title: Решение на Съвета от 14 ноември 2016 година за назначаване на членове и заместник-членове от Гърция в Консултативния комитет за свободното движение на работници

text:
               16.11.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 421/4

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 14 ноември 2016 година
   за назначаване на членове и заместник-членове от Гърция в Консултативния комитет за свободното движение на работници
   (2016/C 421/04)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 г. относно свободното движение на работници в Съюза (1), и по-специално членове 23 и 24 от него,
   като взе предвид списъците с кандидатури, представени на Съвета от правителствата на държавите членки,
   като има предвид, че:

               (1)

               С решение от 20 септември 2016 г. (2) Съветът назначи членовете и заместник-членовете на Консултативния комитет за свободното движение на работници за периода от 25 септември 2016 г. до 24 септември 2018 г.

               (2)

               Правителството на Гърция предложи допълнителни кандидатури за няколко свободни поста,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В Консултативния комитет за свободното движение на работници се назначават следните членове и заместник-членове за периода от 25 септември 2016 г. до 24 септември 2018 г.:
   I.   ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ПРАВИТЕЛСТВАТА

               Държава

               Членове

               Заместник-членове

               Гърция

               г-н Georgios NERANTZIS
               г-жа Panagiota STAMATIOU

               г-жа Christina LEVENTAKOU

   II.   ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ОРГАНИЗАЦИИТЕ НА РАБОТНИЦИТЕ

               Държава

               Членове

               Заместник-членове

               Гърция

               г-н Efthymios KATSIKAS
               г-н Athanasios VASILOPOULOS

               г-н Themistoklis GRIGORIADIS

   III.   ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ОРГАНИЗАЦИИТЕ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ

               Държава

               Членове

               Заместник-членове

               Гърция

               г-жа Rena BARDANI
               г-жа Evangelia ARANITOU

               г-н Nikolaos ZOITOS

         Член 2
   Съветът назначава на по-късна дата членовете и заместник-членовете, които още не са определени.
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 14 ноември 2016 година.

            За Съвета

            Председател

         G. MATEČNÁ

      (1)  ОВ L 141, 27.5.2011 г., стр. 1.

      (2)  Решение на Съвета от 20 септември 2016 г. за назначаване на членовете и заместник-членовете на Консултативния комитет за свободното движение на работници (ОВ C 348, 23.9.2016 г., стр. 3).


title: Решение (ЕС) 2016/1162 на Европейската централна банка от 30 юни 2016 година относно разкриването на поверителна информация в контекста на наказателни разследвания (ЕЦБ/2016/19)

text:
               16.7.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 192/73

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1162 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
   от 30 юни 2016 година
   относно разкриването на поверителна информация в контекста на наказателни разследвания (ЕЦБ/2016/19)
   УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
   като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 12.3 от него,
   като взе предвид Решение ЕЦБ/2004/2 от 19 февруари 2004 г. за приемане на Процедурния правилник на Европейската централна банка (1), и по-специално членове 23 и 23а от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Със създаването на единния надзорен механизъм (ЕНМ) както Европейската централна банка (ЕЦБ), така и националните компетентни органи (НКО) могат да получават искания от националните разследващи органи за разкриване на поверителна информация, създадена или получена в процеса на изпълнение на техните надзорни задачи и отговорности.

               (2)

               Съгласно член 136 от Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2), когато при изпълнение на задачите си съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3) ЕЦБ има основание да подозира, че е извършено престъпление, тя отправя искане до съответния НКО да отнесе случая до подходящите органи за разследване и възможно наказателно преследване в съответствие с националното право.

               (3)

               Съществува дългогодишно сътрудничество между НКО и националните разследващи органи във връзка с достъпа до поверителна информация относно поднадзорни лица или поднадзорни групи по смисъла съответно на член 2, точка 20 и член 2, точка 21 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17) в съответствие с националното право. Условията за това сътрудничество и за разкриването на поверителна информация до националните разследващи органи са в голяма степен определени от националното право. Правото на Съюза обаче оказва влияние върху условията, при които поверителна информация, държана от компетентните органи, включително ЕЦБ, в рамките на ЕНМ може да бъде разкрита на националните разследващи органи при тяхно искане. Такива разпоредби на правото на Съюза установяват например принципа на лоялното сътрудничество, принципите на добросъвестното сътрудничество и задължението за обмен на информация в рамките на ЕНМ, задължението за защита на личните данни и задължението за професионална тайна.

               (4)

               В допълнение към прилагането им спрямо разкриването на поверителна информация, свързана със задачите, възложени на ЕЦБ по силата на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително такава информация, държана от НКО при подпомагането на ЕЦБ в упражняването на задачите ѝ по същия регламент, такива условия могат по принцип да се прилагат и спрямо разкриването на поверителна информация, свързана с паричната политика и други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата.

               (5)

               ЕЦБ следва да изпълнява задължението си за опазване на професионалната тайна и задължението си да гарантира функционирането и независимостта си. В допълнение ЕЦБ следва да продължи да зачита обществения интерес и определени частни интереси, което включва въздържане от разкриване на определени документи или информация, когато това разкриване би увредило тези интереси. Тези задължения обаче не следва да водят до абсолютна забрана за разкриването от ЕЦБ на националните разследващи органи на поверителна информация, попадаща в обхвата на задължението за опазване на професионалната тайна.

               (6)

               Правото на Съюза предвижда, че поверителността на определена информация или документи, включително лични данни, трябва да бъде защитена и при условията на определени изключения забранява разкриването на поверителна информация или документи на трети лица. По-конкретно съгласно правилата за опазване на професионалната тайна, съдържащи се в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), поверителната информация, получена при изпълнение на служебните им задължения от „лица, които работят или са работили за компетентните органи, както и одиторите или експертите, действащи от името на компетентните органи“, може да бъде разкрита само в съкратена или обобщена форма, така че да не могат да бъдат идентифицирани отделните кредитни институции, като това не касае случаите, попадащи в приложното поле на наказателното право.

               (7)

               Съгласно член 37.2 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка спрямо лицата, получили достъп до данни, за които въз основа на законодателството на Съюза съществува задължение за пазене на тайна, се прилагат разпоредбите на това законодателство.

               (8)

               В правото на Съюза все още не е установена процесуална рамка за третирането на искания от националните разследващи органи, получени от ЕЦБ, НКО или националните централни банки (НЦБ), за поверителна информация, свързана със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително информация, държана от НКО или НЦБ при подпомагането на ЕЦБ в упражняването на задачите ѝ съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, или свързана с паричната политика и други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата. Прилагането на националните процесуални правила, относими към такива искания, обаче следва да бъде съгласувано с общите принципи на правото на Съюза, по-конкретно с принципа на лоялното сътрудничество, и с принципа на добросъвестното сътрудничество и задължението за обмен на информация, посочени в член 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. В това отношение в съответствие с правото на Съюза ЕЦБ би приветствала с нея да бъде проведена консултация или да бъде информирана, според случая, за получени от НКО или НЦБ искания от национални разследващи органи за поверителна информация, свързана със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително информация, държана от НКО или НЦБ при подпомагането на ЕЦБ в упражняването на задачите ѝ съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, или свързана с паричната политика и други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата.

               (9)

               Настоящото решение не следва да се прилага спрямо искания за достъп до информация, отнасяща се до лица, които са в трудово правоотношение с ЕЦБ или в пряко или непряко договорно правоотношение с ЕЦБ за изпълнението на строителство, доставянето на стоки или предоставянето на услуги.

               (10)

               С оглед на това настоящото решение следва да установи условията, прилагани от ЕЦБ във връзка с разкриването от НКО и НЦБ на националните разследващи органи на поверителна информация, свързана със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, или с паричната политика и други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата, както и съответната процесуална рамка.

               (11)

               Службата за управление и спазване на етичната рамка на ЕЦБ действа като координатор в рамките на ЕЦБ за исканията за достъп до документи, попадащи в приложното поле на настоящото решение,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               а)

               „поверителна информация“ означава всяка поверителна информация, включително информацията, обхваната от правилата за защита на данните, от задължението за опазване на професионалната тайна, от правилата за професионална тайна, съдържащи се в Директива 2013/36/ЕС или документи, класифицирани като „ECB-CONFIDENTIAL“ или „ECB-SECRET“ съгласно режима на поверителност на ЕЦБ, с изключение на всяка информация, отнасяща се до лица, които са в трудово правоотношение с ЕЦБ или в пряко или непряко договорно правоотношение с ЕЦБ за изпълнението на строителство, доставянето на стоки или предоставянето на услуги;

               б)

               „национален разследващ орган“ означава национален орган с компетентност в областта на наказателното право;

               в)

               „национален компетентен орган“ (НКО) има същия смисъл, както е определено в член 2, точка 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Това значение не засяга националната правна уредба, по силата на която се възлагат конкретни надзорни задачи на НЦБ, която не е определена като НКО. Във връзка с тази уредба позоваванията на НКО в настоящото решение се считат и за позовавания на НЦБ по отношение на възложените ѝ съгласно националното законодателство надзорни задачи.

         Член 2
   Искания от национални разследващи органи, получени от ЕЦБ
   1.   По искане от национален разследващ орган ЕЦБ може да предостави поверителна информация, която тя държи и която е свързана със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, или с паричната политика или други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата, на НКО или НЦБ за разкриване на въпросния национален разследващ орган при следните условия:

               а)

               въпросният НКО или НЦБ се задължава да действа от името на ЕЦБ при отговарянето на такова искане;

               б)

               i) съществува изрично задължение за разкриване на такава информация до национален разследващ орган съгласно правото на Съюза или националното право; или ii) съответната правна рамка позволява разкриването на такава поверителна информация и не са налице първостепенни съображения за отказ за разкриване на такава информация, свързани с необходимостта да се гарантират интересите на Съюза или да се предотврати всякаква намеса във функционирането и независимостта на ЕЦБ, по-конкретно като се излага на риск изпълнението на нейните задачи;

               в)

               въпросният НКО или НЦБ се задължава да изисква от изпратилия искането национален разследващ орган да гарантира защитата на предоставената поверителна информация от публично оповестяване.

         2.   Параграф 1 не засяга особените разпоредби на правото на Съюза или на националното право, свързани с разкриването на такава поверителна информация.
   Член 3
   Искания от национални разследващи органи, получени от НКО или НЦБ
   1.   ЕЦБ изисква от НКО и НЦБ да се съгласят, че при получаване на искане от национален разследващ орган за разкриване на поверителна информация, свързана със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, или с паричната политика или други задачи, свързани с ЕСЦБ/Евросистемата, те се консултират с ЕЦБ, когато е възможно, как да отговорят на искането, независимо дали ЕЦБ или съответният НКО или НЦБ държат въпросната информация. ЕЦБ предоставя съвет дали въпросната информация може да бъде разкрита и където е приложимо — дали са налице първостепенни съображения, свързани с необходимостта да се гарантират интересите на Съюза или да бъде предотвратена всякаква намеса във функционирането и независимостта на ЕЦБ, да бъде отказано разкриването на въпросната поверителна информация. ЕЦБ предоставя съвет на НКО или НЦБ, при условие че ѝ е била поискана консултация своевременно, преди НКО или НЦБ да са взели окончателно решение и да са предоставили окончателен отговор на искането.
   2.   ЕЦБ изисква от НКО да се съгласят да информират ЕЦБ своевременно и при всички случаи преди да предоставят окончателен отговор за получените искания от националните разследващи органи за поверителна информация, засягащи по-малко значителни кредитни институции, които се намират под прекия надзор на въпросния НКО при упражняването на неговите надзорни отговорности съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, когато същият НКО смята, че поисканата информация е съществена или че оповестяването ѝ има потенциала да засегне неблагоприятно репутацията на ЕНМ. ЕЦБ полага максимални усилия да предостави своя отговор в срока, посочен от въпросния НКО, стига този срок да е разумен, обективно обоснован и да изтича, преди НКО да вземе окончателно решение и да предостави окончателен отговор на националния разследващ орган.
   3.   ЕЦБ изисква от НКО и НЦБ да се съгласят да информират редовно ЕЦБ за всички искания от национални разследващи органи, за които не са се консултирали с ЕЦБ в съответствие с параграф 1 или за които не са информирали ЕЦБ в съответствие с параграф 2 поради причини извън техния контрол, и ако е възможно — за информацията, разкрита по такива искания.
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено във Франкфурт на Майн на 30 юни 2016 година.

            Председател на ЕЦБ

         Mario DRAGHI

      (1)  ОВ L 80, 18.3.2004 г., стр. 33.

      (2)  Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 г. за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ЕЦБ/2014/17) (ОВ L 141, 14.5.2014 г., стр. 1).

      (3)  Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63).

      (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).


title: Решение на Съвета за приемане на позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 5 на Европейския съюз за финансовата 2015 година

text:
               24.6.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 207/6

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   за приемане на позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 5 на Европейския съюз за финансовата 2015 година
   (2015/C 207/06)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 314 от него, във връзка с Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106а от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (1), и по-специално член 41 от него,
   като има предвид, че:

         РЕШИ:
   Член единствен
   Позицията на Съвета по проекта за коригиращ бюджет № 5 на Европейския съюз за финансовата 2015 година беше приета на 19 юни 2015 г.
   Пълният текст е публикуван за справки или изтегляне в електронен формат на уебсайта на Съвета: http://www.consilium.europa.eu/

      Съставено в Люксембург на 19 юни 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         J. REIRS

      (1)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 69, 13.3.2015 г., стр. 1.


title: Решение (ЕС) 2017/715 на Съвета от 27 март 2017 година относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП (Регламент относно лекарствените продукти за педиатрична употреба)

text:
                  21.4.2017

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 105/15

            РЕШЕНИЕ (ЕС) 2017/715 НА СЪВЕТА
      от 27 март 2017 година
      относно позицията, която трябва да се заеме от името на Европейския съюз в рамките на Съвместния комитет на ЕИП във връзка с изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП (Регламент относно лекарствените продукти за педиатрична употреба)
      СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
      като взе предвид Регламент (ЕО) № 2894/94 на Съвета от 28 ноември 1994 г. относно условията за прилагане на Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
      като взе предвид предложението на Европейската комисия,
      като има предвид, че:

                  (1)

                  Споразумението за Европейското икономическо пространство (2) (Споразумението за ЕИП) влезе в сила на 1 януари 1994 г.

                  (2)

                  Съгласно член 98 от Споразумението за ЕИП Съвместният комитет на ЕИП може да реши да измени, inter alia, приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП.

                  (3)

                  Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (4)

                  Регламент (ЕО) № 1902/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (5)

                  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (6)

                  Регламент (ЕС) № 488/2012 на Комисията (6) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                  (7)

                  С Регламент (ЕО) № 469/2009 се отменя Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета (7), който е включен в Споразумението за ЕИП и който следва съответно да бъде заличен от него.

                  (8)

                  С Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията (8) се установяват правила за налагане на финансови санкции на титуляри на разрешения за пускане на пазара, издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 726/2004. След като Комисията издаде разрешение за пускане на пазара, държавите от ЕАСТ следва едновременно и в рамките на 30 дни да вземат съответни решения. Поради особените обстоятелства, а именно че Комисията издава разрешенията за пускане на пазара, че нарушенията засягат Съюза и неговите интереси и сложното и техническо естество на процедурите за нарушения, Надзорният орган на ЕАСТ следва да си сътрудничи тясно с Комисията и изчаква оценката и предложението за действие на Комисията, преди да вземе решение за налагане на финансови санкции по отношение на титулярите на разрешения за пускане на пазара, които са установени в държава от ЕАСТ.

                  (9)

                  Поради това приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП следа да бъдат съответно изменени.

                  (10)

                  Поради това позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП следва да се основава на приложения проект на решение,

            ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
      Член 1
      Позицията, която трябва да се заеме от името на Съюза в рамките на Съвместния комитет на ЕИП относно предложеното изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и на приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП, се основава на проекта на решение на Съвместния комитет на ЕИП, приложен към настоящото решение.
      Член 2
      Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

         Съставено в Брюксел на 27 март 2017 година.

               За Съвета

               Председател

            C. ABELA

         (1)  ОВ L 305, 30.11.1994 г., стр. 6.

         (2)  ОВ L 1, 3.1.1994 г., стр. 3.

         (3)  Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно лекарствените продукти за педиатрична употреба и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1768/92, Директива 2001/20/ЕО, Директива 2001/83/ЕО и Регламент (ЕО) № 726/2004 (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 1).

         (4)  Регламент (ЕО) № 1902/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1901/2006 относно медицинските изделия за педиатрична употреба (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 20).

         (5)  Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 1).

         (6)  Регламент (ЕС) № 488/2012 на Комисията от 8 юни 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията относно размера на финансовите санкции при нарушения на някои задължения във връзка с разрешения за пускане на пазара, издадени съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 150, 9.6.2012 г., стр. 68).

         (7)  ОВ L 182, 2.7.1992 г., стр. 1.

         (8)  Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията от 14 юни 2007 г. относно размера на финансовите санкции при нарушения на някои задължения във връзка с разрешения за пускане на пазара, издадени съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 155, 15.6.2007 г., стр. 10).

         ПРОЕКТ НА
         РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП № …/2017
         от
         за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) и приложение XVII (Интелектуална собственост) към Споразумението за ЕИП
         СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
         като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (наричано по-долу „Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно лекарствените продукти за педиатрична употреба и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1768/92, Директива 2001/20/ЕО, Директива 2001/83/ЕО и Регламент (ЕО) № 726/2004 (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                     (2)

                     Регламент (ЕО) № 1902/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1901/2006 относно медицинските изделия за педиатрична употреба (2) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                     (3)

                     Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (3) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                     (4)

                     Регламент (ЕС) № 488/2012 на Комисията от 8 юни 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията относно размера на финансовите санкции при нарушения на някои задължения във връзка с разрешения за пускане на пазара, издадени съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), поправен с ОВ L 338, 12.12.2012 г., стр. 44, следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.

                     (5)

                     С Регламент (ЕС) № 469/2009 се отменя Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета (5), който е включен в Споразумението за ЕИП и който следва съответно да бъде заличен от него.

                     (6)

                     С Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията се установяват правила за налагане на финансови санкции на титуляри на разрешения за пускане на пазара, издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 726/2004. След като Комисията издаде разрешение за пускане на пазара, държавите от ЕАСТ следва едновременно и в рамките на 30 дни да вземат съответните решения. Поради особените обстоятелства, а именно че Комисията издава разрешенията за пускане на пазара, че нарушенията засягат Съюза и неговите интереси и сложното и техническото естество на процедурата за нарушения, Надзорният орган на ЕАСТ следва да си сътрудничи тясно с Комисията и изчаква оценката и предложението за действие на Комисията преди да вземе решение за финансови санкции по отношение на титулярите на разрешения за пускане на пазара, които са установени в държава от ЕАСТ.

                     (7)

                     Поради това приложения II и XVII към Споразумението за ЕИП следва да бъдат съответно изменени,

               ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
         Член 1
         Глава XIII от приложение II към Споразумението за ЕИП се изменя, както следва:

                     1.

                     Следният текст се вмъква след думите „Комитет за лекарствените продукти сираци (СОМР)“ в тринадесета алинея от уводната част:
                     „,Педиатричният комитет“

                     2.

                     В точка 15р (Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) и точка 15щб (Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета) се добавя следното тире:

                                 „—

                                    32006 R 1901: Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 1).“

                     3.

                     Текстът за адаптиране на точка 15щб (Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета) се заменя със следното:
                     „Правомощията, предоставени на Европейската комисия по отношение на процедурата за нарушения, предвидена в член 84, параграф 3, включително правомощието да налага финансови санкции на титулярите на разрешения за пускане на пазара, се упражняват от Надзорния орган на ЕАСТ в тясно сътрудничество с Комисията, когато титулярят на разрешение за пускане на пазара е установен в държава от ЕАСТ. Преди Надзорният орган на ЕАСТ да вземе решение във връзка с финансови санкции, Комисията му представя своя оценка и предложение за начина на действие.“

                     4.

                     Текстът на точка 15щй (Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията) се заменя със следното:
                     „32007 R 0658: Регламент (ЕО) № 658/2007 на Комисията от 14 юни 2007 г. относно размера на финансовите санкции при нарушения на някои задължения във връзка с разрешения за пускане на пазара, издадени съгласно Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 155, 15.6.2007 г., стр. 10), изменен със:

                                 —

                                    32012 R 0488: Регламент (ЕС) № 488/2012 на Комисията от 8 юни 2012 г. (ОВ L 150, 9.6.2012 г., стр. 68), поправен с ОВ L 338, 12.12.2012 г., стр. 44.

                           За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:
                     Правомощията, предоставени на Европейската комисия по отношение на процедурата за нарушения, включително правомощието да налага финансови санкции на титулярите на разрешения за пускане на пазара, се упражняват от Надзорния орган на ЕАСТ в тясно сътрудничество с Комисията, когато титулярят на разрешение за пускане на пазара е установен в държава от ЕАСТ. Преди Надзорният орган на ЕАСТ да вземе решение за финансови санкции, Комисията му представя своя оценка и предложение за начина на действие.“

                     5.

                     След точка 15що (Регламент за изпълнение (ЕС) № 198/2013 на Комисията) се вмъква следната точка:

                                 „15щп.

                                    32006 R 1901: Регламент (ЕО) № 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно лекарствените продукти за педиатрична употреба и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1768/92, Директива 2001/20/ЕО, Директива 2001/83/ЕО и Регламент (ЕО) № 726/2004 (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 1), изменен със:

                                             —

                                                32006 R 1902: Регламент (ЕО) № 1902/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 20).

                           За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:

                                 а)

                                 Прилагането на член 36, параграф 3 не зависи от наличието на разрешение за лекарствения продукт в Лихтенщайн.

                                 б)

                                 Правомощията, предоставени на Европейската комисия по отношение на процедурата за нарушения, предвидена в член 49, параграф 3, включително правомощието да налага финансови санкции на титулярите на разрешения за пускане на пазара, се упражняват от Надзорния орган на ЕАСТ в тясно сътрудничество с Комисията, когато титулярят на разрешение за пускане на пазара е установен в държава от ЕАСТ. Преди Надзорният орган на ЕАСТ да вземе решение за финансови санкции, Комисията му представя своя оценка и предложение за начина на действие.“

               Член 2
         Текстът на точка 6 (Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета) от приложение XVII към Споразумението за ЕИП се заменя със следното:
         „32009 R 0469: Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 1).
         За целите на настоящото споразумение разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:

                     а)

                     в член 7 се добавят следните параграфи:
                     „6.   Параграф 5 не се прилага по отношение на държавите от ЕАСТ.
                     7.   Независимо от параграф 4, за срок от пет години след влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1901/2006 в съответната държава от ЕАСТ заявката за удължаване на срока на действие на вече издаден сертификат се подава не по-късно от шест месеца преди изтичане на срока на действие на сертификата.“;

                     б)

                     в член 21 се добавят следните параграфи:
                     „3.   Заявка за удължаване на срока на действие на сертификат се уважава в държава от ЕАСТ само когато срокът на действие на сертификата изтича по-малко от шест месеца преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1901/2006 в съответната държава от ЕАСТ. Когато срокът на действие на сертификата изтича преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1901/2006 в съответната държава от ЕАСТ, удължаването се прилага само по отношение на периода след влизането в сила в съответната държава от ЕАСТ, както и след датата на публикуване на заявката за удължаване. За изчисляването на срока на удължаването обаче се прилага член 13, параграф 3.
                     4.   Независимо от член 7, параграф 7, когато срокът на действие на сертификат изтича по-рано от седем месеца след влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1901/2006 в съответната държава от ЕАСТ, заявката за удължаване на срока на действие на сертификата се подава не по-късно от един месец след влизането в сила в съответната държава от ЕАСТ. В тези случаи удължаването се прилага само по отношение на периода след датата на публикуване на заявката за удължаване. За изчисляването на срока на удължаването обаче се прилага член 13, параграф 3.
                     5.   Заявка за удължаване на срока на действие на сертификат, подадена съгласно параграфи 3 и 4, не възпрепятства което и да е трето лице, което в периода между изтичането на срока на действие на сертификата и публикуването на заявката за удължаване на срока на действие на сертификата добросъвестно е използвало изобретението с търговска цел или е извършило сериозна подготовка за такова използване, да продължи да го използва.“;

                     в)

                     предвид патентния съюз между Лихтенщайн и Швейцария Лихтенщайн не издава никакви сертификати за допълнителна закрила за лекарствени продукти, както се предвижда в настоящия регламент.“

               Член 3
         Текстовете на регламенти (ЕО) № 1901/2006, (ЕО) № 1902/2006, (ЕО) № 469/2009 и на Регламент (ЕО) № 488/2012 на Комисията, поправен с ОВ L 338, 12.12.2012 г., стр. 44, на исландски и норвежки езици, публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
         Член 4
         Настоящото решение влиза в сила на …, при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
         Член 5
         Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.

            Съставено в Брюксел на

                  За Съвместния комитет на ЕИП

                  Председател

                  Секретари на Съвместния комитет на ЕИП

            (1)  ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 20.

            (3)  ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 1.

            (4)  ОВ L 150, 9.6.2012 г., стр. 68.

            (5)  ОВ L 182, 2.7.1992 г., стр. 1.

            (*1)  [С отбелязани конституционни изисквания.]


title: Решение на Съвета от 6 февруари 2003 година за сключване на Споразумение за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Украйна

text:
Важна правна забележка

|

32003D0096

Официален вестник n° L 036 , 12/02/2003 стр. 0031 - 0031 специално чешко издание глава 11 том 46 стр. 42  - 42 специално испанско издание глава 11 том 46 стр. 42  - 42 специално унгарско издание глава 11 том 46 стр. 42  - 42 специално литвийско издание глава 11 том 46 стр. 42  - 42 LV.ES глава 11 том 46 стр. 42  - 42 MT.ES глава 11 том 46 стр. 42  - 42 PL.ES глава 11 том 46 стр. 42  - 42 SK.ES глава 11 том 46 стр. 42  - 42 специално словенско издание глава 11 том 46 стр. 42  - 42

		Решение на Съветаот 6 февруари 2003 годиназа сключване на Споразумение за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Украйна(2003/96/EО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 170, втора алинея, във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като има предвид, че:(1) На 16 юни 1994 г. бе подписано Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейската общност и държавите-членки, от една страна, и Украйна, от друга [3], което влезе в сила на 1 март 1998 г.(2) Общата стратегия на Европейския съвет (1999/877/ОВППС) за Украйна [4] бе приета на 11 декември 1999 г. на Европейския съвет в Хелзинки.(3) Европейската общност и Украйна изпълняват определени програми за научни изследвания и технологично развитие (НИТР) в области от взаимен интерес. Въз основа на минал опит двете страни изразяват желание да създадат по-дълбока и широка рамка на поведение за сътрудничество в областта на науката и технологиите. Настоящото споразумение за сътрудничество в областта на науката и технологиите съставлява част от глобалното сътрудничество между Европейската общност и Украйна.(4) Със свое Решение от 8 октомври 2001 г. Съветът упълномощава Комисията да преговаря от името на Европейската общност за Споразумение за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Украйна. Приложеното споразумение и двете приложения към него са в резултат от преговорите, проведени съгласно директивите за водене на преговори.(5) Споразумението е сключено на 4 юли 2002 г. в Копенхаген.(6) Споразумението следва да бъде одобрено,ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:Член 1Общността одобрява споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и Украйна.Текстът на споразумението и двете приложения към него са приложени към настоящото решение.Член 2Председателят на Съвета извършва нотифицирането от името на Общността, предвидено в член 12 от споразумението.Съставено в Брюксел на 6 февруари 2003 година.За СъветаПредседателP. Efthymiou[1] Предложение от 11.10.2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Становище от 17 декември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 49, 19.2.1998 г., стр. 3.[4] ОВ L 331, 23.12.1999 г., стр. 1.--------------------------------------------------


               27.9.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 353/168

         P8_TA(2015)0199
   Неповдигане на възражения срещу делегиран акт: подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони
   Решение на Европейския парламент да не се представят възражения срещу делегирания регламент на Комисията от 27 април 2015 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (C(2015)02802 — 2015/2673(DEA))
   (2016/C 353/23)

      Европейският парламент,

               —

               като взе предвид Делегиран регламент на Комисията (C(2015)02802),

               —

               като взе предвид писмото на Комисията от 3 февруари 2015 г., с което последната отправя искане към Европейския парламент да заяви, че няма да представя възражения срещу делегирания регламент,

               —

               като взе предвид писмото на комисията по земеделие и развитие на селските райони до председателя на Съвета на председателите на комисии от 6 май 2015 г.,

               —

               като взе предвид член 290 от Договора за функционирането на ЕС,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (1), и по-специално член 58, параграф 7 и член 83, параграф 5 от него,

               —

               като взе предвид препоръката за решение, внесена от комисията по земеделие и развитие на селските райони,

               —

               като взе предвид член 105, параграф 6 от своя правилник,

               —

               като взе предвид обстоятелството, че никакво възражение не е представено в срока, предвиден в член 105, параграф 6, трето и четвърто тире от своя правилник, който срок изтече на 19 май 2015 г.,

               A.

               като има предвид, че в член 19, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета се предвижда преразглеждане на многогодишната финансова рамка в случай на приемане след 1 януари 2014 г. на програмите със споделено управление, наред с другото, за Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, с цел да се прехвърлят към следващи години неусвоените през 2014 г. средства над съответните разходни тавани,

               Б.

               като има предвид, че програмите за развитие на селските райони на България, Чешката република, Ирландия, Гърция, Испания, Хърватия, Италия, Кипър, Люксембург, Унгария, Малта, Румъния и Швеция и някои регионални програми на Белгия, Германия, Франция и Обединеното кралство не бяха готови за приемане до края на 2014 г.;

               В.

               като има предвид, че Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 беше съответно преразгледан с Регламент (ЕС, Евратом) № 2015/623, в който съответните неусвоени средства по Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони за 2014 г. се прехвърлят за 2015 и 2016 г. над разходните тавани,

               Г.

               като има предвид, че Приложение I към Регламент (ЕС) № 1305/2013, в което се установяват разпоредбите за разбивка на помощта от Европейския съюз за развитие на селските райони за периода 2014—2020 г., следва да бъде съответно изменено,

               Д.

               като има предвид, че делегираният регламент е от съществено значение за безпроблемното и навременно приемане на програмите за развитие на селските райони, и като има предвид, че е уместно той да влезе в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,

               1.

               Заявява, че не представя възражения срещу делегирания регламент;

               2.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение на Съвета и на Комисията.

      (1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 487.


title: Решение 2012/515/ОВППС на Съвета от 24 септември 2012 година за изменение и удължаване на срока на действие на Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго)

text:
               25.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 257/18

         РЕШЕНИЕ 2012/515/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 24 септември 2012 година
   за изменение и удължаване на срока на действие на Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28, член 42, параграф 4 и член 43, параграф 2 от него,
   като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 21 септември 2010 г. Съветът прие Решение 2010/565/ОВППС относно мисията на Европейския съюз за предоставяне на консултации и подпомагане на реформата в сектора за сигурност в Демократична република Конго (EUSEC ДР Конго) (1), последно изменено с Решение 2011/538/ОВППС (2). Срокът на действие на EUSEC ДР Конго изтича на 30 септември 2012 г.

               (2)

               На 13 юли 2012 г. Комитетът по политика и сигурност одобри препоръка срокът на действие на EUSEC ДР Конго да бъде удължен с една година, последвана от окончателен преходен етап от дванадесет месеца за предаване на отговорността за изпълняваните от нея задачи.

               (3)

               Поради това срокът на действие на EUSEC ДР Конго следва да бъде удължен до 30 септември 2013 г.

               (4)

               Необходимо е да се определи референтната сума, предназначена за покриване на свързаните с EUSEC ДР Конго разходи за периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г.

               (5)

               Необходимо е също да се адаптират някои разпоредби относно класифицираната информация на ЕС.

               (6)

               EUSEC ДР Конго ще се провежда в обстановка, която може да се влоши и да възпрепятства постигането на целите на външната дейност на Съюза, установени в член 21 от Договора,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Решение 2010/565/ОВППС се изменя, както следва:

               (1)

               В член 9, параграф 1 се добавя следната алинея:
               „Референтната сума, предназначена за покриване на разходите, свързани с мисията за периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г., е в размер на 11 000 000 EUR.“;

               (2)

               Член 13 се заменя със следното:
               „Член 13
               Предоставяне на класифицирана информация
               1.   Когато е уместно и в съответствие с нуждите на мисията, ВП е упълномощен да предоставя на трети държави, асоциирани към настоящото решение, класифицирана информация и документи на ЕС, изготвени за целите на мисията, до ниво„CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL“, в съответствие с Решение 2011/292/ЕС на Съвета от 31 март 2011 г. относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (3).
               2.   ВП също така е упълномощен, в съответствие с оперативните нужди на мисията, да предоставя на ООН класифицирана информация и документи на ЕС, изготвени за целите на мисията, до ниво „RESTREINT UE / EU RESTRICTED“, в съответствие с Решение 2011/292/ЕС. За тази цел се постигат договорености между ВП и компетентните органи на ООН.
               3.   В случай на конкретна и неотложна оперативна нужда ВП е упълномощен да предоставя на приемащата държава класифицирана информация и документи на ЕС, изготвени за целите на мисията, до ниво „RESTREINT UE / EU RESTRICTED“, в съответствие с Решение 2011/292/EC. За тази цел се постигат договорености между върховния представител и компетентните органи на приемащата държава.
               4.   ВП е упълномощен да предоставя на трети държави, асоциирани към настоящото решение, некласифицирани документи на ЕС, свързани с обсъжданията в Съвета относно мисията, които представляват служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (4).
               5.   ВП може да делегира правомощията по параграфи 1—4, както и възможността за сключване на договореностите, посочени в параграфи 2 и 3, на лица, които са под негово ръководство, на командващия гражданските операции и/или на ръководителя на мисията.

               (3)

               В член 15, параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   Ръководителят на мисията се подпомага от служител по въпросите на сигурността на мисията, който докладва на ръководителя на мисията и поддържа тесни работни взаимоотношения с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД).“;

               (4)

               В член 17 втората алинея се заменя със следното:
               „Прилага се до 30 септември 2013 г.“.

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 24 септември 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  ОВ L 248, 22.9.2010 г., стр. 59.

      (2)  ОВ L 236, 13.9.2011 г., стр. 10.

      (3)  ОВ L 141, 27.5.2011 г., стр. 17.

      (4)  Решение 2009/937/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за приемане на Процедурен правилник на Съвета (ОВ L 325, 11.12.2009 г., стр. 35).“;


title: Решение за закриване на официалната процедура по разследване вследствие на оттегляне на уведомлението от страна на държавата от ЕАСТ — Договор за доставка на електроенергия и споразумение за пренос на електроенергия, сключени от PCC през 2014 г.

text:
               11.2.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 52/14

         Решение за закриване на официалната процедура по разследване вследствие на оттегляне на уведомлението от страна на държавата от ЕАСТ
   Договор за доставка на електроенергия и споразумение за пренос на електроенергия, сключени от PCC през 2014 г.
   (2016/C 52/09)
   С Решение 238/15/COL от 17 юни 2015 г. Надзорният орган на ЕАСТ реши да закрие официалната процедура по разследване съгласно член 4, параграф 4 от част II на Протокол 3 от Споразумението за надзор и съд, открита на 10 декември 2014 г. с Решение № 543/14/COL, по отношение на i) договора за доставка на електроенергия между предприятия Landsvirkjun hf. и PCC Bakki Silicon hf., подписан на 17 март 2014 г., и ii) споразумението за пренос на електроенергия, сключено между предприятия Landsnet hf. и PCC Bakki Silicon hf. на 7 февруари 2014 г.
   Делото стана безпредметно поради оттеглянето на уведомлението от страна на държавата от ЕАСТ и факта, че договорите са били прекратени от страните по тях преди да влязат в сила.
   Автентичният текст на решението, от който са отстранени поверителните данни, се намира на уебсайта на Надзорния орган на ЕАСТ:
   http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/


title: 2012/738/ЕС: Решение на Съвета от 13 ноември 2012 година за сключване от името на Европейския съюз на Конвенцията за продоволственото подпомагане

text:
               30.11.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 330/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 ноември 2012 година
   за сключване от името на Европейския съюз на Конвенцията за продоволственото подпомагане
   (2012/738/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 4 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид съгласието на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съюзът е страна по Конвенцията за продоволствената помощ от 1999 г. (1) (наричана по-долу „Конвенцията от 1999 г.“), чийто срок на действие изтича на 1 юли 2012 г.

               (2)

               В съответствие с Решение 2012/511/ЕС на Съвета (2) Конвенцията за продоволственото подпомагане (наричана по-долу „Конвенцията“) бе подписана на 23 юли 2012 г. при условие за сключването ѝ.

               (3)

               В интерес на Съюза е да бъде страна по Конвенцията, тъй като тя ще спомогне за постигането на целите във връзка с хуманитарната помощ, посочени в член 214, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

               (4)

               Конвенцията следва да бъде одобрена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Конвенцията за продоволственото подпомагане (наричана по-долу „Конвенцията“) се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Комисията определя годишното задължение, което се поема от името на Съюза в съответствие с член 5 от Конвенцията, и уведомява за това секретариата на Комитета.
   Член 3
   Комисията представя годишни доклади и участва в обмена на информация от името на Съюза в съответствие с член 6 от Конвенцията.
   Член 4
   Председателят на Съвета посочва лицето (лицата), упълномощено(и) да депозира(ат) от името на Съюза инструмента за одобрение, предвиден в член 12 от Конвенцията, така че да бъде изразено съгласието на Съюза да бъде обвързан с Конвенцията (3).
   Член 5
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 ноември 2012 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SHIARLY

      (1)  ОВ L 222, 24.8.1999 г., стр. 40.

      (2)  ОВ L 256, 22.9.2012 г., стр. 3.

      (3)  Датата на влизане в сила на Конвенцията ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

      ПРЕВОД
      КОНВЕНЦИЯ ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНОТО ПОДПОМАГАНЕ
      ПРЕАМБЮЛ
      СТРАНИТЕ ПО НАСТОЯЩАТА КОНВЕНЦИЯ,
      КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ своя непрекъснат ангажимент към все още актуалните цели на Конвенцията за продоволствената помощ от 1999 г. за допринасяне към световната продоволствена сигурност и подобряване на способността на международната общност да реагира на продоволствени кризи и други продоволствени нужди на развиващите се страни;
      В СТРЕМЕЖА СИ да подобрят ефективността, ефикасността и качеството на продоволственото подпомагане за спасяване на живота и облекчаване на страданието на най-уязвимите групи от населението, особено в кризисни ситуации, чрез засилване на международното сътрудничество и координация, по-специално сред страните и заинтересованите страни;
      КАТО ПРИЗНАВАТ, че уязвимите групи от населението имат особени нужди от храна и хранителни вещества;
      КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ, че държавите носят основната отговорност за своята национална продоволствена сигурност и съответно за постепенното утвърждаване на правото на подходяща прехрана, прогласено в документа на Организацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО) „Доброволни насоки в подкрепа на постепенното реализиране на правото на подходяща прехрана в контекста на националната продоволствена сигурност“, приет от Съвета на ФАО през ноември 2004 г.;
      КАТО НАСЪРЧАВАТ правителствата на държави в ситуация на продоволствена несигурност да разработят и прилагат национални стратегии, насочени към основните източници на продоволствена несигурност, чрез дългосрочни мерки, които гарантират подходящи връзки между дейностите за помощ, възстановяване и развитие;
      КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на международното хуманитарно право и основните хуманитарни принципи за хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост;
      КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на Принципите и най-добрите практики на хуманитарната помощ, приети на 17 юни 2003 г. в Стокхолм;
      КАТО ПРИЗНАВАТ, че страните провеждат свои собствени политики за осигуряване на продоволствено подпомагане при кризисни ситуации и ситуации, които нямат такъв характер;
      КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД плана за действие, приет на Световната среща на върха по въпросите на прехраната в Рим през 1996 г., както и петте принципа от Рим относно устойчива световна продоволствена сигурност, прогласени в декларацията от Световната среща на върха по въпросите на продоволствената сигурност от 2009 г., и по-специално ангажимента за постигане на продоволствена сигурност във всички държави и постоянните усилия за намаляване на бедността и премахване на глада, които бяха потвърдени отново от Общото събрание на Организацията на обединените нации в Декларацията на хилядолетието;
      КАТО ОТЧИТАТ ангажиментите, поети от държавите донори и държавите бенефициери да подобрят ефективността на помощите за развитие чрез прилагане на принципите на Парижката декларация за ефективността на помощта за развитие, приета от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие(ОИСР) през 2005 г.;
      ТВЪРДО РЕШЕНИ да действат в съответствие със своите задължения, поети в рамките на Световната търговска организация (СТО), и по-специално договореностите за продоволствена помощ в рамките на СТО;
      СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
      Член 1
      Цели
      Настоящата Конвенция има за цел спасяването на човешки живот, намаляването на глада, подобряването на продоволствената сигурност и подобряването на състоянието от гледна точка на прехраната на най-уязвимите групи от населението чрез:

                  а)

                  удовлетворяване на нуждите от храна и хранителни вещества на най-уязвимите групи от населението чрез ангажименти, поети от страните, да осигуряват продоволствено подпомагане, с което се подобрява достъпът до подходяща, безопасна и питателна храна и насърчава консумацията на такава храна;

                  б)

                  гарантиране, че продоволственото подпомагане, което се осигурява на най-уязвимите групи от населението, е подходящо, навременно, ефективно, ефикасно и се основава на нуждите и на споделени принципи; и

                  в)

                  улесняване на обмена на информация, сътрудничеството и координацията и осигуряване на средище за обсъждания, за да се подобри ефективното, ефикасно и съгласувано използване на ресурсите на страните за удовлетворяване на нуждите.

            Член 2
      Принципи на продоволственото подпомагане
      При осигуряването и предоставянето на продоволствено подпомагане на най-уязвимите групи от населението страните следва винаги да се придържат към следните принципи:

                  а)

                  общи принципи на продоволственото подпомагане:

                              i)

                              продоволствено подпомагане се предоставя само когато това е най-ефективният и подходящ начин за удовлетворяване на нуждите от храна и хранителни вещества на най-уязвимите групи от населението;

                              ii)

                              продоволствено подпомагане се предоставя, като се вземат под внимание дългосрочните цели за възстановяване и развитие на държавите бенефициери и същевременно се подкрепя по-общата цел за постигане на продоволствена сигурност, когато е целесъобразно;

                              iii)

                              продоволствено подпомагане се предоставя по начин, който позволява да се съхранят средствата за препитание и да се укрепи самостоятелността и устойчивостта на уязвимите групи от населението и местните общности и който дава възможност за предотвратяване и смекчаване на последиците от продоволствени кризи, както и за готовност и реагиране на такива кризи;

                              iv)

                              продоволствено подпомагане се предоставя по начин, който позволява да се избегне зависимостта и да се сведат до минимум прякото и косвеното отрицателно въздействие върху бенефициерите и други лица;

                              v)

                              продоволствено подпомагане се предоставя по начин, който не позволява да бъдат засегнати по неблагоприятен начин местното производство, пазарните условия, пазарните структури и търговията или цените на основни стоки за уязвимите групи от населението;

                              vi)

                              при възможност продоволствена помощ се предоставя изцяло под формата на безвъзмездна помощ;

                  б)

                  принципи за ефективност на продоволственото подпомагане:

                              i)

                              свеждане на свързаните разходи до минимум с цел да се увеличат наличните средства за продоволствено подпомагане за уязвимите групи от населението и да се насърчи ефикасността;

                              ii)

                              активен стремеж към сътрудничество, координация и обмен на информация с цел подобряване на ефективността и ефикасността на програмите за продоволствено подпомагане, както и подобряване на съгласуваността на продоволственото подпомагане и свързаните области и инструменти за повеждане на политика;

                              iii)

                              когато е възможно и подходящо, закупуване на храните и други компоненти от продоволственото подпомагане на местния или регионалния пазар;

                              iv)

                              постепенно засилване на предоставянето на необвързано с условия продоволствено подпомагане под формата на парични средства в брой, когато това е възможно и съответства на нуждите;

                              v)

                              предоставяне на продоволствена помощ в парични средства само при установена нужда от това и с цел да се подобри продоволствената сигурност на уязвими групи от населението; паричното остойностяване се основава на прозрачен и обективен пазарен анализ и се избягва изместване на търговските потоци;

                              vi)

                              гарантиране, че продоволственото подпомагане не се използва за популяризиране на целите на страните, свързани с развитие на пазара;

                              vii)

                              избягване на реекспорта на продоволствена помощ във възможно най-голяма степен освен ако това не е с цел предотвратяване или реагиране на кризисна ситуация; продоволствена помощ се реекспортира само по начин, който позволява да се избегне изместването на търговските потоци;

                              viii)

                              когато е уместно, приемане на факта, че съответните органи или съответните заинтересовани страни изпълняват основната роля и носят основната отговорност за организирането, координацията и осъществяването на операциите по предоставяне на продоволствена помощ;

                  в)

                  принципи за предоставяне на продоволствено подпомагане:

                              i)

                              насочване на продоволственото подпомагане в съответствие с нуждите от храна и хранителни вещества на най-уязвимите групи от населението;

                              ii)

                              осигуряване на участието на бенефициерите в оценката на техните нужди и в разработването, осъществяването, мониторинга и оценката на продоволственото подпомагане заедно с други съответни заинтересовани страни, когато е подходящо;

                              iii)

                              предоставяне на продоволствено подпомагане, което отговаря на приложимите стандарти за безопасност и качество, на културните и местните хранителни навици и на хранителните нужди на бенефициерите;

                              iv)

                              зачитане на достойнството на бенефициерите на продоволствено подпомагане;

                  г)

                  принципи за отчетност в областта на продоволственото подпомагане:

                              i)

                              предприемане на точни и подходящи мерки за подобряване на отчетността и прозрачността на политиките, програмите и операциите за продоволствено подпомагане;

                              ii)

                              наблюдение, оценка и редовно съобщаване по прозрачен начин на резултатите и въздействието от дейностите, свързани с предоставяне на продоволствено подпомагане, така че да се доразвият най-добрите практики и да се оптимизира тяхната ефективност.

            Член 3
      Връзка със споразуменията в рамките на СТО
      Разпоредбите в настоящата Конвенция не съдържат дерогации от съществуващи или бъдещи задължения в рамките на СТО, приложими между страните. В случай на конфликт между такива задължения и настоящата Конвенция, предимство имат първите. Настоящата Конвенция не засяга позициите, които дадена страна може да заеме в преговори в рамките на СТО.
      Член 4
      Допустима държава, допустими уязвими групи от населението, допустими продукти, допустими действия и свързани разходи
      1.   „Допустима държава“ означава всяка държава в списъка с бенефициери на официална помощ за развитие, изготвен от Комитета за подпомагане на развитието на ОИСР, или друга държава, определена в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      2.   „Допустими уязвими групи от населението“ означава уязвими групи от населението във всяка допустима държава.
      3.   „Допустими продукти“ означава продукти за консумация от човека, които отговарят на съответните национални политики и законодателство на държавата, в която се провежда операцията, включително, когато е приложимо, на приложимите международни стандарти за безопасност и качество на храните, както и продукти, които допринасят за удовлетворяване на хранителните нужди и съхраняване на средствата за препитание в кризисни и следкризисни ситуации. Списъкът с допустимите продукти е посочен в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      4.   Допустимите действия за изпълнение на минималното годишно задължение на съответната страна в съответствие с член 5 са съвместими с член 1 и включват поне следните действия:

                  а)

                  предоставяне и разпространение на допустими продукти;

                  б)

                  предоставяне на финансови средства в брой и ваучери; и

                  в)

                  интервенции за осигуряване на храна.

            Тези допустими действия са описани по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      5.   Свързаните разходи, допустими за изпълнението на минималното годишно задължение на дадена страна в съответствие с член 5, са съвместими с член 1 и са ограничени до разходи, пряко свързани с осъществяването на допустими действия, както са описани по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      Член 5
      Задължение
      1.   С оглед изпълнение на целите на настоящата Конвенция всяка страна се съгласява да поеме годишно задължение за продоволствено подпомагане, определено в съответствие с нейните закони и разпоредби. Задължението на всяка страна се нарича „минимално годишно задължение“.
      2.   Минималното годишно задължение се изразява в количествено или стойностно изражение, както е описано по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане. Всяка страна може да избере да изрази своето задължение като минимална стойност или като минимално количество, или като комбинация от двете.
      3.   Стойностното изражение на минималните годишни задължения може да бъде изразено във валутата, избрана от страната. Количественото изражение на минималните годишни задължения може да бъде изразено в еквивалент на тон пшеница или други мерни единици, предвидени в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      4.   Всяка страна уведомява секретариата за своето минимално годишно задължение възможно най-скоро и най-късно шест месеца след влизането в сила на настоящата Конвенцията или в срок от три месеца след нейното присъединяване към настоящата Конвенция.
      5.   Всяка страна уведомява секретариата за всяка промяна в своето минимално годишно задължение за следващите години не по-късно от 15 декември от годината преди промяната.
      6.   Секретариатът уведомява всички страни за актуализираните минимални годишни задължения възможно най-скоро и най-късно на 1 януари всяка година.
      7.   Приносът за изпълнение на минималните годишни задължения следва да се осъществява изцяло под формата на безвъзмездна помощ, когато е възможно. Що се отнася до продоволственото подпомагане, което се отчита за целите на изпълнението на задължението на страната, не по-малко от 80 % от помощта, предоставена на допустими държави и допустими уязвими групи от населението, е изцяло под формата на безвъзмездна помощ, както е описано по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане. Страните полагат усилия постепенно да надхвърлят този процент, доколкото това е възможно. Приносът, който не се осъществява под формата на безвъзмездна помощ, следва да се посочва в годишния доклад на всяка страна.
      8.   Страните се ангажират да осъществяват всички сделки във връзка с продоволствено подпомагане по настоящата Конвенция по такъв начин, че да избегнат причиняването на неблагоприятни последици за обичайните модели на производство и международна търговия.
      9.   Страните гарантират, че предоставянето на продоволствено подпомагане не е обвързано пряко или непряко, официално или неофициално, изрично или косвено с търговски износ на селскостопански продукти или други стоки и услуги към държавите бенефициери.
      10.   С цел да изпълни своето минимално годишно задължение, независимо дали е изразено като стойност или количество, всяка страна осъществява принос в съответствие с настоящата Конвенция, който се състои от финансови средства за финансиране на допустими продукти и действия и свързани разходи по смисъла на член 4, както е описано по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      11.   Приносът, осъществен с цел изпълнение на минималното годишно задължение съгласно настоящата Конвенция, може да бъде насочен единствено към допустими държави или допустими уязвими групи от населението по смисъла на член 4, както е описано по-подробно в процедурния правилник и правилата за прилагане.
      12.   Приносът на страните може да бъде предоставян двустранно посредством междуправителствени или други международни организации или посредством други партньори в областта на продоволственото подпомагане, но не посредством други страни.
      13.   Всяка страна полага всички възможни усилия да изпълни своето минимално годишно задължение. Ако дадена страна не е в състояние да изпълни своето минимално годишно задължение за конкретна година, тя описва обстоятелствата, свързани с нейния пропуск, в годишния си доклад за тази година. Неизпълненото количество се добавя към минималното годишно задължение на страната за следващата година освен ако комитетът, създаден съгласно член 7, реши друго или ако са налице извънредни обстоятелства, които обосновават различен подход.
      14.   Ако приносът на някоя страна надхвърля нейното минимално годишно задължение, допълнителното количество може да бъде отчетено в приноса на страната за следващата година, но до не повече от 5 % от нейното минимално годишно задължение.
      Член 6
      Годишни доклади и обмен на информация
      1.   В срок от 90 дни след края на календарната година всяка страна представя пред секретариата годишен доклад в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане, в който се описва как тя е изпълнила своето минимално годишно задължение съгласно настоящата Конвенция.
      2.   Този годишен доклад съдържа описателна част, която може да включва информация за начините, по които политиките, програмите и операциите на тази страна за предоставяне на продоволствено подпомагане допринасят за налагането на целите и принципите на настоящата Конвенция.
      3.   Страните редовно обменят информация за своите политики и програми за продоволствено подпомагане и резултатите от своите оценки на тези политики и програми.
      Член 7
      Комитет за продоволствено подпомагане
      1.   Създава се Комитет за продоволствено подпомагане (наричан по-долу „Комитетът“), който се състои от всички страни по настоящата Конвенция.
      2.   Комитетът взема решения на своите официални заседания и изпълнява функциите, необходими за прилагане на разпоредбите на настоящата Конвенция в съответствие с нейните принципи и цели.
      3.   Комитетът приема своя процедурен правилник; той може също така да приеме правила, в които се доразвиват разпоредбите на настоящата Конвенция, за да се гарантира тяхното правилно прилагане. Документ FAC(11/12)1 — 25 април 2012 г. на Комитета за продоволствена помощ съгласно Конвенцията за продоволствената помощ от 1999 г. служи за първоначален процедурен правилник и правила за прилагане за настоящата Конвенция. Впоследствие Комитетът може да вземе решение да измени този процедурен правилник и правилата за прилагане.
      4.   Комитетът взема решения с консенсус, което означава, че нито една страна не е изразила официално възражение по предложеното решение на Комитета по обсъждан въпрос на официално заседание. Официално възражение може да бъде изразено на официалното заседание или в срок от 30 дни след разпространението на протокола от официално заседание, в който се отбелязват съответните предложени решения.
      5.   Всяка година секретариатът изготвя обобщаващ доклад за Комитета, който се изготвя, приема и публикува в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане.
      6.   Комитетът служи за средище за обсъждане между страните по въпроси, свързани с продоволствено подпомагане, например необходимостта от задействане на подходящи и навременни ангажименти по отношение на ресурсите, за да се удовлетворят нуждите от храна и хранителни вещества, особено в конкретни неотложни и кризисни ситуации. Той улеснява обмена на информация и разпространението на информация до други заинтересовани страни и провежда консултации с тях и получава информация от тях за нуждите на своите обсъждания.
      7.   Всяка страна определя представител за получаване на известия и други съобщения от секретариата.
      Член 8
      Председател и заместник-председател на Комитета
      1.   На последното официално заседание всяка година Комитетът определя председател и заместник-председател за следващата година.
      2.   Председателят има следните задължения:

                  а)

                  одобрява проекта на дневния ред за всяко официално заседание или неофициална среща;

                  б)

                  председателства официалните заседания и неофициалните срещи;

                  в)

                  открива и закрива всяко официално заседание или неофициална среща;

                  г)

                  представя проекта на дневния ред на Комитета за приемане в началото на всяко официално заседание или неофициална среща;

                  д)

                  ръководи разискванията и гарантира спазване процедурния правилник и правилата за прилагане;

                  е)

                  приканва страните да вземат думата;

                  ж)

                  взема решения по процедурни въпроси в съответствие с приложимия процедурен правилник и правилата за прилагане; и

                  з)

                  задава въпроси и обявява решенията.

            3.   Ако председателят отсъства от цялото или част от официално заседание или неофициална среща или временно не е в състояние да изпълнява задълженията на председател, заместник-председателят го замества. Ако председателят и заместник-председателят отсъстват, Комитетът назначава временен председател.
      4.   Ако поради каквато и да било причина председателят вече не е в състояние да изпълнява задълженията на председател, заместник-председателят го замества до края на текущата година.
      Член 9
      Официални заседания и неофициални срещи
      1.   Комитетът провежда официални заседания и неофициални срещи в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане.
      2.   Комитетът провежда поне едно официално заседание годишно.
      3.   Комитетът провежда допълнителни официални заседания и неофициални срещи по искане на председателя или по искане на поне три от страните.
      4.   Комитетът може да покани наблюдатели и съответни заинтересовани страни, които желаят да обсъдят конкретни въпроси, свързани с продоволствено подпомагане, на своите официални заседания или неофициални срещи в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане.
      5.   Комитетът провежда своите заседания на място, определено в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане.
      6.   Дневният ред на официалните заседания и неофициалните срещи се изготвя в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане.
      7.   Протоколът от официално заседание, в който се включват всички предложения за решения на Комитета, се разпространява в срок от 30 дни след официалното заседание.
      Член 10
      Секретариат
      1.   Комитетът назначава секретариат и използва помощта му в съответствие с процедурния правилник и правилата за прилагане. Комитетът отправя искане до Международния съвет по зърното неговият секретариат да действа като първоначален секретариат на Комитета.
      2.   Секретариатът изпълнява задълженията, определени в настоящата Конвенция и процедурния правилник и правилата за прилагане, изпълнява всякакви административни задължения, включително обработване и разпространение на документи и доклади, и изпълнява други функции, определени от Комитета.
      Член 11
      Уреждане на спорове
      Комитетът полага усилия за уреждане на спорове между страните във връзка с тълкуването или прилагането на настоящата Конвенция или процедурния правилник и правилата за прилагане, включително твърдения за неспазване на задълженията, определени в настоящата Конвенция.
      Член 12
      Подписване и ратифициране, приемане или одобрение
      Настоящата Конвенция е открита за подписване от Австралия, Република Австрия, Аржентина, Кралство Белгия, Република България, Федерална република Германия, Република Гърция, Кралство Дания, Европейския съюз, Република Естония, Ирландия, Кралство Испания, Италианската република, Канада, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Малта, Кралство Нидерландия, Кралство Норвегия, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Словашката република, Република Словения, Съединените американски щати, Унгария, Република Финландия, Френската република, Република Хърватия, Чешката република, Конфедерация Швейцария, Кралство Швеция и Япония в седалището на Организацията на обединените нации в Ню Йорк от 11 юни 2012 г. до 31 декември 2012 г. Настоящата Конвенция подлежи на ратифициране, приемане или одобрение от подписалите я страни. Инструментите за ратифициране, приемане или одобрение се депозират при депозитаря.
      Член 13
      Присъединяване
      1.   Всички държави, посочени в член 12, които не са подписали настоящата Конвенция до изтичането на срок за подписване, или Европейският съюз, ако не е подписал Конвенцията до този момент, могат да се присъединят към нея по всяко време след изтичането на този срок. Инструментите за присъединяване се депозират при депозитаря.
      2.   След влизането в сила на настоящата Конвенция в съответствие с член 15 тя ще бъде открита за присъединяване от държави, различни от посочените в член 12, или от отделни митнически територии, ползващи се с пълна автономия при определянето на своите външни търговски отношения, които бъдат счетени за допустими с решение на Комитета. Инструментите за присъединяване се депозират при депозитаря.
      Член 14
      Уведомление за временно прилагане
      Всички държави, посочени в член 12, или Европейският съюз, които възнамеряват да ратифицират, приемат или одобрят настоящата Конвенция или да се присъединят към нея, или всички държави или отделни митнически територии, счетени за допустими съгласно член 13, параграф 2 за присъединяване с решение на Комитета, които все още не са депозирали своите инструменти, могат по всяко време да депозират при депозитаря уведомление за временно прилагане на настоящата Конвенция. Конвенцията се прилага временно от съответната държава, отделна митническа територия или Европейския съюз от датата на депозиране на уведомлението.
      Член 15
      Влизане в сила
      1.   Настоящата Конвенция влиза в сила на 1 януари 2013 г., ако пет от страните, които са я подписали, са депозирали инструменти за ратифициране, приемане или одобрение до 30 ноември 2012 г.
      2.   Ако настоящата Конвенция не влезе в сила в съответствие с параграф 1, страните, които са депозирали инструменти за ратифициране, приемане или одобрение, както и държавите или Европейският съюз, които са депозирали инструменти за присъединяване в съответствие с член 13, параграф 1, могат да вземат единодушно решение настоящата Конвенция да влезе в сила между тях.
      3.   За всяка държава или отделна митническа територия, или Европейския съюз, които ратифицират, приемат, одобрят или се присъединят към настоящата Конвенция след влизането ѝ в сила, настоящата Конвенция влиза в сила на датата на депозиране на съответния инструмент за ратифициране, одобрение, приемане или присъединяване.
      Член 16
      Процедура за оценка и изменение
      1.   Всяка страна може да предложи оценка на целесъобразността на настоящата Конвенция или да предложи изменения по нея във всеки момент след влизането ѝ в сила. Всички предложени изменения се разпространяват от секретариата до всички страни поне шест месеца по-рано и се обсъждат на следващото официално заседание на Комитета след изтичане на срока за предварително уведомяване.
      2.   Предложенията за изменение на настоящата Конвенция се приемат с решение на Комитета. Секретариатът съобщава на всички страни и на депозитаря за всички предложения за изменение, приети от Комитета. Депозитарят разпространява всички приети изменения до всички страни.
      3.   Уведомлението за приемане на изменение се изпраща на депозитаря. Приетото изменение влиза в сила за страните, които са изпратили такова уведомление, 90 дни след датата, на която депозитарят е получил такива уведомления от не по-малко от четири пети от броя на страните по настоящата Конвенцията към датата на приемане на предложеното изменение от страна на Комитета. Изменението влиза в сила за всяка друга страна 90 дни след като съответната страна депозира своето уведомление при депозитаря. Комитетът може да вземе решение да се използва различен праг за броя уведомления, необходими за влизане в сила на конкретно изменение. Секретариатът съобщава това решение на всички страни и на депозитаря.
      Член 17
      Оттегляне и прекратяване
      1.   Всяка страна може да се оттегли от настоящата Конвенция в края на всяка година, като представи писмено известие за оттегляне до депозитаря и Комитета поне 90 дни преди края на съответната година. Тази страна не се освобождава от нейното минимално годишно задължение или от задълженията за докладване, поети съгласно настоящата Конвенция, докато е била страна по нея, ако те не бъдат изпълнени до края на съответната година.
      2.   Всяка страна може да предложи прекратяване на настоящата Конвенция във всеки момент след влизането ѝ в сила. Това предложение се съобщава писмено на секретариата и се разпространява от него до всички страни поне шест месеца преди да бъде представено за обсъждане от Комитета.
      Член 18
      Депозитар
      1.   Генералният секретар на Организацията на обединените нации се определя за депозитар на настоящата Конвенция.
      2.   Депозитарят получава уведомления за всяко подписване, ратификация, приемане, одобрение, уведомление за временно прилагане и присъединяване към настоящата Конвенция и уведомява всички страни и подписалите я страни за получените уведомления.
      Член 19
      Автентични текстове
      Оригиналите на настоящата Конвенция, чиито текстове на английски и френски език са еднакво автентични, се депозират при Генералния секретар на Организацията на обединените нации.

         В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени за това, подписаха настоящата Конвенция.
         Съставено в Лондон на 25 април 2012 година.


Важна правна забележка

|

52007BP0132(02)

2. Решение на Европейския парламент от 24 април 2007 г. относно приключването на сметките по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за 2005 финансова година, раздел III - Комисия (SEC(2006)0916 - C6-0263/2006 - 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 - C6-0262/2006 - 2006/2070(DEC))

Официален вестник n° 074 E , 20/03/2008 стр. 0290 - 0292

		2.Решение на Европейския парламент от 24 април 2007 г. относно приключването на сметките по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за 2005 финансова година, раздел III — Комисия (SEC(2006)0916 — C6-0263/2006 — 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))Европейският парламент,- като взе предвид общия бюджет на Европейския съюз за 2005 финансова година [1],- като взе предвид окончателния годишен отчет на Европейските общности за 2005 финансова година — Том I (SEC(2006)0916 — C6-0263/2006, SEC(2006)0915 — C6-0262/2006) [2],- като взе предвид доклада на Комисията до органа, който взема решение за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, относно последващите действия, които следва да се предприемат за изпълнение на решения за освобождаване от отговорност за 2004 г. (COM(2006)0642, COM(2006) 0641) и документа на службите на Комисията — приложение към доклада на Комисията до Европейския парламент за последващите действия, които следва да се предприемат за изпълнение на решения за освобождаване от отговорност за 2004 г. (SEC(2006)1376, SEC(2006)1377),- като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономическия и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено "Политически достижения за 2005 г." (COM(2006)0124,- като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено "Обобщение на достиженията на Комисията по отношение на управлението за 2005 г." (COM(2006)0277),- като взе предвид годишния доклад на Комисията до органа, който взема решение за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, относно извършените през 2005 г. вътрешни одити (COM(2006)0279),- като взе предвид доклада на Комисията относно отговорите на държавите-членки на годишния доклад на Сметната палата за 2004 финансова година (COM(2006)0184),- като взе предвид Зелената книга за европейската инициатива за прозрачност, приета от Комисията на 3 май 2006 г. (COM(2006)0194),- като взе предвид становище № 2/2004 на Сметната палата относно образеца за единен одиторски контрол (single audit) (и предложението относно рамката на Общността за вътрешен контрол) [3],- като взе предвид съобщението на Комисията относно пътната карта за интегрирана рамка за вътрешен контрол (COM(2005)0252),- като взе предвид плана за действие на Комисията по отношение на интегрирана рамка за вътрешен контрол (COM(2006)0009),- като взе предвид първия доклад относно контролното табло за изпълнението на плана за действие на Комисията във връзка с интегрирана рамка за вътрешен контрол, публикуван на 19 юли 2006 г. (SEC(2006)1009),- като взе предвид доклада, публикуван на 13 ноември 2006 г. от Комисията за Европейския съюз на Камарата на лордовете, озаглавен "Финансово управление и измами в Европейския съюз: възгледи, факти и предложения",- като взе предвид годишния доклад на Сметната палата относно изпълнението на бюджета за 2005 финансова година [4], както и специалните ѝ доклади, съответно придружени от отговорите на проверяваните институции,- като взе предвид декларацията за достоверността и точността на отчетите, както и законосъобразността и правилността на извършените операции, предоставена от Сметната палата съгласно член 248 от Договора за ЕО [5],- като взе предвид препоръката на Съвета от 27 февруари 2007 г. (5710/2007 — C6-0081/2007),- като взе предвид членове 274, 275 и 276 от Договора за ЕО, както и членове 179а и 180б от Договора за Евратом,- като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съветаот 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности [6], и п о-специално — членове 145, 146 и 147 от него,- като взе предвид становище № 4/2006 на Сметната палата на Европейските общности относно проекта за регламент на Съвета за изменение на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 [7],- като взе предвид член 70 и приложение V към неговия правилник за дейността,- като взе предвид доклада на Комисията за бюджетен контрол и становищата на другите заинтересовани комисии (A6-0095/2007),A. като има предвид, че съгласно член 275 от Договора за ЕО Комисията е тази, на която е възложено съставянето на отчетите;1. Одобрява приключването на сметките по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за 2005 финансова година;2. Възлага на своя председател до предаде настоящото решение, както и резолюцията, която представлява неразделна част от него, на Съвета, Комисията, Съда на Европейските общности, Сметната палата и Европейската инвестиционна банка, както и на националните и регионални контролни институции на държавите-членки, и да осигури публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).[1] ОВ L 60, 8.3.2005 г.[2] ОВ C 264, 31.10.2006 г., стр. 1.[3] ОВ C 107, 30.4.2004 г., стр. 1.[4] ОВ C 263, 31.10.2006 г., стр. 1.[5] ОВ C 263, 31.10.2006 г., стр. 10.[6] ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) №1995/2006 (ОВ L 390, 30.12.2006 г., стp. 1.).[7] ОВ C 273, 9.11.2006 г., стр. 2.--------------------------------------------------


title: Решение на Съвета от 28 април 1987 година относно сключване на Конвенция между Европейската икономическа общност и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария за опростяване на формалностите при търговията със стоки

text:
               02/ 03

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               198

         31987D0267

               L 134/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

   от 28 април 1987 година
   за сключване на Конвенция между Европейската икономическа общност и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария за опростяване на формалностите при търговията със стоки
   (87/267/EИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 113 от него,
   като взе предвид препоръката на Комисията,
   като има предвид, че сключването на конвенция с Австрия, Финландия, Исландия, Норвегия, Швеция и Швейцария, с оглед въвеждане в търговията между тези страни и Общността, както и в търговията между тези страни, на единен административен документ, който да замени настоящите декларации, следва да доведе до облекчаване и опростяване на формалностите в тази търговия; като има предвид, че затова е необходимо приемането на подобна конвенция;
   като има предвид, че настоящата конвенция попада в рамките на последващите действия след Съвместната декларация, приета в Люксембург на 9 април 1984 г. от министрите на държавите-членки на Общността, Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ) и Комисията, като изразява политическата им воля да разширяват сътрудничеството между Общността и тези страни „с цел създаване на динамично европейско икономическо пространство в полза на техните страни“,
   РЕШИ:
   Член 1
   С настоящото Конвенцията между Европейската икономическа общност и Република Австрия, Република Финландия, Република Исландия, Кралство Норвегия, Кралство Швеция и Конфедерация Швейцария за опростяване на формалностите при търговията със стоки се одобрява от Общността.
   Текстът на конвенцията е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Общността се представлява в рамките на Съвместния комитет, посочен в член 10 от конвенцията, от Комисията, подпомагана от представителите на държавите-членки.
   Член 3
   Председателят на Съвета депозира документите, посочени в член 17 от конвенцията (1).

      Съставено в Люксембург на 28 април 1987 година.

            За Съвета

            Председател

         P. DE KEERSMAEKER

      (1)  Датата на влизане в сила на конвенцията предстои да се публикува в Официален вестник на Европейските общности от генералния секретариат на Съвета.


title: 2007/535/ЕО: Решение на Комисията от 27 юли 2007 година за прекратяване на процедурата по антисубсидиране във връзка с вноса на дихидромирценол с произход от Индия

text:
               28.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 196/45

      РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

   от 27 юли 2007 година
   за прекратяване на процедурата по антисубсидиране във връзка с вноса на дихидромирценол с произход от Индия
   (2007/535/ЕО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 14 от него,
   след консултации с Консултативния комитет,
   като има предвид, че:
   А.   ПРОЦЕДУРА

               (1)

               На 11 ноември 2006 г. Комисията обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз
                   (2), (наричано по-долу „известие за започване на процедура“) започването на процедура по антисубсидиране във връзка с вноса в Общността на дихидромирценол с чистота най-малко 93 тегловни процента, с произход от Индия, обикновено деклариран под код по КН ex 2905 22 90.

               (2)

               Процедурата по антисубсидиране бе започната съгласно разпоредбите на член 10 от основния регламент вследствие на жалба, подадена на 29 септември 2006 г. от следните производители в Общността: Destilaciones Bordas Chinchurreta S.A. и Sensient Fragrances S.A. (наричани по-долу „жалбоподателите“), които покриват основна част, в този случай повече от 25 % от общото производство на дихидромирценол в Общността. Жалбата съдържаше prima facie доказателство за съществуването на субсидиране за споменатия продукт и за произтичаща от него материална щета, което беше счетено за достатъчно основание за започването на процедура.

               (3)

               Комисията официално уведоми компетентните органи на Индия, производителите износители в Индия, вносителите и потребителите, за които е известно, че са засегнати, както и техните асоциации и жалбоподателите за започването на разследването. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат становищата си в писмен вид и да поискат изслушване в рамките на срока, определен в известието за започване на процедура.

         Б.   ОТТЕГЛЯНЕ НА ЖАЛБАТА

               (4)

               С писмо до Комисията от 25 май 2007 г. жалбоподателите официално оттеглиха своята жалба.

               (5)

               В съответствие с член 14, параграф 1 от основния регламент при оттегляне на жалба процедурата може да бъде прекратена, освен когато прекратяването не е в интерес на Общността.

               (6)

               Комисията счете, че настоящата процедура следва да бъде прекратена, тъй като при разследването не бяха открити никакви доводи, които да указват, че такова прекратяване не би било в интерес на Общността. Заинтересованите страни бяха съответно информирани и им беше дадена възможност да направят коментар. Не бяха представени възражения.

               (7)

               Предвид гореизложеното Комисията заключи, че процедурата по антисубсидиране във връзка с вноса в Общността на дихидромирценол с произход от Индия следва да бъде прекратена без налагане на изравнителни мерки,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член единствен
   Процедурата по антисубсидиране във връзка с вноса на дихидромирценол с чистота най-малко 93 тегловни процента, попадащ под код по КН ex 2905 22 90, с произход от Индия, се прекратява.

      Съставено в Брюксел на 27 юли 2007 година.

            За Комисията

         Peter MANDELSON

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 288, 21.10.1997 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 461/2004 (ОВ L 77, 13.3.2004 г., стр. 12).

      (2)  ОВ C 275, 11.11.2006 г., стр. 29.