title: Решение (ЕС, Евратом) 2015/443 на Комисията от 13 март 2015 година относно сигурността в Комисията

text:
               17.3.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 72/41

         РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/443 НА КОМИСИЯТА
   от 13 март 2015 година
   относно сигурността в Комисията
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
   като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите, и по-специално член 18 от него,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Целта на сигурността в Комисията е да се предостави възможност на Комисията да работи в безопасна и сигурна среда чрез прилагане на последователен, комплексен подход в тази област, като се осигури подходяща степен на защита на лицата, активите и информацията, отговаряща на установените рискове, и се гарантира ефективно и навременно обезпечаване на сигурността.

               (2)

               Подобно на други международни органи, Комисията е изправена пред сериозни заплахи и предизвикателства в областта на сигурността, особено що се отнася до тероризма, кибератаките и политическия и търговски шпионаж.

               (3)

               Европейската комисия има сключени споразумения в областта на сигурността за главните си сгради с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия (1). Тези споразумения са свидетелство, че Комисията носи отговорност за своята сигурност.

               (4)

               За да гарантира сигурността на лицата, активите и информацията, е възможно Комисията да трябва да предприеме мерки в области, които се ползват от защита на основните права, залегнали в Хартата на основните права и Европейската конвенция за правата на човека и признати от Съда на Европейския съюз.

               (5)

               Затова всяка подобна мярка следва да бъде обоснована със значимостта на интереса, който е предназначена да защитава, да бъде пропорционална и да гарантира пълно спазване на основните права, включително по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на данните.

               (6)

               В рамките на система, основана на принципите на правовата държава и спазването на основните права, Комисията трябва да се стреми към подходящо равнище на сигурност за своя персонал, активи и информация, което да ѝ позволи да извършва своята дейност, без да ограничава основните права повече от строго необходимото.

               (7)

               Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.

               (8)

               Членовете на персонала, упълномощени да обезпечават сигурността, не трябва да бъдат поставяни в неблагоприятно положение заради дейността си, освен ако не действат извън обхвата на своите правомощия или в нарушение на закона, и следователно в това отношение настоящото решение следва да се счита за административна инструкция по смисъла на Правилника за длъжностните лица.

               (9)

               Комисията следва да предприеме необходимите инициативи за подобряване и укрепване на своята култура на сигурност, като осигури по-ефективно обезпечаване на сигурността, подобри нейното управление, активизира допълнително мрежите и сътрудничеството си с компетентните органи на международно, европейско и национално равнище, и подобри наблюдението и контрола на изпълнението на мерките за сигурност.

               (10)

               Създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) като функционално независим орган на Съюза оказа значително въздействие върху интересите на Комисията в сферата на сигурността и следователно налага необходимостта от въвеждане на правила и процедури за сътрудничество в областта на безопасността и сигурността между ЕСВД и Комисията, особено що се отнася до изпълнението на задължението на Комисията за бдителност по отношение на персонала на Комисията в делегациите на Съюза.

               (11)

               Политиката на Комисията в областта на сигурността следва да се прилага по начин, който да съответства на останалите вътрешни процеси и процедури, които биха могли да включват елемент на сигурност. По-конкретно те включват управлението на непрекъснатостта на дейностите, което цели запазване на най-важните функции на Комисията в случай на прекъсване на работата, и процеса ARGUS за многосекторна координация на кризи.

               (12)

               Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (2), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.

               (13)

               Затова е необходимо Комисията да преразгледа, актуализира и консолидира действащата нормативна база за сигурността в Комисията.

               (14)

               Поради това Решение (94) 2129 (3) следва да бъде отменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   ГЛАВА 1

      ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

   Член 1
   Определения
   За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:

               1)

               „активи“ означава всяка движима или недвижима собственост и имущество на Комисията;

               2)

               „отдел на Комисията“ означава генерална дирекция или служба на Комисията, или кабинет на член на Комисията;

               3)

               „комуникационна и информационна система“, или „КИС“, означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма, включително всички активи, необходими за нейното функциониране, както и необходимите инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси;

               4)

               „контрол на рисковете“ означава всяка мярка за сигурност, за която може разумно да се очаква, че ще осъществява ефективен контрол над риска за сигурността чрез неговото предотвратяване, смекчаване, избягване или прехвърляне;

               5)

               „кризисна ситуация“ означава обстоятелство, събитие, инцидент или извънредна ситуация (или поредица или съчетание от такива), излагащи на сериозна или непосредствена заплаха сигурността в Комисията, независимо от своя произход;

               6)

               „данни“ означава информация под форма, която позволява да бъде съобщавана, записвана или обработвана;

               7)

               „член на Комисията, отговарящ за сигурността“ означава член на Комисията, под чието ръководство попада генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“;

               8)

               „лични данни“ означава лични данни съгласно определението по член 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4);

               9)

               „сгради“ означава всяка недвижима или приравнена на тях собственост и имущество на Комисията;

               10)

               „предотвратяване на риска“ означава мерки за сигурност, за които разумно може да се очаква, че ще възпрепятстват, забавят или спрат риска за сигурността;

               11)

               „риск за сигурността“ означава съчетанието от равнището на заплаха, равнището на уязвимост и възможното въздействие на дадено събитие;

               12)

               „сигурност в Комисията“ означава сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията, и по-конкретно физическата неприкосновеност на лицата и активите, неприкосновеността, поверителността и наличността на информацията и комуникационните и информационни системи, както и безпрепятственото протичане на дейностите на Комисията;

               13)

               „мярка за сигурност“ означава всяка мярка, предприета в съответствие с настоящото решение, за овладяване на рисковете за сигурността;

               14)

               „Правилник за длъжностните лица“ означава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (5) и актовете за неговото изменение;

               15)

               „заплаха за сигурността“ означава събитие или извършител, за които разумно може да се очаква, че ще се отразят негативно на сигурността, ако не получат отговор и не бъдат овладени;

               16)

               „непосредствена заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, която се разгръща без или с изключително кратко предварително предупреждение, и

               17)

               „сериозна заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, за която може разумно да се очаква, че ще доведе до загуба на човешки живот, сериозни наранявания или увреждания, значителни имуществени щети, компрометиране на силно чувствителна информация, смущения в работата на информационните системи или в жизненоважния оперативен капацитет на Комисията;

               18)

               „уязвимост“ означава слабост от всякакъв характер, за която може разумно да се очаква, че ще се отрази негативно на сигурността в Комисията, ако една или повече заплахи се възползват от нея.

         Член 2
   Предмет
   1.   Настоящото решение определя целите, основните принципи, организацията и отговорностите в областта на сигурността в Комисията.
   2.   Настоящото решение се прилага за всички служби на Комисията и във всички нейни сгради. Персоналът на Комисията, работещ в делегациите на Съюза, подлежи на правилата за сигурност за Европейската служба за външна дейност (6).
   3.   Независимо от всички специфични разпоредби за конкретни групи персонал, настоящото решение се прилага спрямо членовете на Комисията, персонала на Комисията, попадащ в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, националните експерти, командировани в Комисията (КНЕ), доставчиците на услуги и техния персонал, стажантите и всички други лица с достъп до сградите или други активи на Комисията, или с достъп до информация, с която борави Комисията.
   4.   Разпоредбите на настоящото решение не засягат разпоредбите на Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (7) и Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (8), Решение C(2006) 1623 на Комисията (9) и Решение C(2006) 3602 на Комисията (10).
   ГЛАВА 2

      ПРИНЦИПИ

   Член 3
   Принципи на сигурността в Комисията
   1.   При изпълнението на настоящото решение Комисията спазва разпоредбите на Договорите и по-конкретно на Хартата на основните права и на Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейският съюз, инструментите, посочени в съображение 2, всички приложими правила на националното законодателство, както и условията на настоящото решение. При необходимост се издават известия по въпросите на сигурността по смисъла на член 21, параграф 2, в които се предоставят указания в това отношение.
   2.   Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
   3.   Принципът на законност показва необходимостта от стриктно придържане към правната рамка при прилагането на настоящото решение и необходимостта от спазване на законовите изисквания.
   4.   Всяка мярка за сигурност се предприема открито, освен ако може разумно да се очаква, че това ще отслаби нейното въздействие. Адресатите на мярка за сигурност се информират предварително за причините и последиците от мярката, освен ако може разумно да се очаква, че въздействието на мярката ще бъде отслабено вследствие на предоставянето на такава информация. В такъв случай адресатът на мярката за сигурност се информира след като е преустановен рискът от отслабване на въздействието на мярката за сигурност.
   5.   Службите на Комисията гарантират, че съображенията за сигурност са взети предвид от началото на разработването и прилагането на политиките, решенията, програмите, проектите и дейностите на Комисията, за които те отговарят. За тази цел те осигуряват участието на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ като цяло и на главния завеждащ сигурността на информацията в Комисията още от най-ранните етапи на подготовката на информационните системи.
   6.   Когато е целесъобразно, Комисията търси съдействието на компетентните органи на държавата домакин, на другите държави членки и на другите институции, агенции или органи на ЕС, когато това е възможно, като взима предвид предприетите или планирани от тези органи мерки за справяне с конкретния риск за сигурността.
   Член 4
   Задължение за спазване
   1.   Спазването на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на мерките за сигурност и инструкциите, предоставени от упълномощените служители, е задължително.
   2.   Неспазването на правилата за сигурност подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Договорите и Правилника за длъжностните лица, на договорни санкции и/или на съдебно производство в съответствие с националните закони и разпоредби.
   ГЛАВА 3

      ОБЕЗПЕЧАВАНЕ НА СИГУРНОСТТА

   Член 5
   Упълномощени служители
   1.   Единствено на служители, упълномощени с поименно пълномощие от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, с оглед на текущите им задължения, могат да бъдат възложени правомощия за предприемане на една или няколко от следните мерки:

               (1)

               да носят лично оръжие;

               (2)

               да провеждат разследвания на сигурността в съответствие с член 13;

               (3)

               да предприемат мерки за сигурност в съответствие с член 12, както са описани в пълномощието.

         2.   Посочените в параграф 1 пълномощия се възлагат за период, който не трябва да надвишава периода, през който съответното лице заема поста или функцията, за която е било възложено пълномощието. Те се възлагат в съответствие с приложимите разпоредби, установени в член 3, параграф 1.
   3.   По отношение на упълномощените служители настоящото решение представлява административна инструкция по смисъла на член 21 от Правилника за длъжностните лица.
   Член 6
   Общи разпоредби относно мерките за сигурност
   1.   Когато предприема мерки за сигурност, Комисията по-конкретно гарантира, доколкото е практически възможно, че:

               а)

               търси подкрепа или съдействие от съответната държава само ако тази държава е членка на Европейския съюз или, в противен случай, е страна по Европейската конвенция за правата на човека, или гарантира права, които са най-малкото равностойни на правата, гарантирани в тази конвенция.

               б)

               предоставя информация за дадено лице на получатели, различни от институциите и органите на ЕС, само ако те не са предмет на национален законодателен акт, приет в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.

               в)

               когато дадено лице представлява заплаха за сигурността, всяка мярка за сигурност е насочена срещу това лице и то може да бъде задължено да поеме възникналите вследствие на това разходи. Тези мерки за сигурност могат да бъдат насочени срещу други лица само ако трябва да се овладее непосредствена или сериозна заплаха за сигурността и ако са налице следните условия:

                           а)

                           предвидените мерки срещу лицето, представляващо заплаха за сигурността, не могат да бъдат предприети или вероятно няма да бъдат ефективни;

                           б)

                           Комисията не може да овладее заплахата за сигурността със самостоятелни действия или не може да го направи своевременно;

                           в)

                           мерките не представляват непропорционална опасност за другото лице и неговите права.

         2.   Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ прави преглед на мерките за сигурност, които могат да изискват съдебна заповед съгласно законите и разпоредбите на държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
   3.   Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да се обърне към подизпълнител, който да изпълнява задачи в областта на сигурността под ръководството и надзора на Дирекцията по сигурността.
   Член 7
   Мерки за гарантиране на сигурността на лицата
   1.   На лицата в сградите на Комисията се осигурява подходящо равнище на защита, като се вземат предвид изискванията по отношение на сигурността и безопасността.
   2.   В случай на сериозен риск за сигурността генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ осигурява непосредствена охрана на членовете на Комисията или другите служители тогава, когато оценката на заплахата е показала, че тази охрана е необходима за гарантиране на тяхната безопасност и сигурност.
   3.   В случай на сериозен риск за сигурността Комисията може да разпореди евакуация на своите сгради.
   4.   На жертвите на инциденти или нападения в сградите на Комисията се оказва необходимата помощ.
   5.   За да предотвратяват и овладяват рисковете за сигурността, упълномощените служители могат да извършват цялостни проверки на лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение, с цел да установят дали предоставянето на достъп до сградите на Комисията или информация на тези лица представлява заплаха за сигурността. За тази цел и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и с разпоредбите, посочени в член 3, параграф 1, съответните упълномощени служители могат:

               а)

               да използват всеки източник на информация, който е на разположение на Комисията, като вземат предвид неговата надеждност;

               б)

               да получат достъп до личните досиета или данните, които Комисията съхранява за лицата, които е наела или възнамерява да наеме на работа, или за персонала на подизпълнителите, когато това е надлежно обосновано.

         Член 8
   Мерки за гарантиране на физическата сигурност и сигурността на активите
   1.   Сигурността на активите се гарантира, като се прилагат подходящите мерки за физическа и техническа защита и съответните процедури, наричани по-долу „физическа защита“, които изграждат една многопластова система.
   2.   В съответствие с настоящия член могат да бъдат приети мерки за защита на лицата или информацията в Комисията, както и за защита на активите.
   3.   Физическата сигурност има следните цели:

               —

               да предотвратява актове на насилие, насочени срещу членовете на Комисията или лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение;

               —

               да предотвратява шпионаж и подслушване на чувствителна или класифицирана информация;

               —

               да предотвратява кражба, актове на вандализъм, саботаж и други актове на насилие, имащи за цел да нанесат щети или да унищожат сградите и активите на Комисията;

               —

               да позволява разследване и проверка на инциденти, свързани със сигурността, включително чрез справки с регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, системата за видеонаблюдение, записите на телефонните разговори и други сходни данни, посочени в член 22, параграф 2 по-долу, както и с други източници на информация.

         4.   Физическата сигурност включва:

               —

               политика по отношение на достъпа, приложима за всички лица или превозни средства, искащи достъп до сградите на Комисията, в това число и паркингите;

               —

               система за контрол на достъпа, включваща охранители, техническо оборудване и мерки, информационни системи или съчетание от всички тези елементи.

         5.   За да се гарантира физическата сигурност, могат да се предприемат следните действия:

               —

               да се записва влизането и излизането от сградите на Комисията на лица, превозни средства, стоки и оборудване;

               —

               да се извършва проверка на самоличността вътре в сградите;

               —

               да се извършва визуална или техническа проверка на превозните средства, стоките и оборудването;

               —

               да се предотвратява влизането в сградите на Комисията на неоторизирани лица, превозни средства и стоки.

         Член 9
   Мерки за гарантиране на сигурността на информацията
   1.   Сигурността на информацията обхваща цялата информация, с която работи Комисията.
   2.   Сигурността на информацията, независимо от нейната форма, поддържа баланс между прозрачността, пропорционалността, отчетността и ефективността, от една страна, и необходимостта от защита на информацията от нерегламентиран достъп, използване, разкриване, изменение или унищожаване, от друга.
   3.   Сигурността на информацията има за цел опазване на нейната поверителност, неприкосновеност и наличност.
   4.   С оглед на това се прилагат процедури за управление на риска, за да се класифицират информационните активи и да се разработят пропорционални мерки, процедури и стандарти за сигурност, включително смекчаващи мерки.
   5.   Тези общи принципи, които са в основата на сигурността на информацията, се прилагат по-специално по отношение на:

               а)

               „класифицирана информация на ЕС“ (по-долу „КИЕС“), т.е. всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки;

               б)

               „чувствителна некласифицирана информация“, т.е. информация или материал, които Комисията трябва да защитава по силата на законовите си задължения, залегнали в Договорите или в актовете, приети в тяхно изпълнение, и/или заради чувствителния им характер. Чувствителната некласифицирана информация включва, но не се изчерпва с: информацията или материалите, обхванати от задължението за професионална тайна съгласно член 339 от ДФЕС, информацията, обхваната от интересите, чиято защита е предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12), разглеждан в съчетание със съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или личните данни, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001.

         6.   Чувствителната некласифицирана информация е подчинена на правилата за нейната обработка и съхранение. Тя се предоставя само на лица, които „имат нужда да знаят“. Когато бъде счетено за необходимо с оглед на ефективната защита на нейната поверителност, информацията се идентифицира с помощта на обозначение за класификация и съгласно съответните инструкции за обработка, одобрени от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“. Когато този вид информация се обработва или съхранява в комуникационни и информационни системи, защитата ѝ се осигурява и в съответствие с Решение (2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти.
   7.   Всяко лице, което носи отговорност за компрометиране или загуба на КИЕС или чувствителна некласифицирана информация, която е идентифицирана като такава в правилата за нейната обработка и съхранение, може да подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Тези дисциплинарни действия не засягат евентуалните съдебни или наказателни производства от страна на компетентните национални органи на държавите членки в съответствие с тяхното законодателство и разпоредби, както и договорните корективни мерки.
   Член 10
   Мерки за гарантиране на сигурността на комуникационните и информационни системи
   1.   Всички използвани от Комисията комуникационни и информационни системи („КИС“) са в съответствие с политиката на Комисията за гарантиране на сигурността на информационните системи, изложена в Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност.
   2.   Службите на Комисията, които притежават, управляват или работят с КИС, позволяват на други институции, агенции и органи на Съюза или на други организации да получат достъп до тези системи само ако тези институции, агенции и органи на Съюза или други организации могат да предоставят задоволителни гаранции, че степента на защита на техните информационни системи е равносилна на гарантираната от политиката на Комисията за сигурността на информационните системи съгласно Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност. Комисията наблюдава спазването на това условие и в случай на сериозно нарушение или продължително неспазване има правото да ограничи достъпа.
   Член 11
   Криминалистични анализи във връзка с киберсигурността
   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря конкретно за провеждането на криминалистични технически анализи в сътрудничество с компетентните служби на Комисията в помощ на посочените в член 13 разследвания на сигурността, свързани с контраразузнаване, изтичане на данни, кибератаки и сигурността на информационните системи.
   Член 12
   Мерки за сигурност по отношение на лицата и предметите
   1.   За да гарантират сигурността в Комисията и да предотвратяват и овладяват рисковете, служителите, упълномощени в съответствие с член 5, могат, съгласно принципите, посочени в член 3, да предприемат, наред с останалото, една или повече от следните мерки за сигурност:

               а)

               подсигуряване на сцената на действие и доказателствата, включително регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане и кадрите от системата за видеонаблюдение, в случай на инциденти или поведение, което може да доведе до административни, дисциплинарни, граждански или наказателни процедури;

               б)

               ограничени мерки спрямо лица, които представляват заплаха за сигурността, включително издаване на нареждане на лицата на напуснат сградите на Комисията, извеждане на лицата извън сградите на Комисията, налагане на забрана на лицата да влизат в сградите на Комисията за определен период от време, като последната мярка се определя в съответствие с критерии, които ще бъдат формулирани в правилата за прилагане;

               в)

               ограничени мерки спрямо предмети, които представляват риск за сигурността, включително тяхното преместване, конфискуване и отстраняване;

               г)

               претърсване на сградите на Комисията, включително на офисите, разположени в тези сгради;

               д)

               търсене на данни от комуникационната и информационна система и оборудване, телефонния и телекомуникационния трафик, регистрационните файлове, потребителските профили и т.н.;

               е)

               други специфични мерки за сигурност с подобно въздействие с цел предотвратяване или овладяване на рисковете за сигурността, по-конкретно в контекста на правата на Комисията в качеството ѝ на собственик или на работодател в съответствие с приложимите национални закони.

         2.   При изключителни обстоятелства служителите на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, упълномощени в съответствие с член 5, могат да предприемат необходимите извънредни мерки, при стриктно спазване на принципите, посочени в член 3. Възможно най-скоро след предприемането на тези мерки те информират директора на Дирекцията по сигурността, който иска от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ съответното пълномощие, потвърждаващо предприетите мерки и разрешаващо евентуални допълнителни мерки, и, когато е целесъобразно, осъществява връзка с компетентните национални органи.
   3.   Мерките за сигурност в съответствие с настоящия член се документират в момента, в който са предприети, или, в случай на непосредствен риск или кризисна ситуация, в разумен срок след тяхното предприемане. Във втория случай документирането трябва да включва и елементите, на които се основава преценката за наличието на непосредствен риск или кризисна ситуация. Документирането може да бъде кратко, но следва да е структурирано по такъв начин, че да позволява на лицето — предмет на мярката, да упражнява правото си на защита и правото си на защита на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, и да позволява проверка на законността на мярката. Никаква информация относно специфични мерки за сигурност, предприети спрямо член на персонала, не може да бъде включвана в личното досие на въпросното лице.
   4.   Когато се предприемат мерки за сигурност съгласно буква б), Комисията допълнително гарантира, че съответното лице е получило възможност да се свърже с адвокат или с доверено лице и е било уведомено за правото си да се обърне към Европейския надзорен орган по защита на данните.
   Член 13
   Разследвания
   1.   Без да се засягат член 86 и приложение IX към Правилника за длъжностните лица и специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза, разследвания на сигурността могат да се провеждат:

               а)

               в случай на инциденти, засягащи сигурността в Комисията, включително при подозрение за извършено престъпление;

               б)

               в случай на възможно изтичане, неправилно третиране или компрометиране на чувствителна некласифицирана информация, КИЕС или класифицирана информация на Евратом;

               в)

               в контекста на контраразузнаването и борбата с тероризма;

               г)

               в случай на сериозни киберинциденти.

         2.   Решение за провеждане на разследване на сигурността се взема от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, който също така получава доклада от разследването.
   3.   Разследвания на сигурността се провеждат само от компетентните членове на персонала на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, надлежно упълномощени в съответствие с член 5.
   4.   Упълномощените служители упражняват правомощията си за провеждане на разследване на сигурността независимо, съгласно посоченото в пълномощието, и имат правомощията, изброени в член 12.
   5.   Упълномощените служители, компетентни да провеждат разследвания на сигурността, могат да събират информация от всички налични източници, свързани с евентуални административни нарушения или престъпления, които са извършени в сградите на Комисията или в които са замесени лица по член 2, параграф 3, било то като жертви или като извършители на деянията.
   6.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ информира компетентните органи на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка, когато е целесъобразно и по-конкретно ако при разследването са открити улики за извършено престъпно деяние. В този контекст генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може, когато е целесъобразно или необходимо, да окаже подкрепа на органите на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка.
   7.   В случай на сериозни киберинциденти генерална дирекция „Информатика“ поддържа тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, оказвайки подкрепа по всички технически въпроси. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ решава, след консултация с генерална дирекция „Информатика“, кога е целесъобразно да се информират компетентните органи на държавата домакин или на всяка друга заинтересована държава членка. Службите за координация при инциденти на екипа за незабавно реагиране при компютърни инциденти на ЕС (CERT-EU) ще бъдат използвани за оказване на подкрепа на други евентуално засегнати институции и агенции на ЕС.
   8.   Разследванията на сигурността се документират.
   Член 14
   Разграничаване на правомощията във връзка с разследвания на сигурността и други видове разследвания
   1.   Когато Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва разследвания на сигурността, както е посочено в член 13, и ако тези разследвания са от компетентността на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) или на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), тя незабавно осъществява връзка с тези органи с цел по-конкретно да не компрометира по-нататъшните действия от страна на OLAF или IDOC. Когато е целесъобразно, Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отправя покана към OLAF или IDOC да участват в разследването.
   2.   Разследванията на сигурността, посочени в член 13, се провеждат без да се засягат правомощията на OLAF и IDOC, залегнали в правилата за дейността на тези органи. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да окаже техническа помощ за разследвания, започнати от OLAF или IDOC.
   3.   От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да съдейства на служителите на OLAF при престоя им в сградите на Комисията в съответствие с член 3, параграф 5 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), с цел да улеснят изпълнението на техните задължения. Дирекцията по сигурността информира генералния секретар и генералния директор на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ за подобни искания за съдействие, или в случай че такова разследване се провежда в сградите на Комисията, в които се помещават нейните членове или генералният секретар, председателят на Комисията и членът на Комисията, отговарящ за човешките ресурси.
   4.   Без да се засяга член 22, буква а) от Правилника за длъжностните лица, тогава, когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на IDOC, Дирекцията по сигурността, когато докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси“ в съответствие с член 13, на възможно най-ранен етап дава становището си за това дали са налице основания за сезиране на IDOC във връзка със случая. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ взима решение по този въпрос.
   5.   Когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на OLAF, Дирекцията по сигурността незабавно докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ и информира генералния директор на OLAF на възможно най-ранен етап. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността.
   Член 15
   Проверки на сигурността
   1.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, за да се увери, че службите на Комисията и лицата спазват настоящото решение и правилата за неговото прилагане, и за да формулира препоръки, когато това бъде счетено за необходимо.
   2.   Когато е целесъобразно, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, или наблюдение на сигурността, или посещения за оценка на сигурността, за да се увери, че сигурността на персонала, активите и информацията на Комисията, попадащи под отговорността на други институции, агенции или органи на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации, е подходящо гарантирана в съответствие с правила, разпоредби и стандарти за сигурност, които са най-малкото равностойни на тези на Комисията. Когато е целесъобразно и в духа на доброто сътрудничество между администрациите, тези проверки на сигурността включват и инспекциите, провеждани в контекста на обмена на класифицирана информация с други институции, органи и агенции на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации.
   3.   Настоящият член се прилага, mutatis mutandis, за персонала на Комисията в делегациите на Съюза, без да се засягат специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза.
   Член 16
   Състояние на тревога и управление на кризисни ситуации
   1.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за прилагането на подходящи мерки за състояние на тревога в очакване или в отговор на заплахи и инциденти, засягащи сигурността в Комисията, както и на необходимите мерки за управление на кризисни ситуации.
   2.   Посочените в параграф 1 мерки за състояние на тревога съответстват на нивото на заплаха за сигурността. Степените на тревога се определят в тясно сътрудничество с компетентните служби на другите институции, агенции и органи на Съюза, и на държавата членка или държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
   3.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ е звеното за контакт относно степените на тревога и управлението на кризисни ситуации.
   ГЛАВА 4

      ОРГАНИЗАЦИЯ

   Член 17
   Общи отговорности на службите на Комисията
   1.   Изложените в настоящото решение задължения на Комисията се изпълняват от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ под ръководството и отговорността на члена на Комисията, отговарящ за сигурността.
   2.   Специфичните разпоредби относно киберсигурността са определени в Решение (2006) 3602.
   3.   Отговорността за изпълнението на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на ежедневното им спазване, може да бъде възложена на други служби на Комисията тогава, когато децентрализираното обезпечаване на сигурността предлага висока ефективност и спестява ресурси или време, например поради географското разположение на въпросните служби.
   4.   Когато се прилага параграф 3, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и, когато е целесъобразно, генерална дирекция „Информатика“, постигат договорка с отделните служби на Комисията за ясно определяне на ролите и отговорностите за изпълнението и наблюдението на политиките в областта на сигурността.
   Член 18
   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“
   1.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря по-конкретно за:

               (1)

               изготвянето на политиката на Комисията в областта на сигурността, правилата за нейното прилагане и известията по въпросите на сигурността;

               (2)

               събирането на информация за целите на оценката на заплахите и рисковете за сигурността и по всички въпроси, които могат да се отразят на сигурността в Комисията;

               (3)

               осигуряването на електронно контранаблюдение и защита на всички сайтове на Комисията въз основа на оценките на заплахите и наличните доказателства за неоторизирани действия против интересите на Комисията;

               (4)

               осигуряването на 24-часови услуги за спешно реагиране за службите и персонала на Комисията по всички въпроси, свързани с безопасността и сигурността;

               (5)

               прилагането на мерки за сигурност, имащи за цел смекчаване на рисковете за сигурността и разработване и поддържане на подходяща КИС, която да покрива оперативните ѝ нужди, по-специално в областта на контрола на физическия достъп, администрирането на разрешенията за достъп и обработката на чувствителна информация и класифицирана информация на ЕС;

               (6)

               повишаването на осведомеността, организирането на учения и тренировки, и предоставянето на обучения и консултации по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията, с цел да се насърчи развитието на култура на сигурност и да се създаде резерв от служители, които да са подходящо обучени по въпросите на сигурността.

         2.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ поддържа, без да засяга компетентността и отговорностите на другите служби на Комисията, външните връзки:

               (1)

               със службите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза по въпроси, свързани със сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;

               (2)

               със службите за сигурност, разузнаване и оценка на заплахите, включително националните органи за сигурност на държавите членки или на трети държави, международните организации и органи по въпроси, засягащи сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;

               (3)

               с полицията и други служби за спешно реагиране по всички рутинни и извънредни въпроси, засягащи сигурността в Комисията;

               (4)

               с органите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза, на държавите членки и на трети държави в областта на реагирането на кибератаки с потенциално въздействие върху сигурността в Комисията;

               (5)

               във връзка с получаването, оценката и разпространението на разузнавателна информация относно заплахи, произтичащи от терористична дейност и шпионаж, засягащи сигурността в Комисията;

               (6)

               по въпроси, свързани с класифицираната информацията, както е посочено по-нататък в Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията (14).

         3.   Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурния пренос на информация, извършван съгласно настоящия член, включително за преноса на лични данни.
   Член 19
   Експертна група за сигурността в Комисията (ComSEG)
   Създава се експертна група за сигурността в Комисията, натоварена със задачата да съветва Комисията, когато е целесъобразно, по въпроси, свързани с нейната политика за вътрешна сигурност и по-конкретно със защитата на класифицирана информация на ЕС.
   Член 20
   Местни служители по сигурността (LSO)
   1.   Всеки отдел или кабинет на Комисията назначава местен служител по сигурността (LSO), който изпълнява ролята на основно звено за контакт между своята служба и генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията. Когато е целесъобразно, могат да се назначат един или повече заместници на LSO. LSO е длъжностно лице или срочно нает служител.
   2.   Като основно звено за контакт по въпросите на сигурността в своя отдел или кабинет на Комисията, LSO докладва редовно на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и на своите началници за въпроси, свързани със сигурността в неговия отдел на Комисията, и докладва незабавно за всякакви инциденти, свързани със сигурността, включително когато може да е била компрометирана КИЕС или чувствителна некласифицирана информация.
   3.   По въпроси, свързани със сигурността на комуникационните и информационни системи, LSO осъществява връзка със завеждащия сигурността на информацията на местно ниво (LISO) в своя отдел на Комисията, чиято роля и отговорности са определени в Решение C(2006) 3602.
   4.   Той допринася към дейностите за обучение и повишаване на осведомеността по въпросите на сигурността, насочени към специфичните нужди на персонала, подизпълнителите и други лица, работещи под ръководството на неговия отдел на Комисията.
   5.   По искане на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на LSO могат да бъдат възложени специфични задачи в случай на сериозни или непосредствени рискове за сигурността или на извънредни ситуации. Генералният директор или директорът, отговарящ за човешките ресурси, на местната генерална дирекция на LSO бива информиран за тези специфични задачи от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
   6.   Отговорностите на LSO не засягат ролята и отговорностите, възложени на завеждащите сигурността на информацията на местно ниво (LISO), служителите, отговарящи за здравословните и безопасни условия на труд, служителите за надзор на регистъра (RCO) или на всеки друг служител, чиито функции са в областта на сигурността или са свързани с нея. LSO осъществява връзка с тях, за да гарантира последователен и съгласуван подход към сигурността и ефективен поток на информацията по въпроси, свързани със сигурността в Комисията.
   7.   LSO има пряк достъп до генералния директор или ръководителя на отдела си, когато трябва да информира преките си началници. Той има разрешение за достъп до КИЕС на ниво най-малко SECRET UE/EU SECRET.
   8.   С цел да насърчи обмена на информация и най-добрите практики, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ организира поне два пъти годишно конференция на LSO. Присъствието на LSO на тези конференции е задължително.
   ГЛАВА 5

      ИЗПЪЛНЕНИЕ

   Член 21
   Правила за прилагане и известия по въпросите на сигурността
   1.   Както е необходимо, приемането на правилата за прилагане на настоящото решение ще е предмет на отделно решение на Комисията за оправомощаване на члена на Комисията, отговарящ за сигурността, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
   2.   След като бъде оправомощен по силата на гореспоменатото решение на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за сигурността, може да изготвя известия по въпросите на сигурността, съдържащи насоки и най-добри практики в тази сфера, в обхвата на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
   3.   Комисията може да възложи задачите, посочени в първия и втория параграф на настоящия член, на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ чрез отделно решение за възлагане, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
   ГЛАВА 6

      РАЗНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

   Член 22
   Обработка на лични данни
   1.   Комисията обработва личните данни, необходими за изпълнението на настоящото решение в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
   2.   Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (15), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, като например данни от регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, записите от системата за видеонаблюдение, записите на телефонните обаждания до дежурните звена или диспечерските центрове, и други подобни данни, изисквани от съображения за сигурност или за реакция при кризи, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
   3.   Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурността на всяка обработка на лични данни, извършена в контекста на настоящото решение.
   4.   Тези правила и процедури за прилагане се приемат след консултация с длъжностното лице за защита на данните и Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
   Член 23
   Прозрачност
   Настоящото решение и правилата за неговото прилагане се свеждат до знанието на персонала на Комисията и на всички лица, спрямо които се прилагат.
   Член 24
   Отмяна на предходни решения
   Решение (94) 2129 се отменя.
   Член 25
   Влизане в сила
   Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.

            За Комисията

            Председател

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Вж. „Arrangement entre le Gouvernement belge et le Parlement européen, le Conseil, la Commission, le Comité économique et social européen, le Comité des régions, la Banque européenne d'investissement en matière de sécurité“ от 31 декември 2004 г., „Accord de sécurité signé entre la Commission et le Gouvernement luxembourgeois“ от 20 януари 2007 г., и „Accordo tra il Governo italiano e la Commissione europea dell'energia atomica (Euratom) per l'istituzione di un Centro comune di ricerche nucleari di competenza generale“ от 22 юли 1959 г.

      (2)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.

      (3)  Решение C(94) 2129 на Комисията от 8 септември 1994 г. относно задачите на службата за сигурност.

      (4)  Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1).

      (5)  Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета от 29 февруари 1968 година относно определянето на статута на длъжностните лица на Европейските общности и условията за работа на другите служители, и за създаване на конкретно особени мерки за временно прилагане към длъжностните лица на Комисията (условия за работа на другите служители) (ОВ L 56, 4.3.1968 г., стр. 1).

      (6)  Решение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност 2013/C 190/01 от 19 април 2013 г. относно правилата за сигурност на Европейската служба за външна дейност (ОВ C 190, 29.6.2013 г., стр. 1).

      (7)  Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 23 януари 2002 година за изменение на нейния процедурен правилник (ОВ L 21, 24.1.2002 г., стр. 23), към което се приложени разпоредбите относно управлението на документи.

      (8)  Решение 2004/563/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 7 юли 2004 година за изменение на нейния процедурен правилник (ОВ L 251, 27.7.2004 г., стр. 9), към което се приложени разпоредбите относно електронните и дигитализираните документи.

      (9)  C(2006) 1623 от 21 април 2006 година за установяване на хармонизирана политика за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд за всички служители на Европейската комисия.

      (10)  C(2006) 3602 от 16 август 2006 година относно сигурността на информационните системи, използвани от Европейската комисия.

      (11)  Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31).

      (12)  Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 31.5.2001 г., стр. 43).

      (13)  Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 18.9.2013 г., стр. 1).

      (14)  Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията от 13 март 2015 година относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (вж. страница 53 от настоящия брой на Официален вестник).

      (15)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.


title: Решение (ЕС) 2015/644 на Европейския парламент и на Съвета от 15 април 2015 година за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление EGF/2014/018 GR/Attica broadcasting от Гърция)

text:
               24.4.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 106/29

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/644 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 15 април 2015 година
   за мобилизиране на средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (заявление EGF/2014/018 GR/Attica broadcasting от Гърция)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взеха предвид Регламент (ЕС) № 1309/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Европейския фонд за приспособяване към глобализацията (2014—2020 г.) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1927/2006 (1), и по-специално член 15, параграф 4 от него,
   като взеха предвид Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (2), и по-специално точка 13 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Европейският фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) е създаден с цел оказване на подкрепа на съкратени работници и самостоятелно заети лица, чиято дейност е била прекратена в резултат на големи структурни промени в моделите на световната търговия, произтичащи от глобализацията, в резултат на продължаване на световната финансова и икономическа криза, предмет на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 546/2009 (3), или в резултат на нова световна финансова и икономическа криза, и с цел подпомагане на повторната им интеграция на пазара на труда.

               (2)

               Член 12 от Регламент (EС, Евратом) № 1311/2013 (4) на Съвета дава възможност за мобилизиране на ЕФПГ в рамките на максимален годишен размер от 150 милиона евро (по цени от 2011 г.).

               (3)

               Гърция подаде заявление за мобилизиране на средства от ЕФПГ с оглед на извършени съкращения в 16 предприятия, извършващи дейност в икономически отрасъл от разделение 60 по NACE Rev. 2 („Радио- и телевизионна дейност“) (5) в област Атика (EL 30) на ниво 2 по NUTS в Гърция, на 4 септември 2014 г., като впоследствие предостави допълнителна информация в съответствие с предвиденото в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1309/2013. Заявлението отговаря на изискванията за определяне на финансово участие от ЕФПГ, определени в член 13 от Регламент (ЕС) № 1309/2013.

               (4)

               Поради това следва да бъдат мобилизирани средства от ЕФПГ за осигуряване на финансово участие в размер на 5 046 000 EUR по подаденото от Гърция заявление,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В рамките на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2015 година се мобилизират средства от Европейския фонд за приспособяване към глобализацията за осигуряване на сумата от 5 046 000 EUR под формата на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
   Член 2
   Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 15 април 2015 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 855.

      (2)  ОВ C 373, 20.12.2013 г., стр. 1.

      (3)  Регламент (ЕО) № 546/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1927/2006 за създаване на Европейски фонд за приспособяване към глобализацията (ОВ L 167, 29.6.2009 г., стр. 26).

      (4)  Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014 — 2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).

      (5)  Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области (ОВ L 393, 30.12.2006 г., стр. 1).


title: Решение на Съвета от 8 декември 1994 година относно приемане от страна на Комисията на приложения Д.7 и Е.4 към Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури

text:
Важна правна забележка

|

31994D0798

Официален вестник n° L 331 , 21/12/1994 стр. 0011 - 0021 специално финландско издание: глава 2 том 16 стр. 0059  специално шведско издание: глава 2 том 16 стр. 0059  специално чешко издание глава 02 том 05 стр. 296  - 306 специално испанско издание глава 02 том 05 стр. 296  - 306 специално унгарско издание глава 02 том 05 стр. 296  - 306 специално литвийско издание глава 02 том 05 стр. 296  - 306 LV.ES глава 02 том 05 стр. 296  - 306 MT.ES глава 02 том 05 стр. 296  - 306 PL.ES глава 02 том 05 стр. 296  - 306 SK.ES глава 02 том 05 стр. 296  - 306 специално словенско издание глава 02 том 05 стр. 296  - 306

		19941208Решение на Съветаот 8 декември 1994 годинаотносно приемане от страна на Комисията на приложения Д.7 и Е.4 към Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури(94/798/ЕО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113 от него, във връзка с първото изречение от член 228, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че по реда на Решение 75/199/ЕИО на Съвета [1] Общността е одобрила Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури (Конвенция от Киото);като има предвид, че приложенията към тази Конвенция относно замяната на стоки без митни сборове и митнически формалности при пощенски трафик могат да бъдат приети от Общността;като отчита, че е подходящо да се поставят определени условия при това приемане, за да се отчетат специфичните изисквания на митническия съюз и действащото митническо законодателство на Общността,РЕШИ:Член 1Общността приема следните приложения към Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури с приложените съответни условия:- приложение Д.7 относно замяната на стоки без митни сборове с общо условие и условия, касаещи стандарти 3, 9 и 20 и препоръчителни практики 11, 13, 16, 17 и 25,- приложение Е.4 относно митнически формалности при пощенски трафик с общо условие и условия, касаещи стандарти 19 и 26 и препоръчителни практики 23, 24 и 25.Текстовете на приложения Д.7 и Е.4 към Конвенцията са възпроизведени съответно в приложение I и II към настоящото решение, като в допълнения са посочени и съответните условия, изразени от Комисията.Член 2Председателят на Съвета определя пълномощник, който да нотифицира Генералния секретар на Съвета по митническо сътрудничество за приемането от страна на Комисията на приложенията по реда на член 1, както и за съдържащите се условия.Съставено в Брюксел на 8 декември 1994 година.За СъветаПредседателG. Rexrodt[1] ОВ L 100, 21.4.1975 г., стр. 1.--------------------------------------------------19941208ПРИЛОЖЕНИЕ I--------------------------------------------------19941208ПРИЛОЖЕНИЕ Д.7относно замяната на стоки без митни сборовеУВОДВ повечето страни националното законодателство съдържа разпоредби, по реда на които стоки, използвани за продукти за износ, са освободени от митни сборове и такси.Процедурата по възстановяване на внесено мито при временен внос за активно усъвършенстване позволяват обратно изплащане на, или суспендиране при определени условия от вносни митни сборове и такси за чуждестранни стоки, използвани за получаване на продукти за износ.При процедура на замяна на стоки без митни сборове, който е предмет на настоящото приложение, използваната процедура позволява суспендиране от вносни митни сборове и такси за равностойни стоки на такива, които са били внесени и са преработени в продукти, изнесени от митническата територия на Общността.Прилагането на процедурата обаче подлежи на условието вносът на равностойни стоки на включените в изнесена преди това продукция да се разглежда от компетентните органи като полезен за националната икономика.Продуктите, произведени от стоки, внесени без митни сборове и такси, могат да бъдат предлагани на вътрешния пазар. Когато се изнесат, те отново следва да се позоват на процедура на замяна на стоки без митни сборове.ОПРЕДЕЛЕНИЯЗа целите на настоящото приложение:a) понятието "процедура за замяна на стоки без митни сборове" обозначава процедура, при която се допуска внос без митни сборове и такси, на равностойни стоки (т.е., еднакви по описание, качество и технически характеристики) на тези, които са били внесени и преработени в направо изнесен преди вноса продукт;б) понятието "вносни митни сборове и такси" обозначава митни сборове и всички други сборове, данъци, такси и вземания, които се събират при или във връзка с вноса на стоки, но без да включват такси и цени в рамките на предоставяни услуги;в) понятието "лице" обозначава едновременно както физически, така и юридически лица, освен когато в контекста има друг смисъл.ПРИНЦИП1. СтандартРазпоредбите на настоящото приложение управляват прилагането на процедурата на замяна на стоки без митни сборове.ПРИЛОЖНО ПОЛЕ2. СтандартНационалното законодателство определят условията за отпускане на процедура на замяна на стоки без митни сборове и разпорежда изискванията, на които трябва да отговаря.Бележки(1) Условията, при които се отпуска процедурата на замяна на стоки без митни сборове, се определят в общи условия и/или в подробни.(2) Прилагането на тази процедура може да подлежи на условието вносът на равностойни стоки на включените в изнесена преди това продукция да се разглежда от компетентните органи като полезен за националната икономика.(3) Ползата от тази процедура може да се ограничи само до установени на въпросната митническа територия лица.3. СтандартРавностойни стоки на внесени и включени в изнесени преди това продукти се освобождават от вносни митни сборове и такси, при условие че се върнат, ако има такива, изплатени митни сборове или такси при износа на въпросните продукти.Бележки(1) Освобождаването от вносни митни сборове и такси може да се отпуска според суровините и полуфабрикатите, както и за части, без допълнителна обработка, равностойни на включените в изнесените продукти.(2) Стоки като катализатори и ускорители или забавители на химически реакции, които при употребата си за получаване на продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове, изчезват напълно или частично при употребата си без в действителност да се съдържат в продуктите за износ, могат да бъдат разглеждани като стоки за получаване на тези продукти и да бъдат освободени от митни сборове и такси. По правило суспендирането не може да включи такива спомагателни вещества в произвоството като смазочни материали.4. Препоръчителна практикаПолзата от процедурата на замяна на стоки без митни сборове не следва да се отказва на основание износ на въпросните продукти до определена страна.5. СтандартНационалното законодателство определя категориите лица, които могат да получат разрешение за замяна на стоки без митни сборове.БележкаТитулярът на разрешението за замяна на стоки без митни сборове може да е износителят, производителят или собственикът на изнесените продукти.6. СтандартМитническата процедура на замяна на стоки без митни сборове се отпуска винаги когато е възможно да се потвърди използването на стоки в бъдещи продукти за износ.БележкаЗа да проследят използването на пристигащи стоки в продукти за износ, митническите органи могат да упражняват различни форми на контрол на производствения процес или да се обръщат към архивите на производителя на стоките за износ.ИЗНОС НА ПРОДУКТИ. ДАВАЩИ ПРАВО НА ЗАМЯНА НА СТОКИ БЕЗ МИТНИ СБОРОВЕa) Формалности преди износа на продуктите7. СтандартНационалното законодателство определя условията, при които се налагат предварителни формалности по прилагане на процедура на замяна на стоки без митни сборове, както и органите които са упълномощени да прилагат тези формалности.8. Препоръчителна практикаЛица, извършващи мащабни и продължителни дейности, включващи замяна на стоки без митни сборове, могат да получат общо разрешение за тези си дейности.9. СтандартОписанието, качеството, техническите характеристики и количеството различни стоки, които са били внесени и са включени в продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове се определя от компетентните органи въз основа на действителните условия, при които са получени тези продукти.10. Препоръчителна практикаПри определяне количествата на различните стоки, включени в продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове, компетентните органи следва да отчитат загуби и безвъзвратен отпадък, каквито съпътстват въпросния производствен процес.11. Препоръчителна практикаПри износ на продукти с право на замяна на стоки без митни сборове, когато тези продукти имат сравнително постоянни характеристики и се получават при ясно определени технически условия, компетентните органи установяват скала на качествен стандарт за различните стоки, съдържащи се в продуктите за износ.б) Деклариране при износ на право за последваща замяна на стоки без митни сборове12. СтандартНационалното законодателство определят условията, при които продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове се представят пред съответната митническа служба и се подава декларация за износ на въпросните стоки.БележкаНационалното законодателство могат да определят декларацията за износ на въпросните стоки да съдържа данни, позволяващи на митническите органи да определят количеството стоки, за които има право на замяна без митни сборове.13. Препоръчителна практикаКогато компетентните органи не могат да се произнесат по прилагане на митническия процедура на замяна на стоки без митни сборове, деклараторът получава право да изнесе незабавно продуктите, щом са спазени съответните условия и без да се изчаква крайно решение.14. Препоръчителна практикаИзползваните в националните митнически системи формуляри за износ с право на замяна на стоки без митни сборове могат да се хармонизират с декларациите за износ на стоки.в) Оглед продукти изнасяни с право на замяна на стоки без митни сборове15. Препоръчителна практикаПри заявление от страна на декларатора и при причини, които приемат за основателни, митническите органи могат, доколкото е възможно, да разрешат проверката на продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове да се извърши на частна територия, като разходите по тази проверка се поемат изцяло от декларатора.г) Разрешени дестинации за продукти, изнасяни с право на замяна на стоки без митни сборове16. Препоръчителна практикаМогат да се приемат разпоредби, позволяващи поставянето в свободни пристанища или свободни зони на продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове.17. Препоръчителна практикаМогат да се приемат разпоредби, позволяващи поставянето в митнически складове на продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове, с оглед последващия им износ.д) Удостоверяване на износ с право на замяна на стоки без митни сборове18. СтандартПри износ на продукти с право на замяна на стоки без митни сборове митническите органи издават на декларатора документ, установяващ правото му на внос без митни сборове и такси на равностойни стоки на тези, които са били внесени и се съдържат в изнесените въпросни продукти.БележкаДокументът, издаван на декларатора, може да представлява джиросано от митническите органи копие на декларацията за износ на продукти с право на замяна на стоки без митни сборове, или пък може да е специален формуляр.ВНОС НА СТОКИ19. СтандартНационалното законодателство определя условията, при които стоки, които се допускат за замяна по реда на митническия процедура на замяна на стоки без митни сборове и такси, се представят пред компетентните митнически служби и за тях се подава декларация.БележкаНационалното законодателство може да определя какви точно данни да съдържа декларацията за получаване на разрешение за отмяна на митни сборове и такси, както и представяне на съответната документация, издадена от митническите органи в подкрепа на декларацията.20. СтандартКомпетентните органи определят с оглед търговските условия сроковете, при които се приемат стоки, внесени без митни сборове и такси.21. СтандартПриемат се разпоредби, определящи условията и реда за внос на стоки без митни сборове и такси през митническа служба, различна от тази, през която са изнесени продуктите.22. СтандартПриемат се разпоредби определящи условията и реда по внос на стоки без митни сборове и такси на една или повече пратки.23. СтандартПриемат се разпоредби, позволяващи стоки, включени в различни документи, доказващи право на внос без митни сборове и такси да се внасят в една пратка.24. СтандартПриемат се разпоредби, определящи условията и реда по внос на стоки без митни сборове и такси да се внасят от държави различни от тези, където са изнесени продуктите.25. Препоръчителна практикаМогат да се приемат разпоредби, определящи условията и реда, при които вносът на стоки без митни сборове и такси да се извършва от лице, различно от износителя на продуктите, даващи това право.26. Препоръчителна практикаПри заявление от страна на декларатора и при причини, които приемат за основателни, митническите органи могат, доколкото е възможно, да разрешат проверката на продукти за износ с право на замяна на стоки без митни сборове да се извърши на частна територия, като разходите по тази проверка се поемат изцяло от декларатора.27. СтандартНационалното законодателство определя митническата обработка при последващ внос на продукти, изнесени с право на замяна със стоки без митни сборове и такси.ИНФОРМАЦИЯ ЗА МИТНИЧЕСКИЯ РЕЖИМ НА ПОДМЯНА НА СТОКИ БЕЗ МИТНИ СБОРОВЕ28. СтандартМитническите органи осигуряват пълен достъп на всяко заинтересовано лице до цялата информация относно митническия процедура на замяна на стоки без митни сборове.--------------------------------------------------19941208Допълнение към приложение 1Условия, вписани от Общността с оглед прилагане на приложение Д.7 към Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури1. Общо условие (общо наблюдение)Законодателството на Общността по активно усъвършенстване до голяма степен се припокрива с разпоредбите на настоящото приложение. В областите извън правомощията на Общността държавите-членки имат право, при необходимост, да впишат собствени условия.2. Стандарт 3При поставяне на стоки под процедура на активно усъвършенстване в държава-членка на Общността, различна от тази, където процедурата е разрешен и се извършени дейностите по активно усъвършенстване, този стандарт не може да се прилага, ако не са спазени определени разпоредби, управляващи процедурата на активно усъвършенстване в Общността.Действащото законодателство на Общността в сферата на ДДС не допуска суспендиране в този случай. Регистрираните по ДДС данъкоплатци разполагат с правото да си възстановят ДДС дължимо за внесените равностойни стоки.3. Стандарт 9Тази процедура се отпуска в Общността при условие стоките, които ще се внасят, и стоките, използвани в производството на изнесения продукт, да попадат под един и същи код в Общата митническа тарифа на Общността, да са с еднакви търговски качества и да разполагат с еднакви технически характеристики.4. Препоръчителна практика 11Към днешна дата законодателството на Общността за активно усъвършенстване включва стандартни рандемани само за отделни продукти.5. Препоръчителна практика 13Законодателството на Общността разпорежда издаване на разрешения за преработка със задна дата само в изключителни и надлежно документирани случаи, като дори тогава условието е заявлението да е подадено, преди да е приета декларацията за износ на компенсаторните продукти.6. Препоръчителни практики 16 и 17По силата на действащото законодателство на Общността няма право на замяна на стоки без митни сборове за компенсаторни продукти, поставени в свободни зони или складове, освен когато тези продукти действително се изнесат.7. Стандарт 20Общо казано законодателството на Общността допуска срок от шест месеца от очакваната дата за износ на компенсаторни продукти (като могат да бъдат удължавани с още шест месеца по заявление от титуляра на разрешението) да се извърши внос на вносни стоки. За определени категории стоки сроковете са по-къси и не могат да се удължават.8. Препоръчителна практика 25За определени случаи законодателството на Общността за активно усъвършенстване разпорежда представяне на доказателства за ограничаване предимството от операциите по преработка само до титуляра на разрешението за активно усъвършенстване.--------------------------------------------------19941208ПРИЛОЖЕНИЕ II--------------------------------------------------19941208ПРИЛОЖЕНИЕ Е.4относно митнически формалности при пощенски трафикУВОДПощите винаги са били един от най-широко използваните методи за изпращане не само на поздрави и информация, но също така и подаръци и други стоки от едно лице на друго.Митническите органи са естествени участници в международния пощенски трафик, тъй като подобно на вноса и износа на стоки с други средства, те са тези, които осигуряват събирането на съответните митни сборове и такси, прилагат забраните и ограниченията за внос и износ и в най общ смисъл гарантират спазването на законите и разпоредбите, за чието приложение са отговорни.Поради специфичната природа на пощенския трафик, митническите формалности за пратки, пренасяни по пощенски път, са в известен смисъл различни от тези, които са в сила за стоки, пренасяни с други средства. Тъй като индивидуалните пощенски пакети са ограничени по размер, количеството им е огромно, и за да се избегне прекомерното им забавяне при проверки се налага приемането на специални административни мерки. Това е възможно тъй като практически във всички страни по света пощенските услуги се предлагат и осигуряват от обществени администрации или органи, в резултат на което двете обществени организации заети в пощенския трафик, пощите и митниците, си сътрудничат тясно една с друга.Освен тясното сътрудничество между митническите и пощенски органи на национално ниво съществува и тясно сътрудничество на международно ниво между Международния пощенски съюз (международната организация, която управлява и разпорежда пощенския трафик) и Съвета. Тези две международни организации са установили например контактен съвет, на който се срещат експерти от пощите и митниците, за да обсъждат и намерят международно приемливи решения, които не подлежат на решение на национално или двустранно равнище.ОПРЕДЕЛЕНИЯПо реда на настоящото приложение:a) понятието "пощенски съобщения" обозначава пощенско писмо и пощенски колети;б) понятието "пощенски съобщения в писмен вид" обозначава писма, пощенски картички, печатни произведения, литература за слепи и дребни пакети, описани като пощенски съобщения в писмен вид в действащите регламенти на Международния пощенски съюз.БележкаСпоред регламентите на Международния пощенски съюз някои пощенски съобщения в писмен вид се придружават задължително от митническа декларация формуляр C 1 и/или формуляр C 2/CP 3, според случая;в) понятието "пощенски колети" обозначава съобщения, наречени пощенски колети по смисъла на действащите регламенти на Международния пощенски съюз.БележкаСпоред регламентите на Международния пощенски съюз пощенските колети вид се придружават задължително от митническа декларация формуляр C 2/CP 3;г) понятието "Международен пощенски съюз" обозначава междуправителствената организация, създадена през 1874 г. с Договора в Берн под името Общ пощенски съюз, впоследствие през 1878 г. преименувана в Световен пощенски съюз (СПС), а от 1948 г. действа като специализирана агенция на ООН (със седалище в Берн);д) понятието "вносни митни сборове и такси" обозначава митни сборове и всички други сборове, данъци, такси и вземания, които се събират при или във връзка с вноса на стоки, но без да включват такси и цени в рамките на предоставяни услуги;е) понятието "износни митни сборове и такси" обозначава митни сборове и всички други сборове, данъци, такси и вземания, които се събират при или във връзка с износа на стоки, но без да включват такси и цени в рамките на предоставяни услуги;ж) понятието "деклариране на стоки" обозначава изразено становище във формуляр, съставен от митническите органи, където заинтересованото лице посочва митническия процедура за стоките и предоставя изискваните от митническите органи данни за прилагане на въпросната процедура;з) понятието "деклариране" обозначава приключване на митническите формалности, необходими за поставяне на стоки под митническа процедура износ, внос за лична употреба или друг;ий) понятието "суспендиране за лична употреба" обозначава митническият процедура по силата на който стоките могат да останат за постоянно на митническата територия. Тази процедура включва заплащане на вносни митни сборове, данъци и такси по стоките и приключване на необходимите митнически формалности;к) понятието "проверка на пощенски съобщения" обозначава физическата проверка на стоки в пощенски съобщения от митническите служби за потвърждаване естеството, произхода, условията, количеството и стойността им;л) понятието "внесени стоки" обозначава стоки, с които може да се разполага без митнически ограничения;м) понятието "митнически контрол" обозначава мерките, прилагани за спазване на закона и разпоредбите, за които отговарят митническите служби;н) понятието "суспендиране" обозначава действието от страна на митническите органи да разрешат свободно ползване на стоки, преминали деклариране от въпросните лица;о) понятието "лице" обозначава едновременно както физически, така и юридически лица, освен когато в контекста има друг смисъл.ПРИНЦИПИ1. СтандартМитническите формалности за пощенски съобщения спазват разпоредбите на настоящото приложение.2. СтандартНационалното законодателство определя необходимите условия за спазване и формалности за изпълнение за митнически нужди във връзка с пощенски съобщения.3. СтандартДекларирането на пощенски съобщения се извършва колкото се може по-бързо и митническият контрол се ограничава в рамките на необходимия минимум при спазване на закона и разпоредбите, за чието приложение отговарят митническите органи.ВЗАИМООТНОШЕНИЯ МЕЖДУ МИТНИЧЕСКИТЕ И ПОЩЕНСКИТЕ ОРГАНИ4. СтандартНационалното законодателство определя съответните отговорности и задължения на митническите и пощенски органи във връзка с митническата обработка на пощенски съобщения.Бележки(1) Пощенските органи имат както задължения, така и отговорности, произтичащи пряко от разпоредби на Международния пощенски съюз. Допълнителни отговорности и задължения на пощенските и митническите органи могат да се договарят между двете организации.(2) Обикновено пощенските органи са отговорни по събиране, складиране и представяне пред митническите органи на пощенски съобщения и при поискване от страна на митническите органи имат право да ги отварят за нуждите на митническия контрол. В някои страни обаче процесът на събиране, складиране и представяне пред митническите органи на пощенски колетни пратки се осъществява не от пощенските органи, а от железопътни органи или от други упълномощени за целта стопански единици. Подобни частични споразумения в някои страни означават, че на тяхна митническа територия задълженията, предмет на споразуменията, са отговорност на упълномощената стопанска единица.(3) Макар да не носят отговорност за точността на данните, съдържащи се в митническа декларация (напр. формуляр C 2/CP 3), пощенските органи в държавата на изпращане проверяват принципно дали митническата декларация за пощенски съобщения е попълнена надлежно, и доколкото могат я проверяват за точно и пълно попълване. В случаите на очевидно непълна митническа декларация, пощенските органи обикновено обръщат внимание на изпращача за действащите митнически разпоредби и имат право да откажат да приемат въпросното пощенско съобщение.Когато една пратка се състои от известен брой пакети, особено в случаите на търговски пратки, пощенските органи съветват изпращача за необходимите отделни документи (например сертификати за произход), които следва да придружават всеки един пакет.5. СтандартПри съгласие от страна на пощенските органи митническите органи определят митнически служби или други места, където могат да се декларират пощенски съобщения.Бележки(1) Могат да се създават съвместни митнически/пощенски служби или митнически служители да пребивават постоянно или в определени часове от деня в пощенски служби, като в последните два случая пощенските органи могат да осигурят на митническите помещение за целта.(2) Митнически бюра могат да се създават в обменни пощенски служби, които са пощенските служби отговарящи за обмен на пощенски съобщения със съответстващите чуждестранни пощенски органи.ИЗНОС НА ПОЩЕНСКИ СЪОБЩЕНИЯa) Митнически статут на стоките6. СтандартИзносът на стоки в пощенски съобщения се разрешава, независимо дали въпросните стоки са внесени или са поставени под митническа процедура като митническо складиране или временен внос, при условие че са изпълнени митническите формалности по процедурата, под която се намират стоките.БележкаИзносът на някои стоки по пощенски път, като наркотици, експлозиви, запалителни и други опасни вещества, е регламентиран в подробности и в много случаи е забранен от разпоредби на Световния пощенски съюз.б) Представяне пред митническите служби7. СтандартМитническите органи определят кои пощенски съобщения се представят пред тях при износ за целите на митническия контрол.БележкаПо силата на системата за писмено деклариране, използвана в някои страни за колетни пощенски пратки, на първа инстанция пред митниците се произвеждат само декларациите, като след преглед митническите органи посочват на пощенските кои точно искат да им бъдат представени за митнически контрол.8. Препоръчителна практикаПо правило митническите органи не изискват представяне на пощенски съобщения за упражняване на митнически контрол при износ, освен когато съдържат стоки, чиито износ следва да се удостовери, стоки, които подлежат на забрани или ограничения за износ или на износни митни сборове и такси или стоки, превишаващи допустимата по реда на националното законодателство стойност, или когато са избрани за митническа проверка по случаен принцип.Бележки(1) Много са случаите, които изискват удостоверяване на изнесени стоки, например, но не само, временен износ, износ с право на обратно изтегляне, или след временен внос.(2) Стоки, изнасяни по пощенски път, могат да се декларират преди или след подаване в пощата. В държавите, където обичайният подход е деклариране преди изпращане, митническите органи маркират пратките със специални марки или печати, могат да ги запечатат или да разрешат износа им с придружаващ документ, например разписка за изпращане (CP 2). В държавите, където обичайният подход е деклариране след изпращане, самата декларация може да се извърши в пощенската служба на обмен или в друга пощенска служба, предоставяща митнически услуги, когато се налага митнически контрол за въпросните стоки.(3) Стоки, които подлежат на облагане с митни сборове и такси, обикновено се декларират пред митническите органи преди изпращане, като митните сборове и данъци се заплащат преди предаване на стоките на пощенските органи за износ. В някои страни е предвидено пощенските органи да събират износни митни сборове и такси, като сметките се уреждат чрез плащания като при внос на стоки.в) Документация9. Препоръчителна практикаНе се изисква деклариране на стоки при износ на пощенски съобщения, с изключение на случаите когато съобщението съдържа стоки, чийто износ задължително се удостоверява, стоки, които подлежат на забрани или ограничения при износ или подлежат на износни митни сборове или данъци, или са със стойност, надвишаваща допустимите граници според националното законодателство.г) Оглед на пощенски съобщения10. СтандартПри никакви обстоятелства митническите органи не проверяват всички пощенски съобщения при износ, а се ограничават до проверки, извършвани на случаен или предварително планиран избор.11. Препоръчителна практикаКогато митническите органи упражняват правото си на оглед на пощенски съобщения при износ, те ограничават огледа си до установяване на съобразност със законите и разпоредбите, за чието приложение отговарят митническите органи.ТРАНЗИТНИ ПОЩЕНСКИ СЪОБЩЕНИЯ12. СтандартПощенските съобщения не подлежат на митнически формалности, когато преминават по международни трасета.ВНОС НА ПОЩЕНСКИ СЪОБЩЕНИЯa) Допустими за внос стоки13. СтандартВносът на стоки в пощенски съобщения се разрешава, независимо дали са предназначени за лична употреба, или се декларират под друга процедура.б) Представяне пред митническите органи14. СтандартМитническите органи определят кои пощенски съобщения се представят пред тях при внос за целите на митническия контрол.БележкаПо силата на системата за писмено деклариране, използвана в някои страни за колетни пощенски пратки, на първа инстанция пред митниците се произвеждат само декларациите, като след преглед митническите органи посочват на пощенските кои точно искат да им бъдат представени за митнически контрол.15. Препоръчителна практикаПо правило митническите органи не изискват представяне на следните категории, внасяни пощенски съобщения в писмен вид:i) пощенски картички и писма, съдържащи само лична информация;ii) литература за слепи;iii) печатни документи, които не подлежат на вносни митни сборове и такси.16. СтандартПри представяне на пощенски съобщения за внос пред митническите органи, те изискват само документацията необходима за декларирането им.Бележки(1) Документацията може да включва различни документи според естеството на съобщението и съдържанието, стойността, ценността му и др. Обикновено включват митническа декларация формуляр C 1 или C 2/CP 3, според случая, разписка за изпращане CP 2 за пощенски колетни пратки и необходими сертификати за произход, фактури, и други сродни.(2) За представяне на митническа декларация формуляр C 2/CP 3 могат да се използват множество начини. Един от тях е формулярът да се прикрепи към разписката за изпращане, друг е да се залепи към самото съобщение или да се прикрепи по друг начин към него, или пък да се включи вътре в него, според изискванията на страната по местоназначение. При наличие на действащи споразумения формуляра може да се изпрати и отделно от съобщението.17. СтандартПри представяне на митническа декларация формуляр C 2/CP 3 за внасяни пощенски съобщения митническите органи изискват не повече от едно копие.в) Деклариране с митнически формуляри C 1 и C 2/CP 3 или с митническа декларация на стоки18. Препоръчителна практикаКогато цялата изисквана от митническите органи информация се намира в съответната митническа декларация C 1 или C 2/CP 3 и придружаващите я документи, пощенските съобщения се декларират само с този документ и не се изисква никаква отделна декларация за стоките, освен в случаите на търговски пратки на стойност, превишаваща допустимите лимити в действащото национално законодателство, и когато стоките се поставят под митническа процедура, различна от лична употреба.19. СтандартКогато стоки, съдържащи се в пощенско съобщение, се декларират под митническа процедура, различна от личната употреба, декларацията за стоките се подава във формуляр и брой копия според изискванията на въпросния митническа процедура, като се спазят и другите изисквания на въпросния процедура.БележкаДекларацията за стоките може да е национален документи или международен, например карнет ATA.20. СтандартКогато се изисква деклариране на пощенско съобщение за лични нужди, се използва формулярът на декларация на стоките, съответстващ на официалния модел, одобрен от компетентните органи и при спазване на всички други задължителни за поставяне под тази процедура формалности.Бележки(1) Формулярът на декларацията на стоки за лична употреба може да е същият, както и препоръчвания за внос чрез други средства и начини, или пък може да е специално проектиран за внос по пощенски път.(2) Декларацията за внос на стоки се попълва от пощенските органи, получателят или упълномощено за целта лице.г) Оглед на пощенски съобщения21. СтандартПри никакви обстоятелства митническите органи не проверяват всички пощенски съобщения при внос, а се ограничават до проверки, извършвани на случаен или предварително планиран избор.22. Препоръчителна практикаКогато митническите органи упражняват правото си на оглед на пощенски съобщения при внос, те ограничават огледа си до установяване на съобразност със законите и разпоредбите, за чието прилагане отговарят митническите органи.д) Оценка и сбор на митните сборове и данъци23. Препоръчителна практикаПри стоки. внасяни в пощенски съобщения за лична употреба, се използва система на единна твърда ставка, при условие че вноса няма търговски характер и общата стойност на стоките не надвишава цифра под US $ 100. Системата на единна твърда ставка:- определя ставки, покриващи всички видове вносни митни сборове и такси,- не лишава стоките от правото на безмитен внос, което им е отпуснато по други разпоредби,- допуска при присъствие на получателя при декларирането им и при негова молба, стоките да се обложат със съответните им ставки вносни митни сборове и такси, като в такъв случай, митническите органи имат право да изискат пълно облагане на всички облагаеми стоки, и- не допуска възможността митническите органи да определят специални ставки за стоки с високи митни сборове или пък да изключват някои стоки от предимствата, предоставени по тази система.БележкаВнос се счита, че не е търговски по характер, когато е случаен и се състои само от стоки за лична употреба или консумация от получателя или семейството му, и когато няма данни за характера или количеството на въпросните стоки, че се внасят за търговски цели.24. Препоръчителна практикаБезмитен и необлагаем внос се отпуска за пратки, съдържащи само лични подаръци (с изключение на алкохол, алкохолни напитки или тютюневи изделия) чиято обща стойност, определена по цени на дребно в страната на изпращане, не надвишава 30 СПТ. Когато се изпращат няколко пратки по едно и също време от един и същ изпращач до един и същ получател, за обща стойност се приема сборът от стойности на всички пратки. Формалностите по получаване право на безмитен и необлагаем внос се правят, колкото се може по-опростени. Следва да се допуска вносът на подаръци, които не подлежат на забрани или ограничения за внос.Бележки(1) Един подарък се счита за личен, когато е:a) изпратен до физическо лице от или от името на друго физическо лице, пребиваващо в чужбина;б) случаен; ив) съставен само от стоки за лична употреба на получателя или семейството му, като естеството и количеството на внесените стоки е такова, че пратката очевидно не е от търговски характер.(2) За улесняване на бързото деклариране при внос на пратки, съдържащи подаръци, изпращачът посочва в митническата декларация формуляр C 1 или C 2/CP 3, че пратката е подарък, и декларира съдържанието и стойността му.25. Препоръчителна практикаПри суспендиране на пощенски съобщения от митническите органи пред пощенските или упълномощена стопанска единица, за предаване на получателя преди облагане с дължими вносни митни сборове и такси, митническите органи прибягват до възможно най-опростената процедура за сбор на дължимите си вземания.Бележки(1) Обикновено пощенските органи събират вносни митни сборове и такси от получателя при доставка и извършват периодични разплащания по сметка с митническите органи, например в края на всяко тримесечие. Все пак пощенските органи могат да изплащат вносните митни сборове и такси на митниците от името на получателя при суспендиране на пратката за доставка.(2) По някои разпоредби на Международния пощенски съюз изпращачът на пощенско съобщение има избор да заплати всички такси, включително вносни митни сборове и такси, които се дължат за съобщението при доставката му.ОБРАТНО ИЗПЛАЩАНЕ ИЛИ ВРЪЩАНЕ НА ВНОСНИ МИТНИ СБОРОВЕ И ДАНЪЦИ26. СтандартКогато пощенски съобщения не са доставени или са отказани от получателя, се допуска обратно изплащане или възстановяване на платени вносни митни сборове и такси за съдържащите се стоки, при условие че стоките се:a) реекспортират; илиб) разрушават или изоставят безвъзмездно на държавата, според решение на митническите органи.ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ ЗА МИТНИЧЕСКИ ФОРМАЛНОСТИ, СВЪРЗАНИ С ПОЩЕНСКИЯ ТРАФИК27. СтандартМитническите органи осигуряват пълен достъп на всяко заинтересовано лице до цялата информация относно митническите формалности в областта на пощенския трафик.БележкаТази информация може да е достъпна чрез всяка една нормална медия използвана от митническите органи, а също така и чрез информационните бюра на пощенските органи.--------------------------------------------------19941208Допълнение към приложение IIУсловия, вписани от Общността с оглед прилагане на приложение Е.4 към Международната конвенция за опростяване и хармонизиране на митническите процедури1. Общо условие (общо условие)Законодателството на Общността не покрива всички разпоредби на настоящото приложение. В областите извън правомощията на Общността държавите-членки имат право при необходимост да впишат собствени условия.2. Стандарт 19Законодателството на Общността за карнетите ATA не покрива пощенския трафик.3. Препоръчителна практика 23Законодателството на Общността не допуска оценка на единна твърда ставка в областта на ДДС или акцизните данъци.4. Препоръчителна практика 24Законодателството на Общността допуска стоки с обща стойност не повече от ECU 45, изпратени в малки и нетърговски пратки безплатно от трета страна от частно лице до друго на митническата територия на Общността, да бъдат внасяни безмитно и без данъчно облагане.Освен количествените ограничения за тютюн, алкохол и алкохолни напитки, определени в законодателството на Общността, определя следните ограничителни количества за безмитен и необлагаем внос на продуктите, описани по-долу:Освобождават се от данъчно облагане:кафе: | 500 грама |или | |екстракти или есенции от кафе: | 200 грама; |чай: | 100 грама |или | |чайни екстракти или есенции: | 40 грама; |Освобождават се от митни сборове и такси:парфюми: | 50 грама |или | |тоалетна вода: | 0,25 литра. |5. Стандарт 26Законодателството на Общността допуска стоки да бъдат предоставени в полза на държавата, когато това се допуска от законодателството н държавата членка.Допуска се при процедура временен внос, при обосновани и изключителни случаи, стоки да предоставят в полза на държавата при съгласие от страна на митническите органи.Процедурите за обратно изплащане на акцизни данъци са отговорност на държавите-членки на Европейската общност.--------------------------------------------------


title: 2012/361/ОВППС: Решение Atalanta/2/2012 на Комитета по политика и сигурност от 3 юли 2012 година за назначаване на командващ силите на ЕС за военната операция на Европейския съюз, предназначена да допринесе за възпирането, предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи край бреговете на Сомалия (Atalanta)

text:
               6.7.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 176/64

         РЕШЕНИЕ ATALANTA/2/2012 НА КОМИТЕТА ПО ПОЛИТИКА И СИГУРНОСТ
   от 3 юли 2012 година
   за назначаване на командващ силите на ЕС за военната операция на Европейския съюз, предназначена да допринесе за възпирането, предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи край бреговете на Сомалия (Atalanta)
   (2012/361/ОВППС)
   КОМИТЕТЪТ ПО ПОЛИТИКА И СИГУРНОСТ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 38 от него,
   като взе предвид Съвместно действие 2008/851/ОВППС на Съвета от 10 ноември 2008 г. относно военната операция на Европейския съюз, предназначена да допринесе за възпирането, предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи край бреговете на Сомалия (1) (Atalanta), и по-специално член 6 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 6, параграф 1 от Съвместно действие 2008/851/ОВППС Съветът упълномощи Комитета по политика и сигурност (КПС) да взема решения за назначаването на командващ силите на ЕС за военната операция на Европейския съюз, предназначена да допринесе за възпирането, предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи край бреговете на Сомалия (наричан по-долу „командващ силите на ЕС“).

               (2)

               На 25 май 2012 г. КПС прие Решение Аtalanta/1/2012 (2) за назначаване на контраадмирал Jean-Baptiste DUPUIS за командващ силите на ЕС.

               (3)

               Командващият операцията на ЕС препоръча контраадмирал Enrico CREDENDINO да бъде назначен за нов командващ силите на ЕС.

               (4)

               Военният комитет на ЕС подкрепя тази препоръка.

               (5)

               В съответствие с член 5 от Протокола (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Контраадмирал Enrico CREDENDINO се назначава за командващ силите на ЕС за военната операция на Европейския съюз, предназначена да допринесе за възпирането, предотвратяването и потушаването на пиратските действия и въоръжените грабежи край бреговете на Сомалия.
   Член 2
   Настоящото решение влиза в сила на 6 август 2012 година.

      Съставено в Брюксел на 3 юли 2012 година.

            За Комитета по политика и сигурност

            Председател

         O. SKOOG

      (1)  ОВ L 301, 12.11.2008 г., стр. 33.

      (2)  ОВ L 142, 1.6.2012 г., стр. 35.