title: Решение на Съвета от 13 май 2011 година относно сключването на Споразумение под формата на протокол между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания за създаване на механизъм за уреждане на спорове, приложим по отношение на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна

text:
               6.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 177/1

         РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
   от 13 май 2011 година
   относно сключването на Споразумение под формата на протокол между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания за създаване на механизъм за уреждане на спорове, приложим по отношение на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна
   (2011/398/ЕС)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, буква а), подточка v) от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   като взе предвид съгласието на Европейския парламент,
   като има предвид, че:

               (1)

               На 24 февруари 2006 г. Съветът оправомощи Комисията да започне преговори с партньорите от средиземноморския регион с цел създаването на механизъм за уреждане на спорове, свързани с търговските разпоредби.

               (2)

               Комисията проведе тези преговори в консултация с комитета, определен съгласно член 207 от Договора, и в рамките на дадените от Съвета указания за водене на преговори.

               (3)

               Преговорите приключиха и на 9 декември 2009 г. беше парафирано Споразумение под формата на протокол („протоколът“) между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания за създаване на механизъм за уреждане на спорове, приложим по отношение на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна (1).

               (4)

               Протоколът беше подписан от името на Съюза на 11 февруари 2011 г.

               (5)

               Протоколът следва да бъде сключен,

         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Споразумението под формата на протокол между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания за създаване на механизъм за уреждане на спорове, приложим по отношение на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна („протоколът“), се одобрява от името на Съюза.
   Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.
   Член 2
   Председателят на Съвета извършва от името на Съюза уведомяването, предвидено в член 23 от протокола (2).
   Член 3
   Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

      Съставено в Брюксел на 13 май 2011 година.

            За Съвета

            Председател

         MARTONYI J.

      (1)  ОВ L 129, 15.5.2002 г., стр. 3.

      (2)  Датата на влизането в сила на протокола се публикува в Официален вестник на Европейския съюз от генералния секретариат на Съвета.
    ---documentbreak---

               6.7.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 177/3

         ПРОТОКОЛ
   между Европейския съюз и Хашемитско кралство Йордания за създаване на механизъм за уреждане на спорове, приложим по отношение на спорове, свързани с търговските разпоредби на Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,
   от една страна,
   и
   ХАШЕМИТСКО КРАЛСТВО ЙОРДАНИЯ,
   от друга страна,
   СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
   ГЛАВА I

      ЦЕЛ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

   Член 1
   Цел
   Целта на настоящия протокол е предотвратяване и уреждане на всякакви търговски спорове между страните с оглед постигане, в рамките на възможното, на взаимно приемливо решение.
   Член 2
   Прилагане на протокола
   1.   Разпоредбите на настоящия протокол се прилагат по отношение на всяко различие в тълкуването и прилагането на разпоредбите на дял II (с изключение на член 23) от Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Хашемитско кралство Йордания, от друга страна (наричано по-нататък „Споразумението за асоцииране“), освен ако изрично не е предвидено друго (1). Член 97 от Споразумението за асоцииране се прилага към спорове във връзка с прилагането и тълкуването на други разпоредби на Споразумението за асоцииране.
   2.   Процедурите на настоящия протокол се прилагат, ако Съветът по асоцииране в рамките на 60 дни след отправяне на искане до него за намеса по спор в съответствие с член 97 от Споразумението за асоцииране не е успял да уреди спора.
   3.   За целите на параграф 2 даден спор се счита за уреден, когато Съветът по асоцииране е взел решение, както е предвидено в член 97.2 от Споразумението за асоцииране, или когато той е излязъл със становище, че спорът е прекратен.
   ГЛАВА II

      КОНСУЛТАЦИИ И МЕДИАЦИЯ

   Член 3
   Консултации
   1.   Страните полагат усилия да уредят всяко различие относно тълкуването и прилагането на разпоредбите, посочени в член 2, като започват добросъвестни консултации с цел постигане на своевременно, справедливо и взаимно приемливо решение.
   2.   Страна може да поиска провеждане на консултации, като изпрати до другата страна писмено искане с копие до подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“, в което посочва всяка спорна мярка и разпоредбите от Споразумението за асоцииране, които смята, че са приложими.
   3.   Консултациите се състоят не по-късно от 40 дни от датата на получаване на искането и се провеждат, освен ако страните са се споразумели за друго, на територията на страната ответник по жалбата. Консултациите се считат за приключени след изтичане на 60 дни от датата на получаване на искането, освен ако двете страни се договорят да ги продължат. Консултациите, по-специално цялата разкрита информация и становищата, изразени от страните по време на процедурата, са с поверителен характер и не накърняват правата на никоя от страните при всякакви по-нататъшни процедури.
   4.   Консултациите по спешни въпроси, включително тези, които са свързани с малотрайни или сезонни стоки, се провеждат в рамките на 15 дни от датата на получаване на искането и се считат за приключени след изтичане на 30 дни от датата на получаване на искането.
   5.   Ако страната, до която е отправено искането, не отговори на искането за консултации в рамките на 10 работни дни от датата на получаването му или ако консултации не бъдат проведени в сроковете, предвидени съответно в параграф 3 или параграф 4, или ако консултациите са приключили, без да се стигне до взаимно приемливо решение, страната жалбоподател може да поиска сформирането на арбитражен комитет в съответствие с член 5.
   Член 4
   Медиация
   1.   Ако след консултациите не се стигне до взаимно приемливо решение, страните могат по взаимно съгласие да се обърнат към медиатор. Всяко искане за медиация трябва да бъде подадено в писмен вид до подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ и да посочва мярката, която е била предмет на консултациите, както и съвместно договорения мандат за медиацията. Всяка страна се ангажира да проявява добра воля по отношение на исканията за медиация.
   2.   Освен когато страните се споразумеят за избора на медиатор в рамките на пет работни дни от датата на получаване на искането за медиация, председателите на подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ или техен представител избират медиатор чрез жребий измежду посочените в списъка по член 19 лица, които не са граждани на никоя от страните. Изборът се прави в рамките на 10 работни дни от датата на получаване на искането за медиация. Медиаторът свиква среща със страните не по-късно от 30 дни след избирането му. Медиаторът получава представените от всяка страна изложения не по-късно от 15 дни преди срещата и може да поиска допълнителна информация от страните или от експерти или технически съветници, ако счете това за необходимо. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде разкрита на всяка от страните, като те могат да представят своите коментари. Медиаторът обявява становището си не по-късно от 45 дни след избирането си.
   3.   В своето становище медиаторът може да отправи препоръки за начина на уреждане на спора, които да бъдат в съответствие с разпоредбите на член 2. Неговото становище не е обвързващо.
   4.   Страните могат да се споразумеят за промяна на сроковете, посочени в параграф 2. Медиаторът също може да реши да промени тези срокове по искане на някоя от страните предвид конкретните трудности, с които се е сблъскала съответната страна, или сложността на случая.
   5.   Процедурата по медиация, по-специално становището на медиатора и цялата разкрита информация, и становищата, изразени от страните по време на процедурата, са с поверителен характер и не накърняват правата на никоя от страните при всякакви по-нататъшни процедури.
   6.   Ако страните се споразумеят, процедурата по медиация може да продължи и по време на арбитражната процедура.
   7.   Смяна на медиатор се извършва единствено поради причините и съгласно процедурите, обяснени в правила 18—21 от Процедурния правилник.
   ГЛАВА III

      ПРОЦЕДУРИ ПО УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ

      РАЗДЕЛ I

         Арбитражна процедура

   Член 5
   Започване на арбитражна процедура
   1.   Когато страните не успеят да уредят спора чрез консултации, както е предвидено в член 3, или чрез медиация, както е предвидено в член 4, страната жалбоподател може да поиска сформирането на арбитражен комитет.
   2.   Искането за сформиране на арбитражен комитет се отправя в писмен вид до страната ответник по жалбата и до подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“. Страната жалбоподател посочва в искането си конкретната спорна мярка и обяснява как тази мярка нарушава разпоредбите, упоменати в член 2. Искането за сформиране на арбитражен комитет се подава не по-късно от 18 месеца от датата на получаване на искането за консултации, без да се накърнява правото на страната жалбоподател да поиска нови консултации в бъдеще по същия въпрос.
   Член 6
   Сформиране на арбитражния комитет
   1.   Арбитражният комитет се състои от трима арбитри.
   2.   В срок 10 работни дни от датата, на която страната ответник по жалбата е получила искането за сформиране на арбитражен комитет, страните провеждат консултации, за да постигнат споразумение относно състава на арбитражния комитет.
   3.   В случай че страните не могат да се споразумеят за състава му в срока, посочен в параграф 2, всяка от страните може да поиска председателите на подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ или техен представител да изберат/избере и тримата членове чрез жребий от списъка, изготвен съгласно член 19, като едно от лицата е измежду предложените от страната жалбоподател, едно от лицата е измежду предложените от страната ответник по жалбата и едно от лицата е измежду избраните от страните да изпълняват функциите на председател. Ако страните се договорят за един или повече от членовете на арбитражния комитет, останалите членове се избират по същата процедура.
   4.   Председателите на подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ или техният представител избират/избира арбитрите в рамките на пет работни дни след посоченото в параграф 3 искане на която и да е от страните.
   5.   Датата на сформиране на арбитражния комитет е датата, на която са избрани тримата арбитри.
   6.   Смяна на арбитри се извършва единствено поради причините и съгласно процедурите, обяснени в правила 18—21 от Процедурния правилник.
   Член 7
   Междинен доклад на комитета
   Арбитражният комитет представя на страните междинен доклад, съдържащ неговите констатации, приложимостта на съответните разпоредби и обосновката за всички направени в него констатации и препоръки, не по-късно от 120 дни от датата на сформиране на арбитражния комитет. В рамките на 15 дни от оповестяването на доклада всяка страна може да отправи писмено искане до арбитражния комитет за преразглеждане на конкретни аспекти от междинния доклад. Заключенията в окончателното решение на арбитражния комитет включват и обсъждане на доводите, представени по време на междинния етап на преразглеждане.
   Член 8
   Решение на арбитражния комитет
   1.   Арбитражният комитет уведомява за решението си страните и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ в рамките на 150 дни от датата на сформиране на арбитражния комитет. Когато комитетът счете, че този срок не може да бъде спазен, председателят на арбитражния комитет трябва да уведоми писмено страните и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“, като посочи причините за закъснението и датата, на която комитетът предвижда да приключи своята работа. При всички случаи решението трябва да бъде оповестено в срок 180 дни от датата на сформиране на арбитражния комитет.
   2.   При спешни случаи, включително тези, които са свързани с бързо развалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет прави всичко необходимо, за да оповести решението си в рамките на 75 дни от датата на своето сформиране. При никакви обстоятелства това не трябва да отнеме повече от 90 дни от датата на неговото сформиране. Арбитражният комитет постановява предварително заключение в срок 10 дни от своето сформиране за това, дали смята случая за спешен.
   3.   По искане и на двете страни арбитражният комитет спира работата си по всяко време за период, за който е налице съгласието и на двете страни и който не надвишава 12 месеца, и след изтичането на този така договорен период подновява работата си по искане на страната жалбоподател. Ако страната жалбоподател не поиска подновяването на работата на арбитражния комитет преди изтичането на така договорения период, през който работата му е спряна, процедурата се прекратява. Спирането и прекратяването на работата на арбитражния комитет не накърняват правата на никоя от страните в друга процедура по същия въпрос.

      РАЗДЕЛ II

         Изпълнение

   Член 9
   Изпълнение на решението на арбитражния комитет
   Всяка страна взема всички необходими мерки за изпълнение на решението на арбитражния комитет и страните полагат усилия, за да се договорят за срок, в който да изпълнят решението.
   Член 10
   Разумен срок за изпълнение
   1.   Не по-късно от 30 дни след като страните бъдат уведомени за решението на арбитражния комитет, страната ответник по жалбата уведомява страната жалбоподател, както и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ за срока, който ѝ е необходим за изпълнение (наричан по-нататък „разумен срок“), ако не е възможно незабавното изпълнение.
   2.   В случай на несъгласие между страните относно това, кое представлява разумен срок за изпълнение на решението на арбитражния комитет, страната жалбоподател подава, в рамките на 20 дни от получаването на уведомлението, направено съгласно параграф 1 от страната ответник по жалбата, писмено искане до арбитражния комитет да определи продължителността на разумния срок. За такова искане едновременно се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“. Арбитражният комитет уведомява за своето решение страните и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ в рамките на 30 дни от датата на отправяне на искането.
   3.   Разумният срок може да бъде удължен по взаимно съгласие на страните.
   Член 11
   Преразглеждане на мерките, предприети за изпълнение на решението на арбитражния комитет
   1.   Преди изтичане на разумния срок страната ответник по жалбата уведомява другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ за всяка мярка, която тя е предприела за изпълнение на решението на арбитражния комитет.
   2.   При разногласия между страните относно наличието или съвместимостта на всяка мярка, за която са уведомени съгласно параграф 1, с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. В това искане се посочва конкретната спорна мярка и се обяснява причината, поради която тази мярка е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби. Арбитражният комитет обявява своето решение в рамките на 90 дни от датата на отправяне на искането. При спешни случаи, включително тези, които са свързани с бързо развалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет обявява решението си в рамките на 45 дни от датата на отправяне на искането.
   Член 12
   Временни мерки в случай на неизпълнение
   1.   Ако страната ответник по жалбата не уведоми преди изтичането на разумния срок за всяка мярка, която е приела за изпълнение на решението на арбитражния комитет, или ако арбитражният комитет реши, че мярката, за която е налице уведомление съгласно член 11, параграф 1, е несъвместима със задълженията на посочената страна по смисъла на посочените в член 2 разпоредби, страната ответник по жалбата трябва да направи предложение за временна компенсация, ако страната жалбоподател поиска това. Страната жалбоподател може да отправи искане за такова предложение и преди изтичането на разумния срок.
   2.   Ако не бъде постигнато споразумение за компенсация в срок 30 дни от края на разумния срок или от решението на арбитражния комитет по член 11, че взетата мярка за изпълнение е несъвместима с посочените в член 2 разпоредби, страната жалбоподател има право, след като уведоми другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“, да спре изпълнението на задълженията си, произтичащи от посочените в член 2 разпоредби, в степен, равностойна на причиненото от нарушението анулиране или намаляване на ползите. При приемането на подобни мерки страната жалбоподател взема предвид отражението им върху икономиката на страната ответник по жалбата. Страната жалбоподател може да приложи спирането 10 работни дни след датата на получаване на уведомлението от страната ответник по жалбата, освен ако последната е поискала арбитраж съгласно параграф 3.
   3.   Ако страната ответник по жалбата счита, че степента на спиране на изпълнението на задълженията не е равностойна на причиненото от нарушението анулиране или намаляване на ползите, тя може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. За такова искане се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ преди изтичането на срока от 10 работни дни, посочен в параграф 2. След като се е допитал до мнението на експерти, ако е счел това за необходимо, арбитражният комитет уведомява в 30-дневен срок от датата на отправяне на искането страните и институцията, отговаряща за търговските въпроси, за решението си за степента на спиране на изпълнението на задълженията. Изпълнението на задълженията не се спира, докато арбитражният комитет не уведоми за решението си и всяко спиране трябва да е в съответствие с решението на арбитражния комитет.
   4.   Спирането на изпълнението на задълженията е временно и е в действие само докато всяка мярка, за която е установено, че е несъвместима с разпоредбите на член 2, бъде отменена или изменена така, че да бъде в съответствие с посочените разпоредби, както е предвидено в член 13, или докато страните постигнат съгласие за уреждане на спора.
   Член 13
   Преразглеждане на мерките за изпълнение, предприети след спирането на изпълнението на задълженията
   1.   Страната ответник по жалбата уведомява другата страна и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ за всяка мярка, която е предприела за изпълнение на решението на арбитражния комитет, и за искането си за прекратяване на спирането на изпълнението на задълженията, прилагано от страната жалбоподател.
   2.   Ако страните не постигнат съгласие относно съвместимостта на нотифицираните мерки с посочените в член 2 разпоредби в рамките на 30 дни от датата на получаване на уведомлението, страната жалбоподател се обръща с писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. За такова искане едновременно се уведомяват другата страна и подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“. Решението на арбитражния комитет се съобщава на страните и на подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ в рамките на 45 дни от датата на отправяне на искането. Ако арбитражният комитет реши, че предприетата мярка за изпълнение е в съответствие с разпоредбите, посочени в член 2, спирането на изпълнението на задълженията се прекратява.

      РАЗДЕЛ III

         Разпоредби от общ характер

   Член 14
   Решение по взаимно съгласие
   Страните могат да стигнат до решение по взаимно съгласие на спор по всяко време съгласно настоящия протокол. Те уведомяват подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ и арбитражния комитет за всяко такова решение. След уведомяване за намирането на решение по взаимно съгласие арбитражният комитет прекратява работата си и процедурата се прекратява.
   Член 15
   Процедурен правилник
   1.   Процедурите за уреждане на спорове съгласно глава III от настоящия протокол се уреждат от процедурния правилник, приложен към настоящия протокол.
   2.   Всяко заседание на арбитражния комитет е публично в съответствие с процедурния правилник, освен ако страните са се споразумели за друго.
   Член 16
   Информация и технически консултации
   1.   По собствена инициатива или по искане на една от страните арбитражният комитет може да получи информация, която сметне за необходима за извършваната от него процедура. По-специално арбитражният комитет има правото да потърси съответното становище на експерти. Арбитражният комитет се допитва до страните преди избора на такива експерти. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде разкрита на всяка от страните, като те могат да представят своите коментари.
   2.   Заинтересованите лица, които са установени в страните, имат право да представят на арбитражния комитет изложения amicus curiae в съответствие с процедурния правилник.
   Член 17
   Правила за тълкуването
   Арбитражният комитет тълкува разпоредбите, посочени в член 2, в съответствие с обичайните правила за тълкуване на международното публично право, включително на Виенската конвенция за правото на договорите. Решенията на арбитражния комитет не могат да разширяват или ограничават правата и задълженията, предвидени в посочените в член 2 разпоредби.
   Член 18
   Вземане и произнасяне на решения от арбитражния комитет
   1.   Арбитражният комитет полага всички усилия за вземане на решения с консенсус. Ако въпреки това не може да се стигне до вземане на решение с консенсус, спорният въпрос се решава чрез гласуване с мнозинство. Независимо от това становищата на изразилите несъгласие арбитри в никакъв случай не се публикуват.
   2.   Всяко решение, произнесено от арбитражния комитет, има задължителна сила за страните и не създава никакви права или задължения за физически или юридически лица. Решението съдържа установените факти, приложимостта на съответните разпоредби от Споразумението за асоцииране и обосновката за всички направени в него констатации и препоръки. Подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ прави решението на арбитражния комитет обществено достояние в неговата цялост, освен ако реши друго, за да бъде гарантирана поверителността на поверителната търговска информация.
   ГЛАВА IV

      ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

   Член 19
   Списък на арбитрите
   1.   До шест месеца след влизането в сила на настоящия протокол подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ съставя списък с поне 15 лица, които желаят и са способни да изпълняват функцията на арбитри. Всяка страна предлага поне пет лица, които ще изпълняват функцията на арбитри. Двете страни избират също поне пет лица, които не са граждани на нито една от тях и които да изпълняват функциите на председател на арбитражния комитет. Подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ следи за това списъкът да се поддържа винаги така попълнен.
   2.   Арбитрите имат специализирани познания по право и международна търговия или професионален опит в тези области. Те са независими, изпълняват функциите си в качеството си на частни лица, не приемат инструкции от организация или правителство, нито пък са свързани с правителството на някоя от страните и спазват Кодекса за поведение, приложен към настоящия протокол.
   3.   Подкомитетът „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ може да състави допълнителни списъци с поне 15 лица, които притежават познания по обхванати от Споразумението за асоцииране конкретни въпроси в дадени отрасли. В случай че се наложи да се прибегне до процедурата за избор по член 6, параграф 2, председателите на подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ могат със съгласието на двете страни да използват списък на лица с познания в дадени отрасли.
   Член 20
   Връзка със задълженията, поети в рамките на СТО
   1.   Прибягването към разпоредбите за уреждане на спорове на настоящия протокол не засяга действия, предприети в рамките на СТО, включително действия по уреждане на спорове.
   2.   Въпреки това когато една от страните е започнала процедура за уреждане на спор по отношение на определена мярка съгласно настоящия протокол или съгласно Споразумението за СТО, тя не може да започне процедура за уреждане на спор относно същата мярка пред другата организация, докато не приключи първата процедура. Освен това страна не може да търси и пред двете организации компенсация за неизпълнение на задължение, което е идентично съгласно Споразумението за асоцииране и Споразумението за СТО. В такъв случай след започването на процедурата за уреждане на спор страната не подава жалба и пред другата организация за компенсация за неизпълнението на задължението, което е идентично съгласно другото споразумение, освен ако първоначално избраната организация не съумее по причини от процедурен или юрисдикционен характер да излезе с констатации по жалбата за компенсация на неизпълнение на посоченото задължение.
   3.   За целите на параграф 2:

               —

               процедурата за уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО се смята за започната, когато страна поиска създаването на комитет съгласно член 6 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждането на спорове на СТО (ДППУС), и се счита за приключила, когато органът за уреждане на спорове одобри доклада на комитета и доклада на апелативния орган, в зависимост от случая, съгласно член 16 и член 17, параграф 14 от ДППУС,

               —

               процедурата за уреждане на спорове съгласно настоящия протокол се счита за започната при искане на една от страните за сформиране на арбитражен комитет съгласно член 5, параграф 1 и се счита за приключила, когато арбитражният комитет уведоми съгласно член 8 страните и подкомитета „Промишленост, търговия, услуги и насърчаване на инвестициите“ за своето решение.

         4.   Нищо в настоящия протокол не възпрепятства страна да спре изпълнението на задълженията си с разрешение от Органа за уреждане на спорове на СТО. Споразумението за СТО не може да служи като основание за това страна да бъде възпрепятствана да спре изпълнението на задълженията си съгласно настоящия протокол.
   Член 21
   Срокове
   1.   Всички срокове, посочени в настоящия протокол, включително сроковете, в които арбитражните комитети трябва да оповестят решенията си, се пресмятат в календарни дни от деня след акта или факта, за които се отнасят, освен ако е предвидено друго.
   2.   Всеки срок, посочен в настоящия протокол, може да бъде изменен по взаимно съгласие на страните. Страните поемат задължението да проявяват добра воля по отношение на искания за удължаване на какъвто и да е срок поради трудности на която и да е от страните при изпълнение на процедурите на настоящия протокол. По искане на една от страните арбитражният комитет може да промени сроковете, приложими към процедурите, като вземе предвид различното ниво на развитие на страните.
   Член 22
   Преразглеждане и изменение на протокола
   1.   След влизането в сила на настоящия протокол и приложенията към него Съветът по асоцииране може по всяко време да преразгледа изпълнението му, за да вземе решение относно продължението, изменението или прекратяването на неговото действие.
   2.   При това преразглеждане Съветът по асоцииране може да разгледа възможността за създаване на апелативен орган, който да е общ за няколко евро-средиземноморски споразумения.
   3.   Съветът по асоцииране може да реши да измени настоящия протокол и приложенията към него.
   Член 23
   Влизане в сила
   Настоящият протокол се одобрява от всяка една от страните съгласно нейните собствени процедури. Настоящият протокол влиза в сила на първия ден от втория месец след датата, на която страните се уведомят взаимно, че процедурите, посочени в настоящия член, са изпълнени.

      Съставено в Брюксел, в два екземпляра, на единадесети февруари две хиляди и единадесета година на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки, шведски и арабски език, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Хашемитско кралство Йордания
         Por el Reino Hachemí de Jordania
         Za Jordánské hášimovské království
         For Det Hashemitiske Kongerige Jordan
         Für das Haschemitische Königreich Jordanien
         Jordaania Hašimiidi Kuningriigi nimel
         Για το Χασεμιτικό Βασίλειο της Ιορδανίας
         For the Hashemite Kingdom of Jordan
         Pour le Royaume hachémite de Jordanie
         Per il Regno hashemita di Giordania
         Jordānijas Hāšimītu Karalistes vārdā –
         Jordanijos Hašimitų Karalystės vardu
         A Jordán Hásimita Királyság részéről
         Għar-Renju Ħaxemita tal-Ġordan
         Voor het Hasjemitisch Koninkrijk Jordanië
         W imieniu Jordańskiego Królestwa Haszymidzkiego
         Pelo Reino Hachemita da Jordânia
         Pentru Regatul Hașemit al Iordaniei
         Za Jordánske hášimovské kráľovstvo
         Za Hašemitsko kraljevino Jordanijo
         Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan puolesta
         För Hashemitiska konungariket Jordanien

      (1)  Разпоредбите на настоящия протокол не засягат член 34 от протокола относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество.
   ПРИЛОЖЕНИЯ

                  ПРИЛОЖЕНИЕ I:

               ПРОЦЕДУРЕН ПРАВИЛНИК ЗА АРБИТРАЖ

                  ПРИЛОЖЕНИЕ II:

               КОДЕКС ЗА ПОВЕДЕНИЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ НА АРБИТРАЖНИТЕ КОМИТЕТИ И НА МЕДИАТОРИТЕ


title: Решение (ЕС) 2015/1098 на Съвета от 19 юни 2015 година с което се констатира, че Обединеното кралство не е предприело ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г.

text:
               8.7.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 180/1

         РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/1098 НА СЪВЕТА
   от 19 юни 2015 година
   с което се констатира, че Обединеното кралство не е предприело ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г.
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 8 от него,
   като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
   като има предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 126 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) държавите членки трябва да избягват прекомерния бюджетен дефицит.

               (2)

               Съгласно точка 4 от Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и ДФЕС, задължението съгласно член 126, параграф 1 от ДФЕС за избягване на прекомерен бюджетен дефицит не се прилага по отношение на Обединеното кралство, освен ако еврото не бъде прието за национална парична единица. Точка 5 от посочения Протокол предвижда, че Обединеното кралство се стреми да избягва прекомерен бюджетен дефицит.

               (3)

               Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни публични финанси като средство за подобряване на условията за ценова стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост. Пактът за стабилност и растеж включва Регламент (ЕО) № 1467/97 (1), който беше приет, за да се насърчи своевременното коригиране на прекомерния дефицит по консолидирания държавен бюджет.

               (4)

               На 8 юли 2008 г. в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО) Съветът реши, че в Обединеното кралство е налице прекомерен бюджетен дефицит (2) и отправи препоръка за полагане на усилия за коригирането му най-късно до финансовата 2009—2010 г. в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО и член 3 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета. Съветът определи 8 януари 2009 г. за краен срок за предприемане на ефективни действия. (3)

               (5)

               В съответствие с член 104, параграф 8 от ДЕО, на 27 април 2009 г. Съветът констатира, че Обединеното кралство не е предприело ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 8 юли 2008 г. (4)

               (6)

            Като се отчита, че състоянието на бюджета на Обединеното кралство през 2009—2010 г. е породено от мерки в размер на около 1
                   % от БВП, представляващи адекватна реакция на Европейския план за икономическо възстановяване, приет на 2 декември 2009 г., и от свободното действие на автоматичните стабилизатори, на 2 декември 2009 г. Съветът отправи преразгледани препоръки съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС за преодоляване на прекомерния дефицит до 2014—2015 г. По-конкретно, с оглед на надлежното и устойчиво понижаване на дефицита по консолидирания държавен бюджет под 3 % от БВП, на Обединеното кралство беше препоръчано да: а) приложи фискалните мерки през 2009—2010 г., както е заложено в бюджета за 2009 г., като избягва допълнителни мерки, които биха довели до влошаване на публичните финанси, а през 2010—2011 г. да започне консолидация с оглед свеждането на дефицита под референтната му стойност до 2014—2015 г.; б) осигури средногодишно фискално подобрение от 1
                   % от БВП между 2010—2011 г. и 2014—2015 г., което ще помогне съотношението на брутния държавен дълг да следва низходяща тенденция към постигане на референтната стойност със задоволителни темпове чрез възстановяване на подходящо равнище на първичен излишък; в) да конкретизира допълнителните мерки за постигане на корекцията на прекомерния дефицит до 2014—2015 г., ако цикличните условия позволяват това, и да ускори намаляването на дефицита, ако икономическата или бюджетната конюнктура се окаже по-благоприятна от очакваното понастоящем. В съответствие с член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1467/97 в препоръката си от 2 декември 2009 г. Съветът определи 2 юни 2010 г. за краен срок за предприемане на ефективни действия.

               (7)

               На 6 юли 2010 г. Комисията констатира, че според прогнозата на нейните служби от пролетта на 2010 г. Обединеното кралство е предприело ефективни действия в съответствие с препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г., и изрази мнение, че към момента не са необходими допълнителни мерки в рамките на процедурата при прекомерен дефицит.

               (8)

               Въз основа на новата оценка на действията, предприети от Обединеното кралство за коригиране на прекомерния дефицит до 2014—2015 г. в отговор на препоръката на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС от 2 декември 2009 г., могат да бъдат направени следните заключения:

                           —

                           Обединеното кралство отбеляза значителен спад на реалния ръст на БВП в резултат на глобалната икономическа и финансова криза през 2008—2009 г., която засегна и публичните финанси. Дефицитът по консолидирания държавен бюджет нарасна до 10,9 % от БВП през 2009—2010 г. Това до голяма степен беше предизвикано от спада в приходите и по-високите социални разходи, породени от свиването на икономическата дейност, както и от мерките за стимулиране, обявени от правителството за 2009—2010. Обединеното кралство приложи план за консолидация, който бе насочен главно към намаляване на разходите идоведе до низходяща траектория на дефицита.

                           —

                           През 2010—2011 г. дефицитът по консолидирания държавен бюджет беше 9,1 % от БВП. Мерки, приложените от Обединеното кралство през посочената година, произтичат от обявеното в предхождащия приемането на бюджета за 2009 г. доклад, оповестен през декември, мартенския бюджет и втория извънреден бюджет от юни след общите избори. Резултатите от процедурата по преглед на разходите също бяха публикувани през октомври 2010 г. Като цяло, мерките се предвиждат за по-късен етап и са насочени по-скоро към намаляване на разходите, отколкото към увеличаване на данъците. В периода 2014—2015 г. мартенските бюджети, есенните отчети и процедурата за преглед на разходите не доведоха до сериозни промени в първоначалните планове за консолидация. Програмата, която беше прилагана пет години, се съсредоточи върху значителни съкращения на разходите на различните ведомства, както и върху замразяване на заплатите и съкращения на социалните разходи. Като цяло, обявените основни данъчни мерки обхвяанаха повишение на стандартната ставка на ДДС, въвеждане и увеличение на данъка върху банките, повишение на вноските за социално осигуряване, намаляване на ставката на корпоративния подоходен данък, увеличение на облекченията за данъка върху доходите на физическите лица, намаления на налозите, както и мерки срещу избягването на данъчно облагане. От 2012—2013 размерът на дефицита също се повлия благоприятно от прехвърлянето на дивиденти от Bank of England посредством фонда за придобиване на активи. В резултат от изпълнението на плановете за консолидация, номиналният дефицит спада всяка година — до 7,7 % от БВП през 2011—2012 г., 7,6 % от БВП през 2012—2013 г., 5,9 % от БВП през 2013—2014 г. и 5,2 % от БВП през 2014—2015 г. Структурният дефицит бе 7,0 % от БВП през 2010—2011 г., 5,9 % от БВП през 2011—2012 г. и 2012—2013 г., 4,6 % от БВП през 2013—2014 и 4,7 % от БВП през 2014—2015 г.

                           —

                           Средногодишното структурно подобрение възлизаше на 0,7 % от БВП между 2010—2011 г. и 2014—2015 г. След корекция за ефекта от преразглеждането на растежа на потенциалния БВП между прогнозата към настоящия момент и тази, залегнала в препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г., както и за движението на равнището на приходите в сравнение с очакваното при стандартна еластичност спрямо растежа на БВП, средногодишното подобрение на структурното салдо за периода се оценява на 1,1 % от БВП — под препоръчаната от Съвета средногодишна фискална консолидация в размер на 1 %.

                           —

                           Приблизителният общ размер на дискреционните мерки за консолидация, определени между доклада, предхождащ бюджета за 2009 г., и есенния отчет от 2014 г., възлиза на приблизително 3,5 % от БВП за периода между 2010—2011 г. и 2014—2015 г.

                           —

                           Консолидираният дълг на сектор „Държавно управление“ продължи да нараства в периода на ППД и достигна 88,4 % от БВП през 2014—2015 г. Това влошаване на равнището на дълга се дължи главно на номиналния дефицит, но също и на интервенциите във финансовия сектор.

               (9)

            Тези фактори водят до извода, че независимо от разработената и прилагана програма за фискална консолидация, Обединеното кралство не е преодоляло прекомерния си дефицит до 2014—2015 г. Освен това Обединеното кралство не се придържа към средната фискална корекция от 1
                   %, препоръчана от Съвета на 2 декември 2009 г. Като цяло, Обединеното кралство не е отговорило в достатъчна степен на препоръката на Съветапо член 126, параграф 7 от ДФЕС от 2 декември 2009 г.,
         ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
   Член 1
   Обединеното кралство не е предприело ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 2 декември 2009 г.
   Член 2
   Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.

      Съставено в Люксембург на 19 юни 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         J. REIRS

      (1)  Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6).

      (2)  Решение 2008/713/ЕО на Съвета от 24 юли 2008 г. относно наличието на прекомерен дефицит в Обединеното кралство (ОВ L 238, 5.9.2008 г., стр. 5).

      (3)  Всички документи, свързани с процедурата при прекомерен дефицит по отношение на Обединеното кралство, се намират на следния адрес в интернет: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm

      (4)  Решение 2009/409/ЕО на Съвета от 27 април 2009 г. за установяване, в съответствие с член 104, параграф 8 от Договора, дали Обединеното кралство e предприело ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 8 юли 2008 г. съгласно член 104, параграф 7 (ОВ L 132, 29.5.2009 г., стр. 11).