title: 2011/118/ЕС: Решение на Съвета от 18 януари 2011 година за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица#Споразумение между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица

text:
               25.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 52/45

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 18 януари 2011 година
   за сключването на Споразумението между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица
   (2011/118/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 3 във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               В съответствие с Решение 2010/687/ЕO на Съвета 8 ноември 2010 г. (1) Споразумението между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (по-нататък „споразумението“) бе подписано от името на Европейския съюз на 17 юни 2010 г., при условие на сключването му на по-късна дата.

               (2)

               Споразумението следва да бъде одобрено.

               (3)

               Със споразумението се създава Съвместен комитет по обратно приемане, който може да приема своя процедурен правилник. В този случай е уместно да се предвиди опростена процедура за определяне на позицията на Съюза.

               (4)

               В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство е нотифицирало желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящото решение.

               (5)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Ирландия не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.

               (6)

               В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Споразумението между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица (по-нататък „споразумението“) се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета посочва лицето, упълномощено да извърши от името на Европейския съюз нотифицирането, предвидено в член 23, параграф 2 от споразумението, за да се изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан със споразумението (2).
   Член 3
   Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, представлява Съюза в Съвместния комитет по обратно приемане, създаден с член 18 от споразумението.
   Член 4
   Позицията на Съюза в рамките на Съвместния комитет по обратно приемане относно приемането на процедурния му правилник, в съответствие с член 18, параграф 5 от споразумението, се определя от Комисията след консултация със специален комитет, чиито членове са посочени от Съвета.
   Член 5
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 18 януари 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         MATOLCSY Gy.

      (1)  ОВ L 294, 12.11.2010 г., стр. 9.

      (2)  Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

      СПОРАЗУМЕНИЕ
      между Европейския съюз и Грузия за обратно приемане на незаконно пребиваващи лица
      ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СЕ СТРАНИ,
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
      и
      ГРУЗИЯ,
      РЕШЕНИ да заздравят сътрудничеството помежду си с цел да водят по-ефективна борба с незаконната миграция,
      ВОДЕНИ ОТ ЖЕЛАНИЕТО да въведат, чрез настоящото споразумение и на реципрочна основа, бързи и ефективни процедури за идентифициране и за безопасно и методично връщане на лицата, които не отговарят или вече не отговарят на условията за влизане, престой или пребиваване на територията на Грузия или на дадена държава-членка на Европейския съюз, както и с цел да улеснят транзитното преминаване на такива лица в дух на сътрудничество,
      КАТО ПОДЧЕРТАВАТ, че настоящото споразумение не засяга правата, задълженията и отговорностите на Съюза, на неговите държави-членки и на Грузия, произтичащи от международното право и по-специално от Европейската конвенция за защита на човешките права и основни свободи от 4 ноември 1950 г. и на Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Протокола от 31 януари 1967 г.,
      КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че в съответствие с Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Ирландия няма да участва в настоящото споразумение, освен ако не уведоми за желанието си да участва по реда на посочения протокол.
      КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че разпоредбите на настоящото споразумение, което попада в приложното поле на част трета, дял V от от Договора за функционирането на Европейския съюз, не се прилагат за Кралство Дания в съответствие с Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз,
      СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
      Член 1
      Определения
      За целите на настоящото споразумение:

                  а)

                  „договарящи страни“ означава Грузия и Съюзът;

                  б)

                  „гражданин на Грузия“ означава всяко лице, което притежава гражданство на Грузия;

                  в)

                  „гражданин на държава-членка“ означава всяко лице, което притежава гражданство на държава-членка, съгласно определението за целите на Съюза;

                  г)

                  „държава-членка“ означава всяка държава-членка на Европейския съюз, която е обвързана с настоящото споразумение;

                  д)

                  „гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което притежава гражданство, различно от това на Грузия или на някоя от държавите-членки;

                  е)

                  „лице без гражданство“ означава всяко лице, което не притежава гражданство на дадена държава;

                  ж)

                  „разрешение за пребиваване“ означава всякакъв вид разрешение, издадено от Грузия или от една от държавите-членки, даващо право на лицето да пребивава на територията на тази държава. Това не включва временните разрешения за престой, издадени във връзка с разглеждането на молба за получаване на убежище или за получаване на разрешение за пребиваване;

                  з)

                  „виза“ означава издадено разрешение или решение от Грузия или от една от държавите-членки, необходимо с оглед влизането на нейната територия или транзитно преминаване през нея. Това не включва летищните транзитни визи;

                  и)

                  „молеща държава“ означава държавата (Грузия или една от държавите-членки), която подава молба за обратно приемане в съответствие с член 7 или молба за транзитно преминаване в съответствие с член 14 от настоящото споразумение;

                  й)

                  „замолена държава“ означава държавата (Грузия или една от държавите-членки), към която е отправена молба за обратно приемане съгласно член 7 или молба за транзитно преминаване съгласно член 14 от настоящото споразумение;

                  к)

                  „компетентен орган“ означава всеки национален орган на Грузия или на една от държавите-членки, който е оправомощен да прилага настоящото споразумение в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от него;

                  л)

                  „транзитно преминаване“ означава преминаване на гражданин на трета държава или лице без гражданство през територията на замолената държава на път от молещата държава към страната – крайна цел на пътуването.

                  м)

                  „гранична зона“ означава зоната, простираща се до 5 км от територията на морските пристанища, включително митническите зони, и от международните летища на държавите-членки и Грузия.

            РАЗДЕЛ I

         ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ НА ГРУЗИЯ

      Член 2
      Обратно приемане на собствени граждани
      1.   Грузия приема обратно по молба на дадена държава-членка и без други формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всяко лице, което не отговаря или вече не отговаря на изискванията в сила за влизане, престой и пребиваване на територията на молещата държава-членка, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че въпросното лице е гражданин на Грузия.
      2.   Освен това Грузия приема обратно:

                  а)

                  непълнолетните неженени (неомъжени) деца на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в молещата държава-членка или притежават валидно разрешение за пребиваване, издадено от друга държава-членка; и

                  б)

                  съпруга(та), притежаващ(а) гражданство, различно от това на лицата, посочени в параграф 1, при условие че има или получи право на влизане и престой на територията на Грузия, освен ако притежава самостоятелно право на пребиваване в молещата държава-членка или притежава валидно разрешение за пребиваване, издадено от друга държава-членка.

            3.   Освен това Грузия приема обратно лица, на които е било отнето, загубили са или са се отказали от грузинско гражданство след влизането си на територията на дадена държава-членка, освен ако на лицата е било най-малкото обещана натурализация от страна на тази държава-членка.
      4.   След като Грузия е отговорила положително на молбата за обратно приемане, компетентното грузинско дипломатическо или консулско представителство, независимо от желанието на лицето, което подлежи на обратно приемане, издава незабавно и не по-късно от 3 работни дни документ за пътуване, необходим за връщането на лицето, което подлежи на обратно приемане, със срок на валидност най-малко 90 дни. Ако в рамките на 3 работни дни Грузия не е издала документа за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ за пътуване на ЕС за целите на експулсирането (1).
      5.   Ако по юридически или по фактически причини съответното лице не може да бъде върнато в срока на валидност на първоначално издадения му документ за пътуване, в рамките на 3 работни дни компетентното грузинско дипломатическо или консулско представителство продължава валидността на документа за пътуване или, при необходимост, издава нов документ за пътуване със същия срок на валидност. Ако в рамките на 3 работни дни Грузия не е издала новия документ за пътуване или удължила неговата валидност, се счита, че приема използването на стандартния документ за пътуване на ЕС за целите на експулсирането (2).
      Член 3
      Обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство
      1.   Грузия приема обратно, по молба на дадена държава-членка и без други формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всеки гражданин на трета държава или лице без гражданство, който/което не отговаря или вече не отговаря на изискванията в сила за влизане, престой и пребиваване на територията на молещата държава-членка, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че въпросното лице:

                  а)

                  в момента на подаване на молбата за обратно приемане притежава валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадена/о от Грузия; или

                  б)

                  е влязло незаконно и директно на територията на държава-членка, след като е престоявало на територията на Грузия или е преминало транзитно през нея.

            2.   Задължението за обратно приемане, посочено в параграф 1, не се прилага ако:

                  а)

                  гражданинът на трета държава или лицето без гражданство се е намирало единствено в транзитна зона на международно летище в Грузия; или

                  б)

                  молещата държава е издала на гражданина на трета държава или на лицето без гражданство виза или разрешение за пребиваване преди или след влизането на лицето на нейна територия, освен ако:

                              i)

                              това лице притежава виза или разрешение за пребиваване, издадени от Грузия, които са с по-дълъг срок на валидност,

                              ii)

                              визата или разрешението за пребиваване, издадена/о от молещата държава-членка, е придобита/о чрез използване на фалшиви или подправени документи, или чрез неверни твърдения, или

                              iii)

                              това лице не спазва условията, свързани с визата.

                  в)

                  замолената държава е експулсирала гражданина на третата държава или лицето без гражданство към неговата/нейната държава по произход или към трета държава.

            3.   След като Грузия е отговорила положително на молбата за обратно приемане, Грузия издава незабавно и не по-късно от 3 работни дни документ за пътуване за целите на експулсирането на лицето, чието обратно приемане е прието. Ако в рамките на 3 работни дни Грузия не е издала документа за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ за пътуване на ЕС за целите на експулсирането.
      РАЗДЕЛ II

         ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ НА СЪЮЗА

      Член 4
      Обратно приемане на собствени граждани
      1.   Дадена държава-членка приема обратно по молба на Грузия и без други формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всяко лице, което не отговаря или вече не отговаря на изискванията в сила за влизане, престой и пребиваване на територията на Грузия, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че въпросното лице е гражданин на тази държава-членка.
      2.   Освен това, държавата-членка приема обратно:

                  а)

                  непълнолетните неженени (неомъжени) деца на лицата, посочени в параграф 1, независимо от тяхното място на раждане или гражданство, освен ако притежават самостоятелно право на пребиваване в Грузия, и

                  б)

                  съпруга(та), притежаващ(а) гражданство, различно от това на лицата, посочени в параграф 1, при условие че има или получи право на влизане и престой на територията на замолената държава-членка, освен ако притежава самостоятелно право на пребиваване в Грузия.

            3.   Освен това дадена държава-членка приема обратно лица, на които е било отнето или са се отказали от гражданството на държава-членка след влизането си на територията на Грузия, освен ако на лицата е било най-малкото обещано натурализация от страна на Грузия.
      4.   След като замолената държава-членка е отговорила положително на молбата за обратно приемане, компетентното дипломатическо или консулско представителство на тази държава-членка, независимо от желанието на лицето, което подлежи на обратно приемане, издава незабавно и не по-късно от 3 работни дни документ за пътуване, необходим за връщането на лицето, което подлежи на обратно приемане, със срок на валидност най-малко 90 дни. Ако в рамките на 3 работни дни замолената държава-членка не е издала документа за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ за пътуване на Грузия за целите на експулсирането.
      5.   Ако по юридически или по фактически причини съответното лице не може да бъде върнато в срока на валидност на първоначално издадения му документ за пътуване, в рамките на 3 работни дни компетентното дипломатическо или консулско представителство на замолената държава-членка продължава валидността на документа за пътуване или, при необходимост, издава нов документ за пътуване със същия срок на валидност. Ако в рамките на 3 работни дни замолената държава-членка не е издала новия документ за пътуване или удължила валидността му, се счита, че приема използването на стандартния пътнически документ на Грузия за целите на експулсирането.
      Член 5
      Обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство
      1.   Дадена държава-членка приема обратно, по молба на Грузия и без други формалности, освен тези, предвидени в това споразумение, всеки гражданин на трета държава или лице без гражданство, който/което не отговаря или вече не отговаря на изискванията в сила за влизане, престой и пребиваване на територията на Грузия, при условие че е доказано или че може с основание да се приеме въз основа на представените prima facie доказателства, че въпросното лице:

                  а)

                  в момента на подаване на молбата за обратно приемане притежава валидна виза или валидно разрешение за пребиваване, издадена/о от замолената държава-членка; или

                  б)

                  е влязло незаконно и директно на територията на Грузия след като е престоявало на територията на замолената държава-членка или е преминало транзитно през нейна територия.

            2.   Задължението за обратно приемане, посочено в параграф 1, не се прилага ако:

                  а)

                  гражданинът на трета държава или лицето без гражданство се е намирал/о единствено в транзитна зона на международно летище в замолената държава-членка; или

                  б)

                  Грузия е издала на гражданина на трета държава или на лицето без гражданство виза или разрешение за пребиваване преди или след влизането на лицето на нейна територия, освен ако:

                              i)

                              това лице притежава виза или разрешение за пребиваване, издадена/о от замолената държава-членка, която/което е с по-дълъг срок на валидност,

                              ii)

                              визата или разрешението за пребиваване, издадена/о от Грузия, е придобита/о чрез използване на фалшиви или подправени документи или чрез неверни твърдения, или

                              iii)

                              това лице не спазва условията, свързани с визата.

                  в)

                  замолената държава е експулсирала гражданина на трета държава или лицето без гражданство към неговата/нейната държава по произход или към трета държава.

            3.   Задължението за обратно приемане, посочено в параграф 1, се отнася за държавата-членка, която е издала визата или разрешението за пребиваване. Ако две или повече държави-членки са издали виза или разрешение за пребиваване, задължението на обратно приемане по параграф 1 се отнася за държавата-членка, която е издала документа с по-дълъг срок на валидност или, ако валидността на един или няколко от тях вече е изтекла, документа, който все още е валиден. Ако всички документи са с изтекъл срок на валидност, задължението за обратно приемане по параграф 1 се поема от държавата-членка, издала документа, чийто срок е изтекъл най-скоро. Ако подобен документ не може да бъде представен, задължението за обратно приемане по параграф 1 се поема от държавата-членка, чиято територия лицето е напуснало последно.
      4.   След като замолената държава-членка е отговорила положително на молбата за обратно приемане, тази държава-членка издава незабавно и не по-късно от 3 работни дни документ за пътуване за целите на експулсирането на лицето, чието обратно приемане е прието. Ако в рамките на 3 работни дни държавата-членка не е издала документа за пътуване, се счита, че приема използването на стандартния документ за пътуване на Грузия за целите на експулсирането.
      РАЗДЕЛ III

         ПРОЦЕДУРА ПО ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ

      Член 6
      Принципи
      1.   При условията на параграф 2, всяко прехвърляне на лице, подлежащо на обратно приемане, въз основа на едно от задълженията, посочени в членове 2—5, изисква подаване на молба за обратно приемане до компетентния орган на замолената държава.
      2.   Ако лицето, което подлежи на обратно приемане, притежава валиден документ за пътуване или карта за самоличност, прехвърлянето на такова лице може да се извърши без да е необходимо молещата държава да подава молба за обратно приемане или писмено уведомление, посчени в член 11, параграф 1, до компетентния орган на замолената държава.
      3.   Без да се засяга параграф 2 ако лицето е било задържано в граничната зона (включително на летище) на молещата държава след незаконно преминаване на границата директно от територията на замолената държава, молещата държава може да подаде молба за обратно приемане в рамките на 2 дни след задържането на лицето (ускорена процедура).
      Член 7
      Молба за обратно приемане
      1.   В рамките на възможното, молбата за обратно приемане трябва да съдържа следната информация:

                  а)

                  личните данни на лицето, което подлежи на обратно приемане (например име, фамилия, дата на раждане и, ако е възможно, място на раждане и последен адрес на местопребиваване) и, ако това е уместно, личните данни на непълнолетните неженени (неомъжени) деца и/или съпруга/та;

                  б)

                  в случай на собствени граждани, посочване на средствата, с които ще бъдат предоставени доказателства или prima facie доказателства за гражданството на лицата;

                  в)

                  в случай на граждани на трети държави и лица без гражданство, посочване на средствата, с които ще бъдат предоставени доказателства или prima facie доказателства за условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, и за тяхното незаконно влизане и пребиваване;

                  г)

                  снимка на лицето, което подлежи на обратно приемане;

                  д)

                  дактилоскопични отпечатъци.

            2.   Молбата за обратно приемане също така съдържа, доколкото е възможно, следната информация:

                  а)

                  заявление, че лицето, което подлежи на прехвърляне, може да се нуждае от помощ или грижи, при положение че съответното лице изрично е дало съгласие за такова заявление;

                  б)

                  всякакви други предпазни мерки и мерки за сигурност или информация за здравословното състояние на лицето, които могат да са необходими в конкретния случай на прехвърляне.

            3.   Единният формуляр, който трябва да се използва за искания за обратно приемане, е приложен в приложение 5 към настоящото споразумение.
      4.   Молбата за обратно приемане може де бъде подадена с всякакви средства за комуникация, включително и по електронен път.
      Член 8
      Средства за доказване на гражданството
      1.   Доказателство за гражданство в съответствие с член 2, параграф 1 и член 4, параграф 1 може по-специално да бъде предоставено посредством документите, изброени в приложение 1 към настоящото споразумение, включително и документи, чийто срок е на валидност изтекъл преди по-малко от 6 месеца. Ако бъдат представени такива документи, държавите-членки и Грузия признават взаимно гражданството, без да е необходимо по-нататъшно разследване. Доказателство за гражданство не може да бъде представено чрез подправени документи.
      2.   Prima facie доказателства за гражданство в съответствие с член 2, параграф 1 и член 4, параграф 1 могат по-специално да бъдат предоставени посредством документите, изброени в приложение 2 към настоящото споразумение, дори ако техният срок на валидност е изтекъл. Ако бъдат представени такива документи, държавите-членки и Грузия смятат гражданството за установено, освен ако те могат да докажат противното. Prima facie доказателства за гражданство не могат да бъдат представени чрез подправени документи.
      3.   Ако не може да бъде представен нито един от документите, изброени в приложение 1 или приложение 2, или ако тези документи са недостатъчни, компетентните дипломатически и консулски представителства на замолената държава, при поискване от молещата държава, включено в молбата за обратно приемане, интервюират лицето, което подлежи на обратно приемане, във възможно най-кратък срок, най-късно в рамките на 4 работни дни от датата на получаване на молбата за обратно приемане, с цел да установят неговото гражданство. Процедурните разпоредби за подобни интервюта могат да бъдат предвидени в протоколите за изпълнение, предвидени в член 19 от настоящото споразумение.
      Член 9
      Средства за доказване по отношение на граждани на трети държави и лица без гражданство
      1.   Доказателство за условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, постановени в член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1, се предоставя по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 3 към настоящото споразумение; това не може да се извърши посредством подправени документи. Всяко такова доказателство се признава взаимно от държавите-членки и от Грузия, без да е необходимо по-нататъшно разследване.
      2.   Prima facie доказателства за условията за обратно приемане на граждани на трети държави и на лица без гражданство, установени в член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1, се предоставят по-специално чрез средствата за доказване, изброени в приложение 4 към настоящото споразумение; това не може да се извърши посредством подправени документи. Когато такива prima facie доказателства са представени, държавите-членки и Грузия считат, че условията са изпълнени, освен ако те могат да докажат противното.
      3.   Незаконният характер на влизането, престоя или пребиваването се установява посредством документите за пътуване на въпросното лице, в които липсва необходимата виза или друго разрешение за пребиваване на територията на молещата държава. Декларация от страна на молещата държава, че въпросното лице е без необходимите документи за пътуване, виза или разрешение за пребиваване, също представлява prima facie доказателство за незаконно влизане, престой или пребиваване.
      Член 10
      Срокове
      1.   Молбата за обратно приемане трябва да се подаде до компетентния орган на молената държава в рамките на най-много шест месеца от датата, на която компетентният орган на молещата държава е научил, че гражданин на трета държава или лице без гражданство не отговаря или вече не отговаря на изискванията в сила за влизане, престой или пребиваване. При наличието на правни или фактически пречки за своевременно подаване на молбата, по искане на молещата държава срокът се удължава, но само до преодоляването на тези пречки.
      2.   Отговорът на молбата за обратно приемане се изпраща в писмена форма:

                  а)

                  в рамките на 2 работни дни, ако молбата е била подадена по ускорената процедура (член 6, параграф 3); или

                  б)

                  в рамките на 12 календарни дни във всички останали случаи.

            Срокът започва да тече от датата на получаване на молбата за обратно приемане. При липса на отговор в определения срок се счита, че прехвърлянето е одобрено.
      3.   Мотивите за отказ за обратно приемане се предоставят в писмена форма.
      4.   След получаване на съгласието или, в зависимост от случая, след изтичане на срока, посочен в параграф 2, прехвърлянето на въпросното лице се извършва в рамките на три месеца. По искане на молещата държава този срок може да бъде удължен с времето, използвано за преодоляването на правни или практически пречки.
      Член 11
      Условия за прехвърляне и начини на транспортиране
      1.   Без да се засяга член 6, параграф 2, компетентните органи на молещата държава уведомяват в писмена форма компетентните органи на замолената държава поне 3 работни дни преди да върнат лицето относно датата на прехвърляне, граничния пункт на влизане, възможно придружаване и друга информация, свързана с прехвърлянето.
      2.   Транспортът може да бъде по въздух или по суша. Връщането по въздух не се ограничава само до използване на националните превозвачи на Грузия или на държавите-членки и може да се извършва с редовни или, когато става въпрос за граждани на замолената държава, с чартърни полети. В случай на връщане с придружаване, придружаващите служители могат да не бъдат само упълномощени служители на молещата държава, при условие че бъдат упълномощени лица от Грузия или от която и да е държава-членка.
      Член 12
      Обратно приемане поради грешка
      Молещата държава приема обратно всяко лице, което е прието обратно от замолената държава, ако в рамките на 6 месеца след прехвърлянето на въпросното лице и 12 месеца в случаите, засягащи граждани на трети държави или лица без гражданство, бъде установено, че не са спазени изискванията, установени в членове 2—5 от настоящото споразумение.
      В такъв случай процедурните разпоредби на настоящото споразумение се прилагат mutatis mutandis и се предоставя цялата налична информация, която се отнася до действителната самоличност и гражданство на лицето, което се приема обратно.
      РАЗДЕЛ IV

         ОПЕРАЦИИ ПО ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ

      Член 13
      Принципи
      1.   Държавите-членки и Грузия ограничават транзитното преминаване на граждани на трети държави или на лица без гражданство до случаите, когато тези лица не могат да бъдат върнати директно на държавата, която е крайна цел на пътуването.
      2.   Грузия разрешава транзитното преминаване на граждани на трети държави и на лица без гражданство, ако дадена държава-членка поиска това, и държава-членка разрешава транзитното преминаване на граждани на трети държави и на лица без гражданство, ако Грузия поиска това, при условие че е осигурено пътуването през други възможни държави на транзитно преминаване и обратното приемане от страна на държавата, която е крайна цел на пътуването.
      3.   Грузия или дадена държава-членка могат да откажат транзитно преминаване:

                  а)

                  ако за гражданин на трета държава или за лице без гражданство съществува действителен риск да бъде подложен на мъчения или на нечовешко или унизително отношение или наказание, смъртна присъда или преследване поради неговата раса, религия, националност, членство в определена социална група или политически убеждения в държавата, която е крайна цел на пътуването, или в друга държава на транзитно преминаване;

                  б)

                  ако гражданинът на трета държава или лицето без гражданство е субект на наказателно преследване в замолената държава или в друга държава на транзитно преминаване, или

                  в)

                  по съображения, свързани с общественото здраве, националната сигурност, обществения ред или други национални интереси на замолената държава.

            4.   Грузия или дадена държава-членка могат да отменят издаденото разрешение, ако обстоятелствата, посочени в параграф 3, възникнат или станат известни впоследствие, като по този начин препятстват операцията по транзитното преминаване, или ако пътуването през възможни държави на транзитно преминаване или обратното приемане от страна на държавата, която е крайна цел на пътуването, повече не са гарантирани. В такъв случай молещата държава приема обратно гражданина на третата държава или лицето без гражданство, ако е необходимо и без забавяне.
      Член 14
      Процедура по транзитно преминаване
      1.   Молбите за операции по транзитно преминаване трябва да бъдат представени в писмена форма на компетентния орган на замолената държава и да съдържат следната информация:

                  а)

                  вид на транзитното преминаване (по въздух или по суша), други възможни държави на транзитно преминаване и държавата, която е крайна цел на пътуването;

                  б)

                  лични данни на съответното лице (например име, фамилия, фамилно име преди брака, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно, псевдоними, дата на раждане, пол и при възможност — място на раждане, гражданство, език, вид и номер на документа за пътуване);

                  в)

                  планиран граничен пункт за влизане, дата на прехвърлянето и евентуалното придружаване;

                  г)

                  декларация, че от гледна точка на молещата държава условията, посочени в член 13, параграф 2, са изпълнени и че не са ѝ известни причини за отказ съгласно член 13, параграф 3.

            Единният формуляр за използване при транзитните операции е приложен в приложение 6 към настоящото споразумение.
      2.   В рамките на 5 календарни дни след получаването на молбата и в писмена форма замолената държава уведомява молещата държава за приемането, като потвърждава входния граничен пункт и предполагаемия час на приемането или я уведомява за отказа за приемане и за причините за този отказ.
      3.   Ако транзитното преминаване се осъществява по въздух, лицето, което подлежи на обратно приемане, и евентуалните придружители, са освободени от виза за летищен транзит.
      4.   Компетентните органи на замолената държава, след взаимни консултации, съдействат за осъществяване на операциите по транзитно преминаване, и по-специално чрез наблюдение на въпросните лица и осигуряване на подходящи условия за целта.
      5.   Транзитното преминаване на лицата се извършва в рамките на 30 дни от получаването на положителен отговор по искането.
      РАЗДЕЛ V

         РАЗХОДИ

      Член 15
      Транспортни и транзитни разходи
      Без да се засяга правото на компетентните органи да възстановят разходите по обратното приемане от лицето, което подлежи на обратно приемане, или от трети лица, всички транспортни разходи, направени във връзка с обратното приемане, както и разходите за транзитното преминаване по силата на това споразумение до границата на държавата, която е крайна цел на пътуването, се поемат от молещата държава.
      РАЗДЕЛ VI

         ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ И КЛАУЗА ЗА НЕЗАСЯГАНЕ

      Член 16
      Защита на данните
      Личните данни могат да се съобщават, само ако това е необходимо за изпълнението на това споразумение, от компетентните органи на Грузия или на държава-членка, в зависимост от случая. Обработването на лични данни във всеки конкретен случай е предмет на вътрешното законодателство на Грузия, а в случаите когато контрольорът е компетентен орган на държава-членка — на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО и на националното законодателство на тази държава-членка, прието в съответствие с тази директива. В допълнение се прилагат следните принципи:

                  а)

                  обработването на личните данни следва да е безпристрастно и законосъобразно;

                  б)

                  личните данни трябва да бъдат събирани за конкретната, ясно формулирана и законна цел за изпълнение на настоящото споразумение и да не бъдат допълнително обработвани от органа, който ги съобщава, или от този, който ги получава, по начин, който е несъвместим с тази цел;

                  в)

                  личните данни трябва да бъдат адекватни, съответстващи и да не бъдат прекомерни по отношение на целта, за която се събират и/или се обработват допълнително; по-специално, съобщените лични данни могат да се отнасят само до следното:

                              i)

                              личните данни на лицето, което подлежи на прехвърляне (например име, фамилия, предишни имена, други имена, използвани от лицето/имена, под които лицето е известно, псевдоними, пол, гражданско състояние, дата и място на раждане, сегашно и евентуално предишно гражданство),

                              ii)

                              паспорт, лична карта или свидетелство за управление на моторно превозно средство (номер, срок на валидност, дата на издаване, издаващ орган и място на издаване),

                              iii)

                              места на междинно спиране и маршрут,

                              iv)

                              друга необходима информация за идентифициране на лицето, което подлежи на прехвърляне, или за преглед на условията за обратно приемане, произтичащи от настоящото споразумение;

                  г)

                  личните данни трябва да бъдат точни и при необходимост да се актуализират;

                  д)

                  личните данни трябва да се съхраняват под форма, която позволява съответните лица да бъдат идентифицирани за период, не по-дълъг от необходимия за постигане на целите, за които са събрани, или за които са допълнително обработени;

                  е)

                  както предаващият орган, така и приемащият орган предприемат всички разумни мерки, за да гарантират при необходимост корекцията, заличаването или блокирането на лични данни в случаите, когато обработването им не съответства на разпоредбите на този член, и по-специално поради това, че данните не са адекватни, съответстващи и точни или че са прекомерни по отношение на целта на обработването. Това включва уведомяването на другата договаряща се страна за всяка корекция, заличаване или блокиране;

                  ж)

                  при поискване приемащият орган информира предаващия орган относно използването на съобщените данни и за постигнатите вследствие на това резултати;

                  з)

                  лични данни могат да бъдат предавани само на компетентните органи. По-нататъшното предаване на други органи изисква предварителното съгласие на предаващия орган;

                  и)

                  предаващият и приемащият орган са задължени да изготвят писмен протокол за предаването и приемането на лични данни.

            Член 17
      Клауза за незасягане
      1.   Разпоредбите на това споразумение не засягат правата, задълженията и отговорностите на Съюза, държавите-членки и Грузия, произтичащи от международното право, и по-специално от:

                  а)

                  Конвенцията от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от 31 януари 1967 г. за статута на бежанците,

                  б)

                  международните конвенции, определящи държавата, отговорна за разглеждане на подадени молби за убежище,

                  в)

                  Европейската конвенция от 4 ноември 1950 г. за защита на правата на човека и основните свободи и протоколите към нея,

                  г)

                  Конвенцията на ООН от 10 декември 1984 г. против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказание,

                  д)

                  международни конвенции за екстрадиция и транзитно преминаване,

                  е)

                  многостранни международни конвенции и споразумения за обратно приемане на чужди граждани, като Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване от 7 декември 1944 г.

            2.   Нищо в настоящото споразумение не възпрепятства връщането на дадено лице по силата на други официални и неофициални спогодби.
      РАЗДЕЛ VII

         ИЗПЪЛНЕНИЕ И ПРИЛАГАНЕ

      Член 18
      Съвместен комитет по обратно приемане
      1.   Договарящите се страни си оказват взаимопомощ при прилагането и тълкуването на настоящото споразумение. За тази цел те създават Съвместен комитет по обратно приемане (наричан по-нататък „комитетът“), който по-специално е натоварен със следните задачи:

                  а)

                  да контролира прилагането на настоящото споразумение;

                  б)

                  да взема решение за изпълнителните мерки, необходими за неговото еднообразно прилагане;

                  в)

                  да обменя редовно информация относно протоколите за изпълнение, съставени от отделните държави-членки и от Грузия в съответствие с член 19 от настоящото споразумение;

                  г)

                  да препоръчва изменения на настоящото споразумение и на приложенията към него.

            2.   Решенията на комитета са задължителни за договарящите се страни.
      3.   Комитетът се състои от представители на Съюза и на Грузия.
      4.   Комитетът се свиква при необходимост по искане на една от договарящите се страни.
      5.   Комитетът приема своя процедурен правилник.
      Член 19
      Протоколи за изпълнение
      1.   По искане на държава-членка или на Грузия, Грузия и държавата-членка съставят протокол за изпълнение, който inter alia съдържа и правила за:

                  а)

                  определянето на компетентните органи, на граничните пропускателни пунктове и обмен на звена за връзка;

                  б)

                  условията за връщане с придружаване, включително при транзитното преминаване с придружаване на граждани на трети държави и на лица без гражданство;

                  в)

                  средства и документи в допълнение към тези, изброени в приложения 1—4 към настоящото споразумение;

                  г)

                  начините за обратно приемане по ускорената процедура; и

                  д)

                  процедурата за провеждане на интервюта.

            2.   Протоколите за изпълнение по параграф 1 влизат в сила след уведомяването на Комитета по обратно приемане, посочен в член 18.
      3.   Грузия приема да прилага всички разпоредби на протокола за изпълнение, съставен с дадена държава-членка, също и по отношение на която и да е друга държава-членка, ако последната поиска това.
      Член 20
      Връзка с двустранни споразумения или договорености на държавите-членки за обратно приемане
      Разпоредбите на настоящото споразумение имат предимство пред разпоредбите на което и да е двустранно споразумение или договореност относно обратното приемане на незаконно пребиваващи лица, които са или биха могли да бъдат сключени съгласно член 19 между отделни държави-членки и Грузия, доколкото разпоредбите на тези споразумения или договорености са несъвместими с тези на настоящото споразумение.
      РАЗДЕЛ VIII

         ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

      Член 21
      Териториално приложение
      1.   При спазване на параграф 2 настоящото споразумение се прилага на територията, на която се прилагат Договорът за Европейския съюз и Договорът за функционирането на Европейския съюз, както и на територията на Грузия.
      2.   Настоящото споразумение се прилага на територията на Ирландия само след нотификация от Европейският съюз до Грузия в този смисъл. Настоящото споразумение не се прилага на територията на Кралство Дания.
      Член 22
      Изменения на споразумението
      Настоящото споразумение може да бъде изменяно и допълвано по взаимно съгласие на договарящите се страни. Измененията и допълненията се изготвят във формата на отделни протоколи, които представляват неделима част от настоящото споразумение и влизат в сила в съответствие с процедурата, предвидена в член 23 от настоящото споразумение.
      Член 23
      Влизане в сила, срок и прекратяване
      1.   Настоящото споразумение подлежи на ратифициране или одобрение от договарящите се страни съгласно съответните им процедури.
      2.   Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която последната договаряща се страна нотифицира другата относно приключването на процедурите, посочени в първия параграф.
      3.   Настоящото споразумение се прилага за Ирландия на първия ден от втория месец след датата на нотификацията, посочена в член 21, параграф 2.
      4.   Настоящото споразумение се сключва за неопределен срок.
      5.   Всяка от договарящите страни може да денонсира настоящото споразумение, като нотифицира официално другата договаряща страна. Настоящото споразумение престава да се прилага шест месеца след датата на нотифицирането.
      Член 24
      Приложения
      Приложения 1—6 са неразделна част от настоящото споразумение.

         Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 г. в два екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и грузински език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Грузия
            Por Georgia
            Za Gruzii
            For Georgien
            Für Georgien
            Gruusia nimel
            Για τη Γεωργία
            For Georgia
            Pour la Géorgie
            Per la Georgia
            Gruzijas vārdā –
            Gruzijos vardu
            Grúzia részéről
            Għall-Georġja
            Voor Georgië
            W imieniu Gruzji
            Pela Geórgia
            Pentru Georgia
            Za Gruzínsko
            Za Gruzijo
            Georgian puolesta
            För Georgien

         (1)  В съответствие с формуляра, даден в препоръката на Съвета на Европейския съюз от 30 ноември 1994 г.

         (2)  Пак там.

         ПРИЛОЖЕНИЕ 1

            ОБЩ СПИСЪК С ДОКУМЕНТИТЕ, ЧИЕТО ПРЕДСТАВЯНЕ СЕ СЧИТА ЗА ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ГРАЖДАНСТВО

            (ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 1, ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 1 И ЧЛЕН 8, ПАРАГРАФ 1)

                     —

                     паспорти от всякакъв вид (национални паспорти, дипломатически паспорти, служебни паспорти, групови паспорти и заместители на паспорти, включително детски паспорти),

                     —

                     лични карти (включително временни),

                     —

                     удостоверение за гражданство и други официални документи, в които гражданството е споменато или ясно посочено,

         ПРИЛОЖЕНИЕ 2

            ОБЩ СПИСЪК С ДОКУМЕНТИТЕ, ЧИЕТО ПРЕДСТАВЯНЕ СЕ СЧИТА ЗА PRIMA FACIE ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ГРАЖДАНСТВО

            (ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 1, ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 1 И ЧЛЕН 8, ПАРАГРАФ 2)

         Ако замолената държава е или една от държавите-членки или Грузия:

                     —

                     документите, изброени в приложение 1, чийто срок на валидност е изтекъл преди повече от 6 месеца,

                     —

                     фотокопия на който и да е документ от изброените в приложение 1 към настоящото споразумение,

                     —

                     свидетелства за управление на моторно превозно средство или фотокопия от тях,

                     —

                     актове за раждане или фотокопия от тях,

                     —

                     служебни карти от предприятия или фотокопия от тях,

                     —

                     декларации от свидетели,

                     —

                     декларация от засегнатото лице и езикът, на който това лице говори, включително удостоверен с резултат от официален тест,

                     —

                     всеки друг документ, позволяващ да се установи гражданството на въпросното лице.

                     —

                     военни книжки и военни карти за самоличност,

                     —

                     моряшки регистрационни книжки и служебни капитански карти,

                     —

                     laissez-passer, издадени от замолената държава.

               Ако замолената държава е Грузия:

                     —

                     потвърждение на самоличността в резултат на извършено търсене във Визовата информационна система (1),

                     —

                     в случай на държави-членки, които не използват Визовата информационна система, положителното идентифициране се извършва чрез проверка на архивираните молби за получаване на виза във въпросните държави-членки.

            (1)  Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави-членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС), ОВ L 218, 13.8.2008 г., стр. 60.

         ПРИЛОЖЕНИЕ 3

            ОБЩ СПИСЪК НА ДОКУМЕНТИТЕ, СЧИТАНИ ЗА ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА УСЛОВИЯТА ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И НА ЛИЦА БЕЗ ГРАЖДАНСТВО

            (ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 1, ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 1 И ЧЛЕН 9, ПАРАГРАФ 1)

                     —

                     виза и/или разрешение за пребиваване, издадено от замолената държава,

                     —

                     печати за влизане/напускане или подобна анотация в документа за пътуване на въпросното лице или друго доказателство за влизане/напускане (например фотографско доказателство),

         ПРИЛОЖЕНИЕ 4

            ОБЩ СПИСЪК НА ДОКУМЕНТИТЕ, СЧИТАНИ ЗА PRIMA FACIE ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА УСЛОВИЯТА ЗА ОБРАТНО ПРИЕМАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И НА ЛИЦА БЕЗ ГРАЖДАНСТВО

            (ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 1, ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 1 И ЧЛЕН 9, ПАРАГРАФ 2)

                     —

                     описание, издадено от съответните власти на молещата държава, на мястото и обстоятелствата, при които въпросното лице е задържано, след като е влязло на територията на тази държава;

                     —

                     информация във връзка със самоличността и/или престоя на лицето, която е била предоставена от международна организация (например UNHCR);

                     —

                     съобщаване/потвърждаване на информация от членове на семейството, лица, пътували заедно с него и т.н.;

                     —

                     декларация на засегнатото лице.

                     —

                     информация, която показва, че въпросното лице е ползвало куриерски услуги или пътническа агенция;

                     —

                     официални декларации, по-специално на служители от граничните пунктове и други свидетели, които са в състояние да удостоверят, че въпросното лице е преминало границата;

                     —

                     официални показания на въпросното лице, направени в съдебно или административно производство;

                     —

                     всякакъв вид документи, удостоверения и сметки от всякакъв вид (напр. сметка от хотел, талони за посещение при лекари/зъболекари, входни карти за обществени/частни институции, договори за наем на кола, квитанции за плащане с кредитни карти и др.), които ясно показват, че въпросното лице е престояло на територията на замолената държава,

                     —

                     поименни билети и/или списъци на пътниците, пътуващи със самолет, влак, автобус или кораб, които доказват присъствието и маршрута на въпросното лице на територията на замолената държава.

         ПРИЛОЖЕНИЕ 5

         ПРИЛОЖЕНИЕ 6

         СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 1 И ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 1
         Страните се споразумяват за следното: лице „влиза директно“ от територията на Грузия по смисъла на посочените разпоредби, ако е пристигнало на територията на държава-членка, без междувременно да е навлизало в територията на трета държава, или в случаите, когато замолената държава е държава-членка, е пристигнало на територията на Грузия, без междувременно да е влизало на територията на трета държава. Престоят в транзитната зона на летище на трета държава не се счита за влизане.

         СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ДАНИЯ
         Договарящите се страни отбелязват, че настоящото споразумение не се прилага на територията на Кралство Дания, нито спрямо нейни граждани. При тези обстоятелства е уместно Грузия и Дания да сключат споразумение за обратно приемане при условията на настоящото споразумение.

         СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ИСЛАНДИЯ И НОРВЕГИЯ
         Договарящите се страни вземат предвид тесните връзки между Европейския съюз и Исландия и Норвегия, и по-специално по силата на споразумението от 18 май 1999 г. относно асоциирането на тези държави към процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген. При тези обстоятелства е уместно Грузия да сключи споразумение за обратно приемане с Исландия и Норвегия при условията на настоящото споразумение.

         СЪВМЕСТНА ДЕКЛАРАЦИЯ ОТНОСНО ШВЕЙЦАРИЯ
         Договарящите страни отбелязват тесните връзки между Европейския съюз и Швейцария, и по-специално по силата на Споразумението относно асоциирането на Швейцария в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, което влезе в сила на 1 март 2008 г. При тези обстоятелства е уместно Грузия да сключи споразумение за обратно приемане с Швейцария при условията на настоящото споразумение.


title: 2012/508/ЕС: Решение на Съвета от 24 февруари 2011 година за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти#Споразумение между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти

text:
               21.9.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 255/3

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 24 февруари 2011 година
   за сключване на Споразумението между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти
   (2012/508/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               Комисията участва в преговори от името на Европейския съюз за сключването на споразумение с Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти.

               (2)

               Посоченото споразумение беше подписано от името на Европейския съюз на 8 ноември 2010 г. при условие на сключването му на по-късна дата в съответствие с Решение 2010/622/ЕС на Съвета (1).

               (3)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (2); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.

               (4)

               Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него или от неговото прилагане,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Споразумението между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти („споразумението“) се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета изпраща уведомлението, предвидено в член 9, параграф 1 от споразумението (4).
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 24 февруари 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         PINTÉR S.

      (1)  ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 3.

      (2)  ОВ L 131, 1.6.2000 г., стр. 43.

      (3)  ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 20.

      (4)  Датата на влизане в сила на споразумението ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.

      СПОРАЗУМЕНИЕ
      между Европейския съюз и Федеративна република Бразилия относно премахването на визите за краткосрочно пребиваване за притежателите на обикновени паспорти
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,
      и
      ФЕДЕРАТИВНА РЕПУБЛИКА БРАЗИЛИЯ, наричана по-нататък „Бразилия“,
      заедно наричани по-нататък „договарящи страни“;
      КАТО ЖЕЛАЯТ да запазят принципа на реципрочност и да улеснят пътуванията, като осигурят безвизово влизане и краткосрочно пребиваване за гражданите на всички държави — членки на Съюза, и за гражданите на Бразилия;
      КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ своя ангажимент за бързо осигуряване на реципрочни безвизови пътувания при цялостно спазване на завършването на съответните парламентарни и други вътрешни процедури;
      С ОГЛЕД на по-нататъшното развитие на приятелските отношения и продължаване укрепването на тесните връзки между договарящите страни;
      КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия и Протокола относно интегрирането на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложени към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и като потвърждават, че разпоредбите на настоящото споразумение не се прилагат за Обединеното кралство и Ирландия,
      СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
      Член 1
      Цел
      На гражданите на Съюза и на гражданите на Бразилия, които притежават валидни обикновени паспорти, се разрешава да влизат, да преминават транзитно и да пребивават без виза на територията на другата договаряща страна за максимален период на пребиваване от три месеца в рамките на шестмесечен период в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение.
      Член 2
      Определения
      За целите на настоящото споразумение:

                  а)

                  „държава-членка“ означава всяка държава — членка на Съюза, с изключение на Обединеното кралство и Ирландия;

                  б)

                  „гражданин на Съюза“ означава гражданин на държава-членка съгласно определението в буква а);

                  в)

                  „гражданин на Бразилия“ означава всяко лице, което притежава бразилско гражданство;

                  г)

                  „шенгенско пространство“ означава пространството без вътрешни граници, обхващащо териториите на държавите-членки съгласно определението в буква а), които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген;

                  д)

                  „достижения на правото от Шенген“ означава всички мерки, които имат за цел да осигурят свободното движение на хора в пространство без вътрешни граници, заедно с пряко свързани съпътстващи мерки относно контрола на външните граници, убежището и имиграцията, както и мерки за превенция и борба с престъпността.

            Член 3
      Приложно поле
      1.   За целите на настоящото споразумение целите „туризъм“ и „бизнес“ означават:

                  —

                  туристически дейности;

                  —

                  посещение на роднини;

                  —

                  проучване на търговски възможности, присъствие на заседания, подписване на договори и финансови, управленски и административни дейности;

                  —

                  присъствие на заседания, конференции, семинари, при условие че за тези дейности не се получава възнаграждение от съответните бразилски източници/източници от Съюза (различни от разходите за престоя, покрити пряко или чрез изплащане на дневни разходи);

                  —

                  участие в спортни състезания и артистични конкурси, при условие че участниците не получават възнаграждение от съответните бразилски източници/източници от Съюза, дори и да се състезават за награди, включително когато наградата е в парично изражение.

            2.   Гражданите на Съюза и гражданите на Бразилия, които желаят да извършват платени дейности или да бъдат наети на работа, да се занимават с научни изследвания, да стажуват, да учат, да работят социална работа, както и да предприемат дейности по техническа поддръжка и мисионерски, религиозни или артистични дейности, не попадат в обхвата на настоящото споразумение.
      Член 4
      Условия за премахването на визите и за пребиваването
      1.   Премахването на визите, предвидено с настоящото споразумение, се прилага, без да се засягат законите на договарящите страни във връзка с условията за влизане и краткосрочно пребиваване. Държавите-членки и Бразилия си запазват правото да откажат влизане и краткосрочно пребиваване на своята територия, ако едно или повече от посочените условия не са изпълнени.
      2.   Гражданите на Съюза, възползващи се от настоящото споразумение, спазват законите и подзаконовите актове, действащи на територията на Бразилия, по време на своето пребиваване.
      3.   Гражданите на Бразилия, възползващи се от настоящото споразумение, спазват законите и подзаконовите актове, действащи на територията на всяка държава-членка, по време на своето пребиваване.
      4.   Премахването на визите се прилага независимо от вида транспорт, използван за преминаване на отворените за международен пътнически трафик граници на договарящите страни.
      5.   Без да се засяга член 7, необхванатите от настоящото споразумение визови въпроси се уреждат от правото на Съюза, националното право на държавите-членки и националното право на Бразилия.
      Член 5
      Продължителност на пребиваването
      1.   За целите на настоящото споразумение гражданите на Съюза могат да пребивават на територията на Бразилия за максимален период от три месеца в рамките на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на страната.
      2.   За целите на настоящото споразумение гражданите на Бразилия могат да пребивават в шенгенското пространство за максимален период от три месеца в рамките на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на която и да е държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген. Този период от три месеца в рамките на шестмесечен период се изчислява независимо от пребиваването в държава-членка, която все още не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген.
      3.   Гражданите на Бразилия могат да пребивават за максимален период от три месеца в рамките на шестмесечен период след датата на първото влизане на територията на всяка от държавите-членки, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, независимо от продължителността на пребиваването, изчислена за шенгенското пространство.
      4.   Настоящото споразумение не засяга възможността Бразилия и държавите-членки да удължат периода на пребиваване над три месеца в съответствие с националното право и правото на Съюза.
      Член 6
      Управление на споразумението
      1.   Договарящите страни създават комитет от експерти (наричан по-нататък „комитетът“).
      Комитетът е съставен от представители на Съюза и на Бразилия. Съюзът се представлява от Европейската комисия.
      2.   Комитетът се свиква, когато е необходимо, по искане на една от договарящите страни, за да наблюдава изпълнението на настоящото споразумение и да разрешава спорове, възникнали при тълкуването или прилагането на разпоредбите на настоящото споразумение.
      Член 7
      Връзка между настоящото споразумение и съществуващите двустранни визови споразумения между държавите-членки и Бразилия
      Настоящото споразумение не засяга съществуващите двустранни споразумения или договорености, сключени между отделните държави-членки и Бразилия, доколкото техните разпоредби уреждат въпроси, попадащи извън приложното поле на настоящото споразумение.
      Член 8
      Обмяна на образци на паспорти
      1.   В случай че вече не са го направили, Бразилия и държавите-членки обменят помежду си посредством дипломатическите канали образци на своите валидни обикновени паспорти не по-късно от тридесет (30) дни след датата на подписване на настоящото споразумение.
      2.   В случай на въвеждане на нови обикновени паспорти или на промяна на съществуващите такива договарящите страни изпращат една на друга посредством дипломатическите канали образци на тези нови или променени паспорти, придружени от подробна информация относно техните спецификации и приложимост, не по-късно от тридесет (30) дни преди въвеждането им.
      Член 9
      Заключителни разпоредби
      1.   Настоящото споразумение се ратифицира или одобрява от договарящите страни в съответствие с техните съответни вътрешни процедури и влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която договарящите страни се уведомят една друга относно приключването на посочените по-горе процедури.
      2.   Настоящото споразумение се сключва за неопределен период от време, освен ако не се прекрати в съответствие с параграф 5.
      3.   Настоящото споразумение може да бъде изменяно с писменото съгласие на договарящите страни. Измененията влизат в сила, след като договарящите страни са се уведомили взаимно за приключването на необходимите за тази цел техни вътрешни процедури.
      4.   Всяка договаряща страна може да спира споразумението изцяло или отчасти, а другата договаряща страна се уведомява за решението за спиране не по-късно от два месеца преди неговото влизане в сила. Договарящата страна, която е спряла настоящото споразумение, незабавно информира другата договаряща страна веднага щом причините за това спиране престанат да съществуват.
      5.   Всяка договаряща страна може да прекрати настоящото споразумение, като изпрати писмено уведомление на другата страна. Настоящото споразумение престава да бъде в сила 90 дни след датата на това уведомление.
      6.   Бразилия може да спре или да прекрати настоящото споразумение само по отношение на всички държави — членки на Съюза.
      7.   Съюзът може да спре или да прекрати настоящото споразумение само по отношение на всички свои държави-членки.

         Съставено в Брюксел в два оригинални екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.
         Съставено в Брюксел на осми ноември две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el ocho de noviembre de dos mil diez.
         V Bruselu dne osmého listopadu dva tisíce deset.
         Udfærdiget i Bruxelles den ottende november to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am achten November zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta novembrikuu kaheksandal päeval Brüsselis.
         'Εγινε στις Βρυξέλλες, στις οκτώ Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the eighth day of November in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le huit novembre deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì otto novembre duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada astotajā novembrī.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų lapkričio aštuntą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év november nyolcadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tmien jum ta' Novembru tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de achtste november tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia ósmego listopada roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em oito de novembro de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles la opt noiembrie două mii zece.
         V Bruseli dňa ôsmeho novembra dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne osmega novembra leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kahdeksantena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den åttonde november tjugohundratio.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l’Union européenne
            Per l’Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Федеративна република Бразилия
            Por la República Federativa de Brasil
            Za Brazilskou federativní republiku
            For Den Føderative Republik Brasilien
            Für die Föderative Republik Brasilien
            Brasiilia Liitvabariigi nimel
            Για την Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Βραζιλίας
            For the Federative Republic of Brazil
            Pour la République fédérative du Brésil
            Per la Repubblica federativa del Brasile
            Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā –
            Brazilijos Federacinės Respublikos vardu
            A Brazil Szövetségi Köztársaság részéről
            Għar-Repubblika Federattiva tal-Brażil
            Voor de Federale Republiek Brazilië
            W imieniu Federacyjnej Republiki Brazylii
            Pela República Federativa do Brasil
            Pentru Republica Federativă a Braziliei
            Za Brazílsku federatívnu republiku
            Za Federativno republiko Brazilijo
            Brasilian liittotasavallan puolesta
            För Förbundsrepubliken Brasilien

      Съвместна декларация относно информирането на гражданите за споразумението за премахването на визите
      Като признават значението на прозрачността за гражданите на Европейския съюз и на Бразилия, договарящите страни се съгласяват да гарантират пълно разпространение на информацията за съдържанието и последствията от споразумението за премахването на визите и свързаните с него въпроси, като валидните пътни документи за безвизово пътуване, териториалното приложение, включително списъка на всички държави-членки, изпълняващи напълно достиженията на правото от Шенген, позволения период на пребиваване и условията за влизане, включително правото на обжалване в случай на отказ.


title: 2012/576/ЕС: Решение на Европейския парламент от 10 май 2012 година относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година#Резолюция на Европейския парламент от 10 май 2012 година съдържаща забележките, които са неразделна част от решението относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година

text:
               17.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 286/200

         РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
   от 10 май 2012 година
   относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година
   (2012/576/ЕС)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

               —

               като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година,

               —

               като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година, придружен от отговорите на Института (1),

               —

               като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2012 г. (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО) № 1922/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаване на Европейски институт за равенство между половете (3), и по-специално член 14 от него,

               —

               като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (4), и по-специално член 94 от него,

               —

               като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

               —

               като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по правата на жените и равенството между половете (A7-0132/2012),

               1.

               Освобождава директора на Европейския институт за равенство между половете във връзка с изпълнението на бюджета на Института за финансовата 2010 година.

               2.

               Представя своите забележки в резолюцията по-долу.

               3.

               Възлага на своя председател да предаде настоящото решение, както и резолюцията, която е неразделна част от него, на директора на Европейския институт за равенство между половете, на Съвета, Комисията и Сметната палата и да осигури публикуването им в Официален вестник на Европейския съюз (серия L).

            Председател

         Martin SCHULZ

            Генерален секретар

         Klaus WELLE

      (1)  ОВ C 366, 15.12.2011 г., стр. 173.

      (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 403, 30.12.2006 г., стр. 9.

      (4)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

      РЕЗОЛЮЦИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ
      от 10 май 2012 година
      съдържаща забележките, които са неразделна част от решението относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ,

                  —

                  като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година,

                  —

                  като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейския институт за равенство между половете за финансовата 2010 година, придружен от отговорите на Института (1),

                  —

                  като взе предвид препоръката на Съвета от 21 февруари 2012 г. (06083/2012 – C7-0051/2012),

                  —

                  като взе предвид член 319 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2), и по-специално член 185 от него,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО) № 1922/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаване на Европейски институт за равенство между половете (3), и по-специално член 14 от него,

                  —

                  като взе предвид Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (4), и по-специално член 94 от него,

                  —

                  като взе предвид член 77 и приложение VI към своя правилник,

                  —

                  като взе предвид доклада на комисията по бюджетен контрол и становището на комисията по правата на жените и равенството между половете (A7-0132/2012),

                  A.

                  като има предвид, че Европейският институт за равенство между половете („Институтът“) е създаден въз основа на Регламент (ЕО) № 1922/2006 и стана независим на 15 юни 2010 г.;

                  Б.

                  като има предвид декларацията на Сметната палата, че е получила достатъчна увереност, че годишните отчети на Института за финансовата 2010 година са надеждни и че свързаните с тях операции са законосъобразни и редовни;

                  В.

                  като има предвид, че общият бюджет на Института за финансовата 2010 година е в размер на 6 500 000 EUR; като има предвид, че бюджетът на Института се финансира изцяло от вноските на Съюза;

                  1.

                  Приветства първия доклад на Сметната палата относно годишните отчети на Института за финансовата 2010 година,

         Бюджетно и финансово управление

                  2.

                  Отбелязва, че Институтът получи административна и финансова правосубектност на 15 юни 2010 г..

                  3.

                  Счита, че следва да бъде разгледана възможността за сливането на Института с Агенцията на Европейския съюз за основните права, за да се избегне дублирането и да се намалят административните разходи.

                  4.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността на Института констатира, че от 1 януари до 15 юни 2010 г. ГД „Трудова заетост, социални въпроси и приобщаване“, която отговаря за Института, е носила отговорност за финансовото управление от негово име, в частност за разходите за персонал и административните разходи, и че за този период ГД „Трудова заетост, социални въпроси и приобщаване“ е извършила плащания на обща стойност 846 876,91 EUR.

                  5.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността отбелязва, че в рамките на ограничения период от шест месеца след приемането на годишната работна програма за 2010 г. и придобиването на административна и финансова правосубектност Институтът е постигнал степен на изпълнение на бюджета от 65 % по отношение на бюджетните кредити за поети задължения и от 26 % по отношение на бюджетните кредити за плащания; приканва Института да предприеме незабавно мерки за постигането на задоволителна степен на изпълнение на бюджета в бъдеще.

                  6.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността на Института отбелязва, че при преразглеждането на неговия проектобюджет за 2010 г. управителният съвет е изтъкнал два случая на бюджетен дисбаланс в размер общо на 415 000 EUR:

                              —

                              бюджетен дисбаланс в размер на 195 000 EUR по дял II, който е свързан с недостатъчната степен на усвояване на разходи за наем, тъй като литовското правителство е покрило разходите за наема на помещенията на Института за първите две години от неговото функциониране,

                              —

                              бюджетен дисбаланс в размер на 220 000 EUR по дял III, породен от очакваната недостатъчна степен на усвояване на средствата за оперативни разходи;

                        отбелязва, че през октомври 2010 г. управителният съвет е решил да не предоставя тези замразени средства на Института; призовава Института да информира органа по освобождаване от отговорност за предприетите мерки във връзка със замразените средства.

         Счетоводна отчетност

                  7.

                  Констатира, че през 2010 г. Институтът определи отговорностите на финансовите участници за членовете на персонала и разработи финансови потоци за задълженията; освен това отбелязва, че Институтът назначи всички финансови участници, като до края на 2010 г. определи техните функции и задължения.

                  8.

                  Отбелязва въз основа на годишния отчет за дейността на Института, че неговият директор е делегирал правомощията на разпоредител с бюджетни кредити на началника на административния отдел за сума до 500 000 EUR по дялове I и II и за срок от една година по дял III; отбелязва също, че е назначен заместник на счетоводителя.

                  9.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността констатира, че до края на 2010 г. са въведени и се изпълняват процедури за следните административни области: командировки, обработка на сигналите, информация относно процедурите по възлагане на обществени поръчки, ДДС, качество на счетоводството, равняване на банковите сметки, изпълнение на плащанията, задължения и плащания, както и че са разработени и въведени политика в областта на телекомуникациите и рамка за регистрация на документи.

         Обществени поръчки

                  10.

                  Отбелязва, че през 2010 г. са проведени 63 процедури за възлагане на обществени поръчки и са подписани договори за предоставяните услуги; отбелязва, че общата сума на договорите възлиза на 1 974 626 EUR.

                  11.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността констатира, че в процеса на възлагане на обществени поръчки са възникнали две основни затруднения:

                              —

                              срокът за изпълнение на процедурата за възлагане на обществена поръчка е бил изключително кратък и е застрашил изпълнението на планираните проучвания и съответния бюджет,

                              —

                              липсата на квалифицирана подкрепа за отдел „Операции“, където по-голямата част от служителите са разполагали с малко или никакви знания за процедурите за възлагане на обществени поръчки;

                        в резултат на това усложненията са довели до известни закъснения и някои от процедурите за възлагане на обществени поръчки е трябвало да бъдат отменени, което впоследствие е довело до пренос на по-голямата част от бюджетното задължение към 2011 г.; призовава следователно Института да подобри положението и да информира органа по освобождаване от отговорност за предприетите действия.

                  12.

                  Отбелязва освен това, че 85 % от възложените договори, за сума в размер на 1 628 122 EUR, са били свързани с услуги в подкрепа на оперативната дейност и че останалата сума в размер на 292 504 EUR (15 %) е била за доставка на стоки и услуги в подкрепа на административната дейност.

         Човешки ресурси

                  13.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността отбелязва, че в Института са били назначени двадесет и трима срочно наети служители и шест договорно наети служители, като са постигнати 92,3 % от целта му във връзка с щатното разписание.

                  14.

                  Подчертава, че трябва да се попълнят всички свободни работни места, необходими за ефективното функциониране на Института и за постигането на определените цели.

         Изпълнение

                  15.

                  Отбелязва, че съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 1922/2006 за създаването на Института той е следвало да възложи независима външна оценка на своите постижения до 18 януари 2010 г.; въз основа на годишния отчет за дейността отбелязва, че управителният съвет е отложил последващата оценка, тъй като Институтът не е започнал да функционира от 19 януари 2010 г., като е взел решение да възложи предварителна оценка през 2010 г. и средносрочна оценка до 2013 г.; изисква от Института незабавно да предостави резултатите от предварителната оценка на органа по освобождаване от отговорност.

                  16.

                  Потвърждава, че Институтът, подкрепян от ГД „Трудова заетост, социални въпроси и приобщаване“, е оповестил през декември 2010 г. условията за „Втора предварителна оценка на дейността на Европейския институт за равенство между половете, съсредоточена върху специфичните цели и дейности на Института“.

                  17.

                  Призовава Института да информира органа по освобождаване от отговорност за изпълнението на тези оценки и за съответните им заключения.

                  18.

                  Припомня на Сметната палата, че работата на Института е от изключително значение за насърчаването на равенството между половете в Съюза; отбелязва следователно, че бъдещите доклади следва да разкрият в детайли дали дейността на Института е възпрепятствана от затруднения на някой от етапите на бюджетната процедура.

                  19.

                  Изтъква, че в условията на икономическа криза и строги икономии е от основно значение Институтът да постига оптимални от икономическа гледна точка резултати, без да застрашава успешното изпълнение на своята важна мисия.

         Седалище

                  20.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността на Института отбелязва, че на 1 март 2010 г. служителите на Института са били преместени от временните помещения в Брюксел в окончателното му седалище във Вилнюс, Литва.

         Вътрешен одит

                  21.

                  Информиран е от Института, че първият одит на службата за вътрешен одит ще се проведе през 2012 г.

                  22.

                  Въз основа на годишния отчет за дейността констатира, че OLAF е посетила Института и е провела първото обучение на персонала относно одитните принципи и стандартите за вътрешен контрол през ноември 2010 г.; освен това потвърждава, че през 2010 г. е подготвено споразумение за сътрудничество между OLAF и Института и че е прието от управителния съвет на Института на 26 януари 2011 г.

                  23.

                  По отношение на други забележки, придружаващи решението за освобождаване от отговорност, които имат хоризонтален характер, се позовава на своята резолюция от 10 май 2012 г. (5) относно резултатите от дейността, финансовото управление и контрола на агенциите.

         (1)  ОВ C 366, 15.12.2011 г., стр. 173.

         (2)  ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

         (3)  ОВ L 403, 30.12.2006 г., стр. 9.

         (4)  ОВ L 357, 31.12.2002 г., стр. 72.

         (5)  Приети текстове, P7_TA(2012) 164 (вж. стр. 388 от настоящия брой на Официален вестник).