съответствие с член 9 от Директива 2004/17/ЕО. Това означава, че когато даден възложител участва в „смесена“ обществена поръчка, т.е. поръчка, използвана за подпомагане както на изпълнението на дейностите, освободени от прилагането на Директива 2004/17/ЕО, така и на дейностите, които не са освободени, следва да се обърне внимание на дейностите, за които поръчката е била първоначално предназначена. В случай на такава смесена обществена поръчка, чието основно предназначение е да способства за предоставянето на дейности, които не са освободени, се прилагат разпоредбите на Директива 2004/17/ЕО. Ако действително е невъзможно да се определи за коя дейност е предназначена първоначално, поръчката се възлага в съответствие с правилата, посочени в член 9, параграфи 2 и 3 от Директива 2004/17/ЕО.

               (59)

               Мерките, изложени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета на ЕАСТ по обществените поръчки,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Актът, посочен в точка 4 от приложение XVI към Споразумението за европейско икономическо пространство, за определяне на процедурите за възлагане на обществени поръчки в сектора на комуналните услуги (Директива 2004/17/ЕО), не се прилага по отношение на поръчки, възложени от възложители и предназначени да дават възможност за изпълнение на следните видове услуги в Норвегия:

               а)

               стандартни колетни услуги B2B (национални);

               б)

               стандартни колетни услуги B2B (международни изходящи);

               в)

               експресни колетни услуги с доставка на ден 1/през нощта (национални);

               г)

               експресни колетни услуги (международни, включително входящи и изходящи);

               д)

               спедиторски услуги по суша (товари от общ характер/групажни пратки);

               е)

               спедиторски услуги по суша (частично натоварване).

         Член 2
   Адресат на настоящото решение е Кралство Норвегия.

      Съставено в Брюксел на 6 юли 2015 година.

            За Надзорния орган на ЕАСТ

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Член на колегията

         Markus SCHNEIDER

            Изпълняващ длъжността директор

      (1)  ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (2)  Получено от органа на 23 март 2015 г. — вж. документ № 752259.

      (3)  Документи с номера 760094, 757507, 758208.

      (4)  Документ № 758924.

      (5)  Документи с номера 758020, 759785, 759788.

      (6)  Документ № 762175.

      (7)  Lov 16. juli 1999 nr. 69 om offentlige anskaffelser.

      (8)  Forskrift 7. april 2006 nr. 403 om innkjopsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester).

      (9)  Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, 21.1.1998 г., стр. 14). Акт, посочен в приложение XI, точка 5г към Споразумението за ЕИП..

      (10)  Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за изменение на Директива 97/67/ЕО относно по-нататъшното отваряне на пощенските услуги в Общността за конкуренция (ОВ L 176, 5.7.2002 г., стр. 21). Акт, посочен в приложение XI, точка 5г към Споразумението за ЕИП.

      (11)  Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 година за изменение на Директива 97/67/ЕО с оглед пълното изграждане на вътрешния пазар на пощенски услуги в Общността (ОВ L 52, 27.2.2008 г., стр. 3).

      (12)  Член 30, параграф 2 от Директива 2004/17/ЕО.

      (13)  Вж. също Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 189/12/COL от 22 май 2012 г. за освобождаване на производството и продажбата на едро на електроенергия в Норвегия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 287, 18.10.2012 г., стр. 21 и притурка за ЕИП № 58 от 18.10.2012 г., стр. 14).

      (14)  Решение на Комисията от 8 юли 1999 г. по дело № IV/M.1549 — Deutsche Post/ASG, точка 10; Решение на Комисията от 19 юни 2003 г. по дело COMP/M.3155 — Deutsche Post/Securicor, точка 8; Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 49 — 63 и Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 156 и 164.

      (15)  Решение за изпълнение 2013/154/ЕС на Комисията от 22 март 2013 г. за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Унгария от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 86, 26.3.2013 г., стр. 22), точки 9 и 18; Решение 2010/142/ЕС на Комисията от 3 март 2010 г. за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 56, 6.3.2010 г., стр. 8), точки 9—14; Решение 2009/46/ЕО на Комисията от 19 декември 2008 г. за освобождаване на някои услуги от сектора на пощенските услуги в Швеция от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 19, 23.1.2009 г., стр. 50), точки 16—24; и Решение 2007/564/ЕО на Комисията от 6 август 2007 г. за освобождаване на някои услуги в пощенския сектор във Финландия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 215, 18.8.2007 г., стр. 21), точки 17—23.

      (16)  Решение на Комисията от 23 февруари 1999 г. по дело COMP/M.1347 — Deutsche Post/Securicor, точки 32—34; Решение на Комисията от 15 февруари 1999 г. по дело № IV/M.1405 — TNT Post Group/Jet Services, точки 29— 31; Решение на Комисията от 1 юли 1999 г. по дело № IV/M.1513 — Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, точки 15—19; Решение на Комисията от 8 юли 1999 г. по дело COMP/M.1549 — Deutsche Post/ASG, точки 15—18; Решение на Комисията от 21 октомври 2002 г. по дело COMP/M.2908 — Deutsche Post/DHL (II), точки 19 и 20; Решение на Комисията от 19 юни 2003 г. по дело COMP/M.3155 — Deutsche Post/Securicor, точка 11; Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точки 31 и 32; Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 64—74; Решение на Комисията от 4 юли 2012 г. по дело COMP/M.6503 — La Poste/Swiss Post/JV, точки 53—56; и Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 241—243.

      (17)  Решение 2013/154/ЕС на Комисията, точка 19.

      (18)  Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точки 25—27.

      (19)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 4.

      (20)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 23.

      (21)  Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 322/10/COL от 14 юли 2010 г., Norway Post/Privpak.

      (22)  Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 322/10/COL от 14 юли 2010 г., Norway Post/Privpak, раздел 12.1.2, точка 360.

      (23)  Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 58—63; Решение 2009/46/ЕО на Комисията, точки 17 и 18; и Решение 2007/564/ЕО на Комисията, точки 17 и 18.

      (24)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 26.

      (25)  Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 159—164 и Решение на Комисията от 1 юли 1999 г. по дело № IV/M.1513 — Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, точка 10.

      (26)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 25.

      (27)  Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 165—182 и Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 54—74.

      (28)  Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 54—57. Вж. също Решение 2010/142/ЕС на Комисията, точки 10 и 11 и Решение за изпълнение 2014/184/ЕС на Комисията от 2 април 2014 г. за освобождаване на някои услуги в пощенския сектор в Австрия от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 101, 4.4.2014 г., стр. 4), точки 29, 44 и 45 (във връзка с доставката на пощенски пратки).

      (29)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 102—105.

      (30)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 107 и 115.

      (31)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 6.

      (32)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 25.

      (33)  Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 54—74 и Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 165—182.

      (34)  Вж. съображение 26 по-горе.

      (35)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 119 и 121.

      (36)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 6.

      (37)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 53 и 54.

      (38)  Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точки 21 и 22; Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 50—53; Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 188—219. Вж. също Решение за изпълнение 2013/154/ЕС на Комисията, точка 9; Решение 2010/142/ЕС на Комисията, точка 11; Решение 2009/46/ЕО на Комисията, точка 19; и Решение 2007/564/ЕО на Комисията, точка 19.

      (39)  Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело № COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точка 21.

      (40)  Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело № COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 220—226.

      (41)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 134—147.

      (42)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 6.

      (43)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 23 и 148.

      (44)  Решение на Комисията от 21 октомври 2002 г. по дело COMP/M.2908 — Deutsche Post/DHL (II), точки 10—18; Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точка 22; Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 54—57; и Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 165—187. Вж. също Решение 2013/154/ЕС на Комисията, точка 9 и Решение № 2007/564/ЕО на Комисията, точка 19.

      (45)  Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точка 55.

      (46)  Решение на Комисията от 24 ноември 2005 г. по дело COMP/M.3971 — Deutsche Post/Exel, точка 22.

      (47)  Решение на Комисията от 21 октомври 2002 г. по дело COMP/M.2908 — Deutsche Post/DHL (II), точка 12.

      (48)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 150 и 151.

      (49)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 6—7.

      (50)  Norway Post определя превоза при регулирана температура като превоз на стоки с определена температура (т.е. охладени), извършван от специално оборудвани превозни средства, на специални цени и по специални маршрути с редовна употреба (вж. заявлението на Norway Post, стр. 29). Norway Post определя превоза в насипно състояние като превоз на непакетирани стоки, често в течна, газообразна или гранулирана форма, неподходящи за превоз заедно с други видове стоки (като чакъл, пръст, тор, нефт и газ), изискващи специални типове превозни средства, например специално оборудвани цистерни или открити товарни автомобили/ремаркета (вж. писмото на Norway Post от 13 май 2015 г., документ № 757562).

      (51)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 23 и 26.

      (52)  Решение на Комисията от 1 юли 1999 г. по дело IV/M.1513 — Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, точка 10; Решение на Комисията от 8 юли 1999 г. по дело IV/M.1549 — Deutsche Post/ASG, точка 10; Решение на Комисията от 21 октомври 2002 г. по дело COMP/M.2908 — Deutsche Post/DHL (II), точка 10; и Решение на Комисията от 30 януари 2013 г. по дело COMP/M.6570 — UPS/TNT Express, точки 159—164.

      (53)  Решение на Комисията от 7 февруари 2000 г. по дело COMP/M.1794 — Deutsche Post/Air Express International, точка 8, и Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 108—110.

      (54)  Решение 2007/564/ЕО на Комисията, точка 20.

      (55)  Решение на Комисията от 8 юли 1999 г. по дело № IV/M.1549 — Deutsche Post/ASG, точки 11—13. Вж. също Решение на Комисията от 1 юли 1999 г. по дело COMP/M.1513 — Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, точка 11, последно изречение.

      (56)  В допълнение Комисията твърди, че спедиторските услуги по суша могат да бъдат подразделени на спедиторски услуги с железопътен и с шосеен транспорт. Вж. Решение на Комисията от 7 февруари 2000 г. по дело COMP/M.1794 — Deutsche Post/Air Express International, точки 8—11, и Решение на Комисията от 21 април 2009 г. по дело COMP/M.5152 — Posten AB/Post Danmark A/S, точки 108—110.

      (57)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 166 и 168.

      (58)  Вж. позицията на Норвежкия орган за защита на конкуренцията от 29 януари 2015 г. (документ № 746121), стр. 7.

      (59)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 23.

      (60)  Вж. заявлението на Norway Post, стр. 183—195.

      (61)  Вж. бележка под линия 58.


title: Решение (ЕС) 2016/457 на Европейската централна банка от 16 март 2016 година относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър (EЦБ/2016/5)

text:
               30.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 79/41

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/457 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 16 март 2016 година
   относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър (EЦБ/2016/5)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 2, първо тире от него,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 3.1, първо тире, членове 12.1, 18 и член 34.1, второ тире от него,
   като взе предвид Насоки (ЕС) 2015/510 на Европейската централна банка от 19 декември 2014 г. относно прилагането на рамката на паричната политика на Евросистемата (Насоки относно общата документация) (ЕЦБ/2014/60) (1), и по-специално член 1, параграф 4, четвърта част, дялове I, II, IV, V, VI и VIII и шеста част от тях,
   като взе предвид Насоки ЕЦБ/2014/31 от 9 юли 2014 г. относно допълнителни временни мерки по отношение на операции по рефинансиране на Евросистемата и допустимост на обезпечения и за изменение на Насоки ЕЦБ/2007/9 (2), и по-специално член 1, параграф 3 и член 8 от тях,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 18.1 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото, могат да осъществяват кредитни операции с кредитни институции и други участници на пазара, при които предоставянето на заеми се основава на адекватни обезпечения. Стандартните критерии и минималните изисквания за кредитно качество, определящи допустимостта на търгуеми активи като обезпечение за целите на операциите на паричната политика на Евросистемата, са установени в Насоки (ЕС) 2015/510 (ЕЦБ/2014/60), и по-специално в член 59 и в четвърта част, дял II от тях.

               (2)

               Съгласно член 1, параграф 4 от Насоки (ЕС) 2015/510 (ЕЦБ/2014/60) Управителният съвет може по всяко време да променя средствата, инструментите, изискванията, критериите и процедурите за изпълнение на операциите по паричната политика на Евросистемата. Съгласно член 59, параграф 6 от Насоки (ЕС) 2015/510 (ЕЦБ/2014/60) Евросистемата си запазва правото да определя дали дадена емисия, емитент, длъжник или гарант изпълняват нейните изисквания за кредитно качество въз основа на всякаква информация, която тя счете за относима към осигуряването на адекватна защита от риск на Евросистемата.

               (3)

               Чрез дерогация от изискванията на Евросистемата за кредитно качество на търгуемите активи член 8 от Насоки ЕЦБ/2014/31 предвижда, че праговете за кредитно качество на Евросистемата не се прилагат за търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от централните правителства на държави членки от еврозоната по програма на Европейския съюз/Международния валутен фонд, освен ако Управителният съвет реши, че съответната държава членка не изпълнява условията на финансовата помощ и/или на макроикономическата програма.

               (4)

               Като изключителна мярка Решение ЕЦБ/2013/13 (3) временно суспендира минималните изисквания на Евросистемата за праговете за кредитно качество на търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър. След като Република Кипър извърши операция по управление на дълга и беше потвърдено, че изпълнява условията на програмата за икономически и финансови корекции, към която се присъедини, Решение ЕЦБ/2013/22 (4) възстанови допустимостта на търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър, за операции по паричната политика на Евросистемата, като спрямо такива инструменти се прилагат специалните допустими отклонения и при условие че Република Кипър се счита за държава членка от еврозоната, която изпълнява програма на Европейския съюз/Международния валутен фонд.

               (5)

               Понастоящем член 1, параграф 3 от Насоки ЕЦБ/2014/31 предвижда, че за целите на член 8 от същите насоки Република Кипър следва да бъде считана за държава членка от еврозоната, която изпълнява програма на Европейския съюз/Международния валутен фонд. Също така член 8, параграф 3 от тези насоки предвижда, че към търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър, са приложими специалните допустими отклонения, изложени в приложение II към същите насоки.

               (6)

               По искане на Република Кипър нейната програма към Международния валутен фонд беше прекратена, считано от 7 март 2016 г. (5) Съгласно член 1 от Споразумението за финансова помощ между Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), Република Кипър и Централната банка на Кипър (6) датата на прекратяване на програмата на ЕМС е 31 март 2016 г. Следователно от 1 април 2016 г. Република Кипър не може повече да бъде считана за държава членка от еврозоната, която изпълнява програма на Европейския съюз/Международния валутен фонд. От тази дата условията за временно суспендиране на прилагането на праговете за кредитно качество на Евросистемата по отношение на търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър, посочени в член 8, параграф 2 от Насоки ЕЦБ/2014/31, вече няма да бъдат налице.

               (7)

               С оглед на това Управителният съвет реши от 1 април 2016 г. по отношение на търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър, да се прилагат стандартните критерии и прагове за кредитно качество на Евросистемата и също така към тези дългови инструменти да се прилагат стандартните допустими отклонения, изложени в Насоки (ЕС) 2016/65 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2015/35) (7),

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Допустимост на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър
   1.   За целите на член 8 от Насоки ЕЦБ/2014/31 Република Кипър вече не се счита за държава членка от еврозоната, която изпълнява програма на Европейския съюз/Международния валутен фонд.
   2.   Минималните изисквания на Евросистемата за праговете за кредитно качество, изложени в Насоки (ЕС) 2015/510 (ЕЦБ/2014/60), и по-специално в член 59 и в четвърта част, дял II от тях, се прилагат спрямо търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър.
   3.   Спрямо търгуемите дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър, вече не се прилагат специалните допустими отклонения, изложени в приложение II към Насоки ЕЦБ/2014/31.
   4.   В случай на несъответствие между настоящото решение, Насоки (ЕС) 2015/510 (ЕЦБ/2014/60) и Насоки ЕЦБ/2014/31, въведени в изпълнение на национално ниво от националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото, предимство има настоящото решение.
   Член 2
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на 1 април 2016 г.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 16 март 2016 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 91, 2.4.2015 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 240, 13.8.2014 г., стр. 28.

      (3)  Решение ЕЦБ/2013/13 от 2 май 2013 г. относно временни мерки във връзка с допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър (ОВ L 133, 17.5.2013 г., стр. 26).

      (4)  Решение ЕЦБ/2013/22 от 5 юли 2013 г. относно временни мерки във връзка с допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър (ОВ L 195, 18.7.2013 г., стр. 27).

      (5)  Изявление относно Кипър на Christine Lagarde, изпълнителен директор на Международния валутен фонд, 7 март 2016 г., прессъобщение № 16/94.

      (6)  Достъпно на уебсайта на ЕМС www.esm.europa.eu.

      (7)  Насоки (ЕС) 2016/65 на Европейската централна банка от 18 ноември 2015 г. относно дисконтиранията при оценяването при прилагането на рамката на паричната политика на Евросистемата (ЕЦБ/2015/35) (ОВ L 14, 21.1.2016 г., стр. 30).


title: Решение (ЕС) 2016/298 на Съвета от 29 февруари 2016 година относно позицията, която трябва да бъде заета от Европейския съюз в Комитета на посланиците АКТБ—ЕС във връзка с одобряването на дерогации от Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП)

text:
               3.3.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 57/4

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/298 НА СЪВЕТА
   от 29 февруари 2016 година
   относно позицията, която трябва да бъде заета от Европейския съюз в Комитета на посланиците АКТБ—ЕС във връзка с одобряването на дерогации от Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
   като взе предвид приложение III към Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (1), и по-специално член 2, параграф 6 от него,
   като взе предвид Решение № 5/2004 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 17 декември 2004 г. относно Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (2),
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               На своята 39-а сесия, проведена на 19 и 20 юни 2014 г. в Найроби, Кения, Съветът на министрите АКТБ—ЕС постигна съгласие, изразено в съвместна декларация, да се пристъпи към закриване по установения ред на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП) и към изменение на приложение III към Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (наричано по-долу „Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС“) и за тази цел да делегира на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС правомощия да работи по този въпрос с оглед на приемането на необходимите решения.

               (2)

               В Решение № 4/2014 (3) Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС напомня, че закриването на ЦРП трябва да бъде извършено при зачитане на компетентността на надзорните органи на ЦРП, установени в приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС, и на подробните условия, определени в съвместната декларация на Съвета на министрите АКТБ—ЕС.

               (3)

               В приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС се изисква Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС да наблюдава цялостната стратегия на ЦРП и да осъществява надзор върху работата на Изпълнителния съвет.

               (4)

               В приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС се изисква Изпълнителният съвет на ЦРП да „установява финансовия правилник, правилника за персонала и процедурния правилник“.

               (5)

               Искането, отправено от Изпълнителния съвет на ЦРП към Комитета на посланиците АКТБ—ЕС чрез писмо от 19 октомври 2015 г., в което се обяснява, че в контекста на закриването на ЦРП Изпълнителният съвет на ЦРП желае дерогация от член 27, параграфи 1 и 5 от Решение № 5/2004 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 17 декември 2004 г. относно Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (наричано по-долу „Финансовият правилник на ЦРП“) и за тази цел иска предварително одобрение от надзорните органи.

               (6)

               Необходима е гъвкава процедура за изменението на Финансовия правилник на ЦРП и на Правилника за персонала на ЦРП (4) или за дерогация от тях в зависимост от потребностите, които биха могли да възникнат във връзка със закриването на ЦРП по установения ред.

               (7)

               Изискването за назначаване на одиторско дружество за тригодишен срок, предвидено в член 27, параграф 1 от Финансовия правилник на ЦРП, и изискването това дружество да изготвя всяка година задължителен одиторски доклад в съответствие с член 27, параграф 5 от посочения правилник трябва да бъдат адаптирани, за да се осигури по-ефикасна процедура в контекста на закриване на организацията,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   1.   Позицията, която Съюзът трябва да заеме в Комитета на посланиците АКТБ—ЕС във връзка с одобряването на дерогациите от Финансовия правилник на ЦРП, се основава на проекта на решение на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС, приложен към настоящото решение.
   2.   Незначителни промени в проекта на решението могат да бъдат одобрени от представителите на Съюза в Комитета на посланиците АКТБ—ЕС, без да е необходимо допълнително решение на Съвета.
   Член 2
   След приемането му решението на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 29 февруари 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         H.G.J. KAMP

      (1)  Споразумение, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3), изменено със споразумението, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. (ОВ L 209, 11.8.2005 г., стр. 27), и със споразумението, подписано в Уагадугу на 22 юни 2010 г. (ОВ L 287, 4.11.2010 г., стр. 3).

      (2)  ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 52.

      (3)  Решение № 4/2014 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС от 23 октомври 2014 г. по отношение на мандата, който да бъде предоставен на Изпълнителния съвет на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП) (ОВ L 330, 15.11.2014 г., стр. 61).

      (4)  Решение № 9/2005 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 27 юли 2005 г. относно Правилника за персонала на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП) (ОВ L 348, 30.12.2005 г., стр. 54).

      ПРОЕКТ НА
      РЕШЕНИЕ НА КОМИТЕТА НА ПОСЛАНИЦИТЕ АКТБ—ЕС
      от
      относно одобряването на дерогации от Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП)
      КОМИТЕТЪТ НА ПОСЛАНИЦИТЕ АКТБ—ЕС,
      като взе предвид приложение III към Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (1), и по-специално член 2, параграф 6 от него,
      като взе предвид Решение № 5/2004 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 17 декември 2004 г. относно Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията (2),
      като има предвид, че:

                  (1)

                  В приложение III към Споразумението за партньорство между членовете на Групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна (наричано по-долу „Споразумението за партньорство АКТБ-ЕС“), се изисква Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС да наблюдава цялостната стратегия на ЦРП и да осъществява надзор върху работата на Изпълнителния съвет.

                  (2)

                  В приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС се изисква Изпълнителният съвет на ЦРП да „установява финансовия правилник, правилника за персонала и процедурния правилник“.

                  (3)

                  Уставът и Процедурният правилник на Центъра за развитие на предприятията, приети с Решение № 8/2005 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС (3) (наричани по-долу „Уставът на ЦРП“), и Решение № 5/2004 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО (4) (наричано по-долу „Финансовият правилник на ЦРП“) предвиждат гаранции във връзка с информирането на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС и осъществявания от него надзор.

                  (4)

                  На своята 39-а сесия, проведена на 19 и 20 юни в Найроби, Съветът на министрите АКТБ—ЕС постигна съгласие, изразено в съвместна декларация, да се пристъпи към закриване по установения ред на ЦРП и към изменение на приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС, като за тази цел да делегира на Комитета на посланиците АКТБ—ЕС правомощия да работи по този въпрос с оглед на приемането на необходимите решения.

                  (5)

                  В Решение № 4/2014 (5) Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС напомня, че закриването на ЦРП трябва да бъде извършено при зачитане на компетентността на надзорните органи на ЦРП, установени в приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС, и на подробните условия, определени в съвместната декларация на Съвета на министрите АКТБ—ЕС.

                  (6)

                  Искането, отправено от Изпълнителния съвет на ЦРП към Комитета на посланиците АКТБ—ЕС чрез писмо от 19 октомври 2015 г., в което се обяснява, че в контекста на закриването на ЦРП Изпълнителният съвет на ЦРП желае дерогация от член 27, параграфи 1 и 5 от Финансовия правилник на ЦРП и за тази цел иска предварителното одобрение на надзорните органи.

                  (7)

                  Необходима е гъвкава процедура за изменението на Финансовия правилник на ЦРП и на Правилника за персонала на ЦРП (6) или за дерогация от тях в зависимост от потребностите, които биха могли да възникнат във връзка със закриването на ЦРП по установения ред.

                  (8)

                  Изискването за назначаване на одиторско дружество за тригодишен срок, предвидено в член 27, параграф 1 от Финансовия правилник на ЦРП, и изискването това дружество да изготвя всяка година задължителен одиторски доклад в съответствие с член 27, параграф 5 от посочения правилник трябва да бъдат адаптирани, за да се осигури по-ефикасна процедура в контекста на закриване на организацията,

            ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
      Член 1
      1.   Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС дава положително становище относно дерогацията от член 27, параграфи 1 и 5 от Финансовия правилник на ЦРП с незабавно действие.
      2.   Чрез дерогация от член 27, параграф 1 от Финансовия правилник на ЦРП, ЦРП може да назначи одиторско дружество за четиригодишен срок, обхващащ финансовите години от 2013 г. до 2016 г. Това дружество ще бъде избрано в съответствие с процедурите за обществени поръчки, предвидени във Финансовия правилник на ЦРП.
      Чрез дерогация от член 27, параграф 5 от Финансовия правилник, ще бъде извършен многогодишен одит за годините, за които все още не е извършен одит, и Изпълнителният съвет на ЦРП ще получи само един окончателен доклад.
      Член 2
      Комитетът на посланиците АКТБ—ЕС дава разрешение на Изпълнителния съвет на ЦРП за дерогация от Финансовия правилник на ЦРП и Правилника за персонала на ЦРП и/или за тяхното изменение в зависимост от потребностите, които могат да възникнат във връзка със закриването на ЦРП по установения ред. Изпълнителният съвет на ЦРП незабавно информира Комитета на посланиците АКТБ—ЕС за всяко решение за дерогация и/или изменение на правилниците на ЦРП.
      Член 3
      Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

         Съставено в … на

               За Комитета на посланиците АКТБ—ЕС

               Председател

         (1)  Споразумение, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3), изменено със споразумението, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. ( ОВ L 209, 11.8.2005 г., стр. 27) и със споразумението, подписано в Уагадугу на 22 юни 2010 г. (ОВ L 287, 4.11.2010 г., стр. 3).

         (2)  ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 52.

         (3)  ОВ L 66, 8.3.2006 г., стр. 16.

         (4)  Решение № 5/2004 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 17 декември 2004 г. относно Финансовия правилник на Центъра за развитие на предприятията ( ОВ L 70, 9.3.2006 г., стр. 52).

         (5)  ОВ L 330, 15.11.2014 г., стр. 61.

         (6)  Решение № 9/2005 на Комитета на посланиците АКТБ—ЕО от 27 юли 2005 г. относно Правилника за персонала на Центъра за развитие на предприятията (ЦРП) (ОВ L 348, 30.12.2005 г., стр. 54).


title: Решение на Съвета от 12 юли 2005 година за изменение на Решение 1999/70/EО относно външните одитори на националните централни банки, по отношение на външния одитор на De Nederlandsche Bank

text:
Важна правна забележка

|

32005D0512

Официален вестник n° L 187 , 19/07/2005 стр. 0020 - 0021 Официален вестник n° L 164 , 16/06/2006 стр. 0243 - 0244

		20050712Решение на Съветаот 12 юли 2005 годиназа изменение на Решение 1999/70/EО относно външните одитори на националните централни банки, по отношение на външния одитор на De Nederlandsche Bank(2005/512/EО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Протокола за Устава на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 27, параграф 1 от него,като взе предвид Препоръка ЕЦБ/2005/9/ на Европейската централна банка от 20 май 2005 г. към Съвета на Европейския съюз за външния одитор на De Nederlandsche Bank [1],като има предвид, че:(1) Годишните отчети на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки от Европейската система на централните банки трябва да бъдат одитирани от независими външни одитори, които са препоръчани от Управителния съвета на ЕЦБ и одобрени от Съвета на Европейския съюз.(2) Мандатът на настоящите външни одитори на De Nederlandsche Bank (наричана по-долу "DNB") изтече и няма да бъде подновен. Следователно, е необходимо да бъде назначен външен одитор от финансовата 2005 година.(3) DNB е избрала Josephus Andreas Nijhuis, регистриран счетоводител и председател на борда на PricewaterhouseCoopers BV, който действа в личното си качество, за нов външен одитор, както и ЕЦБ счита, че избраният одитор отговаря на необходимите изисквания за назначаване.(4) Управителният съвета на ЕЦБ препоръча мандатът на външния одитор да бъде за неопределен период при условие на потвърждаване всяка година.(5) Уместно е съобразяването с препоръката на Управителния съвет на ЕЦБ, както и съответно да бъде изменено Решение 1999/70/EО [2],РЕШИ:Член 1Член 1, параграф 8 от Решение 1999/70/EО се заменя със следния текст:"8. С настоящото се одобрява Josephus Andreas Nijhuis, регистриран счетоводител и председател на борда на PricewaterhouseCoopers BV, който действа в личното си качество, за външен одитор на De Nederlandsche Bank от финансовата 2005 година за неопределен период, като този период е предмет на потвърждаване всяка година."Член 2Настоящото решение се нотифицира на Европейската централна банка.Член 3Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 12 юли 2005 година.За СъветаПредседателG. Brown[1] ОВ C 151, 22.6.2005 г., стр. 29.[2] ОВ L 22, 29.1.1999 г., стр. 69. Решение, последно изменено с Решение 2005/377/EО (ОВ L 125, 18.5.2005 г., стр. 8).--------------------------------------------------


title: 2010/131/ЕС: Решение на Съвета от 25 февруари 2010 година за създаване на постоянен комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност

text:
               3.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 52/50

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 25 февруари 2010 година
   за създаване на постоянен комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност
   (2010/131/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 3 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Член 71 от Договора за функционирането на Европейския съюз предвижда създаването на постоянен комитет в рамките на Съвета, за да се осигури, че оперативното сътрудничество в областта на вътрешната сигурност се насърчава и засилва в границите на Съюза.

               (2)

               Във връзка с това е подходящо да се приеме решение за създаване на такъв комитет и да се определят задачите му,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на Съвета се създава постоянният комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност (наричан по-нататък „постоянният комитет“), предвиден в член 71 от Договора.
   Член 2
   Постоянният комитет улеснява, насърчава и засилва координацията на оперативните действия на органите на държавите-членки, компетентни в областта на вътрешната сигурност.
   Член 3
   1.   Без да се засягат мандатите на органите, посочени в член 5, постоянният комитет улеснява и осигурява ефективно оперативно сътрудничество и координация съгласно част трета, дял V от Договора, включително в области, обхванати от полицейското и митническото сътрудничество, и между органи, отговорящи за контрола и защитата на външните граници. Работата на комитета също обхваща, когато е уместно, онези аспекти на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, които са свързани с оперативното сътрудничество в областта на вътрешната сигурност.
   2.   Постоянният комитет освен това оценява общата насока и ефикасност на оперативното сътрудничество; той идентифицира възможни пропуски или недостатъци и приема подходящи конкретни препоръки за тяхното преодоляване.
   3.   Постоянният комитет подпомага Съвета в съответствие с разпоредбите на член 222 от Договора.
   Член 4
   1.   Постоянният комитет не участва в провеждането на операции, което остава задача на държавите-членки.
   2.   Постоянният комитет не участва в изготвянето на законодателни актове.
   Член 5
   1.   Когато е уместно, представители на Евроюст, Европол, Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на ЕС (Frontex) и други релевантни органи се канят да присъстват в качеството на наблюдатели на заседанията на постоянния комитет.
   2.   Постоянният комитет ще спомага за осигуряване на съгласуваност на действията на тези органи.
   Член 6
   1.   Постоянният комитет докладва редовно на Съвета за своята дейност.
   2.   Съветът информира Европейския парламент и националните парламенти относно работата на постоянния комитет.
   Член 7
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
   Публикува се в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 25 февруари 2010 година.

            За Съвета

            Председател

         A. PÉREZ RUBALCABA


title: 2010/496/ЕС, Евратом: Решение на Европейския парламент от 5 май 2010 година относно освобождаването от отговорност зa изпълнението на бюджета на Изпълнителната агенция зa конкурентоспособност и иновации зa финансовата 2008 година

text:
               25.9.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 252/33

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 5 май 2010 година
   относно освобождаването от отговорност зa изпълнението на бюджета на Изпълнителната агенция зa конкурентоспособност и иновации зa финансовата 2008 година
   (2010/496/ЕС, Евратом)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,
   като взе предвид общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2008 година (1),
   като взе предвид годишните отчети на Европейските общности за финансовата 2008 година — том I (SEC(2009) 1089 — C7-0172/2009) (2),
   като взе предвид окончателните годишни отчети на Изпълнителната агенция за конкурентоспособност и иновации за финансовата 2008 година,
   като взе предвид годишния доклад на Комисията пред Европейския парламент относно проследяването на решенията за освобождаване от отговорност за 2007 г.(COM(2009) 0526) и работния документ на службите на Комисията, придружаващ този доклад (SEC(2009) 1427),
   като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Обобщение на резултатите от управлението на Комисията през 2008 г.“ (COM(2009) 0256),
   като взе предвид годишния доклад на Комисията до органа по освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, относно вътрешните одити, проведени през 2008 година (COM(2009) 0419) и работния документ на службите на Комисията, придружаващ този доклад (SEC(2009) 1102),
   като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Изпълнителната агенция за конкурентоспособност и иновации за финансовата 2008 година, придружен от отговорите на Агенцията (3),
   като взе предвид декларацията за достоверност относно надеждността и точността на отчетите, както и законосъобразността и редовността на свързаните с тях операции, предоставена от Сметната палата съгласно член 248 от Договора за ЕО (4),
   като взе предвид съобщението на Комисията от 16 декември 2008 г. относно общо разбиране на концепцията за допустим риск от грешки (COM(2008) 0866) и работния документ на службите на Комисията, придружаващ това съобщение (SEC(2008) 3054),
   като взе предвид препоръката на Съвета от 16 февруари 2010 г. относно освобождаването от отговорност на изпълнителните агенции за изпълнението на бюджета за финансовата 2008 година (5828/2010 – C7-0055/2010),
   като взе предвид членове 274, 275 и 276 от Договора за ЕО, членове 317, 318 и 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и членове 179а и 180б от Договора за Евратом,
   като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5), и по-специално членове 55, 145, 146 и 147 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 г. относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (6), и по-специално член 14, параграф 3 от него,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1653/2004 на Комисията от 21 септември 2004 г. относно стандартен Финансов регламент за изпълнителните агенции съгласно Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (7), и по-специално член 66, алинеи първа и втора от него,
   като взе предвид Решение 2004/20/ЕО на Комисията от 23 декември 2003 г. за създаване на Изпълнителна агенция „Интелигентна енергия“ за управление на действията на Общността в областта на енергетиката, в приложение на Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета (8),
   като взе предвид Решение 2007/372/ЕО на Комисията от 31 май 2007 г. за изменение на Решение 2004/20/ЕО с цел преобразуване на Изпълнителната агенция „Интелигентна енергия“ в Изпълнителна агенция за конкурентоспособност и иновации (9),
   като взе предвид член 76 и приложение VI към своя правилник,
   като взе предвид доклада на Комисията по бюджетен контрол и становищата на другите заинтересовани комисии (A7-0099/2010),

               А.

               като има предвид, че съгласно член 317 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията изпълнява бюджета в сътрудничество с държавите-членки на своя отговорност съгласно принципа на добро финансово управление,

               1.

               Освобождава от отговорност директора на Изпълнителната агенция за конкурентоспособност и иновации във връзка с изпълнението на бюджета на Агенцията за финансовата 2008 година.

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията, която е неразделна част от решенията относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2008 година, раздел III — Комисия и изпълнителни агенции.

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, заедно с решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския съюз за финансовата 2008 година, раздел III - Комисия, както и резолюцията, която е неразделна част от тези решения, на директора на Изпълнителната агенция за конкурентоспособност и иновации, на Съвета, на Комисията, на Съда на Европейския съюз и на Сметната палата, както и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Jerzy BUZEK

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ L 71, 14.3.2008 г.

      (2)  ОВ C 273, 13.11.2009 г., стр. 1.

      (3)  ОВ C 304, 15.12.2009 г., стр. 77.

      (4)  ОВ C 273, 13.11.2009 г., стр. 122.

      (5)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 11, 16.1.2003 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 297, 22.9.2004 г., стр. 6.

      (8)  ОВ L 5, 9.1.2004 г., стр. 85.

      (9)  ОВ L 140, 1.6.2007 г., стр. 52.