title: Решение на Комисията от 21 април 2016 година за уведомяване на трета държава относно възможността да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов

text:
               23.4.2016

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 144/14

         РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
   от 21 април 2016 година
   за уведомяване на трета държава относно възможността да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
   (2016/C 144/07)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 32 от него,
   като има предвид, че:
   1.   ВЪВЕДЕНИЕ

               (1)

               С Регламент (ЕО) № 1005/2008 (наричан по-долу „Регламентът относно ННН риболов“) се създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.

               (2)

               В глава VI от Регламента относно ННН риболов е посочена процедурата за определяне на несътрудничещи трети държави, действията, които се предприемат спрямо тези държави, съставянето на списък с такива държави, заличаването от този списък, оповестяването на този списък и всякакви извънредни мерки.

               (3)

               В съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов Комисията уведомява съответните трети държави за възможността да бъдат определени за несътрудничещи трети държави. Това уведомяване има предварителен характер. То се основава на критериите, заложени в член 31 от Регламента относно ННН риболов. Комисията също така трябва да предприеме всички действия, предвидени в член 32 от посочения регламент, по отношение на уведомените трети държави. По-специално Комисията включва в уведомлението информация относно основните факти и съображения, довели до определяне на дадени трети държави за несътрудничещи, и дава възможност на тези държави да отговорят и предоставят доказателства, които опровергават определянето, или, когато е целесъобразно — план за действие и предприетите мерки за подобряване на положението. Комисията осигурява на уведомените трети държави подходящ срок за отговор на уведомлението и разумен срок, за да коригират положението.

               (4)

               В съответствие с член 31 от Регламента относно ННН риболов Комисията определя третите държави, които счита за несътрудничещи в борбата с ННН риболов. Дадена трета държава се определя за несътрудничеща, ако не изпълнява своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и не предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов.

               (5)

               Определянето на несътрудничещите трети държави се основава на прегледа на цялата информация, посочена в член 31, параграф 2 от Регламента относно ННН риболов.

               (6)

               В съответствие с член 33 от Регламента относно ННН риболов Съветът съставя списък на несътрудничещите трети държави. По отношение на тези държави се прилагат мерките, определени, наред с другото, в член 38 от Регламента относно ННН риболов.

               (7)

               В съответствие с член 20, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов заверените от трети държави на знамето сертификати за улов се приемат, при условие че Комисията е била уведомена относно организацията за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които риболовните кораби на съответните трети държави са длъжни да спазват.

               (8)

               В съответствие с член 20, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в областите, свързани с прилагането на този регламент.

         2.   ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА ТРИНИДАД И ТОБАГО

               (9)

               Република Тринидад и Тобаго (наричана по-долу „Тринидад и Тобаго“) не е предоставила на Комисията своето уведомление като държава на знамето съгласно член 20 от Регламента относно ННН риболов.

               (10)

               Между 2014 и 2016 г. Комисията си сътрудничи административно с органите на Тринидад и Тобаго. Това сътрудничество обхвана въпроси, отнасящи се до прилагането, контрола и изпълнението на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление от страна на Тринидад и Тобаго. То включваше обмен на устни и писмени коментари, както и посещения на място. Комисията издири и провери цялата информация, която сметна за необходима, относно организацията на прилагането, контрола и изпълнението на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление в Тринидад и Тобаго, които риболовните кораби на държавата са длъжни да спазват, както и предприетите от Тринидад и Тобаго мерки за изпълнение на задълженията ѝ в борбата с ННН риболов.

               (11)

               Тринидад и Тобаго е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS) от 1982 г., Споразумението на ООН от 1995 г. относно прилагането на разпоредби на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (UNFSA) и Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT).

               (12)

               С цел да оцени спазването от страна на Тринидад и Тобаго на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, предвидени в международните споразумения, посочени в съображение 11, и установени от съответните регионални организации за управление на рибарството (РОУР), Комисията издири, събра и анализира цялата необходима информация.

         3.   ВЪЗМОЖНОСТ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА РЕПУБЛИКА ТРИНИДАД И ТОБАГО ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА

               (13)

               Съгласно член 31, параграф 3 от Регламента относно ННН риболов Комисията анализира задълженията на Тринидад и Тобаго като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид критериите, изброени в член 31, параграфи 4 — 7 от Регламента относно ННН риболов, и приложимото международно право.

         3.1.   Повтарящи се дейности по ННН риболов и търговски потоци на продукти от ННН риболов (член 31, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов)

               (14)

               Поради причините, описани по-долу и в раздел 3.2, изглежда, че правната рамка на управлението на рибарството в Тринидад и Тобаго, основана предимно на Закона за рибарството от 1916 г. (2) и Закона за архипелажните води и изключителната икономическа зона от 1986 г. (3), не установява мерки за ефективен контрол на корабите, плаващи под знамето на Тринидад и Тобаго, и корабите на трети държави във водите и пристанищата на Тринидад и Тобаго.

               (15)

               Въз основа на информацията, получена от Комисията по време на посещението на място, както и на публично достъпна информация, съществуват убедителни признаци, че Тринидад и Тобаго не е в състояние да предостави информация за характеристиките на далекомигриращите видове, уловени от риболовния ѝ флот, или продуктите от риболова, разтоварени или трансбордирани в нейните пристанища, както и какви са търговските потоци на тези продукти.

               (16)

               Като се има предвид установената липса на проследимост, както и липсата на информация на разположение на органите на Тринидад и Тобаго по отношение на разтоварената или трансбордирана на пристанищата ѝ риба, малка е вероятността държавата да може да гарантира, че продуктите от риболов, с които се търгува в тази държава, не произхождат от ННН риболов.

               (17)

               В това отношение изглежда, че Тринидад и Тобаго не изпълнява задължението си на пристанищна държава в съответствие с член 23 от UNFSA да предприеме действия за повишаване на ефективността на международните мерки по опазване и управление, включително пристанищни инспекции на документи, риболовни уреди или улов и забрана на разтоварванията и трансбордиранията, когато е установено, че уловът е извършен по начин, който намалява ефективността на международните мерки за опазване и управление. Тринидад и Тобаго също така изглежда не взема под внимание препоръките в точка 24 от Международния план за действие на ФАО за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (МПД за ННН риболов), които приканват държавите на знамето да гарантират всеобхватно и ефективно наблюдение, контрол и надзор на риболова, от самото му начало през пристанището на разтоварване до крайното местоназначение, както и на точка 71 от МПД за ННН риболов, в която държавите се приканват да предприемат стъпки за подобряване на прозрачността на своите пазари с цел осигуряване на проследимост на рибата и рибните продукти. Също така изглежда, че държавата не спазва член 11 от приетия от ФАО Кодекс за поведение за отговорно рибарство (Кодекс за поведение на ФАО), в който са описани добри практики за добития улов и за отговорна международна търговия.

               (18)

               Предвид положението, обяснено в настоящия раздел, и въз основа на всички факти, събрани от Комисията, както и на изявленията, направени от Тринидад и Тобаго, съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 4, букви а) и б) от Регламента относно ННН риболов беше установено, че са налице убедителни признаци, че Тринидад и Тобаго не е изпълнила задълженията си съгласно международното право като държава на знамето и държава на пазара относно възпрепятстването на достъпа на рибни продукти от ННН риболов до своя пазар.

         3.2.   Липса на сътрудничество и правоприлагане (член 31, параграф 5 от Регламента относно ННН риболов)

               (19)

               Въпреки че органите на Тринидад и Тобаго общо взето оказваха съдействие, като предоставяха отговори и обратна връзка във връзка с исканията за информация, надеждността и точността на отговорите им са под въпрос поради остарялата правна рамка, която изглежда не е в съответствие с задълженията съгласно международното право, и поради липсата на прозрачност на системата за управление на рибарството (както е посочено в раздел 3.1 и описано в съображения 20 — 23). Органите на Тринидад и Тобаго представиха проект на нов Закон за управление на рибарството, за който обаче още не може да бъде се счита, че е в съответствие с поетите от тази държава международни ангажименти.

               (20)

               Тринидад и Тобаго е основна пристанищна държава в източната част на Карибския регион. В пристанищата на Тринидад и Тобаго кораби, плаващи под знамето на трети държави, разтоварват и трансбордират трансгранично преминаващи и далекомигриращи видове. Въпреки това, изглежда не съществува официално или неофициално сътрудничество с тези трети държави. Освен това органите на Тринидад и Тобаго не бяха в състояние да предоставят информация за това кои трети държави участват в тези дейности в нейните пристанища.

               (21)

               Остарялата правна рамка в областта на рибарството не съдържа общи принципи и мерки за опазване и управление на риболовните ресурси в съответствие с приложимото международно право. Освен това правната рамка на Тринидад и Тобаго не засяга дейности по ННН риболов. В това отношение в настоящата правна рамка липсва определение на сериозните нарушения и изчерпателен списък от сериозни нарушения със съответстващи пропорционално строги санкции. Стойността на глобите не е свързана със стойността на уловената незаконно риба и като такава не лишава системно нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Затова санкциите в настоящата им форма не са всеобхватни, нито достатъчно строги, за да имат възпиращ ефект.

               (22)

               Отдел „Рибарство“ към Министерството на земеделието, земята и рибарството не включва звено за наблюдение, надзор и правоприлагане. Изглежда, че риболовните дейности на корабите, плаващи под знамето на Тринидад и Тобаго, където и да се извършват, и на корабите, плаващи под знамето на трета държава във води и пристанища на Тринидад и Тобаго, не се контролират. Не всички полупромишлени и промишлени кораби (над 24 m), плаващи под знамето на Тринидад и Тобаго, са оборудвани със система за наблюдение на корабите (VMS) и бордовите дневници не са задължителни. Няма програма за наблюдение. Още повече, не съществува действащ център за наблюдение на рибарството.

               (23)

               Очевидната липса на адекватна правна рамка и средства за контрол би свела вероятността за ефективно правоприлагане до минимум. Изглежда, че единствената информация, получавана от органите на Тринидад и Тобаго, са попълваните и подавани от операторите доклади за риболовния рейс. В сегашната ситуация историята, естеството, обстоятелствата, степента и тежестта на проявите на дейностите по ННН риболов не могат да бъдат анализирани както трябва.

               (24)

               Недостатъците на Тринидад и Тобаго, описани в съображение 20, ѝ пречат да спазва членове 63, 64, 117 — 119 от UNCLOS, в които се установява задължение за всички държави да си сътрудничат в опазването и управлението на живите морски ресурси, включително трансгранично преминаващите и далекомигриращите видове. В членове 7, 8 и 20 от UNFSA задължението на държавите за сътрудничество се доразвива, като се изисква съответно установяване на съгласувани мерки за опазване и управление и гарантиране на спазването и принудителното прилагане на такива мерки. Това е доуточнено в точки 28 и 51 от МПД за ННН риболов, в които се определят подробни практики за пряко сътрудничество между държавите, включително по отношение на обмена на данни или информация, с които разполагат крайбрежните държави.

               (25)

               Правната рамка на Тринидад и Тобаго, включително принудителните мерки, изглежда не отговаря на основните изисквания на членове 61, 62 и 117 — 119 от UNCLOS и членове 5 — 23 от UNFSA. Фактите, описани в съображения 21 — 23, посочват, че Тринидад и Тобаго не изпълнява условията на член 94 от UNCLOS, в който се предвижда, че държавата на знамето има юрисдикция съгласно своето национално право върху всеки кораб, плаващ под нейното знаме, и върху неговия капитан, офицери и екипаж. Описаното поведение на Тринидад и Тобаго по отношение на нейните кораби нарушава също така и член 18, параграф 3 от UNFSA, в който се определят мерките, които държавата трябва да предприеме по отношение на корабите, плаващи под нейното знаме. Освен това Тринидад и Тобаго не изпълнява своите задължения за спазване и правоприлагане, предвидени в член 19 от UNFSA, тъй като не е показала, че действа и предприема мерки в съответствие с подробните правила, определени в този член. По специално системата за санкции изглежда не е в съответствие с член 19, параграф 2 от UNFSA, в който се предвижда, че приложимите по отношение на нарушенията санкции трябва да бъдат с подходяща тежест, за да могат ефективно да осигурят съответствие и да възпират нарушенията, независимо от мястото на извършването им, и че те трябва да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Тринидад и Тобаго също така изглежда не е взела предвид препоръките в точка 24 от МПД за ННН риболов, които приканват държавите на знамето да осигурят всеобхватни и ефективни мерки за наблюдение, контрол и надзор на риболова след пристанището на разтоварване до крайното местоназначение, включително чрез прилагането на система за наблюдение на корабите (VMS) съгласно съответните национални, регионални и международни стандарти.

               (26)

               Предвид положението, обяснено в настоящия раздел, и въз основа на всички събрани от Комисията факти и всички изявления, направени от държавата, беше установено съгласно член 31, параграфи 3 и 5 от Регламента относно ННН риболов, че са налице убедителни признаци, че Тринидад и Тобаго не е изпълнила своите задължения съгласно международното право по отношение на усилията за сътрудничество и правоприлагане.

         3.3.   Неизпълнение на международни правила (член 31, параграф 6 от Регламента относно ННН риболов)

               (27)

               Комисията анализира цялата информация, която счете за важна по отношение на статута на Тринидад и Тобаго като договаряща страна на UNCLOS, UNFSA и ICCAT.

               (28)

               От 2011 г. насам ICCAT официално съобщи на органите на Тринидад и Тобаго (4), че тази държава не е спазила напълно и ефективно своите задължения в съответствие с някои от препоръките на ICCAT (най-вече Препоръка 05—09 относно спазване на задълженията за докладване на статистически данни, препоръки 06—09 и 12—04 за укрепване на плана за възстановяване на популациите на риби от видовете син и бял марлин и Препоръка 13—02 относно опазването на рибата меч в северната част на Атлантическия океан). Освен това ICCAT отбеляза следните недостатъци за Тринидад и Тобаго: 1) не са предоставени данни относно характеристиките на флота в рамките на задача I; 2) не са предоставени данни относно размера на улова в рамките на задача II; 3) не са предоставени таблици за съответствие; 4) не е представен план за развитие или управление на рибарството по отношение на рибата меч; 5) ICCAT не е получила отговор на своето писмо в израз на загриженост от 2014 г.; 6) списъкът на корабите за улов на големоок тон/жълтопер тунец е получен след крайния срок; 7) годишният доклад до Постоянния комитет за изследвания и статистика (SCRS) е получен със закъснение; 8) постоянен и нарастващ свръхулов на зарган. Постоянното и значително по обем превишаване на улова на бял и син марлин, липсата на вътрешни мерки за управление на тези категории риболов, както и несъответствието с изискванията във връзка с дневниците и мониторинга на търговията, принудиха ICCAT да издаде писмо за идентификация през 2015 г. (5).

               (29)

               Както беше подчертано от Комитета по съответствието на ICCAT „проблемите с липсата на докладване, закъснялото представяне на докладите, непълното докладване и ниското качество на данните продължават да възпрепятстват работата на Постоянния комитет за изследвания и статистика (SCRS) при извършването на оценки на запасите и при формулирането на становища относно управлението. Закъснялото представяне на докладите или непълното докладване водят до затруднения за секретариата при подготовката на документи за Комисията и нейните работни групи и комитети и намалява ефективността на Комитета по съответствието“.

               (30)

               Тринидад и Тобаго не е нито договаряща страна, нито сътрудничеща страна, която не е договаряща страна на Комисията за опазване на антарктическите живи морски ресурси (CCAMLR). Въпреки това CCAMLR през 2012—2013 г. определи Тринидад и Тобаго като държава, която не е договаряща страна с вероятно участие в улова, разтоварването и/или търговията с Dissostichus spp., но която не сътрудничи по Схемата за документиране на улова (СДУ) (6), въведена през 2000 г. за проследяване на този вид риба от мястото на разтоварване през целия цикъл на търговия. Тази идентификация е продължила през 2014 г. и 2015 г. (7).

               (31)

               Фактите, описани в съображения 28 — 30, възпрепятстват Тринидад и Тобаго от изпълнение на задълженията ѝ за сътрудничество и опазване като държава на знамето във връзка с членове 117 — 119 от UNCLOS. Тринидад и Тобаго също така изглежда не спазва член 18 от UNFSA, който предвижда държавите, чиито кораби извършват риболов в открито море, да предприемат мерки за контрол, за да гарантират съответствието на тези кораби с правилата на РОУР.

               (32)

               Накрая, в разрез с препоръките в точки 25, 26 и 27 от МПД срещу ННН риболов, Тринидад и Тобаго не е разработила национален план за действие срещу ННН риболов.

               (33)

               Предвид положението, обяснено в настоящия раздел на решението, и въз основа на всички събрани от Комисията факти и всички изявления, направени от държавата, беше установено съгласно член 31, параграфи 3 и 6 от Регламента относно ННН риболов, че са налице убедителни признаци, че Тринидад и Тобаго не е изпълнила своите задължения съгласно международното право по отношение на международните правила и разпоредби и мерките за опазване и управление.

         3.4.   Специфични ограничения на развиващите се държави

               (34)

               Според индекса на човешкото развитие на Организацията на обединените нации (8) през 2015 г. Тринидад и Тобаго се счита за държава с висок индекс на човешко развитие (на 64-то място от 188 държави).

               (35)

               Като се вземат под внимание посоченото по-горе класиране на държавата според индекса на човешкото развитие на ООН и наблюденията по време на посещението от 2015 г., липсват доказателства, от които да е видно, че неизпълнението на международните задължения от Тринидад и Тобаго се дължи на ниско равнище на развитие. Не са налице и конкретни доказателства за това, че слабостите в наблюдението, контрола и надзора на рибарството се дължат на нисък капацитет и недостатъчна инфраструктура. Тринидад и Тобаго никога не е твърдяла, че способността ѝ да упражнява строго наблюдение, контрол и надзор (НКН) е засегната от свързани с развитието ограничения.

               (36)

               Предвид положението, разяснено в настоящия раздел, и въз основа на всички факти, събрани от Комисията, както и на всички направени от държавата изявления, съгласно член 31, параграф 7 от Регламента относно ННН риболов беше установено, че състоянието на развитие и общите резултати на Тринидад и Тобаго по отношение на управлението на рибарството не са засегнати от нейното равнище на развитие.

         4.   ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ВЪЗМОЖНОСТТА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА

               (37)

               С оглед на направените по-горе заключения по отношение на неизпълнението от страна на Тринидад и Тобаго на задълженията ѝ съгласно международното право като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и непредприемането на действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов, тази държава следва да бъде уведомена в съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов за възможността да бъде определена за държава, която Комисията счита за несътрудничеща трета държава в борбата срещу ННН риболов.

               (38)

               В съответствие с член 32, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов Комисията следва да уведоми Тринидад и Тобаго за възможността да бъде определена за несътрудничеща трета държава. Също така Комисията следва да предприеме всички действия, предвидени в член 32 от Регламента относно ННН риболов, по отношение на Тринидад и Тобаго. С оглед на добрата администрация следва да бъде определен срок, в рамките на който тази държава може да представи писмени отговори на уведомлението и да коригира положението.

               (39)

               Освен това уведомяването на Тринидад и Тобаго относно възможността да бъде определен за държава, която Комисията счита за несътрудничеща за целите на настоящото решение, нито изключва, нито автоматично предполага предприемането от Комисията или от Съвета на по-нататъшни стъпки за целите на определянето и съставянето на списък с несътрудничещи държави,

         РЕШИ:
   Член единствен
   Република Тринидад и Тобаго се уведомява за възможността да бъде определена от Комисията за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.

      Съставено в Брюксел на 21 април 2016 година.

            За Комисията

         Karmenu VELLA

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 286, 29.10.2008 г., стр. 1.

      (2)  http://rgd.legalaffairs.gov.tt/laws2/alphabetical_list/lawspdfs/67.51.pdf

      (3)  http://rgd.legalaffairs.gov.tt/laws2/alphabetical_list/lawspdfs/51.06.pdf

      (4)  Писмо на ICCAT от 18 януари 2011 г., циркулярно писмо на ICCAT № 151; писмо на ICCAT от 21 февруари 2012 г., циркулярно писмо на ICCAT № 641; писмо на ICCAT от 11 февруари 2013 г., циркулярно писмо на ICCAT № 613; писмо на ICCAT от 13 февруари 2014 г., циркулярно писмо на ICCAT № 723.

      (5)  Документ № COC-308_Appendix 2, 2015.

      (6)  CCAMLR-XXXII/BG/08, 24 септември 2013 г.

      (7)  CCAMLR-XXXII/BG/41, 23 септември 2015 г.

      (8)  Информация, получена от http://hdr.undp.org/en/statistics


title: Решение на Комисията от 10 януари 2006 година за сключване на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Република Чили относно изменение на допълнения I, II, III и IV към Споразумението за търговия с вина, приложено към Споразумението за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна

text:
Важна правна забележка

|

32006D0567

Официален вестник n° L 231 , 24/08/2006 стр. 0001 - 0001 Официален вестник n° L 118 , 08/05/2007 стр. 1122 - 1122

		20060110Решение на Комисиятаот 10 януари 2006 годиназа сключване на Споразумение под формата на размяна на писма между Европейската общност и Република Чили относно изменение на допълнения I, II, III и IV към Споразумението за търговия с вина, приложено към Споразумението за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна(2006/567/ЕО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Решение 2002/979/ЕО на Съвета от 18 ноември 2002 г. за подписване и временно прилагане на определени разпоредби от Споразумението за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна [1], и по-специално член 5, параграф 1 от него,като има предвид, че:(1) Като се отчита разширяването на Европейската общност, заключенията от първата среща на Съвместния комитет на Европейския съюз и Чили по Споразумението за търговия с вина, проведена на 8 януари 2004 г. в Сантяго де Чили, заключенията от срещата на Комитета по асоциирането, проведена през декември 2004 г. в Сантяго де Чили и заключенията от втората среща на Съвместния комитет на Споразумението за търговия с вина и първата среща на Съвместния комитет за търговия с алкохолни напитки и ароматизирани напитки от Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Чили от 13 - 14 юни 2005 г., проведени в Мадрид, съществува необходимост от изменение на допълнения I, II, III и IV към Споразумението за търговия с вина от Споразумението за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна, с оглед да се защитят новите географски указания на Общността и на Чили, традиционните изрази на Общността и допълнителните забележки на Чили относно качеството в сила от 24 април 2006 г.(2) Следователно Общността и Република Чили са се договорили, в съответствие с член 29, параграф 2 от Споразумението за търговия с вина, да сключат Споразумение под формата на размяна на писма, за изменение на допълнения I, II, III и IV към него.(3) Следователно размяната на писма трябва да бъде одобрена.(4) Мерките, предвидени в настоящото решение, съответстват на становището на Управителния комитет по виното,РЕШИ:Член 1Споразумението под формата на размяна на писма между Европейската общност и Република Чили за изменение на допълнения I, II, III и IV към Споразумението за търговия с вина, приложено към Споразумението за асоцииране между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Чили, от друга страна, се одобрява с настоящото от името на Общността.Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.Член 2Комисарят по селско стопанство и развитие на селските региони е упълномощен да подпише размяната на писма, за да обвърже Общността.Съставено в Брюксел на 10 януари 2006 година.За КомисиятаMariann Fischer BoelЧлен на Комисията[1] ОВ L 352, 30.12.2002 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: 2014/648/ЕС, Евратом: Решение на Съвета, взето по общо съгласие с избрания председател на Комисията, от 5 септември 2014 година за приемане списъка на другите лица, които Съветът предлага за членове на Комисията

text:
               9.9.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 268/5

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА,
   взето по общо съгласие с избрания председател на Комисията,
   от 5 септември 2014 година
   за приемане списъка на другите лица, които Съветът предлага за членове на Комисията

      (2014/648/ЕС, Евратом)

   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 17, параграфи 3, 5 и параграф 7, втора алинея от него,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106а от него,
   като взе предвид Решение 2013/272/ЕС на Европейския съвет от 22 май 2013 г. относно броя на членовете на Европейската комисия (1),
   като има предвид, че:

               (1)

               Мандатът на Комисията, назначена с Решение 2010/80/EС на Европейския съвет (2), приключва на 31 октомври 2014 г.

               (2)

               За периода до 31 октомври 2019 г. следва да бъде назначена нова Комисия, съставена от по един представител от всяка държава членка, включително председателя на Комисията и върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност.

               (3)

               Европейският съвет определи г-н Jean-Claude JUNCKER за лицето, което да бъде предложено на Европейския парламент за председател на Комисията, а Европейският парламент го избра за председател на Комисията на пленарното си заседание от 15 юли 2014 г.

               (4)

               По общо съгласие с избрания председател на Комисията Съветът следва да приеме списъка на другите лица, които предлага за членове на Комисията до 31 октомври 2019 г.

               (5)

               На 30 август 2014 г. Европейският съвет, със съгласието на избрания председател на Комисията, назначи г-жа Federica MOGHERINI за върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност в съответствие с член 18, параграф 1 от Договора за Европейския съюз.

               (6)

               В съответствие с член 17, параграф 7, трета алинея от Договора за Европейския съюз председателят, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и другите членове на Комисията колективно се подлагат на гласуване за одобрение от Европейския парламент,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   По общо съгласие с г-н Jean-Claude JUNCKER, избрания председател на Комисията, Съветът предлага за членове на Комисията до 31 октомври 2019 г. следните лица:

               Г-н Vytenis Povilas ANDRIUKAITIS

               Г-н Andrus ANSIP

               Г-н Miguel ARIAS CAÑETE

               Г-н Dimitris AVRAMOPOULOS

               Г-жа Elżbieta BIEŃKOWSKA

               Г-жа Alenka BRATUŠEK

               Г-жа Corina CREȚU

               Г-н Valdis DOMBROVSKIS

               Г-жа Кристалина ГЕОРГИЕВА

               Г-н Johannes HAHN

               Г-н Jonathan HILL

               Г-н Phil HOGAN

               Г-жа Věra JOUROVÁ

               Г-н Jyrki KATAINEN

               Г-жа Cecilia MALMSTRÖM

               Г-н Neven MIMICA

               Г-н Carlos MOEDAS

               Г-н Pierre MOSCOVICI

               Г-н Tibor NAVRACSICS

               Г-н Günther OETTINGER

               Г-н Maroš ŠEFČOVIČ

               Г-н Christos STYLIANIDES

               Г-жа Marianne THYSSEN

               Г-н Frans TIMMERMANS

               Г-н Karmenu VELLA

               Г-жа Margrethe VESTAGER

         в допълнение към:

               Г-жа Federica MOGHERINI, назначена за върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност.

         Член 2
   Настоящото решение се изпраща на Европейския парламент.
   То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.

      Съставено в Брюксел на 5 септември 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         S. GOZI

      (1)  ОВ L 165, 18.6.2013 г., стр. 98.

      (2)  Решение 2010/80/ЕС на Европейския съвет от 9 февруари 2010 г. за назначаване на Европейската комисия (ОВ L 38, 11.2.2010 г., стр. 7).


title: Решение на Съвета от 14 юли 2014 година за приемане на позицията на Съвета по проект за коригиращ бюджет № 2 на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година

text:
               17.7.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               C 227/3

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 14 юли 2014 година
   за приемане на позицията на Съвета по проект за коригиращ бюджет № 2 на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година
   2014/C 227/02
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 314 от него, във връзка с Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106а от него,
   като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (1), и по-специално член 41 от него,
   като има предвид, че:

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член единствен
   Позицията на Съвета по проект за коригиращ бюджет № 2 на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2014 година беше приета на 14 юли 2014 г.
   Пълният текст е публикуван за справки или изтегляне в електронен формат на уебсайта на Съвета: http://www.consilium.europa.eu/

      Съставено в Брюксел на 14 юли 2014 година.

            За Съвета

            Председател

         M. MARTINA

      (1)  ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 51, 20.2.2014 г., стр. 1, поправен в ОВ L 111, 15.4.2014 г., стр. 96 и в ОВ L 124, 25.4.2014 г., стр. 30.


title: Решение 2011/412/ОВППС на Съвета от 12 юли 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар

text:
               13.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 183/27

         РЕШЕНИЕ 2011/412/ОВППС НА СЪВЕТА
   от 12 юли 2011 година
   за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 29 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (1).

               (2)

               На 28 април 2011 г. Съветът за сигурност на ООН прие Резолюция 1980 (2011) на ССООН за подновяване до 30 април 2012 г. на мерките срещу Кот д’Ивоар, наложени с Резолюция 1572 (2004) на ССООН, с точка 5 от Резолюция 1946 (2010) на ССООН и с точка 12 от Резолюция 1975 (2011) на ССООН, и за изменение на ограничителните мерки за оръжията.

               (3)

               Освен освобождаванията по отношение на оръжейното ембарго, предвидени в Резолюция 1980 (2011) на ССООН, е целесъобразно да се изменят ограничителните мерки, за да се предвидят освобождавания за друго оборудване, включено едностранно от Съюза.

               (4)

               Следователно Решение 2010/656/ОВППС следва да бъде съответно изменено,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   В Решение 2010/656/ОВППС член 2 се изменя, както следва:

               1.

               Буква д) се заменя със следното:

                           „д)

                           продажбата, доставката, трансфера или износа на въоръжение и свързано с него оборудване и техническо обучение и помощ, предназначени единствено за подпомагане на процеса на реформа в областта на сигурността в Кот д’Ивоар, съгласно официално искане от правителството на Кот д’Ивоар, предварително одобрено от Комитета по санкциите;“

               2.

               Добавя се следната буква:

                           „ж)

                           продажбата, доставката, трансфера или износа на оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, чиято единствена цел е подпомагане на процеса на реформа в областта на сигурността в Кот д’Ивоар, както и предоставянето на финансиране, финансова помощ или техническа помощ и обучение, свързани с такова оборудване.“

         Член 2
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  ОВ L 285, 30.10.2010 г., стр. 28.